Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije /* COM/2015/050 final - 2015/0029 (NLE) */





OBRAZLOŽENJE 1. KONTEKST PRIJEDLOGA Olakšavanje trgovine dodano je radnom programu WTO-a na Ministarskoj konferenciji u Singapuru održanoj 1996. Krug pregovora iz Dohe o trgovini u okviru Svjetske trgovinske organizacije (koji se naziva i Program razvoja iz Dohe ili „DDA”) započeo je 2001. i njime je obuhvaćen širok niz pitanja uključujući poljoprivredu, industrijske proizvode, usluge, industrijske subvencije i razvojna pitanja. Međutim, pregovori o olakšavanju trgovine započeli su tek nakon srpnja 2004., kada je Opće vijeće WTO-a donijelo „Okvirni paket kruga pregovora WTO-a iz Dohe”, uključujući Prilog D u kojem je predviđen okvir za pregovore o olakšavanju trgovine. Nakon pokretanja, mandat je pregovora o olakšavanju trgovine bio pojasniti i poboljšati relevantne aspekte nekoliko članaka Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. („GATT iz 1994.”): članak V. (Sloboda provoza), članak VIII. (Pristojbe i formalnosti povezane s uvozom i izvozom) i članak X. (Objava i primjena propisa o trgovini) u cilju daljnjeg ubrzavanja kretanja, puštanja u slobodni promet i carinjenja robe, uključujući robu u provozu. Osim toga, u mandatu je navedeno da su „pregovori dalje usmjereni na odredbe o učinkovitoj suradnji među carinskim ili ostalim odgovarajućim nadležnim tijelima u pogledu pitanja koja se odnose na olakšavanje trgovine i usklađenost carina”. Naposljetku, u mandatu je također navedeno da se u rezultatima pregovora u potpunosti uzima u obzir načelo posebnog i različitog postupanja prema zemljama u razvoju i najmanje razvijenim zemljama. S tim u vezi, opseg i rokovi za preuzimanje obveza povezani su s kapacitetima provedbe članica u razvoju i najmanje razvijenih članica. Na 9. ministarskoj konferenciji WTO-a (MC9) koja je održana 3. – 6. prosinca 2013., postignut je dogovor o nizu pitanja DDA-a, uključujući o Sporazumu o olakšavanju trgovine. U tom je kontekstu glavnih ishod MC9 bila Ministarska odluka o olakšavanju trgovine (WT/MIN(13)/36 WT/L/911) u skladu s kojom se postiglo sljedeće: · zaključeni su pregovori o Sporazumu o olakšavanju trgovine, podložno pravnoj reviziji teksta, · osnovan je Pripremni odbor o olakšavanju trgovine u cilju osiguranja brzog stupanja na snagu Sporazuma i radi priprema za učinkovitu primjenu Sporazuma o olakšavanju trgovine nakon njegova stupanja na snagu, · ministri su dali upute Općem vijeću da donese Protokol kojim će se Sporazum uključiti u Sporazum iz Marakeša o osnivanju WTO-a kao Prilog 1.A te da do 31. srpnja 2015. pokrene postupak prihvaćanja Protokola. Pravna revizija teksta Sporazuma dovršena je u prvoj polovici 2014. Protokol je trebao biti donesen do kraja srpnja 2014. Međutim, na sastanku Općeg vijeća WTO-a 24. – 25. srpnja, jedna je članica blokirala donošenje Protokola jer nije bila zadovoljna s napretkom ostvarenim u provedbi javnih programâ za držanje robnih zaliha (koji su bili predmet druge Ministarske odluke na Baliju). U prosincu 2014., nakon intenzivnih pregovora održavanih pretežno između Indije i SAD-a, postignut je dogovor kojim je prekinut zastoj. Stoga je 26. studenoga 2014. Opće vijeće donijelo Protokol o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije i otvorilo Protokol za prihvaćanje članicama WTO-a u skladu s vlastitim unutarnjim postupcima. Protokol će stupiti na snagu u skladu s člankom X. stavkom 3. Sporazuma o WTO-u s učinkom u članicama koje su prihvatile Protokol kada ga prihvate dvije trećine članica WTO-a. 2. ISHOD PREGOVORA Sporazum o olakšavanju trgovine prvi je sporazum u povijesti WTO-a i sadržava niz mjera čiji je cilj unaprijediti prekogranično kretanje robe poboljšanjem transparentnosti, usklađivanjem carinskih postupaka i ukidanjem papirologije. U njemu su također sadržane inovativne fleksibilnosti za zemlje u razvoju koje bi mogle postati uobičajene u budućim sporazumima koji se temelje na pravilima. Procjenjuje se da su njegove koristi vrlo velike. U pokazateljima OECD-a o olakšavanju trgovine procjenjuje se da bi se sveobuhvatnom provedbom svih mjera Sporazuma o olakšavanju trgovine smanjili ukupni troškovi trgovine za 10 % u razvijenim zemljama i za 13 – 15,5 % u zemljama u razvoju. Sporazum je podijeljen u dva odjeljka: · u odjeljku I. nalaze se odredbe o ubrzavanju kretanja, puštanja u slobodan promet i carinjenja robe. U njemu su pojašnjeni i poboljšani relevantni članci (V., VIII. i X.) GATT-a iz 1994., · u odjeljku II. nalaze se odredbe o posebnom i različitom postupanju prema zemljama u razvoju i najmanje razvijenim zemljama kako bi im se pomoglo u provedbi odredaba Sporazuma. Obveze iz odjeljka I. opsežne su i uključuju odredbe o objavi zakona, propisa i postupaka, uključujući objavu na internetu; odredbe o preliminarnim odlukama; pravila o pristojbama i naknadama; obradi robe prije dolaska; uporabi elektroničkog plaćanja, brzom puštanju robe u slobodni promet; mjerama olakšavanja trgovine za ovlaštene subjekte; brzom puštanju u promet hitnih pošiljki i kvarljive robe; smanjenju formalnosti i zahtjeva u pogledu dokumentacije; promicanju uporabe jedinstvenog prozora; ujednačenosti primjene carinskih postupaka; privremenom uvozu robe; poboljšanim i pojednostavljenim postupcima provoza te odredbe o carinskoj suradnji. Osim toga, kao pomoć zemljama u razvoju i najmanje razvijenim zemljama u provedbi reformi za olakšavanje trgovine, Sporazum obuhvaća fleksibilne odredbe o posebnom i različitom postupanju koje prethodno nisu postojale. Iako će Sporazum od trenutka njegova stupanja na snagu biti u potpunosti obvezujući za razvijene zemlje, u njemu se prepoznaje potreba da će nekim zemljama članicama u razvoju i najmanje razvijenim članicama biti potrebna tehnička pomoć prije provedbe nekih obveza koje ih obvezuju. Stoga je dogovoreno da će se obveze zemalja članica u razvoju i najmanje razvijenih zemalja provoditi prema različitim kategorijama obveza za koje postoje različiti rokovi provedbe. Svaka zemlja u razvoju i najmanje razvijena zemlja mora odrediti rokove i stupanje na snagu svojih obveza u skladu sa sljedećim kategorijama: · obveze kategorija A obveze su koje je članica odredila za provedbu nakon stupanja Sporazuma na snagu, · obveze kategorije B obveze su koje je članica odredila za provedbu nakon prijelaznog razdoblja, · obveze kategorije C obveze su koje je članica odredila za provedbu nakon prijelaznog razdoblja i nakon stjecanja sposobnosti provedbe na temelju tehničke pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. Velik broj zemalja u razvoju već je dostavio svoje obavijesti o obvezama kategorije A. Uspostavljen je složeni postupak ranog upozoravanja kojim su obuhvaćene situacije kada zemlja ima poteškoća s dobivanjem potrebne potpore ili kada ima poteškoća s provedbom bez tehničke pomoći i treba prenijeti određene obveze iz kategorije B u kategoriju C. Sve obveze prijavljene Odboru za olakšavanje trgovine bit će priložene Sporazumu i postat će njegov sastavni dio. Sporazum o olakšavanju trgovine stupit će na snagu kada ga prihvate dvije trećine članica WTO-a. Brzo stupanje na snagu i brza provedba Sporazuma u interesu su Europske unije i drugih članica WTO-a jer će se Sporazumom o olakšavanju trgovine pridonijeti gospodarskom razvoju svih članica WTO-a. 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA Pravna osnova Glavni su ciljevi Sporazuma o olakšavanju trgovine pojednostaviti carinske postupke i osigurati nesmetane i predvidive trgovinske tokove. Stoga su Sporazumom obuhvaćena pitanja u okviru zajedničke trgovinske politike. Prijedlog se temelji na članku 207. stavku 4. u vezi s člankom 218. stavkom 6. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Prijedlog je u okviru isključive nadležnosti Unije. Zbog toga se ne primjenjuje načelo supsidijarnosti. Predloženo djelovanje U članku 218. stavku 6. UFEU-a predviđeno je da odluku o sklapanju Sporazuma donosi Vijeće, na prijedlog Komisije i nakon pribavljanja suglasnosti Europskog parlamenta. Ovim se prijedlogom od Vijeća traži sklapanje Protokola o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije. Poziva se Europski parlament na davanje suglasnosti o skapanju Protokola. 4. UTJECAJ NA PRORAČUN Ovaj prijedlog ne utječe na proračun Unije. 2015/0029 (NLE) Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, Protokola o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak, u vezi s njegovim člankom 218. stavkom 6., točkom (a) podtočkom v.; uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta[1], budući da: (1) Svjetska trgovinska organizacija („WTO”) pokrenula je u studenome 2001. krug pregovora iz Dohe o trgovini koji je poznat pod nazivom Program razvoja iz Dohe. Pregovori o olakšavanju trgovine započeli su u srpnju 2004. na temelju obveze o pojašnjavaju i poboljšanju nekoliko članaka Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. („GATT iz 1944.”): članak V. (Sloboda provoza), članak VIII. (Pristojbe i formalnosti povezane s uvozom i izvozom) i članak X. (Objava i primjena propisa o trgovini) u cilju daljnjeg ubrzavanja kretanja, puštanja u slobodni promet i carinjenja robe, uključujući robu u provozu. Osim toga, mandat se odnosio na odredbe o učinkovitoj suradnji među carinskim i ostalim odgovarajućim nadležnim tijelima u pogledu pitanja koja se odnose na olakšavanje trgovine i usklađenost carina. (2) Pregovore je vodila Komisija u dogovoru s Odborom koji je osnovan člankom 207. stavkom 3. Ugovora. (3) Na 9. ministarskoj konferenciji WTO-a koja je održana 3. – 6. prosinca 2013. na Baliju donesena je Ministarska odluka o olakšavanju trgovine kojom su zaključeni pregovori o Sporazumu o olakšavanju trgovine podložno pravnoj reviziji teksta. Ministarskom odlukom također je osnovan Pripremni odbor za olakšavanje trgovine i dane su upute Općem vijeću WTO-a da donese Protokol kojim će Sporazum biti uključen u Sporazum iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije kao Prilog 1.A i otvori Protokol za prihvaćanje članicama WTO-a u skladu s vlastitim unutarnjim postupcima. (4) Na svom sastanku od 26. studenoga 2014. Opće vijeće WTO-a donijelo je Protokol o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije („Protokol”) i otvorilo ga za prihvaćanje članicama WTO-a. (5) Protokol uključuje Sporazum o olakšavanju trgovine i obveze zemalja u razvoju koje su ugrađene u Prilog Sporazumu. Velik broj zemalja u razvoju već je prijavio svoje obveze kategorije A u skladu s člankom 15. stavkom 1. Sporazuma o olakšavanju trgovine. Odbor o olakšavanju trgovine primat će obavijesti o obvezama iz kategorije A za najmanje razvijene zemlje u skladu s člankom 15. stavkom 2. Sporazuma o olakšavanju trgovine i obavijesti o obvezama iz kategorije B i C za zemlje u razvoju i najmanje razvijene zemlje u skladu s člankom 16. stavkom 5. Sporazuma o olakšavanju trgovine. Obveze će postati sastavni dio Sporazuma o olakšavanju trgovine. (6) Protokol treba sklopiti u ime Unije, DONIJELO JE OVU ODLUKU: Članak 1. Ovime se u ime Europske unije sklapa Protokol o izmjeni Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije. Tekst Protokola priložen je ovoj Odluci. Članak 2. Predsjednik Vijeća određuje osobu(e) koja će biti ovlaštena položiti, u ime Unije, instrument prihvaćanja, kako je navedeno u stavku 4. Protokola, kako bi se izrazila suglasnost Unije da je Protokol za nju obvezujući[2]. Članak 3. Ovim se Protokolom ne dodjeljuju prava i ne nameću obveze na koje se moguće neposredno pozivati na sudovima Unije ili države članice. Članak 4. Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja. Sastavljeno u Bruxellesu Za Vijeće Predsjednik [1] SL C , , str... [2] Datum stupanja Protokola na snagu objavit će Glavno tajništvo Vijeća u Službenom listu Europske unije. PROTOKOL O IZMJENI SPORAZUMA IZ MARAKEŠA O OSNIVANJU SVJETSKE TRGOVINSKE ORGANIZACIJE Članice Svjetske trgovinske organizacije pozivajući se na Sporazum o olakšavanju trgovine, uzimajući u obzir Odluku Općeg Vijeća u dokumentu WT/L/940, donesenu u skladu s člankom X. stavkom 1. Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije („Sporazum o WTO-u”), sporazumjele su se kako slijedi: 1. Prilog 1.A Sporazumu o WTO-u mijenja se nakon stupanja na snagu ovog Protokola u skladu sa stavkom 4. tako što se u njega unosi Sporazum o olakšavanju trgovine, kako je navedeno u Prilogu ovom Protokolu, i stavlja iza Sporazuma o zaštitnim mjerama. 2. Rezervacije u odnosu na odredbe ovog Protokola nisu moguće bez suglasnosti ostalih članica. 3. Ovaj Protokol otvoren je za prihvaćanje članicama. 4. Ovaj Protokol stupa na snagu u skladu s člankom X. stavkom 3. Sporazuma o WTO-u[1]. 5. Ovaj se Protokol pohranjuje kod Glavnog direktora Svjetske trgovinske organizacije koji u skladu sa stavkom 3. bez odlaganja daje svakoj članici njegovu ovjerenu presliku te obavijest o svakom njegovom prihvatu. 6. Ovaj se Protokol registrira u skladu s odredbama članka 102. Povelje Ujedinjenih naroda. Sastavljeno u Ženevi 27. studenoga dvije tisuće četrnaeste, u jednom primjerku na engleskom, francuskom i španjolskom jeziku, pri čemu je svaki od tih tekstova jednako vjerodostojan. __________ PRILOG PROTOKOLU O IZMJENI SPORAZUMA IZ MARAKEŠA O OSNIVANJU SVJETSKE TRGOVINSKE ORGANIZACIJE SPORAZUM O OLAKŠAVANJU TRGOVINE Preambula Članice, Uzimajući u obzir pregovore pokrenute u okviru Ministarske deklaracije iz Dohe, Podsjećajući i potvrđujući mandat i načela sadržana u stavku 27. Ministarske deklaracije iz Dohe (WT/MIN(01)/DEC/1) i u Prilogu D Odluke o Programu rada iz Dohe kojeg je donijelo Opće Vijeće 1. kolovoza 2004. (WT/L/579), te stavak 33. i Prilog E Ministarske deklaracije iz Hong Konga (WT/MIN(05)/DEC); Želeći pojasniti i poboljšati relevantne aspekte članaka V., VIII. i X. GATT-a iz 1994. u cilju daljnjeg ubrzavanja kretanja, puštanja u slobodni promet i carinjenja robe, uključujući robu u provozu; Prepoznajući posebne potrebe članica koje su zemlje u razvoju, a posebno najmanje razvijenih država članica te želeći pojačati pomoć i potporu za jačanje sposobnosti u tom području; Prepoznajući potrebu za učinkovitom suradnjom među članicama u području olakšavanja trgovine i pitanja ispunjivanja carinskih obveza; sporazumjele su se kako slijedi: ODJELJAK I. ČLANAK 1.: OBJAVA I DOSTUPNOST INFORMACIJA 1. Objava 1.1. Svaka članica odmah objavljuje sljedeće informacije na nediskriminirajući i lako pristupačan način kako bi omogućila vladama, trgovcima i ostalim zainteresiranim stranama da se s njima upoznaju: (a) postupke za uvoz, izvoz i provoz (uključujući postupke u lukama, zračnim lukama i ostalim ulaznim točkama) te potrebne obrasce i dokumente; (b) primijenjene carinske i porezne stope bilo koje vrste koje se primjenjuju na uvoz ili izvoz ili u vezi s njima; (c) pristojbe i naknade koje određuju državne agencije ili koje se određuju za njih na uvoz, izvoz ili provoz ili u vezi s njima; (d) pravila za klasifikaciju ili vrednovanje proizvoda u carinske svrhe; (e) zakone, propise i administrativne odluke o općoj primjeni pravila podrijetla; (f) ograničenja ili zabrane uvoza, izvoza ili provoza; (g) kaznene odredbe za povrede formalnosti za uvoz, izvoz ili provoz; (h) žalbene postupke ili postupke preispitivanja; (i) sporazume s bilo kojom državom ili državama koji se odnose na uvoz, izvoz ili provoz, ili njihove dijelove i (j) postupke koji se odnose na upravljanje tarifnim kvotama. 1.2. Ništa u ovom odredbama ne tumači se kao da zahtijeva objavu ili pružanje informacija na nekom drugom jeziku osim na jeziku članice, osim kako je navedeno u stavku 2.2. 2. Podaci dostupni na internetu 2.1. Svaka članica stavlja na raspolaganje na internetu i, u mjeri u kojoj je to moguće i primjerno, ažurira sljedeće: (a) opis[2] svojih postupaka za uvoz, izvoz i provoz, uključujući žalbene postupke ili postupke za reviziju, kojima obavješćuje ostale zainteresirane stranke o praktičnim koracima koji su potrebni za uvoz, izvoz i provoz; (b) obrasce i dokumente koji su potrebni za uvoz u državno područje te članice, izvoz ili provoz kroz njega; (c) podatke za kontakt s informacijskim centrima. 2.2. Kad god je to izvedivo, opis iz podstavka 2.1. točke (a) također je dostupan na jednom od službenih jezika WTO-a. 2.3. Članice se potiču da internetom stave na raspolaganje dodatne podatke u vezi s trgovinom, uključujući mjerodavno zakonodavstvo povezano s trgovinom i ostale stavke iz stavka 1.1. 3. Informacijski centri 3.1. Svaka članica, u okviru resursa koje ima na raspolaganju, uspostavlja ili održava jedan ili više informativnih centara koji odgovaraju na razumne upite vlada, trgovaca i ostalih zainteresiranih stranaka o pitanjima obuhvaćenima stavkom 1.1. i koji izdaju potrebne obrasce i dokumente iz podstavka 1.1. točke (a). 3.2. Članice carinske unije ili one uključene u regionalne integracije mogu uspostaviti ili održavati zajedničke informacijske centre na regionalnoj razini kako bi ispunile zahtjev iz stavka 3.1. za zajedničke postupke. 3.3. Članice se potiče da ne traže plaćanje naknade za odgovor na upite i za izdavanje traženih obrazaca i dokumenata. Članice ograničavaju iznos pristojbi i naknada, ako ih ima, na približni trošak pruženih usluga. 3.4. Informacijski centri odgovaraju na upite i izdaju obrasce i dokumente u razumnom roku koji je utvrdila svaka članica, a koji se može razlikovati ovisno o prirodi i složenosti zahtjeva. 4. Obavijest Svaka članica obavješćuje Odbor za olakšavanje trgovine koji je osnovan u skladu s člankom 23. stavkom 1.1. (dalje u tekstu „Odbor”) o sljedećem: (a) službenom mjestu (mjestima) gdje su objavljene stavke iz podstavka 1.1. točaka (a) do (j); (b) internetskim adresama web-mjesta iz stavka 2.1.; i (c) podacima za kontakt za informacijske centre iz stavka 3.1. ČLANAK 2.: MOGUĆNOST PODNOŠENJA PRIMJEDBI, INFORMACIJE PRIJE STUPANJA NA SNAGU I SAVJETOVANJA 1. Mogućnost podnošenja primjedbi i informacije prije stupanja na snagu 1.1. Svaka članica, u mjeri u kojoj je to izvedivo i na način koji je u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i pravnim sustavom, osigurava mogućnost i odgovarajući rok trgovcima i ostalim zainteresiranim strankama da podnesu svoje primjedbe na predloženo uvođenje ili izmjene zakona i općih propisa koji se odnose na kretanje, puštanje u slobodni promet i carinjenje robe, uključujući robu u provozu. 1.2. Svaka članica, u mjeri u kojoj je to izvedivo i na način koji je u skladu s njezinim nacionalnim zakonodavstvom i pravnim sustavom, osigurava da se novi i izmijenjeni zakoni i opći propisi koji se odnose na kretanje, puštanje u slobodan promet i carinjenje robe, uključujući robu u provozu, objavljuju ili da su informacije o njima na neki drugi način javno dostupne što ranije prije njihova stupanja na snagu, kako bi se trgovcima i ostalim zainteresiranim strankama omogućilo da se s njima upoznaju. 1.3. Promjene stopa pristojbi ili carina, mjere koje imaju ublažavajući učinak, mjere čija bi učinkovitost bila umanjena kao rezultat usklađenosti sa stavcima 1.1. ili 1.2. mjere koje se primjenjuju u hitnim okolnostima ili manje izmjene nacionalnog zakonodavstva i pravnog sustava isključene su iz stavaka 1.1. i 1.2. 2. Savjetovanja Svaka članica, prema potrebi, osigurava redovita savjetovanja između svojih graničnih tijela i trgovaca ili drugih dionika koji se nalaze na njezinom državnom području. ČLANAK 3.: PRELIMINARNE ODLUKE 1. Svaka članica u razumnom, vremenski ograničenom roku dostavlja preliminarnu odluku podnositelju koji je dostavio pisani zahtjev koji sadržava sve potrebne podatke. Ako članica odbije donijeti preliminarnu odluku, ona bez odlaganja pisanim putem obavješćuje podnositelja i navodi relevantne činjenice te osnovu za donošenje odluke. 2. Članica može odbiti donijeti preliminarnu odluku podnositelju ako se o pitanju o kojem je riječ u zahtjevu: (a) već odlučuje u podnositeljevom predmetu pred državnom agencijom, žalbenim sudom ili sudom ili (b) već odlučilo na žalbenom ili općem sudu. 3. Preliminarna odluka valjana je razumno vrijeme nakon izdavanja osim ako se promijenio zakon, činjenice ili okolnosti na kojima se ta odluka temelji. 4. Ako članica ukine, izmijeni ili poništi preliminarnu odluku, ona podnositelju dostavlja pisanu obavijest u kojoj su navedene relevantne činjenice i osnova za odluku. Ako članica ukine, izmijeni ili poništi preliminarnu odluku s retroaktivnim učinkom, ona to može učiniti samo ako je odluka utemeljena na nepotpunim, netočnim, lažnim ili zavaravajućim podacima. 5. Preliminarna odluka koju je donijela članica obvezujuća je za tu članicu u odnosu na podnositelja koji je tražio donošenje odluke. Članica može predvidjeti da je preliminarna odluka obvezujuća za podnositelja. 6. Svaka članica objavljuje barem sljedeće: (a) zahtjeve za primjenu preliminarne odluke, uključujući informacije koje će se dostavljati i u kojem obliku; (b) rok u kojem će objaviti preliminarnu odluku i (c) rok valjanosti preliminarne odluke. 7. Svaka članica osigurava, na pisani zahtjev podnositelja, preispitivanje preliminarne odluke ili odluke o ukidanju, izmjeni, ili poništenju preliminarne odluke[3]. 8. Svaka članica nastoji javno objaviti sve podatke o preliminarnim odlukama za koje smatra da su od velikog interesa za ostale zainteresirane stranke, uzimajući u obzir potrebu za zaštitom podataka koji predstavljaju poslovnu tajnu. 9. Definicije i područje primjene: (a) Preliminarna odluka pisana je odluka koju članica dostavlja podnositelju prije uvoza robe koja je obuhvaćena zahtjevom i u kojoj je propisan način na koji će članica postupati s robom u trenutku uvoza s obzirom na: i. tarifnu klasifikaciju robe; i ii. podrijetlo robe[4]. (b) Uz preliminarne odluke definirane u podstavku (a), članice se potiče da dostave preliminarne odluke o sljedećem: i. odgovarajućoj metodi ili kriterijima koji će se koristiti za utvrđivanje carinske vrijednosti u skladu s određenim skupom činjenica i o njihovoj primjeni; ii. primjenjivosti zahtjeva članica za oslobađanje ili izuzeće od carina; iii. primjenjivosti zahtjeva članica u vezi s kvotama, uključujući tarifne kvote i iv. svim dodatnim pitanjima za koje članice smatraju da je primjereno donijeti preliminarnu odluku.. (c) Podnositelj je izvoznik, uvoznik ili bilo koja osoba s opravdanim razlogom ili njegov predstavnik. (d) Članica može tražiti od podnositelja da ima pravnog zastupnika ili da je registriran na njezinom državnom području. U mjeri u kojoj je to moguće, takvim se zahtjevima ne ograničavaju kategorije osoba koje mogu podnijeti zahtjev za preliminarnu odluku posebno uzimajući u obzir posebne potrebe malih i srednjih poduzeća. Ti su zahtjevi jasni i transparentni i ne predstavljaju sredstvo arbitrarne ili neopravdane diskriminacije. ČLANAK 4.: ŽALBENI POSTUPCI ILI POSTUPCI PREISPITIVANJA 1. Svaka članica osigurava da osoba kojoj carinska tijela izdaju upravno rješenje[5] ima pravo na sljedeće unutar svog državnog područja: (a) upravnu žalbu ili preispitivanje pred upravnim tijelom koje je više od službenika ili ureda koji je donio odluku ili je neovisno o njima i/ili (b) žalbu ili preispitivanje odluke pred sudom. 