S paketom o kružnom gospodarstvu povezana su tri cilja održivog razvoja. Osmim ciljem promiče se stalan, uključiv i održiv gospodarski rast. Devetim se ciljem naglašava potreba za izgradnjom otporne infrastrukture, promicanjem uključive i održive industrijalizacije te poticanjem inovacija. Dvanaestim se ciljem zemlje potiče na postizanje održivog gospodarenja prirodnim resursima i njihova učinkovitog iskorištavanja do 2030.

Program P2P praktičan je alat koji pruža prilagođenu potporu tijelima država članica koja provode politiku i zakonodavstvo u području okoliša. Komisija uspješno primjenjuje taj instrument TAIEX više od 20 godina u okviru politike proširenja i susjedstva te je nedavno ponudila pomoć u vezi s kohezijskom politikom putem programa TAIEX REGIO P2P. S obzirom na to da je već u prvoj godini programa (2018.) provedeno 20 projekata u području okoliša te da su sve države članice u tome sudjelovale, taj alat ispunjava potrebu za dodatnim instrumentima koji bi omogućili da se razmjenom iskustava povećaju stručnost i znanje provedbenih tijela.

Nakon donošenja Akcijskog plana za kružno gospodarstvo 2015. i uspostave s tim povezane platforme dionika 2017. Europska komisija donijela je u siječnju 2018. novi paket mjera za ostvarenje postavljenih ciljeva. Među njima su bile dodatne inicijative kao što su: i. strategija EU-a za plastiku; ii. komunikacija o načinu poboljšanja povezanosti zakonodavstva o kemikalijama, proizvodima i otpadu; iii. izvješće o kritičnim sirovinama te iv. okvir za praćenje napretka prema kružnom gospodarstvu .

Od 2016. promicanje kružnoga gospodarstva uobičajen je prioritet i u Godišnjem pregledu rasta u okviru europskog semestra.

Okvirom za praćenje prate se ključni trendovi i obrasci kako bi se shvatilo kako se razvijaju različiti elementi kružnoga gospodarstva. Okvir je sastavljen od deset ključnih pokazatelja koji obuhvaćaju svaku fazu, među kojima su npr. proizvodnja, potrošnja, gospodarenje otpadom i sekundarne sirovine, te gospodarski aspekti poput ulaganja, radnih mjesta, bruto dodane vrijednosti i inovacija.

MSP-ovi i učinkovitost resursa

MSP-ovi mogu od okolišnih problema stvoriti nove mogućnosti, na primjer mjerama za učinkovito korištenje resursa, pridobivanjem potpore javnosti i pružanjem zelenih proizvoda i usluga. Pregled uspješnosti MSP-ova jedan je od glavnih alata koje Komisija upotrebljava za praćenje i ocjenu napretka MSP-ova u pogledu učinkovitosti resursa i drugih okolišnih pokazatelja.

Ekoinovacije

Pokazatelj rezultata ekoinovacija (ECO-IS) koji je za Komisiju razvila Promatračka skupina za ekoinovacije pruža pregled uspješnosti država članica u vezi s ekoinovacijama u pet područja: doprinos ekoinovacija, aktivnosti povezane s ekoinovacijama, rezultati ekoinovacija, rezultati u pogledu učinkovitosti resursa te socioekonomski ishodi.

Gospodarenje otpadom

Pretvaranje otpada u resurse podupire se na sljedeće načine:

i. potpunom provedbom zakonodavstva EU-a o otpadu, što uključuje hijerarhiju otpada, osiguravanje odvojenog prikupljanja otpada, ciljeve u pogledu preusmjeravanja otpada s odlagališta itd.;

ii. smanjenjem stvaranja otpada i količine nastalog otpada po stanovniku općenito; te

iii. ograničavanjem energetske oporabe na materijale koji se ne mogu reciklirati i postupnim ukidanjem odlaganja otpada koji se može reciklirati ili oporabiti.

Navedenim dvanaestim ciljem održivog razvoja podupire se djelovanje u području gospodarenja otpadom.

Pristup EU-a gospodarenju otpadom temelji se na „hijerarhiji otpada”, koja je definirana u Okvirnoj direktivi o otpadu. Njome se utvrđuje redoslijed prioriteta pri oblikovanju politike o otpadu. Riječ je o sljedećoj hijerarhiji: sprečavanje, ponovna uporaba (ili priprema za ponovnu uporabu), recikliranje, oporaba i, kao najmanje poželjna opcija, zbrinjavanje (koje uključuje odlaganje i spaljivanje bez energetske oporabe). Napredak prema postizanju ciljeva recikliranja i smanjenja odlaganja otpada na odlagališta te donošenje odgovarajućih planova gospodarenja otpadom/programa za sprečavanje nastanka otpada i dalje su, uz pokazatelje o stvaranju otpada i vrste obrade otpada, ključna sredstva za mjerenje uspješnosti država članica.

Primjer zajedničkih nastojanja kojima se na razini Europske unije podupire kružno gospodarstvo i poboljšava gospodarenje otpadom su izmjene zakonodavstva o otpadu koje su donijeli suzakonodavci i nedavni prijedlog o smanjenju utjecaja određenih vrsta plastike na okoliš. Međutim, u skladu s područjem primjene Pregleda aktivnosti u području okoliša, u ovom se Izvješću naglasak stavlja na buduće ciljeve u pogledu recikliranja (50 % do 2020.) te na upravljanje komunalnim otpadom općenito. Provedba novih pravila i ciljeva ocijenit će se u sljedećim ciklusima Pregleda aktivnosti u području okoliša.

Klimatske promjene

EU se obvezao na provedbu ambiciozne klimatske politike na međunarodnoj razini i u EU-u, tako što je 5. listopada 2016. ratificirao Pariški sporazum o klimatskim promjenama. Ciljevi EU-a su smanjiti emisije stakleničkih plinova za 20 % do 2020. te za najmanje 40 % do 2030. u odnosu na 1990. Dugoročno EU nastoji smanjiti svoje emisije za 80–95 % do 2050., u okviru onoga što se očekuje od razvijenih zemalja kao skupine. Za ublažavanje već vidljivih učinaka te bolju spremnost za buduće učinke i otpornost na njih od presudne je važnosti prilagodba negativnim učincima klimatskih promjena.

Trinaestim ciljem održivog razvoja nastoji se ispuniti obveza prema Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime i operacionalizirati Zeleni klimatski fond te ojačati otpornost zemalja i sposobnost da se prilagode klimatskim rizicima i prirodnim katastrofama.

Kad je riječ o klimatskim ciljevima EU-a za 2020. i 2030., EU raspolaže potrebnim zakonodavstvom. Sustav EU-a za trgovanje emisijama (ETS EU-a) obuhvaća sve velike subjekte koji ispuštaju stakleničke plinove u industrijskom, energetskom i zrakoplovnom sektoru EU-a. Taj je sustav temelj politike EU-a za suzbijanje klimatskih promjena i glavni instrument za troškovno učinkovito smanjenje emisija stakleničkih plinova. ETS EU-a primjenjuje se u svim državama članicama i stopa usklađenosti s njim vrlo je visoka. Postrojenja svake godine pokriju otprilike 99 % svojih emisija potrebnim brojem emisijskih jedinica. Nadležna tijela provode različite provjere usklađenosti na temelju godišnjih izvješća o emisijama koja podnose postrojenja. Za emisije koje nisu obuhvaćene sustavom EU-a za trgovanje emisijama države članice imaju obvezujuće nacionalne ciljeve u skladu sa zakonodavstvom o raspodjeli tereta.