·„pravnu osobu” u članku 2. točki (c). Definicijom se nastoji osigurati odgovornost fizičkih i pravnih osoba, no isključuju se države, tijela javnog prava i javne međunarodne organizacije,

Pojam „računalni podaci” propisan je zakonodavstvom AT, BG, CY, CZ, DE, EE, EL IE, FI, HR, LT, MT, NL, PT, RO i UK (Gibraltar), dok se iz podataka koje su dostavili ES, FR, IT, LU, LV, PL, SE, SK i UK (osim Gibraltara) ne mogu donijeti valjani zaključci. Međutim, u slučaju SE, zbog posebnog je načina na koji su članci u kojima se upućuje na taj pojam sročeni ta definicija suvišna. Kad je riječ o ostalim državama članicama, u HU definicija računalnih podataka odnosi se samo na kaznena djela opisana u člancima 4. i 5. Direktive, dok definicija računalnih podataka u BE i SI ne obuhvaća „odgovarajući program kojim informacijski sustav provodi neku funkciju”.

Definicija iz Direktive temelji se na definiciji pojma „računalni sustav” iz članka 1. točke (a) Budimpeštanske konvencije, pri čemu su kao dio informacijskog sustava dodani i sami računalni podaci. CY, EL, IE, FI, HR, MT, PT i UK (Gibraltar) uveli su zakonodavne odredbe s definicijom informacijskog sustava, dok se iz podataka koje su dostavili DE, ES, FR, LU, LV, PL, SE i SK ne mogu donijeti valjani zaključci. Kad je riječ o preostalim državama članicama, tj. o AT, BE, BG, CZ, EE, HU, IT, LT, NL, RO, SI i UK (osim Gibraltara), u njihovim se pravnim definicijama „računalni podaci” izričito ne spominju. To podrazumijeva upućivanje na članak 1. točku (a) Budimpeštanske konvencije i identičan opseg definicije računalnog sustava.

U članku 2. Direktive navode se pravne definicije pojmova „informacijski sustav” (točka (a)), „računalni podaci” (točka (b)), „pravna osoba” (točka (c)) i „bespravno” (točka (d)). Samo su CY i UK (Gibraltar) uveli zakonodavstvo kojim se obuhvaćaju svi aspekti prethodno navedenih definicija. To konkretno znači sljedeće:

Prije isteka roka za prenošenje 22 države članice izvijestile su Komisiju da su u potpunosti prenijele Direktivu. U studenome 2015. Komisija je zbog neizvješćivanja o nacionalnim mjerama za prenošenje pokrenula postupke zbog povrede protiv preostalih pet država članica: BE, BG, EL, IE i SI . Dana 31. svibnja 2017. još su bili u tijeku postupci zbog povrede protiv BE, BG i IE zbog neizvješćivanja o nacionalnim mjerama za prenošenje .

(c) pravna osoba

Osim kod LU, na temelju čijih se informacija o prenošenju članka 2. točke (c) ne mogu donijeti valjani zaključci, prenošenje definicije „pravne osobe” nije prouzročilo nikakve poteškoće. To je zato što je ta definicija već uglavnom obuhvaćena odredbama ponajprije građanskog prava ili trgovačkog prava država članica. Samo CY ima posebnu odredbu o tome među mjerama donesenima radi prenošenja Direktive.

(d) bespravan

Kad je riječ o definiciji pojma „bespravan” iz članka 2. točke (d), samo su CY, IE, RO i UK (Gibraltar) dostavili obavijest o njezinu prenošenju, što znači da 23 države članice nisu donijele nikakve mjere za prenošenje te definicije. Međutim, treba napomenuti da u svim državama članicama postoji opće načelo da ni za koju radnju ne postoji kaznena odgovornost ako je ta radnja izvršena u skladu s odgovarajućim pravima.

2.2. Konkretna kaznena djela (članci od 3. do 7. Direktive)

(a) nezakonit pristup informacijskim sustavima

Članak 3. Direktive koji se odnosi na nezakonit pristup informacijskim sustavima obuhvaćen je nacionalnim zakonodavstvom AT, CY, CZ, EL, ES, IE, FI, FR, LT, LU, NL, PL, PT, SE i SK.

U svim ostalim državama članicama, tj. BE, BG, DE, EE, HR, HU, IT, LV, MT, RO, SI i UK, u nacionalnom opisu tog kaznenog djela nema razlike između stjecanja pristupa cjelokupnom informacijskom sustavu ili samo nekom od njegovih dijelova iako je to izričito predviđeno Direktivom. Osim toga, prenošenje u slučaju DE ne obuhvaća pristup hardveru računala, dok AT i LU propisuju dodatne zahtjeve u pogledu posebnih namjera (namjera da se steknu saznanja, nanesu gubici ili počine prijevare), a LV u pogledu uzroka znatne štete. Kad je riječ o BE, BG, FR, HR, LU, MT, PT, RO, SI i UK, područje primjene nacionalnih odredbi šire je od područja primjene Direktive s obzirom na to da se tim odredbama ne zahtijeva zaobilaženje sigurnosnih mjera za utvrđivanje kaznene odgovornosti. Ostale države članice ili doslovno spominju počinjenje kaznenog djela kršenjem sigurnosne mjere (CY, EL i SK) ili upotrebljavaju slične pojmove za opis tog aspekta (AT, CZ, DE, EE, ES, FI, HU, IT, LT, LV, NL, PL i SE).

