Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Unije, Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane /* COM/2014/070 final - 2014/0036 (NLE) */





OBRAZLOŽENJE Dana 25. studenoga 2004. Vijeće je ovlastilo Komisiju da pregovara o Sporazumu o partnerstvu i suradnji sa šest zemalja ASEAN-a, uključujući Singapur. Pregovori sa Singapurom započeli su u listopadu 2005., a zaključeni su krajem svibnja 2013. Obje strane parafirale su Sporazum o partnerstvu i suradnji u Singapuru 14. listopada 2013. Sporazum o partnerstvu i suradnji sa Singapurom četvrti je od „druge generacije” sporazuma s pojedinačnim državama ASEAN-a koji je parafiran nakon sporazuma s Indonezijom, Filipinima i Vijetnamom. Zamijenit će postojeći pravni okvir koji uključuje Sporazum o suradnji iz 1980. između Europske ekonomske zajednice i država članica Udruženja zemalja Jugoistočne Azije. Sporazum sa Singapurom predstavlja još jedan važan korak prema pojačanom političkom i gospodarskom sudjelovanju EU-a u Jugoistočnoj Aziji. Sporazum o partnerstvu i suradnji predstavljat će i temelj za učinkovitiji dvostrani dogovor između EU-a i njegovih država članica i Singapura jer će se njime ojačati politički dijalog i poboljšati suradnja u širokom rasponu područja. Sporazumom o partnerstvu i suradnji obuhvaćaju se standardne političke klauzule EU-a o ljudskim pravima, Međunarodnom kaznenom sudu, oružju za masovno uništenje, malom i lakom oružju te borbi protiv terorizma. Obuhvaća se i suradnja u područjima poput zdravstva, okoliša, klimatskih promjena, energetike, poreza, obrazovanja i kulture, rada, zapošljavanja i socijalne politike, znanosti i tehnologije te prometa. U Sporazum su uključena i pitanja pravne suradnje, pranja novca i financiranja terorizma, organiziranog kriminala i korupcije. Sporazum o partnerstvu i suradnji sadržava popratni dopis koji čini sastavni dio Sporazuma. U popratnom dopisu potvrđuje se razumijevanje stranaka da u trenutku njegova potpisivanja i na temelju objektivno dostupnih informacija nisu upoznate o postojanju ili primjeni ikakvih nacionalnih zakona koji bi mogli dovesti do pokretanja mehanizma neispunjenja. Sporazum o partnerstvu i suradnji sadržava i odredbe o suradnji u području poreza. S obzirom na razvoj događaja na međunarodnoj razini o novom globalnom standardu automatske razmjene informacija u porezne svrhe, smatra se prikladnim da u trenutku potpisivanja Sporazuma o partnerstvu i suradnji obje strane potpišu Zajedničku izjavu o tom pitanju. Premda ne čini sastavni dio Sporazuma o partnerstvu i suradnji, Zajedničkom izjavom obje strane iskazuju jaku političku odlučnost da u svojim dvostranim odnosima poštuju novi standard. Sporazum o partnerstvu i suradnji dopunjen je Sporazumom o slobodnoj trgovini koji su EU i Singapur parafirali 20. rujna 2013. Dvoma se sporazumima EU-u i Singapuru omogućuje da svoje odnose podignu na višu razinu. Komisija zaključuje da je Odluka Vijeća br. 2012/272/EU o potpisivanju Sporazuma o partnerstvu i suradnji s Filipinima predmet Suda C-377/12: Komisija je zatražila od Suda da poništi tu Odluku u onoj mjeri u kojoj je Vijeće dopunilo pravnu osnovu u pogledu prijevoza (članci 91. i 100. UFEU-a), ponovnog prihvata (članak 79. stavak 3. UFEU-a) i okoliša (članak 191. stavak 4. UFEU-a). Predmet C-377/12 važan je i za prijedlog Odluke Vijeća o sklapanju Sporazuma o partnerstvu i suradnji sa Singapurom. Podložno odluci Suda u predmetu-377/12, prijedlog Odluke Vijeća o sklapanju Sporazuma o partnerstvu i suradnji sa Singapurom temelji se na člancima 207., 212. i 218. stavku 5. Komisija skreće pažnju Vijeća na uvodnu izjavu u Sporazumu koja se odnosi na poseban položaj Ujedinjene Kraljevine, Irske i Danske na temelju Protokola 21 i 22 ugovora. Ta uvodna izjava dodaje se samo zbog sastavljanja tog teksta. Ovisno o ishodu predmeta C-377/12, koji je trenutačno u postupku pred Sudom, ta uvodna izjava možda će se morati odbaciti ili preformulirati u kasnijoj fazi. Komisija smatra da postupak sklapanja Sporazuma ne može biti završen sve dok je predmet u postupku pred Sudom. 2014/0036 (NLE) Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o potpisivanju, u ime Unije, Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 207. i 212. u vezi s člankom 218. stavkom 5., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije[1], budući da: (1) Dana 25. studenoga 2004. Vijeće je ovlastilo Komisiju da pregovara o Sporazumu o partnerstvu i suradnji s Republikom Singapurom (dalje u tekstu: „Sporazum”). (2) Pregovori su zaključeni i Sporazum je parafiran 14. listopada 2013. (3) Sporazum bi trebalo potpisati, podložno njegovu kasnijem sklapanju. Priložen mu je popratni dopis koji čini sastavni dio Sporazuma, a koji bi trebalo potpisati istovremeno sa Sporazumom. DONIJELO JE OVU ODLUKU: Članak 1. Potpisivanje Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane, te popratnog dopisa priloženog Sporazumu odobrava se u ime Unije, podložno njegovu sklapanju[2]. Članak 2. Glavno tajništvo Vijeća izdaje, za osobu ili osobe koje odredi pregovarač Sporazuma, instrument sa svim potrebnim ovlastima za potpisivanje sporazuma, podložno njegovu sklapanju, i popratnog dopisa. Članak 3. Ova Odluka stupa na snagu sljedećeg dana od dana donošenja. Sastavljeno u Bruxellesu Za Vijeće Predsjednik [1] SL C , , str. . [2] Tekst Sporazuma objavit će se zajedno s odlukom o njegovu sklapanju. PRILOG I. SPORAZUM O PARTNERSTVU I SURADNJI između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane EUROPSKA UNIJA, dalje u tekstu „Unija“, i KRALJEVINA BELGIJA, REPUBLIKA BUGARSKA, ČEŠKA REPUBLIKA, KRALJEVINA DANSKA, SAVEZNA REPUBLIKA NJEMAČKA, REPUBLIKA ESTONIJA, IRSKA, HELENSKA REPUBLIKA, KRALJEVINA ŠPANJOLSKA, FRANCUSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA HRVATSKA, TALIJANSKA REPUBLIKA, REPUBLIKA CIPAR, REPUBLIKA LATVIJA, REPUBLIKA LITVA, VELIKO VOJVODSTVO LUKSEMBURG, MAĐARSKA, MALTA, KRALJEVINA NIZOZEMSKA, REPUBLIKA AUSTRIJA, REPUBLIKA POLJSKA, PORTUGALSKA REPUBLIKA, RUMUNJSKA, REPUBLIKA SLOVENIJA, SLOVAČKA REPUBLIKA, REPUBLIKA FINSKA, KRALJEVINA ŠVEDSKA, UJEDINJENA KRALJEVINA VELIKE BRITANIJE I SJEVERNE IRSKE, ugovorne stranke Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije, dalje u tekstu „države članice“, s jedne strane, i REPUBLIKA SINGAPUR s druge strane, dalje u tekstu zajednički nazvane „stranke“, UZIMAJUĆI U OBZIR tradicionalne prijateljske veze između stranaka i bliskih povijesnih, političkih i gospodarskih veza koje ih povezuju; BUDUĆI DA stranke pridaju posebnu važnost sveobuhvatnoj prirodi njihovog uzajamnog odnosa; BUDUĆI DA stranke smatraju da ovaj Sporazum sačinjava dio šireg i usklađenog odnosa između njih putem sporazuma kojih su obje strane potpisnice; PONOVNO POTVRĐUJUĆI privrženost stranaka poštovanju demokratskih načela i ljudskih prava te temeljnih sloboda kako je utvrđeno u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i drugim primjenjivim međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima kojih su stranke potpisnice; PONOVNO POTVRĐUJUĆI njihovu privrženost načelima vladavine prava i dobrog upravljanja i želju za promicanjem gospodarskog i društvenog napretka svojih naroda, uzimajući u obzir načela održivog razvoja i potrebu zaštite okoliša; PONOVNO POTVRĐUJUĆI njihovu želju za jačanjem suradnje u vezi s međunarodnom stabilnosti, pravosuđem i sigurnosti, kao osnovni preduvjet za promicanje održivog društvenog i gospodarskog razvoja, iskorjenjivanje siromaštva i postizanja Milenijskih razvojnih ciljeva Ujedinjenih naroda (UN); IZRAŽAVAJUĆI svoju potpunu predanost borbi protiv svih oblika terorizma i uspostavljanju učinkovitih međunarodnih instrumenata za osiguranje njihovog iskorjenjivanja u skladu s odgovarajućim aktima Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda (UNSC), posebno Rezolucijom UNSC-a 1373; BUDUĆI