Okvir 1.: Kretanja u području zapošljavanja i socijalnih pitanja U 2018. stanje na tržištima rada u EU-u nastavilo se poboljšavati unatoč usporavanju gospodarske aktivnosti u drugoj polovini godine. Zaposlenost u EU-u dodatno je porasla te je ostvaren novi rekord u broju zaposlenih osoba. Nezaposlenost se smanjuje u svim državama članicama EU-a, posebno u onima u kojima je visoka, te manje doprinosi nejednakostima među državama, iako je nezaposlenost u nekima od njih i dalje visoka. Ipak, u prvoj polovini 2019. poboljšanja su se usporila, što bi među ostalim mogao biti i odraz smanjenja preostalih rezervi radne snage. Oporavak je pridonio i poboljšanju većine pokazatelja siromaštva, no socijalna situacija u nekim državama članicama i dalje predstavlja izazov. Od 2008. rizik od siromaštva i socijalne isključenosti smanjio se u većini država članica (7 milijuna osoba manje nego 2008., oko 13 milijuna manje nego 2012.) kao i rizik od teške materijalne oskudice, posebno u državama srednje i istočne Europe u kojima je u početku bio na visokoj razini. Međutim, relativni rizik od siromaštva u mnogim je državama članicama i dalje viši nego u godinama prije krize. Općenito, uklanjanje ozbiljnih makroekonomskih slabosti odrazilo se na stanje zaposlenosti i socijalno stanje u dotičnim državama. Slabije stanje zaposlenosti i socijalne prilike i dalje se bilježe posebno u državama članicama koje se suočavaju s prekomjernim neravnotežama; stanje u državama s neravnotežama nešto je neujednačenije, što je u velikoj mjeri i odraz razlika u vrsti i ozbiljnosti neravnoteža. U 2018. stopa nezaposlenosti dodatno se smanjila u svim državama članicama, ali je u nekima i dalje visoka. Poboljšanja su bila najveća u državama s najvišim razinama nezaposlenosti (smanjenja od 2 postotna boda ili više u Cipru, Grčkoj i Hrvatskoj). Ipak, pet država članica (Grčka, Španjolska, Hrvatska, Cipar i Italija) u 2018. i dalje su bile iznad praga tablice pokazatelja PMN-a od prosječno 10 % u prethodne tri godine. Stope nezaposlenosti u 2018. bile su znatno ispod najviših razina zabilježenih u 2013., za oko 4 postotna boda, ali su u oko pola država članica i dalje više nego u 2008. Stope nezaposlenosti nastavile su se smanjivati u prvoj polovini 2019. te su se do trećeg tromjesečja 2019. snizile na 6,3 % u EU-u i na 7,5 % u europodručju. Stope zaposlenosti dodatno su se poboljšale u svim državama članicama. Stopa zaposlenosti u EU-u (dobna skupina 20–64) dosegla je svoju najvišu razinu od 73,2 % (72,0 % u europodručju) u 2018. te je nastavila rasti da bi u drugom tromjesečju 2019. dosegla rekordnu razinu od 73,9 %, znatno iznad najviše razine prije krize od 70,2 % zabilježene u 2008. Najveće povećanje stope zaposlenosti izraženo brojem osoba u odnosu na 2017. zabilježeno je u Malti (5,4 %), slijede Cipar (4,1 %), Luksemburg (3,7 %) i Irska (3,2 %), dok su najmanja povećanja zabilježena u Poljskoj (0,3 %), Rumunjskoj (0,2 %) i Italiji (0,9 %). Stope aktivnosti nastavile su se povećavati gotovo u svim državama članicama EU-a. Samo su dvije države u zadnje tri godine zabilježile smanjenje stope aktivnosti (dobna skupina 15–64), Hrvatska i Španjolska, i to u oba slučaja iznad praga tablice rezultata od –0,2 (obje po –0,6 %). Ukupno gledano, stope aktivnosti zabilježile su u 2018. rekordne razine i u EU-u i u europodručju od 73,7 % odnosno 73,4 %, što je oko 3,5 odnosno 2,5 postotnih bodova više od razina prije krize, najvećim dijelom zahvaljujući povećanju sudjelovanja starijih radnika i