2. U zakonodavstvu članice može biti propisano da je prije pokretanja žalbenog postupka ili postupka preispitivanja pred sudom potrebno pokrenuti upravni žalbeni postupak ili postupak preispitivanja. 3. Svaka članica osigurava da se njezini žalbeni postupci ili postupci preispitivanja provode na nediskriminacijski način. 4. Svaka članica osigurava da u slučajevima kada odluka o žalbi ili u postupku preispitivanja iz podstavka 1. točke (a) nije donesena (a) u roku propisanom u zakonima ili propisima ili (b) bez nepotrebne odgode podnositelj zahtjeva ima pravo na podnošenje dodatne žalbe ili pokretanje postupka preispitivanja pred upravnim tijelom ili pravosudnim tijelom ili na neki drugi način[6]. 5. Svaka članica osigurava da se osobi iz stavka 1. dostave razlozi za donošenje upravnog rješenja kako bi ta osoba mogla, prema potrebi, iskoristiti žalbene postupke ili postupke preispitivanja. 6. Svaka se članica potiče da osigura primjenu odredbi iz ovog članka na upravnu odluku koju donosi relevantna granična agencija, osim carinske uprave. ČLANAK 5.: OSTALE MJERE ZA JAČANJE NEPRISTRANOSTI, NEDISKRIMINACIJE I TRANSPARENTNOSTI 1. Obavijesti o pojačanom nadzoru ili inspekcijama Ako članica donese ili održava sustav za izdavanje obavijesti ili smjernica predmetnim tijelima za jačanje razine nadzora ili inspekcija na granici u odnosu na hranu, pića ili hranu za životinje obuhvaćene obaviješću ili smjernicama za zaštitu zdravlja ljudi, životinja ili bilja na svom državnom području, na način njihovog izdavanja, raskid ili obustavu primjenjuju se sljedeća pravila: (a) članica može, prema potrebi, izdati obavijest ili smjernice na temelju rizika; (b) članica može izdati obavijest ili smjernice koje se primjenjuju ujednačeno samo na one točke ulaska na kojima se primjenjuju sanitarni i fitosanitarni uvjeti na kojima se zasniva obavijest ili smjernica; (c) članica bez odlaganja ukida ili obustavlja obavijest ili smjernice kada više ne postoje okolnosti zbog kojih su donesene ili ako se promijenjene okolnosti mogu riješiti na način kojim se manje ograničava trgovina; i (d) kada članica odluči ukinuti ili obustaviti obavijest ili smjernice, ona, ako je potrebno, bez odlaganja objavljuje obavijest o raskidu ili obustavi na nediskriminacijski i pristupačan način, ili obavijesti članicu izvoznicu ili uvoznika. 2. Zadržavanje robe Država bez odlaganja obavješćuje prijevoznika ili uvoznika u slučaju zadržavanja robe koja je prijavljena za uvoz, za inspekciju carinske uprave ili nekog drugog nadležnog tijela. 3. Postupci ispitivanja 3.1. Članica može, na zahtjev, dati priliku za drugo ispitivanje u slučaju negativnog rezultata prvog ispitivanja uzorka koji je uzet nakon dolaska robe prijavljene za uvoz. 3.2. Članica objavljuje, na nediskriminacijski i lako pristupačan način, ime i adresu laboratorija u kojem se može izvršiti ispitivanje ili dostavlja tu informaciju uvozniku kada mu je odobrena mogućnost predviđena u stavku 3.1. 3.3. Članica razmatra rezultat drugo ispitivanja izvršenog u skladu sa stavkom 3.1., ako ga ima, s obzirom na puštanje robe u promet i carinjenje robe i, ako je primjenjivo, može prihvatiti rezultate takvog ispitivanja. ČLANAK 6.: PRAVILA O PRISTOJBAMA I NAKNADAMA KOJE SE NAPLAĆUJU NA UVOZ ILI IZVOZ ILI U VEZI S NJIMA I O KAZNAMA 1. Opća pravila o pristojbama i naknadama koje se naplaćuju na uvoz i izvoz ili u vezi s njima 1.1. Odredbe iz stavka 1. primjenjuju se na sve naknade i pristojbe osim uvoznih i izvoznih carina i poreza unutar područja primjene članka III. GATT-a iz 1994. koje članice naplaćuju na uvoz ili izvoz robe ili u vezi s njime. 1.2. Informacije o pristojbama i naknadama objavljuju se u skladu s člankom 1. Informacije uključuju pristojbe i naknade koje će se primjenjivati, razlog za primjenu takvih pristojbi i naknada, nadležno tijelo i vrijeme i način plaćanja. 1.3. Određuje se primjereni vremenski rok između objave novih ili izmijenjenih pristojbi i naknada i njihovog stupanja na snagu, osim u hitnim okolnostima. Takve pristojbe i naknade ne primjenjuju se dok ne budu objavljene informacije o njima. 1.4. Svaka članica s vremena na vrijeme preispituje svoje naknade i pristojbe u cilju smanjenja njihovog broja i raznolikosti, ako je izvedivo. 2. Opća pravila o pristojbama i naknadama za carinsku obradu koje se naplaćuju na uvoz i izvoz ili u vezi s njime Pristojbe i naknade za carinsku obradu: i. ograničenog su iznosa u odnosu na približni trošak pruženih usluga tijekom predmetne uvozne ili izvozne operacije ili u vezi s njome i ii. ne moraju biti povezane s posebnom operacijom uvoza ili izvoza pod uvjetom da se ubiru za usluge koje su usko povezane s carinskom obradom robe. 3. Kaznena pravila 3.1. Za potrebe stavka 3. pojam „kazne” znači kazne koje određuju carinske uprave članica u slučaju povreda carinskih zakona, propisa ili postupovnih zahtjeva članica. 3.2. Svaka članica osigurava da se kazne za povrede carinskog zakona, propisa ili postupovnog zahtjeva određuju samo osobama koje su odgovorne za povredu u skladu s njezinim zakonima. 3.3. Određena kazna ovisi o činjenici i okolnostima slučaja i mora biti razmjerna stupnju i težini povrede. 3.4. Svaka članica osigurava da održava mjere kojima se izbjegava sljedeće: (a) sukobi interesa u procjeni i naplati kazni i pristojbi i (b) stvaranje poticaja za ocjenjivanje ili naplatu kazne koja nije u skladu sa stavkom 3.3. 3.5. Svaka članica osigurava da se u slučaju kada je određena kazna za povredu carinskih zakona, propisa ili postupovnih zahtjeva osobi kojoj se određuje kazna dostavi pisano objašnjenje u kojem je navedena priroda povrede i primjenjivi zakon, propis ili postupak u skladu s kojim je propisan iznos ili opseg kazne za povredu. 3.6. Kada osoba dobrovoljno otkrije carinskoj upravi članice okolnosti povrede carinskog zakona, propisa ili postupovnog zahtjeva, prije nego što ih je otkrila carinska uprava, članica se potiče da, ako je primjereno, tu činjenicu uzme u obzir kao moguću olakotnu okolnost prilikom utvrđivanja kazne za tu osobu. 3.7. Odredbe ovog stavka primjenjuju se na kazne za promet u provozu iz stavka 3.1. ČLANAK 7.: PUŠTANJE U SLOBODNI PROMET I CARINJENJE ROBE 1. Obrada prije dolaska 1.1. Svaka članica donosi ili održava postupke kojima se omogućuje dostava uvozne dokumentacije i ostalih potrebnih podataka, uključujući manifeste, kako bi počela s obradom prije dolaska robe u cilju ubrzanja puštanja robe u promet nakon dolaska. 1.2. Svaka članica, ako je potrebno, osigurava prethodno dostavljanje dokumenata u elektroničkom obliku radi obrade takvih dokumenata prije dolaska. 2. Elektroničko plaćanje Svaka članica, u mjeri u kojoj je to izvedivo, donosi ili održava postupke kojima se osigurava mogućnost elektroničkog plaćanja carina, poreza, pristojbi i naknada koje ubiru carinska tijela u trenutku uvoza i izvoza. 3. Odvajanje puštanja u promet od konačnog utvrđenja carina, poreza, pristojbi i naknada 3.1. Svaka članica donosi ili održava postupke na temelju kojih može robu pustiti u promet prije konačnog utvrđenja carina, poreza, pristojbi i naknada, ako nisu utvrđene prije, ili nakon dolaska, ili čim prije moguće nakon dolaska te pod uvjetom da su ispunjeni svi ostali regulatorni zahtjevi. 3.2. Kao uvjet za puštanje u promet, članica može zahtijevati: (a) plaćanje carina, poreza, pristojbi i naknada koje su utvrđene prije ili nakon dolaska robe i jamstvo za iznos koji još nije utvrđen u obliku osiguranja, pologa ili nekog drugog odgovarajućeg instrumenta predviđenog u njezinim zakonima i propisima; ili (b) jamstvo u obliku osiguranja, pologa ili nekog drugog odgovarajućeg instrumenta predviđenog u njezinim zakonima i propisima. 3.3. Takvo jamstvo nije veće od iznosa koji država članica traži za osiguranje plaćanja iznosa dugovanja carina, poreza, pristojbi i naknada za robu obuhvaćenu jamstvom. 3.4. U slučajevima kada je otkriveno kazneno djelo za koje je potrebno odrediti novčanu kaznu, može biti potrebno jamstvo za kazne i novčane kazne koje mogu biti određene. 3.5. Jamstvo propisano u stavcima 3.2. i 3.4. oslobađa se kada više nije potrebno. 3.6. Ništa u tim odredbama ne utječe na pravo članice da ispituje, zadržava, zaplijeni ili oduzme robu ili da s robom postupa na način koji na neki drugi način nije u skladu s pravima i obvezama članica WTO-a. 4. Upravljanje rizikom 4.1. Svaka članica, u mjeri u kojoj je to moguće, donosi ili održava sustav upravljanja rizikom za carinski nadzor. 4.2. Svaka članica izrađuje i primjenjuje upravljanje rizikom na način kojim izbjegava arbitrarnu ili neopravdanu diskriminaciju ili prikriveno ograničenje međunarodne trgovine. 4.3. Svaka članica usmjerava carinski nadzor i, u mjeri u kojoj je to moguće, ostale relevantne carinske kontrole, na visokorizične pošiljke i ubrzava puštanje u promet niskorizičnih pošiljaka. Članica može također nasumično birati pošiljke za takve kontrole kao dio svog postupka upravljanja rizikom. 4.4. Svaka članica temelji upravljanje rizikom na procjeni rizika na temelju odgovarajućih kriterija odabira. Takvi kriteriji odabira mogu uključivati, između ostalog, oznaku Harmoniziranog sustava, prirodu i opis robe, državu podrijetla, državu iz koje je roba poslana, vrijednost robe, evidenciju usklađenosti trgovaca i vrstu prijevoznih sredstava. 5. Revizija nakon carinjenja 5.1. U cilju ubrzanja puštanja robe u promet, svaka članica donosi ili održava reviziju nakon carinjenja kako bi osigurala usklađenost s carinskim i ostalim povezanim zakonima i propisima. 5.2. Svaka članica bira osobu ili pošiljku za reviziju nakon carinjenja na temelju rizika, što može uključivati odgovarajuće kriterije odabira. Svaka članica na transparentan način provodi revizije nakon carinjenja. Kada osoba sudjeluje u postupku revizije i dobila je utemeljene rezultate, članica bez odlaganja obavješćuje osobu čija je evidencija predmetom revizije o rezultatima, pravima i obvezama osobe i razlozima za rezultate. 5.3. Podaci dobiveni u postupku nakon carinjenja mogu se koristiti u daljnjim upravnim ili sudskim postupcima. 5.4. Članice, kad god je to izvedivo, kod primjene upravljanja rizikom koriste rezultat revizije nakon carinjenja. 6. Utvrđivanje i objava prosječnog vremena za puštanje u promet 6.1. Članice se potiče da povremeno i na dosljedan način mjere i objavljuju prosječno vrijeme puštanja robe u promet i, koristeći alate kao što su, između ostalog, Studija o vremenu potrebnom za puštanje u slobodan promet Svjetske carinske organizacije (dalje u tekstu „WCO”)[7]. 6.2. Članice se potiče da s Odborom razmijene svoja iskustva u mjerenju prosječnih vremena puštanja u slobodni promet, uključujući korištene metodologije, utvrđena uska grla i posljedične učinke na djelotvornost. 7. Mjere za olakšavanje trgovine za ovlaštene subjekte 7.1. Svaka članica subjektima koji ispunjuju posebne kriterije i koji se dalje u tekstu nazivaju ovlaštenim subjektima dostavlja dodatne mjere za olakšavanje trgovine povezane s formalnostima i postupcima za uvoz, izvoz ili tranzit u skladu sa stavkom 7.3. U protivnom članica može ponuditi takve mjere za olakšavanje trgovine putem carinskih postupaka koji su općenito dostupni svim operatorima i ne mora uspostaviti zasebni mehanizam. 