DA je Unija donijela sveobuhvatan Akcijski plan za suzbijanje terorizma u 2001., a ažurirala ga je u 2004. te posljedično poduzela čitav niz mjera; s obzirom na napade u Madridu, Europska je unija izdala glavnu Deklaraciju o borbi protiv terorizma 25. ožujka 2004.; Unija je također donijela Strategiju protiv terorizma u prosincu 2005.; PONOVNO POTVRĐUJUĆI da najozbiljniji zločini koji se tiču međunarodne zajednice kao cjeline ne smiju prolaziti nekažnjeno i da se učinkovito pokretanje postupaka protiv njih mora osigurati poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini te jačanjem međunarodne suradnje; SMATRAJUĆI DA pošteno i neovisno funkcioniranje Međunarodnog kaznenog suda predstavlja važan razvoj prema miru i međunarodnoj pravdi; BUDUĆI DA je Europsko vijeće prepoznalo širenje oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme kao glavnu prijetnju međunarodnoj sigurnosti i 12. prosinca 2003. donijelo Strategiju za sprječavanje širenja oružja za masovno uništenje; Vijeće Europske unije je 17. studenoga 2003. već donijelo politiku Unije o uključivanju politika o neširenju u odnose Unije s trećim zemljama; donošenje Rezolucije UNSC-a 1540 konsenzusom naglašava predanost cijele međunarodne zajednice borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje (WMD) i načina njegove dopreme. Ta predanost međunarodne zajednice ponovno je potvrđena donošenjem Rezolucije UNSC-a 1673 i Rezolucije UNSC-a 1810; BUDUĆI DA je Europsko vijeće izrazilo mišljenje da malo i lako oružje (SALW) predstavljaju sve veću prijetnju miru, sigurnosti i razvoju i 16. prosinca 2005. donijelo je Strategiju za suzbijanje nezakonitog prikupljanja i trgovanja malim i lakim oružjem i pripadajućim streljivom. U toj Strategiji Europsko vijeće je naglasilo potrebu za osiguranjem sveobuhvatnog i dosljednog pristupa sigurnosnoj politici i politici razvoja; PREPOZNAJUĆI važnost Sporazuma o suradnji od 7. ožujka 1980. između Europske ekonomske zajednice i Indonezije, Malezije, Filipina, Singapura i Tajlanda, država članica Udruženja zemalja Jugoistočne Azije (ASEAN) i njegovih naknadnih pristupnih protokola; PREPOZNAJUĆI važnost jačanja postojećeg odnosa između stranaka u cilju jačanja njihove međusobne suradnje i zajedničke želje za konsolidiranjem, produbljivanjem i diversifikacijom njihovih odnosa u područjima od zajedničkog interesa na temelju jednakosti, poštovanja prirodnog okruženja i uzajamne koristi; POTVRĐUJUĆI njihovu želju za jačanjem, potpuno u skladu s aktivnostima poduzetima u regionalnom okviru, suradnje između Unije i Republike Singapura, temeljene na zajedničkim vrijednostima i uzajamnoj koristi; POTVRĐUJUĆI njihovu želju za jačanjem razumijevanja između Azije i Europe na temelju jednakosti, uzajamnog poštovanja kulturnih i političkih normi i prihvaćanja različitih stajališta; POTVRĐUJUĆI njihovu želju za jačanjem odnosa zaključivanjem Sporazuma o slobodnoj trgovini; PRIMJEĆUJUĆI da odredbe ovog Sporazuma koje potpadaju u područje primjene trećeg dijela glave V. Ugovora o funkcioniranju Europske unije obvezuju Ujedinjenu Kraljevinu i Irsku kao zasebne stranke ugovora, a ne kao dio Unije, osim ako Unija zajedno s Ujedinjenom Kraljevinom i/ili Irskom zajednički obavijesti Singapur da su Ujedinjena Kraljevina i/ili Irska obvezane, kao dio Unije u skladu s Protokolom (br. 21.) o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde priloženom Ugovoru o funkcioniranju Europske unije. Ako Ujedinjena Kraljevina i/ili Irska prestanu biti obvezane kao dio Unije u skladu s člankom 4.a Protokola br. 21., Unija zajedno s Ujedinjenom Kraljevinom i/ili Irskom odmah obavještava Singapur o svakoj promjeni njihovog stajališta, a u tom slučaju ostaju samostalno obvezane odredbama Sporazuma. Isto se primjenjuje na Dansku u skladu s Protokolom (br. 22.) o stajalištu Danske priloženom tim ugovorima, SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI: Glava I . PRIRODA I PODRUČJE PRIMJENE Članak 1. Opća načela 1. Poštovanje demokratskih načela, vladavine prava i temeljnih ljudskih prava kako je utvrđeno u Općoj deklaraciji o ljudskim pravima i drugim primjenjivim međunarodnim pravnim aktima o ljudskim pravima kojih su stranke potpisnice, čini temelj unutarnjih i međunarodnih politika stranaka i predstavlja osnovni element ovog Sporazuma. 2. Stranke potvrđuju svoje zajedničke vrijednosti kako su navedene u Povelji Ujedinjenih naroda (Povelja UN-a). 3. Stranke potvrđuju svoju predanost promicanju održivog razvoja, suradnji u rješavanju izazova klimatske promjene kao i globalizacije i doprinosu postizanja Milenijskih razvojnih ciljeva. 4. Stranke ponovno potvrđuju posvećenost načelima dobrog upravljanja, vladavini prava uključujući neovisnost sudstva i borbi protiv korupcije. 5. Stranke surađuju sukladno ovom Sporazumu na način koji je u skladu s njihovim odnosnim nacionalnim zakonodavstvima, pravilima i propisima. Članak 2. Ciljevi suradnje U cilju jačanja bilateralnog odnosa, stranke se obvezuju na sveobuhvatan dijalog i promicanje daljnje suradnje u sektorima od uzajamnog interesa. Njihovi će napori posebno biti usmjereni na: (a) uspostavljanje suradnje u svim odgovarajućim regionalnim i međunarodnim forumima i organizacijama; (b) uspostavljanje suradnje u borbi protiv terorizma i transnacionalnih zločina; (c) uspostavljanje suradnje u borbi protiv najozbiljnijih zločina od međunarodnog značaja; (d) uspostavljanje suradnje u borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje, njegove dopreme i nezakonitog gomilanja i nezakonite trgovine malim i lakim oružjem u svim njezinim aspektima; (e) osiguravanje uvjeta za povećanje i razvoj trgovine između stranaka te promicanje povećanja i razvoja trgovine, na njihovu obostranu korist; (f) uspostavljanje suradnje u svim područjima povezanima s trgovinom i ulaganjem od obostrane koristi kako bi se olakšali trgovinski i ulagački tokovi i spriječile i otklonile prepreke trgovini i ulaganju na način koji je dosljedan s postojećim i budućim regionalnim inicijativama EU-a i ASEAN-a i koji ih nadopunjuje; (g) uspostavljanje suradnje u području pravosuđa, slobode i sigurnosti, uključujući vladavinu prava i pravnu suradnju, zaštitu podataka, migraciju, krijumčarenje i trgovinu ljudima, borbu protiv transnacionalnog organiziranog kriminala, pranja novca i nezakonitih droga; (h) uspostavljanje suradnje u svim drugim sektorima od uzajamnog interesa, posebno carini, makroekonomskoj politici i financijskim institucijama, u području poreza, industrijske politike i malih i srednjih poduzeća, informacijskom društvu, znanosti i tehnologiji, energetici, prometu, obrazovanju i kulturi, zaštiti okoliša i prirodnih resursa, zdravstvu i statistici; (i) jačanje postojećeg i poticanje novog sudjelovanja Republike Singapura unutar programa suradnje Unije u cijeloj Aziji; (j) međusobno isticanje uloga i profila stranaka u regijama druge stranke; (k) uspostavljanje redovnog dijaloga u cilju jačanja uzajamnog razumijevanja jednog i drugog društva i jačanja svijesti o drukčijim kulturnim, vjerskim i društvenim stajalištima u Aziji i Europi. Glava II. BILATERALNA, REGIONALNA I MEĐUNARODNA SURADNJA Članak 3. Suradnja u regionalnim i međunarodnim organizacijama 1. Stranke se obvezuju razmjenjivati stajališta i surađivati u okviru regionalnih i međunarodnih foruma i organizacija kao što su UN, dijalog ASEAN-EU, Regionalni forum ASEAN-a, Azijsko-europski sastanak (ASEM), Svjetska trgovinska organizacija (WTO), ako su stranke suglasne da su takva razmjena i suradnja od obostrane koristi. 