(b) nezakonito ometanje sustava

Članak 4. Direktive odnosi se na nezakonito ometanje sustava. U Direktivi se navodi osam mogućih radnji (unos, prijenos, oštećivanje, brisanje, uništavanje, mijenjanje ili prikrivanje računalnih podataka, onemogućavanje pristupa takvim podacima) i dvije moguće posljedice tih radnji (ozbiljno ometanje ili prekidanje funkcioniranja informacijskog sustava). BE, CY, CZ, EL, IE, FR, HR, LU, MT, PT, SE i UK (osim Gibraltara) uveli su odgovarajuće zakonodavne mjere. BG spominje samo unos virusa, dok ostale države članice (AT, DE, EE, ES, HU, IT, LV, NL, PL, RO, SI, SK i UK) izričito ne navode od jedne do četiri moguće radnje. U tom kontekstu može se primijetiti da je najviše poteškoća bilo s izrazima „uništavanje” (nedostaje u osam slučajeva) i „onemogućavanje pristupa” (nedostaje u devet slučajeva).

(c) nezakonito ometanje podataka

Člankom 5. Direktive obuhvaćeno je nezakonito ometanje podataka i navodi se sljedećih šest mogućih radnji: brisanje, oštećivanje, uništavanje, mijenjanje ili prikrivanje podataka ili onemogućavanje pristupa podacima. CY, EL, IE i MT doslovno su prenijeli tu odredbu, dok su BE, CZ, LT, PT i SE upotrijebili općenitije izraze kako bi obuhvatili sve moguće radnje. U mjerama za prenošenje svih ostalih država članica nije obuhvaćena svaka od tih mogućnosti, nego se spominje samo pet mogućnosti (FI i SK) ili manje njih (AT, BG, DE, EE, FR, HR, HU, IT, LU, NL, PL, RO, SI i UK). Najviše je poteškoća bilo s izrazima „oštećivanje” (nedostaje u osam slučajeva), „uništavanje” (13 slučajeva), „prikrivanje podataka” (11 slučajeva), i „onemogućavanje pristupa podacima” (13 slučajeva). Uz tekst Direktive se, u slučaju FI, za kaznenu odgovornost zahtijeva i „namjera da se prouzroči šteta ili financijski gubitak”, dok LT i LV zahtijevaju da se „radnjom nanese znatna šteta”.

(d) nezakonito presretanje

Članak 6. odnosi se na nezakonito presretanje i usmjeren je na prijenos računalnih podataka koji nije javan i elektromagnetnih emisija iz informacijskog sustava koji prenosi takve podatke. CY, CZ, DE, ES, IE, FI, HR, LV, MT, RO, SE, SK i UK (Gibraltar) uveli su zakonodavstvo kojim je članak 6. u potpunosti obuhvaćen. Opće područje primjene Direktive u pogledu presretanja računalnih podataka ograničeno je na poruke (AT i BG), promatranje osoba (EE) ili korespondenciju (FR i HU). Nadalje, mjere za prenošenje sljedećih država članica ne obuhvaćaju presretanje elektromagnetnih emisija: BE, BG, EE, FR, HU, IT, LT, LU, NL, PL, PT, SI i UK (osim Gibraltara). Osim toga, neke države članice zahtijevaju posebnu namjeru (npr. stjecanje saznanja ili ekonomske dobiti ili prouzročenje gubitaka – vidjeti AT, EL, HU) ili određene dodatne radnje (npr. snimanje presretnutog sadržaja ili svjesnost o njemu – vidjeti BG i HU).

(e) alati koji se koriste za počinjenje kaznenih djela

Člankom 7. kriminalizira se niz radnji povezanih s alatima poput računalnih programa ili pristupnih kodova za počinjenje kaznenih djela iz članaka od 3. do 6.: proizvodnja takvih alata, njihova prodaja, nabava radi uporabe, uvoz, distribucija ili stavljanje na raspolaganje na neki drugi način. AT, BE, CY, DE, EL, IE i SK uveli su odgovarajuće nacionalno zakonodavstvo. Kad je riječ o nekim državama članicama, nisu obuhvaćena sva spomenuta kaznena djela (EE, IT, MT, PL i SI). Neke države članice ne razlikuju počinitelja iz članka 7. od počinitelja kaznenih dijela iz članaka od 3. do 6. (CZ i SI). Neke zahtijevaju posebnu namjeru (nanošenje štete ili počinjenje prijevarne radnje – vidjeti FI, IT i LU), poseban ishod, poput povrede tajnosti (BG), ili barem razinu pripreme navedenih djela (SE). Naposljetku, među odstupanjima između članka 7. i nacionalnih mjera jest i neprenošenje svih navedenih mogućih radnji. To je slučaj kod BG, CZ, EE, ES, FR, HR, HU, IT, LT, LU, LV, PL, PT, RO, SI i UK. Među njima se u zakonodavstvu LU izričito spominje pet od šest mogućih radnji navedenih u Direktivi, dok ostale države članice izričito spominju samo četiri radnje ili manje njih.

Samo je Španjolska prenijela nabavu radi uporabe.

2.3. Opća pravila za predmetna kaznena djela (članci od 8. do 12. Direktive)