7.2. Navedeni kriteriji koje mora ispunjivati ovlašteni subjekt odnose se na usklađenost, ili rizik od neusklađenosti, sa zahtjevima navedenim u zakonima, propisima i postupcima članica. (a) Takvi kriteriji, koji se objavljuju, mogu uključivati: i. odgovarajuću evidenciju usklađenosti s carinskim i ostalim povezanim zakonima i propisima; ii. sustav za upravljanje evidencijom kako bi se omogućio sav potreban unutarnji nadzor; iii. financijsku solventnost, uključujući, ako je primjenjivo, pružanje dovoljne sigurnosti ili jamstva; i iv. sigurnost dobavljačkog lanca. (b) Takvi kriteriji ne smiju: i. biti izrađeni ili se primjenjivati na način kojim se omogućuje ili stvara arbitrarna ili neopravdana diskriminacija između operatora kada prevladavaju isti uvjeti; i ii. u mjeri u kojoj je to moguće, ograničavati sudjelovanje malih i srednjih poduzeća. 7.3. Mjere za olakšavanje trgovine predviđene u skladu sa stavkom 7. uključuju najmanje tri sljedeće mjere:[8] (a) niski dokumentarni i podatkovni zahtjevi, ako je primjenjivo; (b) niska stopa fizičkih inspekcija i ispitivanja, ako je primjenjivo; (c) brzo puštanje u slobodan promet, ako je primjenjivo; (d) odgođeno plaćanje carina, poreza, pristojbi i naknada; (e) uporaba sveobuhvatnih jamstava ili smanjenih jamstava; (f) jedinstvena carinska deklaracija za sve uvoze ili izvoze u određenom razdoblju i (g) carinjenje robe u prostorijama ovlaštenog subjekta ili na nekom drugom mjestu koje su odobrila carinska tijela. 7.4. Potiče se članice da razviju mehanizme ovlaštenog subjekta na temelju međunarodnih normi, ako one postoje, osim ako bi takve norme predstavljale neprimjerno ili neučinkovito sredstvo za ispunjenje legitimnih ciljeva. 7.5. Kako bi mogle pojačati mjere olakšavanja trgovine koje su osigurale subjektima, članice drugim članicama daju mogućnost pregovora o uzajamnom priznavanju mehanizama ovlaštenog subjekta. 7.6. Članice u okviru Odbora razmjenjuju relevantne podatke o mehanizmima ovlaštenih subjekata koji su na snazi. 8. Hitne pošiljke 8.1. Svaka članica donosi ili održava postupke kojima se omogućuje hitno puštanje u slobodan promet barem one robe koja je ušla kao teret zrakoplovnim prijevozom osobama koje su zatražile takvo postupanje, uz održavanje carinskog nadzora[9]. Ako članica primjenjuje kriterije[10] kojima se ograničava tko može podnijeti zahtjev, članica može, u objavljenim kriterijima, tražiti da podnositelj mora učiniti sljedeće kao uvjet za primjenu postupaka iz stavka 8.2. na njegove hitne pošiljke: (a) osigurati odgovarajuću infrastrukturu i plaćanje carinskih troškova povezanih s obradom hitnih pošiljki u slučajevima kada podnositelj ispunjuje zahtjeve članica da se obrada vrši u posebnom objektu; (b) dostaviti potrebne informacije za puštanje robe u slobodan promet prije dolaska hitne pošiljke; (c) dobiti procjenu naknada čiji je iznos ograničen na okvirni trošak usluga koje se pružaju u okviru postupaka iz stavka 8.2.; (d) održavati visok stupanj kontrole nad hitnim pošiljkama uporabom unutarnje sigurnosti, logističke i tehnologije praćenja od preuzimanja do isporuke; (e) osigurati hitno slanje od preuzimanja do dostave; (f) preuzeti odgovornost za plaćanje svih carinskih pristojbi, poreza, pristojbi i naknada carinskim nadležnim tijelima za robu; (g) voditi odgovarajuću evidenciju usklađenosti s carinskim i ostalim povezanim zakonima i propisima; (h) poštovati ostale uvjete koji su izravno povezani s djelotvornom provedbom pravila, propisa i postupovnih zahtjeva članica koji se posebno odnose na pružanje postupanja opisanog u stavku 8.2. 8.2. Podložno stavcima 8.1 i 8.3, članice čine sljedeće: (a) svode na minimum potrebnu dokumentaciju za puštanje hitnih pošiljki u slobodan promet u skladu s člankom 10. stavkom 1. i, u mjeri u kojoj je to moguće, predviđaju puštanje u promet na temelju jednokratnog podnošenja informacija o određenim pošiljkama; (b) osiguravaju u uobičajenim okolnostima puštanje u slobodan promet hitnih pošiljki čim prije moguće nakon dolaska, pod uvjetom da su dostavljene informacije potrebne za puštanje u promet; (c) nastoje primijeniti postupanje iz podstavaka (a) i (b) na pošiljke bilo koje težine ili vrijednosti priznajući da članica može tražiti dodatne postupke, uključujući deklaracije i prateću dokumentaciju i plaćanje pristojbi i poreza te ograničiti takvo postupanje na temelju vrste robe, pod uvjetom da postupanje nije ograničeno na robu niske vrijednosti, kao što su dokumenti i (d) predviđaju, u mjeri u kojoj je to moguće, de minimis vrijednost pošiljke ili oporezivi iznos za koji se neće ubirati carine i porezi, osim određene propisane robe. Ova se odredba ne primjenjuje na unutarnje poreze, kao što su porezi na dodanu vrijednost i trošarine, koji se primjenjuju na uvoz u skladu s člankom III. GATT-a iz 1994. 8.3. Ništa u stavcima 8.1 i 8.2 ne utječe na pravo članice da ispita, zadrži, zaplijeni, oduzme ili zabrani ulazak robe ili da provodi reviziju nakon carinjenja, uključujući u vezi s uporabom sustava za upravljanje rizikom. Nadalje, ništa u stavcima 8.1. i 8.2 ne sprječava članicu da traži, kao uvjet za puštanje u slobodan promet, podnošenje dodatnih podataka i ispunjenje neautomatskih zahtjeva za izdavanje dozvola. 9. Kvarljiva roba[11] 9.1. U cilju sprječavanja gubitka ili propadanja kvarljive robe koje se može izbjeći, i pod uvjetom da su ispunjeni svi regulatorni zahtjevi, svaka članica osigurava puštanje kvarljive robe u slobodan promet: (a) u uobičajenim okolnostima u najkraćem mogućem roku i (b) u iznimnim okolnostima kada bi bilo primjereno to učiniti, izvan radnog vremena carinskog i ostalih relevantnih nadležnih tijela. 9.2. Prilikom naručivanja ispitivanja koja bi mogla biti potrebna, svaka članica daje odgovarajuću prednost kvarljivoj robi. 9.3. Svaka članica organizira ili dopušta uvozniku da organizira odgovarajuću pohranu kvarljive robe u iščekivanju puštanja u slobodan promet. Članica može zahtijevati da skladišta koja je organizirao uvoznik moraju odobriti ili odrediti njezina nadležna tijela. Kretanje robe do skladišta, uključujući odobrenja za subjekta koji premješta robu, ovisi o odobrenju nadležnih tijela, ako je potrebno. Članica, na zahtjev uvoznika i ako je to izvedivo i u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, osigurava postupke koji su nužni kako bi se puštanje u promet moglo izvršiti u tim skladištima. 9.4. U slučajevima značajnog kašnjenja u puštanju kvarljive robe u slobodan promet, i na pisani zahtjev, članica uvoznica, u mjeri u kojoj je to izvedivo, dostavlja dopis o razlozima za kašnjenje. ČLANAK 8.: SURADNJA MEĐU GRANIČNIM TIJELIMA 1. Svaka članica osigurava da njezina nadležna tijela i agencije odgovorne za nadzor granica i za postupke koji se odnose na uvoz, izvoz i provoz robe međusobno surađuju i koordiniraju svoje aktivnosti radi olakšavanja trgovine. 2. Svaka članica surađuje, u mjeri u kojoj je to moguće i izvedivo i u skladu s uzajamno dogovorenim uvjetima, s drugim članicama s kojima dijeli zajedničku granicu u kako bi se koordinirali postupci na graničnim prijelazima u cilju olakšavanja prekogranične trgovine. Takva suradnja i koordinacija mogu uključivati: (a) usklađivanje radnih dana i sati; (b) usklađivanje postupaka i formalnosti; (c) razvoj i zajedničku uporabu zajedničkih objekata; (d) zajednički nadzor; (e) uspostavu nadzor graničnog prijelaza na jednom mjestu. ČLANAK 9.: KRETANJE ROBE NAMIJENJENE ZA UVOZ POD CARINSKIM NADZOROM Svaka članica, u mjeri u kojoj je to izvedivo, i pod uvjetom da su ispunjeni svi regulatorni zahtjevi, dopušta kretanje robe namijenjene za uvoz unutar njezinog državnog područja pod carinskim nadzorom od ulaznog carinskog ureda do drugog carinskog ureda na njezinom državnom području gdje će roba biti puštena u slobodan promet ili carinjena. ČLANAK 10.: FORMALNOSTI POVEZANE S UVOZOM, IZVOZOM I PROVOZOM 1. Formalnosti i zahtjevi u pogledu dokumentacije 1.1. U cilju smanjenja učestalosti i složenosti formalnosti povezanih s uvozom, izvozom i provozom i u cilju smanjenja i pojednostavljenja uvoza i zahtjeva za dokumentima za provoz, i uzimajući u obzir legitimne ciljeve politike i ostale čimbenike kao što su promijenjene okolnosti, važne nove informacije, poslovna praksa, dostupnost tehnike i tehnologije, međunarodna najbolja praksa i ulazne vrijednosti zainteresiranih stranaka, svaka država članica preispituje takve formalnosti i zahtjeve u pogledu dokumentacije i na temelju rezultata preispitivanja, osigurava, ako je primjenjivo, da se takve formalnosti i zahtjevi u pogledu dokumentacije: (a) donose i/ili primjenjuju u cilju brzog puštanja u slobodan promet i carinjenja robe, posebno kvarljive robe; (b) donose i/ili primjenjuju na način kojim se smanjuje vrijeme i trošak usklađivanja za trgovce i subjekte; (c) odabrana mjera kojom se najmanje ograničava trgovima u slučaju kada su za ispunjenje cilja politike ili predmetnih ciljeva dostupne dvije ili više alternativnih mjera i (d) ne zadržavaju ako više nisu potrebni, uključujući njihove dijelove. 1.2. Odbor razvija postupke na temelju kojih članice mogu razmjenjivati relevantne podatke i najbolju praksu, prema potrebi. 2. Prihvaćanje preslika 2.1. Svaka članica, ako je primjenjivo, nastoji prihvatiti papirnate ili elektroničke preslike popratnih dokumenata koji su potrebni za formalnosti uvoza, izvoza ili provoza. 2.2. Ako državna agencija članice već posjeduje izvornik takvog dokumenta, sve druge agencije te članice prihvaćaju, umjesto izvornog dokumenta, papirnate ili elektroničke preslike od agencije koja posjeduje izvornik, ako je primjenjivo. 2.3. Članica ne zahtjeva, kao uvjet za uvoz, dostavu izvornika ili preslika izvorne deklaracije carinskim nadležnim tijelima članice izvoznice[12]. 3. Primjena međunarodnih normi 3.1. Članice se potiče na uporabu relevantnih međunarodnih normi ili njihovih dijelova kao osnovu za njihove formalnosti i postupke za uvoz, izvoz ili provoz, osim ako je u ovom Sporazumu predviđeno drugačije. 3.2. Članice se potiče da sudjeluju, unutar granica njihovih resursa, u pripremi i povremenom preispitivanju relevantnih međunarodnih standarda koje vrši odgovarajuća međunarodna organizacija. 3.3. Odbor razvija postupke na temelju kojih članica mogu razmjenjivati relevantne podatke i najbolju praksu o provedbi međunarodnih normi, ako je primjenjivo. Odbor može također pozvati relevantne međunarodne organizacije radi rasprava o njihovom radu na međunarodnim normama. Ako je potrebno, Odbor može utvrditi posebne norme koje su od posebne vrijednosti za članice. 4. Jedinstveni prozor 4.1. Članice nastoje uspostaviti ili održavati jedinstveni prozor čime se trgovcima omogućuje da dostavljaju dokumentaciju i/ili zahtjeve za podacima za uvoz, izvoz ili provoz robe putem jedinstvene ulazne točke sudjelujućim tijelima ili agencijama. Kada sudjelujuća nadležna tijela ili agencije preispitaju dokumentaciju i/ili podatke, podnositelji zahtjeva pravovremeno se obavješćuju o rezultatima putem jedinstvenog prozora. 4.2. U slučajevima kada su dokumentacija i/ili zahtjevi za podacima već zaprimljeni putem jedinstvenog prozora, sudjelujuća tijela ili agencija ne traže iste dokumente i/ili zahtjeve za podacima osim u hitnim okolnostima ili u slučaju drugih ograničenih iznimki koje se objavljuju. 4.3. Članovi Odbor obavješćuju o pojedinostima rada jedinstvenog prozora. 4.4. Članice, u mjeri u kojoj je to moguće i izvedivo, kao potporu jedinstvenom prozoru koriste informacijsku tehnologiju. 5. Inspekcija prije slanja 5.1. Članice ne traže uporabu inspekcija prije slanja u odnosu na tarifnu klasifikaciju i carinsko vrednovanje. 