2. Stranke su također suglasne promicati suradnju u tim područjima između predstavnika trusta mozgova, akademika, nevladinih organizacija i medija, organizirajući seminare, konferencije i druge povezane aktivnosti, uz uvjet da se takva suradnja temelji na uzajamnoj suglasnosti. Članak 4. Regionalna i bilateralna suradnja 1. Za svaki sektor dijaloga i suradnje prema ovom Sporazumu, stavljajući pritom odgovarajući naglasak na pitanja u okviru bilateralne suradnje, obje strane će biti suglasne provoditi povezane aktivnosti na bilateralnoj ili regionalnoj razini ili kombinacijom oba okvira. Prilikom odabira odgovarajućeg okvira stranke će nastojati što više povećati utjecaj na uključenje partnera EU-a i ASEAN-a i jačati ga te pritom na najbolji mogući način iskoristiti raspoložive resurse, uzimajući u obzir političku i institucionalnu izvedivost te osiguravajući dosljednost u odnosu na druge aktivnosti koje uključuju partnere EU-a i ASEAN-a. 2. Stranke mogu, prema potrebi, odlučiti proširiti financijsku potporu za aktivnosti suradnje u područjima obuhvaćenima ovim Sporazumom ili koje se na njega odnose, u skladu s njihovim odgovarajućim financijskim procedurama i resursima. Ta suradnja može posebno uključivati organiziranje programa izobrazbe, radionica i seminara, razmjene stručnjaka, studija i ostalih aktivnosti kako se stranke dogovore. Glava III. SURADNJA U MEĐUNARODNOJ STABILNOSTI, PRAVOSUĐU, SIGURNOSTI I RAZVOJU Članak 5. Suradnja u borbi protiv terorizma Stranke ponovno potvrđuju važnost borbe protiv terorizma u skladu s vladavinom prava i njihovim odnosnim obvezama prema Povelji UN-a, odgovarajućim rezolucijama UNSC-a i međunarodnim pravom, uključujući primjenjivo zakonodavstvo o ljudskim pravima, izbjeglicama i međunarodno humanitarno pravo. Unutar tog okvira i uzimajući u obzir Globalnu antiterorističku strategiju UN-a sadržanu u Rezoluciji br. 60/288 Opće skupštine UN-a od 8. rujna 2006. kao i Zajedničku deklaraciju EU-a i ASEAN-a od 28. siječnja 2003. o suradnji u borbi protiv terorizma, stranke su suglasne surađivati u sprečavanju i suzbijanju terorizma, posebno kako slijedi: (a) u okviru potpune primjene Rezolucije UNSC-a 1373 i drugih primjenjivih rezolucija UN-a, međunarodnih konvencija i pravnih akata; (b) razmjenom informacija o terorističkim skupinama i njihovim potpornim mrežama u skladu s primjenjivim međunarodnim i nacionalnim zakonodavstvom; (c) razmjenom stajališta o sredstvima i metodama primijenjenim u borbi protiv terorizma, uključujući u tehničkim područjima i izobrazbi, i razmjenom iskustava povezanima sa sprečavanjem terorizma; (d) surađujući kako bi produbile međunarodni konsenzus o borbi protiv terorizma i njegov normativni okvir te djelujući u smjeru donošenja sporazuma o sveobuhvatnoj konvenciji o međunarodnom terorizmu što je prije moguće kako bi se nadopunili postojeći instrumenti UN-a za borbu protiv terorizma; (e) promicanjem suradnje između država članica UN-a kako bi učinkovito provele Globalnu strategiju UN-a za borbu protiv terorizma svim odgovarajućim sredstvima. (f) razmjenom najbolje prakse u području zaštite ljudskih prava u borbi protiv terorizma. Stranke su suglasne da će se suradnja prema ovom članku provoditi u skladu s njihovim odnosnim nacionalnim zakonima i drugim propisima. Članak 6. Izvršavanje međunarodnih obveza u svrhu kažnjavanja ozbiljnih zločina od međunarodnog značaja 1. Stranke ponovno potvrđuju da najozbiljniji zločini koji se tiču međunarodne zajednice kao cjeline ne smiju proći nekažnjeno i njihov učinkoviti progon mora se osigurati poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini i u skladu s njihovim postojećim međunarodnim obvezama, putem suradnje s međunarodnim sudovima osnovanima u tu svrhu. 2. Stranke smatraju da osnivanje i učinkovito funkcioniranje takvih sudova predstavlja važan razvoj za međunarodni mir i pravdu. Stranke su suglasne surađivati kako bi podijelile iskustva i tehničko stručno znanje o pravnim prilagodbama potrebnima za provedbu i ispunjavanje svojih odgovarajućih međunarodnih obveza. 3. Stranke priznaju važnost Međunarodnog kaznenog suda u kontekstu borbe protiv nekažnjavanja i suglasne su nastaviti dijalog o njegovom poštenom i neovisnom radu. Članak 7. Borba protiv širenja oružja za masovno uništenje 1. Stranke smatraju da širenje oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme predstavljaju za državne i nedržavne zainteresirane strane jednu od najozbiljnijih prijetnji međunarodnoj stabilnosti i sigurnosti. 2. Stranke su stoga suglasne surađivati i pridonositi borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme punim poštovanjem i nacionalnom provedbom svojih postojećih obveza prema međunarodnim ugovorima i sporazumima o razoružanju i neširenju te drugim primjenjivim rezolucijama UN-a i međunarodnim instrumentima, kojih su stranke potpisnice. Stranke su suglasne da ova odredba predstavlja temeljan element ovog Sporazuma. 3. Stranke su dalje suglasne surađivati i pridonositi borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme: (a) tako da svaka stranka, prema potrebi, poduzima mjere za potpisivanje, ratificiranje, pristupanje i cjelovito provođenje svih međunarodnih instrumenata koji se odnose na borbu protiv širenja oružja za masovno uništenje i načina njegove dopreme; i (b) tako da uspostavljaju učinkoviti sustav nadzora nacionalnog izvoza, nadzirući izvoz i prijevoz robe povezane s oružjem za masovno uništenje, uključujući nadzor konačne uporabe robe/tehnologija s dvojnom namjenom kao oružja za masovno uništenje i učinkovite načine pravne ili administrativne provedbe, uključujući učinkovite kazne i mjere za sprečavanje povreda izvoznih kontrola. 4. Kao dio suradnje stranke su suglasne održavati redoviti dijalog o pitanjima koja se odnose na borbu protiv širenja oružja za masovno uništenje. Takav dijalog može se održavati regionalno. Članak 8. Malo i lako oružje 1. Stranke priznaju da nezakonita proizvodnja, prijevoz i promet malog i lakog oružja, uključujući njegovo streljivo, te njegovo prekomjerno prikupljanje i nekontrolirano širenje i dalje predstavljaju ozbiljnu prijetnju miru i međunarodnoj sigurnosti. 2. Stranke su suglasne poštovati i u cijelosti provesti svoje obveze kako bi se borile protiv nezakonite trgovine malim i lakim oružjem, uključujući njegovo streljivo, prema međunarodnim sporazumima kojih su stranke potpisnice i prema odgovarajućim rezolucijama UNSC-a kao i svoje obveze u okviru drugih međunarodnih instrumenata primjenjivih u tom području, kao što je Akcijski program UN-a za sprečavanje, suzbijanje i iskorjenjivanje nezakonite trgovine malim i lakim oružjem u svim njegovim aspektima. 3. Stranke se obvezuju surađivati i osigurati koordinaciju, nadopunjavanje i sinergiju u svojim nastojanjima, u skladu sa svojim međunarodnim obvezama, kako bi suzbile nezakonitu trgovinu malim i lakim oružjem, uključujući njegovo streljivo, na globalnoj, regionalnoj, podregionalnoj i nacionalnoj razini i suglasne su uspostaviti redoviti dijalog koji će dopuniti i konsolidirati tu obvezu. Glava IV. SURADNJA U TRGOVINSKIM I INVESTICIJSKIM PITANJIMA Članak 9. Opća načela 1. Stranke održavaju bilateralni dijalog o pitanjima trgovine i ulaganja u cilju jačanja i poboljšanja sustava multilateralne trgovine i bilateralne trgovine između stranaka 2. U tu svrhu stranke provode uzajamnu suradnju u trgovini i ulaganju uključujući i putem Sporazuma o slobodnoj trgovini. Navedeni sporazum predstavlja poseban sporazum kojim se provode odredbe o trgovini iz ovog Sporazuma i koji sačinjava sastavni dio cjelokupnih bilateralnih odnosa i zajedničkog institucionalnog okvira, kako se navodi u članku 43. stavku 3. 