žena na tržištu rada. Dugotrajna nezaposlenost i nezaposlenost mladih pokazuju veća poboljšanja od ostatka tržišta rada, ali su u nekoliko država članica EU-a i dalje visoke. Dugotrajna nezaposlenost smanjila se 2018. u svim državama članicama te su sve države zabilježile niže stope nego prije tri godine. Najviše stope dugotrajne nezaposlenosti zabilježene su u Grčkoj (13,6 %), Španjolskoj (6,4 %), Italiji (6,2 %) i Slovačkoj (4 %), ali su sve one osim Italije zabilježile znatan pad u odnosu na 2015. (oko 5 postotnih bodova u Španjolskoj, 4,6 postotnih bodova u Grčkoj i 3,6 postotnih bodova u Slovačkoj). U razdoblju od tri godine do 2018. stopa nezaposlenosti mladih smanjila se u svim državama članicama EU-a. Pad od 10 postotnih bodova ili više u tom razdoblju zabilježen je u Cipru, Hrvatskoj, Portugalu, Slovačkoj i Španjolskoj. No stopa nezaposlenosti mladih još je uvijek iznad 30 % u Grčkoj, Italiji i Španjolskoj. Istodobno 9,6 % mladih u EU-u (dobna skupina 15–24) u 2018. nije bilo zaposleno ni u sustavu obrazovanja i osposobljavanja (NEET), a u nekoliko država članica (Bugarska, Cipar, Grčka, Hrvatska, Italija, Rumunjska i Španjolska) zabilježene su stope veće od 12 %. Siromaštvo i socijalna isključenost dodatno su se smanjili, ali su i dalje visoki u nekoliko država članica. Udio osoba kojima prijeti siromaštvo ili socijalna isključenost (AROPE) u EU-u dodatno se smanjio u 2018. na 21,9 %. To je oko tri postotna boda manje od najviše razine iz 2012. Iako je većina država ostvarila smanjenje u razdoblju od tri godine do 2018., Estonija, Luksemburg, Ujedinjena Kraljevina i Nizozemska bilježe povećanja, doduše u nekim slučajevima (Nizozemska i Luksemburg) s prethodno relativno niskih razina. Unatoč znatnom padu stope AROPE s gotovo 39 % na 32,8 %, Bugarska i dalje bilježi najvišu razinu u EU-u, a slijede je Rumunjska i Grčka, obje iznad 30 %, te Latvija i Litva, koje su tek nešto malo ispod te vrijednosti. Najniže stope AROPE bilježe se u Češkoj (12,2 %), a slijede je Slovenija (16,2 %), Slovačka (16,3 %), Finska (16,5 %) i Nizozemska (16,8 %). Unatoč općenito pozitivnom razvoju situacije u pogledu siromaštva i socijalne isključenosti, neke sastavnice bilježe drukčija kretanja, što bi mogao biti razlog za zabrinutost u nekim državama članicama EU-a: ·Udio osoba izloženih riziku od siromaštva u jednoj se trećini država članica posljednjih godina povećao: najveća povećanja u trogodišnjem razdoblju zabilježena su u Luksemburgu (3 postotna boda), Ujedinjenoj Kraljevini (2,3 postotna boda), Nizozemskoj (1,7 postotnih bodova) i Belgiji (1,5 postotnih bodova), dok je znatno smanjenje zabilježeno u Grčkoj, Mađarskoj, Poljskoj i Portugalu, između 2 i 3 postotna boda. ·Suprotno tome, teška materijalna oskudica smanjila se tijekom trogodišnjeg razdoblja (i u 2018.) u većini država članica EU-a: u Bugarskoj je u trogodišnjem razdoblju ostvareno smanjenje za više od 13 postotnih bodova, dok je u Cipru, Grčkoj, Hrvatskoj, Latviji, Mađarskoj, Malti i Rumunjskoj zabilježeno smanjenje od 5 postotnih bodova ili više. ·Naposljetku, oporavak je u većini država članica EU-a doveo do smanjenja udjela osoba (mlađih od 60 godina) koje žive u kućanstvima s vrlo niskim intenzitetom rada, osim u Luksemburgu i Švedskoj, u kojima se taj udio povećao, i u Finskoj, u kojoj je ostao stabilan u razdoblju od tri godine do 2018. Istodobno se stopa siromaštva zaposlenih u 2018. u EU-u u cjelini blago povećala na 9,5 % te je i dalje blizu najviše razine od 9,6 % zabilježene 2016.