5.2. Ne dovodeći u pitanje prava članica na uporabu ostalih vrsta inspekcije prije slanja koja nije obuhvaćena stavkom 5.1., članice se potiče da ne uvode i ne primjenjuju nove zahtjeve u vezi s njihovom uporabom[13]. 6. Uporaba carinskih posrednika 6.1. Ne dovodeći u pitanje važna pitanja politike nekih država članica u kojima trenutačno postoji posebna uloga carinskih posrednika, članice nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma ne uvode obvezu uporabe carinskih posrednika. 6.2. Svaka članica obavješćuje Odbor i objavljuje svoje mjere o uporabi carinskih posrednika. Sve se naknadne izmjene tih mjera prijavljuju i odmah objavljuju. 6.3. U odnosu na licenciranje carinskih posrednika, članice primjenjuju transparentna i objektivna pravila. 7. Zajednički carinski postupci i ujednačeni zahtjevi u pogledu dokumentacije 7.1. Svaka članica, podložno stavku 7.2., primjenjuje zajedničke carinske postupke i ujednačene zahtjeve u pogledu dokumentacije na puštanje robe u slobodan promet i carinjenje robe na njezinom državnom području. 7.2. Ničim u ovom članku članica se ne sprječava u sljedećem: (a) razlikovanju postupaka i zahtjeva u pogledu dokumentacije na temelju prirode i vrste robe ili njihovih prijevoznih sredstava (b) razlikovanju postupaka i zahtjeva u pogledu dokumentacije za robu na temelju upravljanja rizikom; (c) razlikovanju postupaka i zahtjeva u pogledu dokumentacije radi pružanja ukupnog ili djelomičnog izuzeća od uvoznih pristojbi ili poreza; (d) primjeni elektroničke dostave ili obrade; ili (e) razlikovanju postupaka i zahtjeva u pogledu dokumentacije na način koji je u skladu sa Sporazumom o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera. 8. Odbijena roba 8.1. Ako su nadležna tijela članice odbila robu dostavljenu za uvoz jer nije u skladu s propisanim sanitarnim ili fitosanitarnim propisima ili tehničkim propisima, članica, podložno i u skladu sa svojim zakonima i propisima, dopušta uvozniku da ponovno pošalje ili vrati odbačenu robu izvozniku ili nekoj drugoj osobi koju je odredio izvoznik. 8.2. Kada postoji takva mogućnost u skladu sa stavkom 8.1. i uvoznik ju ne iskoristi u razumnom roku, nadležno tijelo može na neki drugi način postupati s neusklađenom robom. 9. Privremeni uvoz robe i ulazna i izlazna obrada 9.1. Privremeni uvoz robe Svaka članica, u skladu sa svojim zakonima i propisima, dopušta uvoz robe na svoje carinsko područje koja je uvjetno oslobođena, u potpunosti ili djelomično, plaćanja uvoznih pristojbi i poreza ako se uvozi na carinsko područje za određenu svrhu, namijenjena je za ponovni izvoz u određenom roku i nije prošla nikakve promjene osim uobičajene amortizacije i otpada uslijed uporabe. 9.2. Ulazna i izlazna obrada (a) Svaka članica dopušta, u skladu sa svojim zakonima i propisima, ulaznu i izlaznu preradu robe. Roba koja je odobrena za vanjsku obradu može biti ponovno uvezena uz potpuno ili djelomično oslobođenje od uvoznih pristojbi i poreza u skladu sa zakonima i propisima države članice. (b) Za potrebe ovog članka, pojam „ulazna obrada” označava carinski postupak na temelju kojeg se određena roba može unijeti na carinsko područje članice pri čemu je uvjetno oslobođena, u potpunosti ili djelomično, plaćanja uvoznih pristojbi i poreza ili je prihvatljiva za povrat pristojbi na osnovu toga što je ta roba namijenjena za proizvodnju, obradu ili popravak i naknadni izvoz. (c) Za potrebe ovog članka, pojam „vanjska obrada” znači carinski postupak na temelju kojeg roba koja je u slobodnom prometu na carinskom području članice može biti privremeno izvezena za proizvodnju, preradu ili popravak u inozemstvu te ponovno uvezena. ČLANAK 11.: SLOBODA PROVOZA 1. Propisi ili formalnosti u vezi s prometom u provozu koji određuje članica ne smiju se: (a) zadržavati ako okolnosti ili ciljevi zbog kojih su nastali više ne postoje ili ako se promijenjene okolnosti ili ciljevi mogu riješiti na razumno dostupan način kojim se manje ograničava trgovina; (b) primjenjivati na način koji predstavlja prikriveno ograničenje prometa u provozu. 2. Promet u provozu ne uvjetuje se ubiranjem pristojbi ili naknada koje se određuju u odnosu na provoz, osim naknada za prijevoz ili naknada koje odgovaraju upravnim troškovima koji nastaju zbog provoza ili uz trošak pruženih usluga. 3. Članice ne traže, ne poduzimaju ili ne održavaju dobrovoljna ograničenja ili ostale slične mjere o prometu u provozu. Time se ne dovode u pitanje postojeći i budući nacionalni propisi, bilateralni ili multilateralni sporazumi kojima se uređuje prijevoz, u skladu s pravilima WTO-a. 4. Svaka članica prema proizvodima koji su u provozu kroz državno područje bilo koje članice ne postupa na manje povoljan način nego prema takvim proizvodima koji se prevoze iz njihovog mjesta podrijetla na njihovo odredište bez prolaska kroz državno područje druge članice. 5. Članice se potiče da za promet u provozu stave na raspolaganje, ako je izvedivo, fizički odvojenu infrastrukturu (kao što su trake, vezovi i slično). 6. Formalnosti, zahtjevi u pogledu dokumentacije i carinski nadzor u vezi s prometom provozu neće biti više opterećujući nego što je nužno za: (a) identifikaciju robe; i (b) osiguranje ispunjenja zahtjeva u vezi s provozom. 7. Kada se roba nalazi u provoznom postupku i odobren joj je prijevoz iz mjesta podrijetla na državnom području članice, nije potrebno platiti carinu niti uvesti nepotrebna kašnjenja ili ograničenja do završetaka provoza na mjestu odredišta na državnom području članice. 8. Članice ne primjenjuju tehničke propise i postupke ocjene sukladnosti u smislu Sporazuma o tehničkim preprekama trgovini robom u provozu. 9. Članice dopuštaju i osiguravaju pohranu i obradu dokumentacije o tranzitu i podataka prije dolaska robe. 10. Kada promet u provozu stigne do carinskog ureda tamo gdje se on nalazi na državnom području članice, taj ured odmah prekida operaciju provoza ako su ispunjeni zahtjevi za provoz. 11. Ako država članica zahtijeva jamstvo u obliku sigurnosti, pologa ili nekog drugog neprimjerenog monetarnog ili nemonetarnog[14] instrumenta za promet u provozu, takvo je jamstvo ograničeno na osiguranje da su ispunjeni zahtjevi koji proizlaze iz takvog prometa u provozu. 12. Kada država članica utvrdi da su ispunjeni njezini zahtjevi za provoz, jamstvo se bez odlaganja oslobađa. 13. Svaka članica dopušta, na način koji je u skladu s njezinim zakonima i propisima, sveobuhvatna jamstva koja uključuju višestruke transakcije za iste operatore ili obnovu jamstava bez oslobađanja za naknadne pošiljke. 14. Svaka članica objavljuje relevantne informacije koje koristi za određivanje jamstva, uključujući za jednu transakciju i, ako je primjenjivo, jamstva za višestruke transakcije. 15. Svaka članica može tražiti uporabu carinskih konvoja ili carinske pratnje za promet u provozu samo u okolnostima koje predstavljaju veliki rizik ili kada se poštovanje carinskih zakona i propisa ne može osigurati uporabom jamstava. Opća pravila koja se primjenjuju na carinske konvoje ili carinsku pratnju objavljuju se u skladu s člankom 1. 16. Članice nastoje ostvariti međusobnu suradnju i koordinaciju u cilju jačanja slobode provoza. Takva suradnja i koordinacija može uključivati, ali nije ograničena na, dogovor oko: (a) naknada; (b) formalnosti i pravnih zahtjeva i (c) primjene režima provoza u praksi. 17. Svaka članica nastoji imenovati nacionalnog koordinatora za provoz kojem se mogu uputiti svi upiti i prijedlozi drugih članica koji se odnose na dobro funkcioniranje operacija provoza. ČLANAK 12.: CARINSKA SURADNJA 1. Mjere kojima se promiče usklađenost i suradnja 1.1. Članice su suglasne da je važno osigurati da su njihovi trgovci svjesni svojih obveza usklađivanja, poticati dobrovoljno usklađivanje kako bi se uvoznicima omogućilo da sami isprave nepravilnosti bez nametanja kazne u odgovarajućim okolnostima i primijeniti mjere za usklađivanje radi pokretanja snažnijih mjera za trgovce koji nisu usklađeni[15]. 1.2. Članice se potiče na razmjenu informacija o najboljoj praksi u upravljanju poštovanjem carinskih propisa, uključujući putem Odbora. Članice se potiče na suradnju u davanju tehničkih smjernica ili pružanju pomoći i potpore za jačanje sposobnosti za potrebe primjene mjera za usklađivanje i jačanja njihove djelotvornosti. 2. Razmjena informacija 2.1. Na zahtjev i podložno odredbama ovog članka, članice razmjenjuju informacije utvrđene u stavku 6.1. podstavcima (b) i/ili (c) za potrebu provjere uvozne ili izvozne deklaracije u utvrđenim slučajevima kada postoji razumna osnova sumnjati u istinitost ili točnost deklaracije. 2.2. Svaka članica dostavlja Odboru podatke o svojoj točki za kontakt za razmjenu ovih informacija. 3. Provjera Članica traži informacije tek nakon što je izvršila odgovarajuće postupke provjere uvozne ili izvozne deklaracije i nakon što je izvršila inspekciju dostupne relevantne dokumentacije. 4. Zahtjev 4.1. Članica podnositeljica zahtjeva dostavlja članici primateljici zahtjeva pisani zahtjev u papirnatom ili elektroničkom obliku na uzajamno dogovorenom službenom jeziku WTO-a ili drugom uzajamno dogovorenom jeziku, uključujući: (a) predmet zahtjeva uključujući, ako je potrebno i dostupno, broj kojim se utvrđuje izvozna deklaracija koja odgovara predmetnoj uvoznoj deklaraciji; (b) svrhu za koju članica tražiteljica zahtijeva informacije ili dokumente, zajedno s imenima i podacima za kontakt osobe na koju se odnosi zahtjev, ako su poznati; (c) kada to traži članica tražiteljica, potvrdu[16] provjere, ako je potrebno; (d) posebne informacije ili tražene dokumente; (e) identitet izvornog ureda koji je podnio zahtjev; (f) upućivanje na odredbe u nacionalnom zakonodavstvu članice tražiteljice i pravnom sustavu kojim se uređuje prikupljanje, zaštita, otkrivanje, zadržavanje i raspolaganje povjerljivim informacijama i osobnim podacima. 4.2. Ako se članica tražiteljica ne može uskladiti s podstavcima stavka 4.1, ona to navodi u svom zahtjevu. 5. Zaštita i tajnost 5.1. Članica tražiteljica, u skladu sa stavkom 5.2. čini sljedeće: (a) čuva tajnost svih informacija ili dokumenata koje joj je dostavila članica kojoj je upućen zahtjev i osigurava najmanje istu razinu takve zaštite i tajnosti koja je propisana u skladu s nacionalnim pravom i pravnim sustavom članice kojoj je upućen zahtjeve u skladu s podstavkom 6.1. točkama (b) ili (c); (b) pruža informacije ili dokumente samo carinskim tijelima koja se bave predmetnim pitanjem i koristi se informacijama ili dokumentima samo u svrhe navedene u zahtjevu, osim ako članica kojoj je upućen zahtjev u pisanom obliku dostavi svoj pristanak; (c) ne otkriva informacije ili dokumente bez prethodnog pisanog odobrenja tražene članice; (d) ne koristi se neprovjerenim informacijama ili dokumentima članice kojoj je upućen zahtjev kao odlučujućim čimbenikom za uklanjanje sumnje u određenu okolnost; (e) poštuje sve uvjete svojstvene za određeni slučaj koje je utvrdila članica kojoj je upućen zahtjev u vezi sa zadržavanjem i raspolaganjem povjerljivim podacima ili dokumentima i osobnim podacima i (f) na zahtjev obavješćuje članicu kojoj je upućen zahtjev o odlukama i djelovanjima poduzetima u vezi s tim pitanjem kao rezultat dostavljenih informacija ili dokumenata. 5.2. Članica tražiteljica možda ne može u skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom i pravnim sustavom poštovati odredbe podstavaka članka 5.1. Ako je tako, članica tražiteljica to navodi u svome zahtjevu. 