3. Stranke mogu nastojati razviti svoje odnose u trgovini i ulaganju rješavajući, među ostalim, sljedeća pitanja navedena u člancima od 10. do 16. Članak 10. Sanitarna i fitosanitarna pitanja Stranke mogu raspravljati i razmjenjivati informacije o zakonskim postupcima, postupcima ovjeravanja i inspekcije, posebno u okviru Sporazuma o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera iz Priloga 1.A Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije potpisanom u Marakešu 15. travnja 1994. Suradnja može uključivati sljedeće: (a) rješavanje bilateralnih sanitarnih i fitosanitarnih problema koje stranka iznese; (b) razmjenu informacija o sanitarnim i fitosanitarnim pitanjima; (c) promicanje primjene međunarodnih standarda ako oni postoje; i (d) uspostavljanje mehanizma za dijalog o najboljoj praksi u vezi sa standardima, postupcima ispitivanja i ovjeravanja te ocjenom regionalnih i nacionalnih standarda za njihovu jednakovrijednost. Članak 11. Pitanja tehničkih prepreka trgovini Stranke promiču uporabu međunarodnih standarda i surađuju i razmjenjuju informacije o standardima, postupcima ocjene sukladnosti i tehničkim propisima, posebno u okviru Sporazuma Svjetske trgovinske organizacije o tehničkim preprekama trgovini. Članak 12. Carina 1. Stranke izmjenjuju svoja iskustva i ispituju mogućnosti za pojednostavljenje uvoza, izvoza i drugih carinskih postupaka, osiguravajući transparentnost carinskih i trgovinskih propisa, razvijajući carinsku suradnju i učinkovite mehanizme pomoći, kako bi uskladile stajališta i zajedničko djelovanje u kontekstu odgovarajućih međunarodnih inicijativa uključujući olakšavanje trgovine. 2. Stranke pridaju posebnu pažnju jačanju zaštite i sigurnosti međunarodne trgovine, osiguravajući uravnotežen pristup između olakšavanja trgovine i borbe protiv prijevare i nepravilnosti. Članak 13. Ulaganje Stranke mogu poticati razvoj privlačnog i stabilnog okoliša za uzajamno ulaganje putem stalnog dijaloga u cilju jačanja razumijevanja i suradnje u pitanjima ulaganja, istraživanja administrativnih mehanizama za olakšavanje ulagačkih tokova, i promicanja stabilnih, transparentnih, otvorenih i nediskriminirajućih pravila za ulagače. Članak 14. Politika tržišnog natjecanja Stranke mogu promicati učinkovito uspostavljanje i primjenu pravila o tržišnom natjecanju i širenje informacija kako bi potaknule transparentnost i pravnu sigurnost za poduzeća koja posluju na tržištima druge stranke. Članak 15. Usluge Stranke mogu uspostaviti dosljedan dijalog posebno u cilju razmjene podataka o svojim regulatornim okruženjima, promicanja pristupa tržištu druge stranke, promicanja pristupa izvorima kapitala i tehnologije, promicanja trgovine uslugama između obiju regija i na tržištima trećih zemalja. Članak 16. Zaštita intelektualnog vlasništva Stranke pridaju važnost pravima intelektualnog vlasništva[1], priznajući njihovu sve veću važnost za stvaranje inovativnih proizvoda, usluga i tehnologija u svojim zemljama, i suglasne su nastaviti suradnju i razmjenu informacija koje nisu povjerljive o međusobno dogovorenim aktivnostima i projektima, u cilju promicanja, zaštite i jačanja tih prava, uključujući učinkovitu i djelotvornu provedbu tih prava pri carini. Glava V. SURADNJA U PODRUČJU PRAVOSUĐA, SLOBODE I SIGURNOSTI Članak 17. Vladavina prava i pravna suradnja 1. U svojoj suradnji u području pravosuđa, slobode i sigurnosti stranke pridaju posebnu važnost promicanju vladavine prava i jačanju institucija na svim razinama provedbe zakona, a posebno u pravosudnom sustavu. 2. Suradnja između stranaka će također obuhvaćati međusobnu razmjenu informacija u vezi s pravnim sustavima i zakonodavstvom. Članak 18. Zaštita podataka 1. Stranke su suglasne uspostaviti dijalog kako bi poboljšale zaštitu osobnih podataka u skladu s najboljim međunarodnim načelima i praksom kao što su oni sadržani u Smjernicama UN-a za uređenje kompjuteriziranih datoteka koje sadrže osobne podatke (Rezolucija br. 45/95 Opće skupštine UN-a od 14. prosinca 1990.). 2 Suradnja u zaštiti osobnih podataka može obuhvaćati, između ostalog, razmjenu podataka i stručnog znanja. Članak 19. Migracija 1. Stranke ponovno potvrđuju važnost zajedničkog upravljanja tokovima migracija između svojih državnih područja. 2. Stranke uspostavljaju mehanizam za dijalog o pitanjima povezanima s migracijom, uključujući zakonitu i nezakonitu migraciju, krijumčarenje i trgovinu ljudima i pitanja povezana s međunarodnom zaštitom onih kojima je ona potrebna. Svaki takav dijalog temelji se na uzajamno dogovorenom rasporedu, uvjetima i pitanjima. 3. Svaka stranka može, ako to smatra prikladnim, uključiti pitanje migracije u svoje strategije gospodarskog i društvenog razvoja iz vlastite perspektive kao zemlja podrijetla, tranzita i/ili odredišta migranata. 4. Suradnja između stranaka temelji se na ocjeni posebnih potreba stranaka, provedenoj međusobnim savjetovanjem stranaka. Stranke su suglasne da će takva suradnja biti u skladu sa zakonima i drugim propisima te politikama Unije kao i nacionalnim zakonima, propisima i politikama. Takva suradnja može se posebno usmjeriti na: (a) temeljne uzroke migracije; (b) razvoj i provedbu obveza svake stranke prema međunarodnom pravu o migracijskim predmetima uključujući međunarodnu zaštitu onima kojima je potrebna; (c) pravila ulaska kao i prava i status primljenih osoba, pošteni tretman, obrazovanje, izobrazbu i integraciju nedržavljana koji imaju zakonito boravište, mjere protiv rasizma i ksenofobije; (d) uspostavljanje učinkovite i preventivne politike protiv nezakonite imigracije, krijumčarenja migrantima i trgovine ljudima, uključujući načine za borbu protiv mreža krijumčara i trgovaca ljudima i zaštitu žrtava takve trgovine; (e) povrat, u ljudskim i dostojanstvenim uvjetima, osoba koje nezakonito borave uključujući promicanje njihovog dobrovoljnog povratka; (f) pitanja za koja se utvrdi da su od obostranog interesa u području viza i sigurnosti putnih dokumenata; (g) pitanja za koja se utvrdi da su od obostranog interesa u području graničnog nadzora. 5. U okviru suradnje u sprečavanju i nadziranju nezakonite imigracije, stranke su dalje suglasne da: (a) Republika Singapur ponovno prihvaća bilo kojeg svojeg državljanina nezakonito prisutnog na državnom području države članice, ako država članica to zatraži, i bez daljnjih formalnosti čim se utvrdi državljanstvo; i (b) svaka država članica ponovno prihvaća bilo kojeg svojeg državljanina nezakonito prisutnog na državnom području Republike Singapura, ako Republika Singapur to zatraži, i bez daljnjih formalnosti čim se utvrdi državljanstvo. Države članice i Republika Singapur osiguravaju svojim državljanima odgovarajuće osobne dokumente u tu svrhu. Ako osoba koja se ponovno prihvaća ne posjeduje nikakve dokumente ni druge dokaze svojeg državljanstva, nadležno diplomatsko i konzularno predstavništvo stranke koja treba obaviti prihvat osobe (bilo predmetna država članica bilo Republika Singapur), na zahtjev druge stranke (bilo Republika Singapur bilo predmetna država članica), obavlja razgovor s osobom za utvrđivanje njezinog državljanstva. 6. Stranke su suglasne pregovarati, na zahtjev, u cilju zaključivanja sporazuma između Unije i Republike Singapura kojim se uređuje ponovni prihvat državljana Republike Singapura i država članica, državljana drugih zemalja i osoba bez državljanstva. Članak 20. Borba protiv organiziranog kriminala Stranke su suglasne sudjelovati u borbi protiv organiziranog kriminala kao i protiv korupcije. Takva suradnja posebno je usmjerena na provedbu i promicanje, prema potrebi, odgovarajućih međunarodnih standarda i instrumenata kao što su Konvencija UN-a protiv transnacionalnog organiziranog kriminala i Konvencija UN-a protiv korupcije. Članak 21. Suradnja u borbi protiv pranja novca i financiranja terorista 1. Stranke su suglasne u potrebi djelovanja i suradnji u sprečavanju uporabe svojih financijskih sustava za pranje prihoda od kaznenih djela u skladu s odgovarajućim preporukama Radne skupine za financijsko djelovanje (Financial Action Task Force). 2. Stranke razmjenjuju stručno znanje u područjima kao što su razvoj i primjena propisa i učinkovito funkcioniranje odgovarajućih standarda i mehanizama. 3. Suradnja posebno omogućava u najvećoj mogućoj mjeri, razmjenu odgovarajućih informacija i stručnog znanja o donošenju odgovarajućih standarda za suzbijanje pranja novca i financiranje terorizma, jednakovrijednih onima koje su donijela međunarodna tijela aktivna u tom području, kao što je Radna skupina za financijsko djelovanje. Članak 22. Suradnja u borbi protiv nezakonitih droga 1. Stranke surađuju kako bi osigurale uravnotežen pristup putem učinkovite koordinacije između nadležnih tijela uključujući, prema potrebi, sektor zdravstva, pravosuđa, unutarnjih poslova i carine, u cilju smanjivanja dobave, trgovine i potražnje nezakonitih droga i štetnih posljedica zlouporabe droge za pojedince i društvo kao cjelinu. Stranke također zajednički rade kako bi osigurale učinkovitije sprečavanje zlouporabe prekursora za droge. 2. Stranke se dogovaraju o načinima suradnje za postizanje tih ciljeva. Aktivnosti se temelje na zajednički dogovorenim načelima koja su u sukladnosti s odgovarajućim međunarodnim konvencijama, Političkom izjavom i Posebnom izjavom o vodećim načelima za smanjenje potražnje za drogama, koji su odobreni na Izvanrednom zasjedanju Opće skupštine Ujedinjenih naroda o drogama u lipnju 1998. i Političkom izjavom te Akcijskim planom o međunarodnoj suradnji prema integriranoj i uravnoteženoj strategiji za borbu protiv svjetskog problema droge, koji su doneseni na 52. zasjedanju Komisije UN-a za droge u ožujku 2009. 3. Stranke će razmijeniti stručno znanje u područjima kao što su nacrti nacionalnog zakonodavstva i politike, uspostavljanje nacionalnih institucija i informacijskih centara, izobrazbu osoblja, istraživanje povezano s drogama i sprečavanje zlouporabe prekursora uporabljenih za nezakonitu proizvodnju opojnih droga i psihotropnih tvari. Glava VI. SURADNJA U DRUGIM SEKTORIMA Članak 23. Suradnja u području ljudskih prava 1. Stranke su suglasne surađivati, kada se međusobno dogovore, u promicanju i učinkovitoj zaštiti ljudskih prava, uključujući provedbu primjenjivih međunarodnih instrumenata o ljudskim pravima, kojih su stranke potpisnice. 2. Takva suradnja može između ostalog obuhvaćati: (a) promicanje ljudskih prava i obrazovanje; (b) jačanje odgovarajućih nacionalnih i regionalnih institucija povezanih s ljudskim pravima; (c) uspostavljanje smislenog i opsežnog dijaloga o ljudskim pravima;; (d) jačanje suradnje unutar institucija UN-a povezanih s ljudskim pravima . Članak 24. Suradnja u financijskim uslugama Stranke nastoje potaknuti suradnju u financijskim uslugama u pitanjima od obostranog interesa unutar okvira njihovih odnosnih programa i zakonodavstava i kada je primjenjivo u skladu s odgovarajućim odredbama Sporazuma o slobodnoj trgovini kako se navodi u članku 9. stavku 2. Takva suradnja odvija se između financijskih regulatora i nadzornika Unije i Republike Singapura u vezi s financijskim regulatornim i nadzornim pitanjima. Financijski regulatori i nadzornici međusobno će se savjetovati kako bi odredili najprikladniji način suradnje. Članak 25. Dijalog o ekonomskoj politici 1. Stranke su suglasne surađivati u promicanju razmjene informacija o svojim gospodarskim trendovima i politikama i razmjenjivanju iskustva u usklađivanju gospodarskih politika u kontekstu regionalne gospodarske suradnje i integracije. 2. Stranke nastoje produbiti dijalog između svojih nadležnih tijela o ekonomskim pitanjima, koja, kako se stranke dogovore, mogu obuhvaćati područja kao što su monetarna politika, fiskalna (uključujući porezna) politika, javne financije, makroekonomska stabilizacija i vanjski dug. Članak 26. Suradnja u području poreza 1. U cilju jačanja i razvoja gospodarskih djelatnosti i pritom uzimajući u obzir potrebu za donošenjem odgovarajućeg regulatornog okvira, stranke priznaju i obvezuju se provoditi, kako je određeno u stavcima 2. i 3., načela dobrog upravljanja u području poreza. 2. S tim ciljem, u skladu sa svojim nadležnostima, stranke priznaju važnost sprečavanja međusobno dogovorenih štetnih poreznih praksi, poboljšat će međunarodnu suradnju u području oporezivanja radi borbe protiv utaje poreza i provest će međunarodno dogovoren Standard za transparentnost i razmjenu podataka u porezne svrhe kako se navodi u OECD-ovom modelu ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja dohotka i imovine iz 2008., u cilju omogućavanja učinkovite primjene njihovih poreznih propisa. 3. Stranke su suglasne da se provedba tih načela održava unutar okvira postojećih ili budućih bilateralnih poreznih sporazuma između Republike Singapura i država članica. Članak 27. Suradnja u području industrijske politike i malih i srednjih poduzeća 1. Uzimajući u obzir svoje ekonomske politike i ciljeve, stranke su suglasne poticati suradnju u industrijskoj politici u svim područjima koje smatraju prikladnima, posebno u cilju poboljšanja tržišnog natjecanja malih i srednjih poduzeća (MSP-ova). 2. Takva se suradnja sastoji od: (a) razmjene podataka i iskustva u stvaranju okvirnih uvjeta za poboljšanje tržišnog natjecanja malih i srednjih poduzeća; (b) promicanja društvene odgovornosti i pouzdanosti u tvrtkama i poticanja odgovornih poslovnih praksi, uključujući održivu potrošnju i proizvodnju. Ta suradnja nadopunjuje se perspektivom potrošača, primjerice u vezi s informacijama o proizvodu i ulogom potrošača na tržištu; (c) promicanja kontakata između gospodarskih subjekata, potičući zajednička ulaganja i osnivajući zajedničke pothvate i informacijske mreže posebno putem postojećih horizontalnih programa Unije, posebno potičući prijenos programske i materijalne tehnologije između partnera; i (d) olakšavanja pristupa financijama, osiguravajući informacije i potičući inovaciju. 3. Stranke će poticati jačanje odnosa između privatnih sektora obiju stranaka na novim ili postojećim forumima uključujući mehanizme za pomoć objema stranama u promicanju internacionalizacije malih i srednjih poduzeća. Članak 28. Informacijsko društvo 1. Priznajući da su informacijska i komunikacijska tehnologija (ICT) ključni elementi modernog života i da su od vitalne važnosti za gospodarski i društveni razvoj, stranke nastoje uskladiti svoje politike u tom području u cilju promicanja gospodarskog razvoja. 2. Suradnja u ovom području posebno se usmjerava na: (a) sudjelovanje u sveobuhvatnom regionalnom dijalogu o različitim aspektima informacijskog društva, posebno politikama elektroničke komunikacije i regulatornih najboljih praksi u područjima koja uključuju, ali nisu ograničena na licenciranje telekomunikacijskih usluga, postupanje s novim informacijskim komunikacijskim uslugama kao što su usluge prijenosa govora putem internetskog protokola, uklanjanje neželjene električne pošte (spam), upravljanje poslovanjem glavnog nosača i povećanje transparentnosti i učinkovitosti regulatornog tijela; (b) međusobnu povezanost i interoperabilnost mreža i usluga stranaka; (c) standardizaciju i širenje novih informacijskih i komunikacijskih tehnologija; (d) promicanje suradnje u istraživanju između stranaka u području informacijske i komunikacijske tehnologije; (e) suradnju u zajedničkim istraživačkim projektima u području informacijske i komunikacijske tehnologije; (f) sigurnosne aspekte informacijskog društva, kako se međusobno dogovore; i (g) ocjenu sukladnosti telekomunikacijske opreme (uključujući radijsku opremu). Članak 29. Suradnja u audiovizualnom području i području medija Stranke su suglasne promicati suradnju u audiovizualnom području i području medija općenito. Aktivnosti suradnje će obuhvaćati, ali neće biti ograničene na: (a) razmjenu stavova o audiovizualnoj i medijskoj politici; (b) zajedničku organizaciju događanja od obostranog interesa; (c) zajedničke aktivnosti izobrazbe; i (d) olakšavanje koprodukcija i poticanja rasprava o sporazumima o audiovizualnoj koprodukciji. Članak 30. Znanstvena i tehnološka suradnja 1. Stranke potiču, razvijaju i olakšavaju suradnju u području znanosti, tehnologije i inovacije u područjima od obostranog interesa, u skladu sa zakonima i propisima obiju stranaka. 