5.3. Članica kojoj je upućen zahtjev postupa sa zahtjevom i podacima o provjeri koje je zaprimila u skladu sa stavkom 4. u skladu s najmanje istom razinom zaštite i tajnosti koje je članica kojoj je upućen zahtjev dodijelila svojim sličnim podacima. 6. Pružanje informacija 6.1. U skladu s odredbama ovog članka, članica kojoj je upućen zahtjev odmah: (a) odgovara pisanim putem, na papiru ili elektroničkim sredstvima; (b) dostavlja određene informacije kako je navedeno u uvoznoj ili izvoznoj deklaraciji ili deklaraciju, ako je dostupna, zajedno s opisom razine zaštite i tajnosti koju traži članica tražiteljica; (c) na zahtjev, dostavlja posebne informacije kako je navedeno u sljedećim dokumentima ili dokumentima koji se dostavljaju uz uvoznu ili izvoznu deklaraciju, ako su dostupni: račun trgovca, lista pakiranja, potvrda o podrijetlu ili teretnica, u obliku u kojem su dostavljeni, na papiru ili u elektroničkom obliku, zajedno s opisom razine zaštite i tajnosti koju traži članica tražiteljica; (d) potvrđuje da su dokumenti vjerodostojne preslike; (e) dostavlja informacije ili na neki drugi način odgovara na zahtjev, u mjeri u kojoj je to moguće, u roku od 90 dana od datuma zahtjeva. 6.2. Članica kojoj je upućen zahtjev može, skladu sa svojim nacionalnim zakonodavstvom i pravnim sustavom, prije pružanja informacija tražiti jamstvo da se određene informacije neće koristiti kao dokaz u kaznenoj istrazi, sudskom postupku ili necarinskim postupcima bez posebnog pisanog dopuštenja članice kojoj je upućen zahtjev. Ako članica tražiteljica ne može ispuniti taj zahtjev, ona bi to trebala navesti članici kojoj je upućen zahtjev. 7. Odgađanje ili odbijanje zahtjeva 7.1. Članica kojoj je upućen zahtjev može odgoditi ili odbiti cijeli ili dio zahtjeva za pružanje informacija i članicu tražiteljicu obavješćuje o razlozima zašto je to učinila, u sljedećim slučajevima: (a) to bi bilo protivno javnom interesu kako se odražava u nacionalnom zakonodavstvu i pravnom sustavu članice kojoj je upućen zahtjev; (b) u njezinom nacionalnom zakonodavstvu i pravom sustavu zabranjena je objava informacija. U tom slučaju članici tražiteljici dostavlja primjerak upute na odgovarajući propis; (c) pružanjem informacija ometala bi se provedba zakona ili bi se na neki drugi način ometala tekuća upravna ili pravosudna istraga, kazneni progon ili postupak; (d) u skladu s nacionalnim zakonodavstvom i pravim sustavom kojim se uređuje prikupljanje, zaštita, uporaba, zadržavanje i raspolaganje povjerljivim informacijama ili osobnim podacima potreban je pristanak uvoznika ili izvoznika i taj pristanak nije dobiven ili (e) tražene informacije dobivene su nakon isteka zakonskog zahtjeva članice kojoj je upućen zahtjev za zadržavanje dokumenata. 7.2. U okolnostima stavaka 4.2., 5.2., ili 6.2, taj se zahtjev izvršava po slobodnom nahođenju članice kojoj je upućen zahtjev. 8. Reciprocitet Ako članica kojoj je upućen zahtjev smatra da neće moći ispuniti sličan zahtjev ako ga uputi članica kojoj je upućen zahtjev, ili ako još nije primijenila ovaj članak, ona tu činjenicu navodi u svom zahtjevu. Članica kojoj je upućen zahtjev izvršava taj zahtjev po vlastitom nahođenju. 9. Administrativno opterećenje 9.1. Članica tražiteljica uzima u obzir povezane resurse i troškove koji bi mogli nastati članici kojoj je upućen zahtjev prilikom odgovaranja na zahtjeve za informacijama. Članica tražiteljica prilikom podnošenja zahtjeva uzima u obzir razmjernost između svog fiskalnog interesa i napora koje članica kojoj je upućen zahtjev mora uložiti u pružanje informacija. 9.2. Ako članica kojoj je upućen zahtjev od jedne ili više članica tražiteljica primi broj zahtjeva za informacijama koji ne može riješiti ili primi zahtjev prevelikog opsega i ne može odgovoriti na takve zahtjeve u razumnom roku, ona može zatražiti od jedne ili više članica tražiteljica da odrede prioritete u cilju dogovora oko praktičnog ograničenja unutar njezinih proračunskih ograničenja. U slučaju izostanka uzajamno dogovorenog pristupa, članica tražiteljica ispunjava takve zahtjeve po vlastitom nahođenju na temelju rezultata postupka utvrđivanja prioriteta. 10. Ograničenja Članica kojoj je upućen zahtjev ne mora: (a) izmijeniti oblik svojih uvoznih ili izvoznih deklaracija ili postupaka; (b) tražiti druge dokumente osim onih dostavljenih zajedno s uvoznom ili izvoznom deklaracijom kako je navedeno u podstavku 6.1. točki (c); (c) pokretati izvide za dobivanje informacija; (d) izmijeniti razdoblje zadržavanja takvih informacija; (e) uvesti papirnatu dokumentaciju ako je elektronički oblik već uveden; (f) prevoditi informacije; (g) provjeriti točnost informacija; ili (h) dostaviti informacije kojima bi se doveli u pitanje zakoniti trgovinski interesi određenih, javnih ili privatnih, poduzeća. 11. Neovlaštena uporaba ili otkrivanje 11.1. U slučaju povrede uvjeta za uporabu ili otkrivanje informacija razmijenjenih u skladu s ovom člankom, članica tražiteljica koja je primila informacije odmah o pojedinostima o takvoj neovlaštenoj uporabi ili otkrivanju obavješćuje članicu kojoj je upućen zahtjev i koja je dostavila informacije i: (a) poduzima nužne mjere za ispravljanje povrede; (b) poduzima nužne mjere za sprječavanje budućih povreda; i (c) obavješćuje članicu kojoj je upućen zahtjev o poduzetim mjerama u skladu s podstavcima (a) i (b). 11.2. Članica kojoj je upućen zahtjev može obustaviti svoje obveze u odnosu na članicu tražiteljicu u skladu s ovim člankom do poduzimanja mjera iz stavka 11.1. 12. Bilateralni i regionalni sporazumi 12.1. Ničime se u ovom članku ne sprječava članica da sklapa ili zadržava bilateralni, višelateralni ili regionalni sporazum za dijeljenje ili razmjenu informacija i podataka, uključujući na siguran ili brzi način, uključujući automatski ili prije dolaska pošiljke. 12.2. Ništa u ovom članku ne tumači se kao da se njime mijenjaju ili kao da utječe na prava ili obveze članica u skladu s takvim bilateralnim, višelateralnim ili regionalnim sporazumima ili kao da se upravlja razmjenom carinskih informacija i podataka u skladu s takvim drugim sporazumima. ODJELJAK II. ODREDBE O POSEBNOM I RAZLIČITOM POSTUPANJU PREMA ČLANICAMA KOJE SU ZEMLJE U RAZVOJU I NAJMANJE RAZVIJENIM ČLANICAMA ČLANAK 13.: OPĆA NAČELA 1. Odredbe iz članaka 1. do 12. ovog Sporazuma provode se u članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene zemlje u skladu s ovim odjeljkom, što se zasniva na načinima dogovorenima u Prilogu D Okvirnog sporazuma iz srpnja 2004. (WT/L/579) i u stavku 33. Priloga E Ministarske deklaracije iz Hong Konga (WT/MIN(05)/DEC). 2. Potrebno je osigurati pomoć i potporu za jačanje sposobnosti[17] kako bi se članicama koje su zemlje u razvoju ili najmanje razvijene zemlje pomoglo da provode odredbe ovog Sporazuma, u skladu s njihovom prirodom i područjem primjene. Opseg i rokovi za provedbu odredbi ovog Sporazuma odnose se na sposobnosti provedbe članica koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice. Kada članici koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena zemlja nedostaje nužna sposobnost, ona ne mora provoditi predmetne odredbe dok ne ostvari potrebnu sposobnost. 3. Od najmanje razvijenih zemalja zahtjeva se da samo preuzmu obveze koje su u skladu s njihovim pojedinačnim stupnjem razvoja, njihovim financijskim i trgovinskim potrebama ili s njihovom administrativnim i institucionalnim sposobnostima. 4. Ta će se načela primjenjivati putem odredbi iz odjeljka II. ČLANAK 14.: Kategorije odredbi 1. Postoje tri kategorije odredbi: (a) Kategorija A sadržava odredbe koje je članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena članica odredila za provedbu nakon stupanja na snagu Sporazuma ili u slučaju članice koja je najmanje razvijena zemlja u roku od godine dana od stupanja na snagu, kako je predviđeno u članku 15. (b) Kategorija B sadržava odredbe koje je članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena članica odredila za provedbu na dan nakon prijelaznog vremenskog razdoblja nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, kako je predviđeno u članku 16. (c) Kategorija C sadržava odredbe koje je članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena članica odredila za provedbu na dan nakon prijelaznog vremenskog razdoblja nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma i za koje je potrebno stjecanje sposobnosti za provedbu pružanjem pomoći i potpore za jačanje sposobnosti, kako je predviđeno u članku 16. 2. Svaka članica koja je zemlja u razvoju i najmanje razvijena zemlja sama određuje, na pojedinačnoj osnovi, odredbe koje će uključiti u svaku od kategorija A, B i C. ČLANAK 15.: PRIJAVA I PROVEDBA KATEGORIJE A 1. Nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, svaka članica koja je zemlja u razvoju provodi svoje obveze iz kategorije A. Te odredbe koje su svrstane u kategoriju A time postaju sastavni dio ovog Sporazuma. 2. Najmanje razvijena članica može obavijestiti Odbor o odredbama koje je svrstala u kategoriju A do godinu dana nakon stupanja Sporazuma na snagu. Sve odredbe najmanje razvijene članice koje su svrstane u kategoriju A time postaju sastavni dio ovog Sporazuma. ČLANAK 16.: OBAVJEŠĆIVANJE O KONAČNIM DATUMIMA ZA PROVEDBU KATEGORIJE B I KATEGORIJE C 1. U skladu s postupkom iz ovog članka, članica može odgoditi provedbu odredbi koje članica koja je zemlja u razvoju nije svrstala u kategoriju A. Kategorija B članice koja je zemlja u razvoju (a) Nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, svaka članica koja je zemlja u razvoju obavješćuje Odbor o odredbama koje je svrstala u kategoriju B i o odgovarajućim okvirnim datumima za njihovu provedbu[18]. (b) Najkasnije godinu dana od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma, svaka članica koja je zemlja u razvoju obavješćuje Odbor o konačnim datumima za provedbu odredbi koje je svrstala u kategoriju B. Ako članica koja je zemlja u razvoju smatra, prije isteka tog roka, da joj je potrebno dodatno vrijeme za prijavu konačnih datuma, članica može zatražiti od Odbora da produži rok za prijavu datuma. Kategorija C članice koja je zemlja u razvoju (c) Nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, svaka članica koja je zemlja u razvoju obavješćuje Odbor o odredbama koje je svrstala u kategoriju C i o odgovarajućim okvirnim datumima za njihovu provedbu. Za potrebe transparentnosti, dostavljene obavijesti uključuju informacije o pomoći i potpori za jačanje sposobnosti koje su članici potrebne za provedbu[19]. (d) U roku od godine dana od stupanja na snagu ovog Sporazuma, članice koje su zemlje u razvoju i članice koje su relevantni donatori, uzimajući u obzir već postojeće dogovore, obavijesti u skladu s člankom 22. stavkom 1. i podatke dostavljene u sladu s navedenim podstavkom (c), dostavljaju Odboru informacije o održanim ili sklopljenim instrumentima za jačanje sposobnosti radi omogućavanja provedbe kategorije C[20]. Zemlja članica koja je zemlja u razvoju i sudjeluje u programu odmah obavješćuje Odbor o takvim mehanizmima. Odbor također poziva donatore koji nisu članice da dostave informacije o postojećim ili sklopljenim mehanizmima. (e) U roku od 18 mjeseci od datuma pružanja informacija predviđenih u podstavku (d), članice donatorice i odgovarajuće članice koje su zemlje u razvoju obavješćuju Odbor o napretku koji je ostvaren u pružanju pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. Svaka članica koja je zemlja u razvoju može, istovremeno, prijaviti svoj popis konačnih datuma za provedbu. 