2. Ciljevi takve suradnje su: (a) potaknuti razmjenu informacija o znanosti, tehnologiji i inovaciji, o politikama i programima; (b) promicati trajne odnose između znanstvenih zajednica stranaka, istraživačkih centara, sveučilišta i industrija; (c) promicati usavršavanje i mobilnost istraživača i studenata iz visokih učilišta. 3. Podložno raspravi između stranaka i uz savjetovanje s agencijama koje promiču istraživanje u svakoj zemlji, suradnja može poprimiti oblik zajedničkih istraživačkih programa i/ili razmjena, sastanaka, radionica i usavršavanja znanstvenika i studenata iz visokih učilišta putem međunarodnih programa mobilnosti kojima se osigurava najveće širenje rezultata istraživanja. 4. U toj suradnji stranke promiču sudjelovanje svojih visokih učilišta, istraživačkih centara i produktivnih sektora uključujući mala i srednja poduzeća. 5. Stranke su suglasne uložiti napor za povećanje svijesti o mogućnostima za znanstvenu i tehnološku suradnju koju nude njihovi programi. Članak 31. Energetika 1. Stranke nastoje ojačati suradnju u energetskom sektoru s namjerom da: (a) diversificiraju opskrbu energijom i razviju nove i obnovljive oblike energije na komercijalnoj osnovi; (b) postignu razumnu uporabu energije, posebno promicanjem upravljanja potrošnjom; (c) potiču prijenos tehnologije namijenjene učinkovitijoj uporabi energije; (d) suzbiju klimatsku promjenu, uključujući utvrđivanje cijene ugljika; (e) jačaju osposobljenost, uključujući moguću izobrazbu i olakšavanje ulaganja u energetsko područje temeljeno na transparentnim, nediskriminirajućim i tržišno prihvatljivim pravilima; (f) promiču tržišno natjecanje na energetskom tržištu. 2. Radi toga stranke nastoje promicati kontakte između odgovarajućih subjekata za energetsko planiranje i provedbu zajedničkog istraživanja između istraživačkih instituta i sveučilišta, posebno u okviru odgovarajućih regionalnih foruma. Obje strane će dalje istraživati mogućnosti za jačanje suradnje u vezi s nuklearnom sigurnosti i zaštitom unutar svojih postojećih pravnih okvira i politika. U skladu s člankom 34. i zaključcima Svjetskog samita o održivom razvoju koji se održao u Johannesburgu 2002., stranke mogu nastojati riješiti problem veze između povoljnog pristupa energetskim uslugama i održivog razvoja. Te se aktivnosti mogu promicati u suradnji s Energetskom inicijativom Europske unije, uvedenom na Svjetskom samitu o održivom razvoju. Članak 32. Promet 1. Stranke su suglasne dalje ojačati, uz obostrani pristanak, suradnju u svim odgovarajućim područjima prometne politike u cilju poboljšanja kretanja robe i putnika, promicanja zaštićenosti i sigurnosti, suzbijanja piratstva i oružanih pljački brodova, promicanja zaštite okoliša i visokih radnih standarda i povećavanja učinkovitosti svojih prometnih sustava. Stranke podsjećaju na sporazum iz članka 1. stavka 5. i ponovno potvrđuju da će suradnja u svim odgovarajućim područjima prometa biti podložna njihovim odgovarajućim nacionalnim zakonima i drugim propisima. 2. Suradnjom između stranaka prema stavku 1. nastojat će se promicati: (a) razmjena informacija o njihovim prometnim politikama, posebno u vezi s gradskim prometom i međupovezanosti i interoperabilnosti višemodalnih prometnih mreža, kao i upravljanjem željeznicama, lukama i zrakoplovnim lukama; (b) uporaba globalnih satelitskih navigacijskih sustava, usmjeravajući se na regulatorna, industrijska i pitanja razvoja tržišta od obostranog interesa; (c) dijalog u području zračnog prometa u cilju pojačane suradnje u pitanjima zrakoplovne politike i u cilju poduzimanja zajedničkih akcija u području usluga zračnog prometa putem, između ostalog pregovaranja o sporazumima i njihove provedbe. Stranke će dalje razvijati svoje odnose i prema potrebi, istražiti uspostavljanje budućeg sveobuhvatnog sporazuma o zračnim uslugama. Stranke će također, kad se to pokaže obostrano korisno, povećati tehničku i regulatornu suradnju u područjima kao što su zrakoplovna sigurnost, zaštita zračnog prometa, upravljanje zračnim prometom uključujući ekološki prihvatljivo upravljanje zračnim prometom, primjena prava o tržišnom natjecanju i gospodarsko upravljanje zračnom industrijom, u cilju podržavanja regulatorne usklađenosti i uklanjanja prepreka u poslovanju te jačanja dijaloga o ekološkim pitanjima zračnog prometa kao što su uporaba tržišnih instrumenata u borbi protiv globalnog zatopljenja uključujući trgovanje emisijskim jedinicama. Na toj osnovi stranke će istražiti mogući opseg još bliskije suradnje u području civilnog zrakoplovstva; (d) dijalog u području usluga pomorskog prometa u cilju neograničenog pristupa međunarodnim pomorskim tržištima i trgovini na komercijalnoj i nediskriminirajućoj osnovi, u cilju podupiranja obveza za postupno ukidanje programa rezervacije za terete, suzdržanosti od uvođenja klauzula o podjeli tereta, uspostavljanje podružnica unutar usluga pomorskog prometa uključujući pomoćne usluge, postupanja prema klauzuli o nacionalnom tretmanu u vezi s pristupom pomoćnim uslugama i lučkim uslugama za brodove koji viju zastavu druge stranke ili kojima upravljaju državljani ili poduzeća druge stranke i pravo na organiziranje usluga izravnog prijevoza „od vrata do vrata“; i (e) provođenje standarda zaštite, sigurnosnih standarda i standarda zaštite od onečišćenja, posebno u vezi s pomorskim i zračnim prometom, u skladu s odgovarajućim međunarodnim konvencijama kojih su stranke potpisnice, uključujući suradnju na odgovarajućim međunarodnim forumima u cilju osiguranja boljeg provođenje međunarodnih propisa. Članak 33. Obrazovanje i kultura 1. Stranke su suglasne promicati suradnju u obrazovanju i kulturi kojom se poštuju njihove različitosti, kako bi se povećalo međusobno razumijevanje i poznavanje njihovih kultura. 2. Stranke nastoje poduzeti odgovarajuće mjere za promicanje kulturne razmjene i provođenje zajedničkih inicijativa u različitim kulturnim krugovima uključujući zajedničko organiziranje kulturnih događanja. U tom smislu stranke su također suglasne nastaviti podupirati aktivnosti Azijsko-europske zaklade. 3. Stranke su suglasne savjetovati se i sudjelovati na odgovarajućim međunarodnim forumima kao što je Organizacija UN-a za obrazovanje, znanost i kulturu, kako bi slijedile zajedničke ciljeve i promicale kulturnu raznolikost. 4. Stranke dalje stavljaju naglasak na mjere za stvaranje trajnih veza između svojih stručnih agencija i za poticanje razmjene informacija, stručnog znanja, studenata, stručnjaka, mladih i osoba koje rade s mladima te tehničkih izvora, koristeći prednost objekata i opreme koji su zahvaljujući programima Unije na raspolaganju u Jugoistočnoj Aziji u području obrazovanja i kulture kao i iskustvo koje su obje stranke stekle u tom području. 5. Stranke potiču veću razmjenu i suradnju među svojim obrazovnim institucijama kako bi promicale međusobno razumijevanje, poznavanje i poštovanje međusobnih kultura, gospodarstava i društvenih sustava. Stranke posebno nastoje olakšati mobilnost studenata i učenika u okviru programa Erasmus Mundus ili drugih sličnih programa. Članak 34. Zaštita okoliša i prirodni resursi 1. Stranke su suglasne da je potrebno očuvati i na održivi način upravljati prirodnim resursima i biološkom raznolikošću kao temeljima za razvoj sadašnjih i budućih generacija. 2. Provedba zaključaka Konferencije UN-a o okolišu i razvoju iz 1992., Svjetskog sastanka na vrhu o održivom razvoju iz 2002. i Konferencije UN-a o održivom razvoju iz 2012. uzima se u obzir u svim djelatnostima koje stranke poduzimaju sukladno ovom Sporazumu. 3. Stranke teže nastaviti svoju suradnju u zaštiti okoliša uključujući putem razmjene najbolje prakse u područjima kao što su: (a) klimatske promjene i energetska učinkovitost; (b) ekološke i čiste tehnologije posebno one koje su sigurne i održive; (c) izgradnja kapaciteta za pregovaranje i provedbu multilateralnih sporazuma o zaštiti okoliša; (d) obalni i morski okoliš; (e) rješavanje problema nezakonite sječe drva i povezane trgovine te promicanje održivog upravljanja šumama. Članak 35. Zapošljavanje i socijalna politika 1. Stranke su suglasne povećati suradnju u području zapošljavanja i socijalne politike, uključujući suradnju u regionalnoj i socijalnoj koheziji, zdravlju i sigurnosti na radnom mjestu, jednakosti spolova, prikladan radni i socijalni dijalog, u cilju jačanja socijalne dimenzije globalizacije. 2. Stranke ponovno potvrđuju potrebu da podupru postupak globalizacije koji je koristan za sve i da promiču potpuno i produktivno zapošljavanje i dostojanstven rad kao ključni element održivog razvoja i smanjenja siromaštva, kako je predviđeno Rezolucijom br. 60/1 Opće skupštine UN-a od 24. listopada 2005. i Ministarskom deklaracijom sa meritorne sjednice na visokoj razini Gospodarskog i socijalnog vijeća iz 2006. (Gospodarsko i socijalno vijeće UN-a E/2006/L.8 od 5. srpnja 2006.) i kako je utvrđeno u Deklaraciji o socijalnoj pravdi za poštenu globalizaciju Međunarodne organizacije rada („ILO“) iz 2008. Stranke uzimaju u obzir odnosne značajke i različitu prirodu njihovih gospodarskih i socijalnih ustanova. Stranke uzimaju u obzir svoje značajke i različitu prirodu svoje gospodarske i socijalne situacije. 3. U skladu s njihovim obvezama kao članica ILO-a i uz Deklaraciju ILO-a o temeljnim načelima i pravima na radnom mjestu i njezinoj dopuni donesenoj na Međunarodnoj konferenciji rada na njezinom 86. zasjedanju 1998., stranke se obvezuju poštovati, promicati i učinkovito provoditi načela u pogledu temeljnih prava na radnom mjestu, odnosno: (a) prava na udruživanje i učinkovito priznanje prava na kolektivno pregovaranje; (b) uklanjanja svih oblika prisilnog ili obveznog rada; (c) učinkovitog ukidanja rada djece; i (d) uklanjanja diskriminacije s obzirom na zaposlenje i zanimanje. Stranke ponovno potvrđuju svoju obvezu učinkovite provedbe Konvencija ILO-a koje su Republika Singapur odnosno države članice ratificirale. Stranke će trajno i kontinuirano nastojati ratificirati i učinkovito provoditi temeljne konvencije ILO-a i u tom će smislu razmjenjivati informacije. Stranke će također razmotriti i ratificirati i učinkovito provoditi druge konvencije ILO-a, uzimajući u obzir nacionalne okolnosti. Stranke će i u tom smislu razmjenjivati informacije. 4. Stranke mogu potaknuti aktivnosti suradnje koje su od obostrane koristi koje mogu uključivati, između ostalog, posebne programe i projekte, kako se međusobno dogovore, kao i dijalog, suradnju i inicijative s temama od zajedničkog interesa, na bilateralnoj ili multilateralnoj razini kao što su ASEM, ASEAN-EU i ILO. Članak 36. Zdravstvo 1. Stranke su suglasne surađivati u području zdravstva u cilju poboljšanja zdravstvenih uvjeta obuhvaćajući između ostalog područja glavnih zaraznih bolesti kao što su HIV/AIDS, ptičja gripa i druge gripe koje mogu postati humane pandemske bolesti kao i glavne nezarazne bolesti i njihove faktore rizika, uključujući putem razmjene informacija i suradnje u ranom otkrivanju, sprečavanju i kontroli, kao i putem međunarodnih sporazuma o zdravlju. 2. Podložno raspoloživim sredstvima, suradnja se može održavati putem: (a) projekata o epidemiologiji glavnih zaraznih i nezaraznih bolesti; (b) razmjena, stipendija i programa izobrazbe; (c) programa i projekata za poboljšanje zdravstvenih usluga i zdravstvenih uvjeta; (d) razmjene informacija i znanstvene suradnje u reguliranju lijekova i medicinskih proizvoda.; i (e) promicanja pune i pravovremene provedbe međunarodnih sporazuma o zdravlju kao što su Međunarodni propisi o zdravlju i Okvirna konvencija o nadzoru duhana. Članak 37. Statistika Stranke nastoje promicati, u skladu s postojećim aktivnostima statističke suradnje između Unije i ASEAN-a, usklađivanje statističkih metoda i praksi uključujući prikupljanje i dijeljenje statistika, čime im se omogućuje da na uzajamno prihvatljivoj osnovi koriste statistike o trgovini robom i uslugama, stranim izravnim ulaganjima i još općenitije o svakom drugom području obuhvaćenom ovim Sporazumom, za koje se provodi prikupljanje statističkih podataka, njihova obrada, analiza i širenje. Članak 38. Civilno društvo Stranke priznaju mogući doprinos organiziranog civilnog društva u postupku dijaloga i suradnje prema ovom Sporazumu i nastoje potaknuti dijalog s organiziranim civilnim društvom. Glava VII. NAČINI SURADNJE Članak 39. Sredstva za suradnju 1. Stranke su suglasne staviti na raspolaganje odgovarajuća sredstva, uključujući financijska sredstva, u mjeri u kojoj to pojedina sredstva i propisi omogućavaju, kako bi ispunile ciljeve suradnje utvrđene u ovom Sporazumu. 2. Stranke potiču Europsku investicijsku banku da nastavi s radom u Republici Singapur, u skladu sa svojim postupcima i kriterijima financiranja. Članak 40. Suradnja u razvoju trećih zemalja 1. Stranke su suglasne razmjenjivati informacije o razvoju politika pomoći u cilju uspostavljanja redovnog dijaloga o ciljevima tih politika i o svojim razvojnim programima pomoći u trećim zemljama. 2. Stranke također promiču zajedničke akcije u cilju osiguranja tehničke pomoći i promicanja razvoja ljudskih potencijala u manje razvijenim zemljama u Jugoistočnoj Aziji i šire. Glava VIII. INSTITUCIJSKI OKVIR Članak 41. Zajednički odbor 1. Stranke su, sukladno ovom Sporazumu, suglasne osnovati Zajednički odbor sastavljen od predstavnika obiju strana na odgovarajućoj visokoj razini, čiji su zadaci: (a) osigurati pravilno funkcioniranje i provedbu ovog Sporazuma; (b) postaviti prioritete s obzirom na ciljeve ovog Sporazuma; (c) dati preporuke za promicanje ciljeva ovog Sporazuma. 2. Zajednički odbor obično se sastaje najmanje svake dvije godine naizmjenično u Singapuru i Bruxellesu, na dan koji se određuje obostranim dogovorom. Zajedničkim odborom supredsijeda po jedan predstavnik iz obje strane. Plan sastanaka Zajedničkog odbora određuje se dogovorom obiju stranaka. Izvanredni sastanci Zajedničkog odbora također se dogovaraju između stranaka. 3. Zajednički odbor može osnovati specijalizirane pododbore kako bi mu pomogli u obavljanju zadataka. Ti pododbori podnose detaljna izvješća svojih aktivnosti Zajedničkom odboru na svakom od sastanaka. 4. Zajednički odbor, u skladu s ovim člankom, donosi svoj pravilnik i provodi zadatke konsenzusom. Zajednički odbor u svojem poslovniku određuje načine konzultacija kako je predviđeno člankom 44. i nastoji se dogovarati o zajedničkom radnom jeziku. 5. Zajednički odbor, ako je to uzajamno dogovoreno i ako je prikladno, raspravlja o funkcioniranju i provedbi svakog posebnog sporazuma, kako je navedeno u članku 43. stavku 3. Glava IX. ZAVRŠNE ODREDBE Članak 42. Klauzula o budućem razvoju 1. Stranke mogu obostranim pristankom proširiti ovaj Sporazum u cilju povećanja razine suradnje, uključujući putem njegove dopune drugim sporazumima ili protokolima o posebnim sektorima ili djelatnostima. 2. S obzirom na provedbu ovog Sporazuma svaka stranka može dati prijedloge za proširenje područja primjene suradnje, uzimajući u obzir iskustvo stečeno u njegovoj primjeni. Članak 43. Drugi sporazumi 1. Ne dovodeći u pitanje odgovarajuće odredbe Ugovora o Europskoj uniji i Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ni ovaj Sporazum, kao ni aktivnosti poduzete u skladu s njim, ni na koji način ne utječu na ovlasti država članica da poduzimaju bilateralne aktivnosti suradnje s Republikom Singapur ni da zaključuju, prema potrebi, nove sporazume o suradnji i partnerstvu s Republikom Singapur. 2. Ovaj Sporazum ne utječe na primjenu ni na provedbu obveza koje predmetne stranke imaju prema trećim osobama. 