2. U skladu s postupkom iz ovog članka, najmanje razvijene članice mogu odgoditi provedbu odredbi koje članica koja je najmanje razvijena zemlja nije svrstala u kategoriju A. Kategorija B najmanje razvijene članice (a) Najkasnije godinu dana od stupanja na snagu ovog Sporazuma, najmanje razvijena članica obavješćuje Odbor o svojim odredbama kategorije B i može prijaviti odgovarajuće okvirne datume za provedbu tih odredbi, uzimajući u obzir najveće fleksibilnosti za najmanje razvijene članice. (b) Najkasnije dvije godine nakon datuma prijave predviđenog u prethodnom podstavku (a), svaka najmanje razvijena članica obavješćuje Odbor kako bi potvrdila svrstavanje odredbi i obavješćuje ga o datumima za provedbu. Ako najmanje razvijena članica smatra, prije tog roka, da joj je potrebno dodatno vrijeme za dostavu obavijesti o svojim konačnim datumima, članica može tražiti da Odbor dovoljno produži razdoblje za obavješćivanje o datumima. Kategorija C najmanje razvijene članice (c) Za potrebe transparentnosti i radi olakšavanja dogovora s donatorima, godinu dana nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, svaka najmanje razvijena članica obavješćuje Odbor o odredbama koje je svrstala u kategoriju C, uzimajući u obzir najveće fleksibilnosti za najmanje razvijene članice. (d) Godinu dana nakon datuma navedenog u prethodnom podstavku (c), najmanje razvijene članice dostavljaju podatke o pomoći i potpori za jačanje sposobnosti koje su članici potrebne za provedbu[21]. (e) Najkasnije dvije godine od obavijesti iz prethodnog podstavka (d), najmanje razvijene članice i relevantne članice koje su donatori, uzimajući u obzir podatke dostavljene u skladu s prethodnim podstavkom (d), dostavljaju Odboru informacije o održanim ili sklopljenim instrumentima za jačanje sposobnosti radi omogućavanja provedbe kategorije C[22]. Najmanje razvijena članica koja sudjeluje u programu odmah obavješćuje Odbor o takvim mehanizmima. Najmanje razvijena članica istovremeno obavješćuje o okvirnim datumima za provedbu odgovarajućih odredbi kategorije C koje su obuhvaćene mehanizmima za pomoć i potporu. Odbor također poziva donatore koji nisu članovi da dostave informacije o postojećim ili sklopljenim dogovorima. (f) Najkasnije 18 mjeseci od datuma pružanja informacija predviđenih u podstavku (e), relevantne članice donatorice i odgovarajuće članice koje su najmanje razvijene zemlje obavješćuju Odbor o napretku koji je ostvaren u pružanju pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. Svaka članica koja je najmanje razvijena zemlja može, istovremeno, obavijestiti Odbor o svom popisu konačnih datuma za provedbu. 3. Članice koje su zemlje u razvoju i članice koje su najmanje razvijene zemlje koje imaju poteškoća s dostavom konačnih datuma za provedbu u rokovima predviđenima u stavcima 1. i 2. zbog nedovoljne potpore donatora ili nedovoljnog ostvarenog napretka u pružanju pomoći i potpore za jačanje sposobnosti trebale bi obavijestiti Odbor čim prije moguće prije isteka tih rokova. Članice su suglasne surađivati u pružanju pomoći za uklanjanje tih poteškoća uzimajući u obzir određene okolnosti i posebne probleme s kojim se suočava predmetni član. Odbor, ako je potrebno, poduzima radnje za uklanjanje poteškoća, uključujući, ako je potrebno, produženjem rokova koji su određeni predmetnoj članici za obavješćivanje o konačnim datumima. 4. Tri mjeseca prije roka propisanog u stavku 1. podstavcima (b) ili (e), ili u slučaju članice koja je najmanje razvijena zemlja, u stavku 2. podstavcima (b) ili (f), Tajništvo podsjeća članicu ako ta članica nije obavijestila o konačnom datumu za provedbu odredbi koje je svrstala u kategoriju B ili c. Ako se članica ne poziva na stavak 3., ili u slučaju zemlje u razvoju stavak 1. podstavak (b), ili u slučaju najmanje razvijene članice na stavak 2. podstavak (b), radi produženja roka i još uvijek ne obavijesti o konačnom datumu za provedbu, članica provodi odredbe u roku od godine dana nakon roka predviđenog u stavku 1. podstavcima (b) ili (e), ili u slučaju članice koja je najmanje razvijena zemlja, u stavku 2. podstavcima (b) ili (f) ili produžene stavkom 3. 5. Najkasnije 60 dana od datuma obavijesti o konačnim datumima za provedbu odredbi kategorije B i C u skladu sa stavcima 1., 2. ili 3., Odbor primjećuje priloge u kojima su sadržani konačni datumi svake članice za provedbu odredbi kategorije B i C, uključujući datume utvrđene u stavku 4. i time ti prilozi postaju sastavni dio tog Sporazuma. ČLANAK 17.: MEHANIZAM RANOG UPOZORAVANJA: PRODUŽENJE ROKOVA PROVEDBE ODREDBI U KATEGORIJAMA B I C 1. (a) Članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena zemlja koja smatra da ima poteškoća u provedbi odredbe koja je svrstana u kategoriju B ili C u skladu s konačnim datumom utvrđenim u članku 16., stavku 1. podstavcima (b) ili (e) , ili u slučaju najmanje razvijene članice u članku 16. stavku 6. podstavcima (b) ili (f), mora o tome obavijestiti Odbor. Članice koje su zemlje u razvoju obavješćuju Odbor najkasnije 120 dana prije isteka roka za provedbu. Najmanje razvijene članice obavješćuju Odbor najkasnije 90 dana prije isteka tog datuma. (b) U obavijesti Odboru treba biti naveden novi datum do kojeg članica koja je zemlja u razvoju ili članica koja je najmanje razvijena zemlja očekuje da će moći provesti predmetne odredbe. U obavijesti su također navedeni razlozi za očekivano kašnjenje u provedbi. Takvi razlozi mogu uključivati potrebu za pomoći i potporom za jačanje sposobnosti koja nije ranije predviđena ili dodatne pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. 2. Kada dodatno vrijeme za provedbu koje je zatražila članica koja je zemlja u razvoju ne prelazi 18 mjeseci ili kada dodatno vrijeme za provedbu koje je zatražila najmanje razvijena članica ne prelazi 3 mjeseca, članica koja je podnijela zahtjev ima pravo na produženje roka bez daljnjeg postupanja Odbora. 3. Ako članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena zemlja smatra da joj je potrebno prvo produženje koje je duže od onog predviđenog u stavku 2. ili drugo ili neko daljnje produženje, ona Odboru podnosi zahtjev za produženje u kojem navodi podatke opisane u stavku 1. podstavku (b) najkasnije 120 dana za članicu koja je zemlja u razvoju i 90 dana za najmanje razvijenu članicu prije isteka izvornog konačnog datuma za provedbu ili naknadno produženog roka. 4. Odbor mora suosjećajno razmotriti odobravanje zahtjeva za produženje uzimajući u obzir posebne okolnosti članice koja je dostavila zahtjev. Te okolnosti mogu uključivati poteškoće i kašnjenja s dobivanjem pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. ČLANAK 18.: PROVEDBA KATEGORIJE B I KATEGORIJE A 1. U skladu s članku 13. stavkom 2., ako članica koja je zemlja u razvoju ili članica koja je najmanje razvijena zemlja sama procijeni da nema dovoljnu sposobnost za provedbu odredbi iz kategorije C nakon što je ispunila postupke propisane u članku 16. stavcima 1. ili 2. i u članku 17. i ako nije odobreno traženo produženje ili ako članica koja je zemlja u razvoju ili najmanje razvijena članica doživjela neke druge nepredviđene poteškoće zbog kojih ne može biti odobreno produženje u skladu s člankom 17. ta članica obavješćuje Odbor o tome da nije u mogućnosti provoditi predmetnu odredbu. 2. Odbor odmah uspostavlja stručnu skupinu, a najkasnije 60 dana nakon što je Komisija zaprimila obavijest od relevantne članice koja je zemlja u razvoju ili koja je najmanje razvijena zemlja. Stručna skupina preispituje to pitanje i daje preporuke Odboru u roku od 120 dana od uspostave. 3. Stručna skupina sastoji se od pet neovisnih osoba koje su visokokvalificirane u području olakšavanja trgovine i pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. U sastavu stručne skupine osigurava se ravnoteža između državljana članica koje su zemlje u razvoju i razvijene zemlje. Kada se radi o članici koja je najmanje razvijena zemlja, stručna skupina uključuje barem jednog državljana iz najmanje razvijene članice. Ako se odbor u roku od 20 dana od osnivanja odbora ne može dogovoriti o njezinom sastavu, Glavni ravnatelj, u dogovoru s predsjednikom Odbora, utvrđuje sastav stručne skupine u skladu s uvjetima iz ovog stavka. 4. Stručna skupina razmatra ocjenu vlastitog nedostatka sposobnosti koju je donijela članica i Odboru daje preporuku. Prilikom razmatranja preporuke stručne skupine o najmanje razvijenoj članici, Odbor, ako je primjereno, poduzima mjere kojima će olakšati stjecanje održive sposobnosti za provedbu. 5. Članica ne podliježe primjeni postupka iz Sporazuma o rješavanju sporova o tome pitanju od trenutka kada članica koja je zemlja u razvoju obavijesti odbor o svojoj nesposobnosti da provede relevantnu odredbu do prvog sastanka Odbora nakon primitka preporuke stručne skupine. Odbor na tom sastanku razmatra preporuku Stručne skupine. U odnosu na najmanje razvijenu članicu, postupak iz Sporazuma o rješavanju sporova ne primjenjuje se na odgovarajuću odredbu od datuma kada je obavijestila Odbor o nemogućnosti provedbe odredbe do trenutka kada je Odbor donio odluku o tome pitanju ili u roku od 24 mjeseca od datuma održavanja prethodno utvrđenog prvog sastanka Odbora, ovisno o tome što je prije. 6. Ako najmanje razvijena članica izgubi sposobnost za provedbu obveze iz kategorije C, ona može obavijestiti odbor i slijediti postupke utvrđene u ovom članku. ČLANAK 19.: PREMJEŠTANJE IZ KATEGORIJA B I C 1. Članice koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice koje su prijavile odredbe iz kategorija B i C mogu premještati odredbe između tih kategorija dostavom obavijesti Odboru. Ako članica predlaže premještanje odredbe iz kategorije B u kategoriju C, članica dostavlja podatke o pomoći i potpori potrebnoj za izgradnju sposobnosti. 2. Ako je za provedbu odredbe premještene iz kategorije B u kategoriju C potrebno dodatno vrijeme, članica može: (a) upotrijebiti odredbe iz članka 17., uključujući mogućnost za automatsko produženje; ili (b) zatražiti da Odbor razmotri zahtjev članice za produženje roka za provedbu odredbe i, ako je potrebno, za pomoć i potporu za jačanje sposobnosti, uključujući mogućnost za preispitivanje i preporuke stručne skupine u skladu s člankom 18.; ili (c) u slučaju najmanje razvijene članice, novi datum provedbe koji je više od četiri godine nakon izvornog datuma prijavljenog u kategoriji B mora odobriti Odbor. Osim toga, najmanje razvijena članica nastavlja primjenjivati članak 17. Podrazumijeva se da je najmanje razvijenoj članici koja premješta odredbe potrebna pomoć i potpora za jačanje sposobnosti. ČLANAK 20.: ODGODA PRIMJENE DOGOVORA O PRAVILIMA I POSTUPCIMA KOJI SE PRIMJENJUJU NA RJEŠAVANJE SPOROVA 1. U razdoblju od dvije godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, odredbe članaka XXII. i XXIII. GATT-a iz 1994., koje su razrađene i primjenjuju se Dogovorom o pravilima i postupcima za rješavanje sporova, ne primjenjuju se na rješavanje sporova protiv članice koja je zemlja u razvoju u vezi s odredbama koje je članica svrstala u kategoriju A. 2. U razdoblju od šest godina nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma, odredbe članaka XXII. i XXIII. GATT-a iz 1994., koje su razrađene i primjenjuju se Dogovorom o pravilima i postupcima za rješavanje sporova, ne primjenjuju se na rješavanje sporova protiv najmanje razvijene članice u vezi s odredbama koje je članica svrstala u kategoriju A. 3. U razdoblju od osam godina nakon što najmanje razvijena članica provede odredbe iz kategorije B ili C, odredbe članaka XXII. i XXIII. GATT-a iz 1994., koje su razrađene i primjenjuju se Dogovorom o pravilima i postupcima za rješavanje sporova, ne primjenjuju se na rješavanje sporova protiv najmanje razvijene članice u vezi s tom odredbom. 