3. Ne dovodeći u pitanje članak 9. stavak 2., stranke mogu također dopuniti ovaj Sporazum zaključivanjem posebnih sporazuma u svakom području suradnje koje spada u njegovo područje primjene. Ti posebni sporazumi čine sastavni dio cjelokupnih bilateralnih odnosa kako su regulirani ovim Sporazumom i čine sastavni dio zajedničkog institucijskog okvira. Članak 44. Neizvršavanje Sporazuma 1. Ako jedna od stranaka smatra da druga stranka ne ispunjava svoje obveze prema ovom Sporazumu, ona može poduzeti odgovarajuće mjere. Prije nego što to učini, osim u posebnim hitnim slučajevima, ta stranka će zatražiti drugu stranku da održi savjetovanje u cilju postizanja obostrano zadovoljavajućeg rješenja problema. Ta se savjetovanja mogu održavati pod pokroviteljstvom Zajedničkog odbora iz članka 41., koji može riješiti predstavljeni problem putem preporuke ili na neki dugi način koji je obostrano prihvatljiv strankama. 2. U posebnim hitnim slučajevima drugu se stranku odmah obavješćuje o planiranom poduzimaju odgovarajuće mjere. Na zahtjev druge stranke savjetovanja se održavaju u razdoblju od najduže 15 dana u cilju pronalaženja obostrano zadovoljavajućeg rješenja problema. Nakon tog roka može se primijeniti odgovarajuća mjera. 3. Pri odabiru odgovarajućih mjera prednost se mora dati onima koje najmanje ometaju funkcioniranje ovog Sporazuma ili nekog od posebnih sporazuma. O tim se mjerama odmah mora obavijestiti druga stranka i predmet su savjetovanja u okviru Zajedničkog odbora ako druga stranka to zatraži. 4. Stranke su suglasne da za potrebe ispravnog tumačenja i praktične primjene ovog Sporazuma pojam „odgovarajuće mjere“ u ovom članku znači ukidanje ili neizvršavanje u ovom trenutku, obveza prema ovom Sporazumu ili drugim posebnim sporazumima spomenutim u članku 9. stavku 2. i članku 43. stavku 3. ili bilo koja druga mjera koju preporučuje Zajednički odbor. Odgovarajuće mjere poduzimaju se u skladu s međunarodnim pravom i proporcionalne su neispunjavanju obveza prema ovom Sporazumu. Stranke su dalje suglasne da pojam „posebni hitni slučajevi“ u stavcima 1. i 2. znači: (a) povreda ovog Sporazuma koja nije sankcionirana prema općim pravilima međunarodnog prava; ili (b) povreda bitnog elementa Sporazuma kako je opisano u članku 1. stavku 1. i članku 7. stavku 2. Članak 45. Objekti Kako bi olakšale suradnju u okviru ovog Sporazuma obje stranke osiguravaju jamstva i objekte potrebne za izvršavanje svojih zadaća. Članak 46. Teritorijalna primjena Ovaj se Sporazum primjenjuje na državnim područjima na kojima se primjenjuje Ugovor o Europskoj uniji i Ugovor o funkcioniranju Europske unije prema uvjetima utvrđenima u tim ugovorima, s jedne strane, i na državnom području Republike Singapura, s druge strane. Članak 47. Definicija stranaka Za potrebe ovog Sporazuma pojam „stranke“ znači Unija ili njezine države članice ili Unija i njezine države članice, u granicama svojih ovlasti, s jedne strane, i Republika Singapur s druge strane. Članak 48. Otkrivanje informacija Ništa se u ovom Sporazumu ne smije tumačiti na način da se od bilo koje stranke zahtijeva da osigura bilo koju informaciju čije se otkrivanje smatra štetnim za temeljnu zaštitu interesa ili za održavanje međunarodnog mira i sigurnosti. Članak 49. Stupanje na snagu i trajanje 1. Ovaj Sporazum stupa na snagu prvog dana mjeseca nakon datuma kada su stranke jedna drugu obavijestile o završetku pravnih postupaka potrebnih u tu svrhu. 2. Ovaj se Sporazum zaključuje na razdoblje od pet godina. On se automatski produljuje na sljedeća razdoblja od godinu dana, osim ako Republika Singapur, s jedne strane, ili Unija i njezine države članice, s druge strane, pisano obavijeste drugu stranku o svojoj namjeri da ne produlji ovaj Sporazum, šest mjeseci prije isteka bilo kojeg narednog jednogodišnjeg razdoblja. 3. Sve izmjene ovog Sporazuma donose se dogovorom između stranaka. Sve izmjene imaju učinak tek kada druga stranka obavijesti prvu stranku da su ispunjene sve potrebne formalnosti. 4. Ovaj se Sporazum može raskinuti pisanom obaviješću o raskidu koju podnosi ili Republika Singapur, s jedne strane ili Unija i njezine države članice, s druge strane, drugoj stranki. Raskid stupa na snagu šest mjeseci nakon primitka obavijesti druge stranke. Članak 50. Izjave i popratna pisma Zajedničke izjave i popratno pismo uz ovaj Sporazum čine sastavni dio ovog Sporazuma. Članak 51. Obavijesti Obavijesti u skladu s člankom 49. dostavljaju se Glavnom tajništvu Vijeća Europske unije odnosno Ministarstvu vanjskih poslova Republike Singapura. Članak 52. Vjerodostojan tekst Ovaj je Sporazum sastavljen na bugarskom, hrvatskom, češkom, danskom, nizozemskom, engleskom, estonskom, finskom, francuskom, njemačkom, grčkom, mađarskom, talijanskom, latvijskom, litavskom, malteškom, poljskom, portugalskom, rumunjskom, slovačkom, slovenskom, španjolskom i švedskom jeziku pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan. U slučaju odstupanja u tumačenju ovog Sporazuma stranke upućuju pitanje Zajedničkom odboru. Sastavljeno u […] dana […] Za Europsku uniju Za Republiku Singapur Za Kraljevinu Belgiju Za Republiku Bugarsku Za Češku Republiku Za Kraljevinu Dansku Za Saveznu Republiku Njemačku Za Republiku Estoniju Za Irsku Za Helensku Republiku Za Kraljevinu Španjolsku Za Francusku Republiku Za Republiku Hrvatsku Za Talijansku Republiku Za Republiku Cipar Za Republiku Latviju Za Republiku Litvu Za Veliko Vojvodstvo Luksemburg Za Mađarsku Za Maltu Za Kraljevinu Nizozemsku Za Republiku Austriju Za Republiku Poljsku Za Portugalsku Republiku Za Rumunjsku Za Republiku Sloveniju Za Slovačku Republiku Za Republiku Finsku Za Kraljevinu Švedsku Za Ujedinjenu Kraljevinu Velike Britanije i Sjeverne Irske Zajednička izjava o članku 44. (Neizvršavanje Sporazuma) Stranke su suglasne da se „povreda bitnog elementa Sporazuma“ navedena u članku 44. stavku 4. točki (b) odnosi na iznimne slučajeve sustavnog, ozbiljnog i znatnog nepoštovanja obveza utvrđenih u članku 1. stavku 1. i članku 7. stavku 2. Zajednička izjava o članku 52. (Vjerodostojan tekst) U slučaju bilo kakvog odstupanja u tumačenju ovog Sporazuma, uzima se u obzir da je ovaj Sporazum dogovoren na engleskom jeziku. [Popratno pismo] U pogledu Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane, obje strane potvrđuju svoje razumijevanje da, u trenutku potpisivanja ovog Sporazuma, i temeljeno na objektivno dostupnim podacima, nisu upoznate s nacionalnim zakonodavstvima druge stranke ili njihovom primjenom koja bi mogla dovesti do primjene članka 44. ovog Sporazuma. Za Europsku uniju i njezine države članice Za Republiku Singapur [1] U svrhu ovog članka, „prava intelektualnog vlasništva“ odnose se na: (a) sve kategorije intelektualnog vlasništva koje podliježu odjeljcima od 1. do 7. dijela II. Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva sadržanog u Prilogu 1.C Sporazumu iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije potpisanom u Marakešu 15. travnja 1994., odnosno: (i) autorsko pravo i srodna prava; (ii) patente; (iii) žigove; (iv) dizajne; (v) topografije integriranih sklopova; (vi) oznake zemljopisnog podrijetla; (vii) zaštitu neobjavljenih informacija; i (b) zaštitu biljnih sorti. U slučaju Unije, za potrebe ovog Sporazuma, „patenti“ uključuju prava proizašla iz svjedodžbi o dodatnoj zaštiti. PRILOG II. ZAJEDNIČKA IZJAVA U skladu s člankom 26. Sporazuma o partnerstvu i suradnji između Europske unije i njezinih država članica, s jedne strane, i Republike Singapura, s druge strane, obje strane iskazuju svoju čvrstu odlučnost da se novi globalni standard o automatskoj razmjeni informacija, koji je OECD donio, primjenjuje sklapanjem dvostranih sporazuma kad god to ijedna strana zatraži. ZA EUROPSKU UNIJU I NJEZINE DRŽAVE ČLANICE || ZA REPUBLIKU SINGAPUR …….., ….. 2014.