4. Neovisno o odgodi primjeni Dogovora o pravilima i postupcima za rješavanje sporova, prije podnošenja zahtjeva za savjetovanjem u skladu s člancima XXII. i XXIII. GATT-a iz 1994. i u svim fazama postupaka rješavanja sporova u vezi s mjerom najmanje razvijene članice, članica posebno uzima u obzir posebnu situaciju najmanje razvijenih članica. U tom pogledu, članice se suzdržavaju od pokretanja pitanja u skladu Dogovorom o pravilima i postupcima za rješavanje sporova koja uključuju najmanje razvijene članice. 5. Svaka članica, na zahtjev, za vrijeme razdoblja odgode dopuštenog u ovom članku, drugim članicama ostavlja dovoljno vremena za rasprave o pitanjima koja se odnose na provedbu ovog Sporazuma. ČLANAK 21.: PRUŽANJE POMOĆI I POTPORE ZA JAČANJE SPOSOBNOSTI 1. Članice koje su donatorice suglasne su olakšati pružanje pomoći i potpore za jačanje sposobnosti članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijenim članicama u skladu s uzajamno dogovorenim uvjetima bilateralno ili putem odgovarajućih međunarodnih organizacija. Cilj je pomoći članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene zemlje u provedbi odredbi iz odjeljka I. ovog Sporazuma. 2. S obzirom na njihove posebne potrebe, najmanje razvijenim članicama potrebno je pružati ciljanu pomoć i potporu kako bi im se pomoglo u izgradnji održive sposobnosti za ispunjenje njihovih obveza. Putem odgovarajućih mehanizama razvojne suradnje i u skladu s načelima tehničke pomoći i potpore za jačanje sposobnosti kako je navedeno u stavku 3., partneri u razvoju nastoje pružiti pomoć i potporu za jačanje sposobnosti u tome području na način kojim se ne dovode u pitanje postojeći razvojni prioriteti. 3. Članice nastoje primjenjivati sljedeća načela na pružanje pomoći i potpore za jačanje sposobnosti za provedbu ovog Sporazuma: (a) uzeti u obzir opći razvojni okvir zemalja i regija primateljica i, ako je relevantno i primjenjivo, postojećih programa reformi i tehničke pomoći; (b) uključiti, ako je relevantno i primjenjivo, aktivnosti za uklanjanje regionalnih i podregionalnih izazova i promicati integraciju na regionalnoj i podregionalnoj razini; (c) osigurati uključivanje postojećih aktivnosti privatnog sektora u cilju olakšavanja u aktivnosti pomoći; (d) promicati koordinaciju između i unutar članica i ostalih relevantnih institucija, uključujući ekonomske zajednice, u cilju osiguranja najveće moguće učinkovitosti i rezultata te pomoći. U tu svrhu: i. cilj suradnje između članica partnerica i donatora i između bilateralnih i multilateralnih donatora u državi ili regiji kojoj će se pružati potpora trebao bi biti izbjeći preklapanja i udvostručavanje programa pomoći i nedosljednosti u aktivnostima reforme putem uske koordinacije intervencija tehničke pomoći i jačanja sposobnosti; ii. za najmanje razvijene članice Pojačani integrirani okvir za pomoć u području trgovine za najmanje razvijene zemlje trebao bi biti dio ovog postupka koordinacije i iii. članice bi također trebale promicati unutarnju koordinaciju između službenika za trgovinu i razvoj u provedbi ovog Sporazuma i tehničke pomoći u glavnim gradovima i u Ženevi. (e) poticati uporabu postojećih koordinacijskih struktura u državi i na regionalnoj razini kao što su okrugli stolovi i savjetodavne skupine za koordinaciju i praćenje aktivnosti provedbe i (f) poticati članice koje su zemlje u razvoju da pružaju jačanje sposobnosti drugim članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice i razmotriti pružanje potpore za te aktivnosti, ako je moguće. 4. Odbor održava barem jedan posebni sastanak godišnje na kojem: (a) raspravlja o problemima u provedbi odredbi ili sastavnih dijelova odredbi ovog Sporazuma; (b) preispituje napredak u provedbi pomoći i potpore za jačanje sposobnosti u cilju provedbe Sporazuma, uključujući članice koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice koje ne dobivaju primjerenu pomoć i potporu za jačanje sposobnosti; (c) razmjenjuje iskustva i informacije o tekućoj pomoći i potpori za programe jačanja sposobnosti i provedbe, uključujući izazove i uspjehe; (d) preispituje obavijesti donatora predviđene u članku 22. i (e) preispituje primjenu stavka 2. ČLANAK 22.: INFORMACIJE O POMOĆI I POTPORI ZA JAČANJE SPOSOBNOSTI KOJE SE DOSTAVLJAJU ODBORU 1. Kako bi se osigurala transparentnost članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijenim članicama o provedbi pomoći i potpore za jačanje sposobnosti za provedbu odjeljka I., svaka članica donatorica koja pomaže članicama koje su zemlje u razvoju ili najmanje razvijenim članicama u provedbi ovog Sporazuma dostavlja Odboru, u trenutku stupanja na snagu ovog Sporazuma i nakon toga svake godine, sljedeće informacije o svojoj pomoći i potpori za jačanje sposobnosti koju je platila u prethodnih 12 mjeseci, i ako je primjenjivo, koja je izdvojena u sljedećih 12 mjeseci[23]: (a) opis pomoći i potpore za jačanje sposobnosti; (b) status i iznos izdvojenog/isplaćenog iznosa; (c) postupci za isplatu pomoći i potpore; (d) članica korisnica i, ako je potrebno, regija i (e) provedbena agencija u članici koja pruža pomoć i potporu. Informacije se dostavljaju u formatu navedenom u Prilogu 1. U slučaju članica Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj (dalje u tekstu „OECD”), dostavljene informacije mogu se temeljiti na relevantnim informacijama iz OECD-ovog Sustava za prijave tražbina vjerovnika. Članice koje su zemlje u razvoju koje su izjavile da mogu pružati pomoć i potporu za jačanje sposobnosti potiče se da dostave navedene informacije. 2. Članice donatorice koje pomažu članicama koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice dostavljaju Odboru: (a) točke za kontakt svojih agencija koje su odgovorne za pružanje pomoći i potpore za jačanje sposobnosti za provedbu odjeljka I. ovog Sporazuma uključujući, ako je izvedivo, informacije o takvim točkama za kontakt unutar države ili regije u kojoj će se pružati pomoć i potpora; i (b) informacije o postupku i mehanizmima za traženje pomoći i potpore za jačanje sposobnosti. Članice koje su zemlje u razvoju koje su izjavile da mogu pružati pomoć i potporu za jačanje sposobnosti potiče se da dostave navedene informacije. 3. Članice koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice koje žele iskoristiti pomoć povezanu s olakšavanjem trgovine i potporu za jačanje sposobnosti dostavljaju Odboru informacije o točkama za kontakt u uredima koji su odgovorni za koordinaciju i određivanje prioriteta takve pomoći i potpore. 4. Članice mogu pružati informacije iz stavaka 2. i 3. upućivanjem na internetske stranice i te informacije po potrebi ažuriraju. Komisija sve takve informacije stavlja na raspolaganje javnosti. 5. Odbor poziva nadležne međunarodne i regionalne organizacije (kao što su Međunarodni monetarni fond, OECD; Konferencija Ujedinjenih naroda o trgovini i razvoju, WCO, Regionalne komisije Ujedinjenih naroda, Svjetska banka ili njihove podružnice i regionalne razvojne banke) i ostale agencije za suradnju da dostave informacije iz stavaka 1., 2. i 4. ODJELJAK III. INSTITUCIONALNI USTROJ I ZAVRŠNE ODREDBE ČLANAK 23.: INSTITUCIONALNI USTROJ 1. Odbor za olakšavanje trgovine 1.1. Ovime se uspostavlja Odbor za olakšavanje trgovine. 1.2. U odboru mogu sudjelovati sve članice i izabrati svog predsjednika. Odbor se sastaje prema potrebi i kako je predviđeno u odredbama ovog Sporazuma, ali najmanje jednom godišnje, kako bi članicama dao mogućnost savjetovanja o svim pitanjima koja se odnose na primjenu ovog Sporazuma i ostvarivanje ciljeva. Odbor izvršava odgovornosti koje su mu dodijeljene u skladu s ovim Sporazumom ili one koje su mu dodijelile članice. Odbor utvrđuje vlastiti poslovnik. 1.3. Odbor prema potrebi može osnovati dodatna tijela. Sva takva tijela izvješćuju Odbor. 1.4. Odbor razvija postupke na temelju kojih članice mogu razmjenjivati relevantne podatke i najbolju praksu, prema potrebi. 1.5. Odbor je u bliskom kontaktu s ostalim međunarodnim organizacijama u području olakšavanja trgovine, kao što je WCO, kako bi osigurao najbolje moguće savjete za provedbu i upravljanje ovom Sporazumom i izbjegavanje nepotrebnog udvostručavanja napora. Odbor u tu svrhu može pozvati predstavnike takvih organizacija ili njihova dodatna tijela da: (a) nazoče sastancima Odbora; i (b) raspravljaju o posebnim pitanjima povezanima s provedbom ovog Sporazuma. 1.6. Odbor preispituje primjenu i provedbu ovog Sporazuma četiri godine nakon njegovog stupanja na snagu i nakon toga u određenim razmacima. 1.7. Članice se potiče da u okviru Odbora raspravljaju o pitanjima koja se odnose na provedbu i primjenu ovog Sporazuma. 1.8. Odbor potiče i olakšava ad hoc rasprave među članicama o posebnim pitanjima iz ovog Sporazuma u cilju postizanja obostrano zadovoljavajućeg rješenja u najkraćem roku. 2. Nacionalni odbor za olakšavanje trgovine Svaka članica osniva i/ili održava nacionalni odbor za olakšavanje trgovine ili određuje postojeći mehanizam koji će olakšavati koordinaciju na nacionalnoj razini i provedbu odredbi ovog Sporazuma. ČLANAK 24.: ZAVRŠNE ODREDBE 1. Za potrebe ovog Sporazuma, smatra se da pojam „članica” obuhvaća nadležno tijelo te članice. 2. Sve odredbe ovog Sporazuma obvezujuće su za članice. 3. Članice provode ovaj Sporazum od datuma stupanja na snagu. Članice koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijene članice koje se odluče koristiti odredbama iz odjeljka II. provode ovaj sporazum u skladu s odjeljkom II. 4. Članica koja prihvati ovaj Sporazum nakon njegovog stupanja na snagu provodi njegove obveze kategorije B i C računajući relevantna razdoblja od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma. 5. Članice carinske unije ili regionalnog ekonomskog sporazuma mogu zauzeti regionalni pristup kao pomoć u provedbi svojih obveza iz ovog Sporazuma, uključujući osnivanjem i uporabom regionalnih tijela. 6. Neovisno o općoj napomeni za tumačenje u Prilogu 1.A Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, ništa u ovom Sporazumu ne tumači se kao da umanjuje obveze članica u skladu s GATT-om z 1994. Nadalje, ništa u ovom Sporazumu ne tumači se kao da umanjuje prava i obveze članica iz Sporazuma o tehničkim preprekama u trgovini i Sporazuma o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera. 7. Sve iznimke i izuzeća[24] u skladu s GATT-om iz 1994. primjenjuju se na odredbe ovog Sporazuma. Oslobođenja koja se primjenjuju na GATT iz 1994. ili njegov dio, koja su odobrena u skladu s člankom IX. stavcima 3. i 4. Sporazuma iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije i njegovim izmjenama od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma primjenjuju se na odredbe ovog Sporazuma. 8. Odredbe članka XXII. i XXIII. GATT-a iz 1994. razrađene i primijenjene u Dogovoru o rješavanju sporova primjenjuju se na savjetovanja i rješavanje sporova u okviru ovog Sporazuma, osim ako njime nije predviđeno drukčije. 9. Rezervacije u odnosu na odredbe ovog Sporazuma nisu moguće bez suglasnosti ostalih članica. 10. Obveze kategorije A članica koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijenih članica u prilogu ovom Sporazumu u skladu s člankom 15. stavcima 1. i 2. čine sastavni dio ovog Sporazuma. 11. Obveze kategorija B i C članica koje su zemlje u razvoju i najmanje razvijenih članica koje je Odbor uzeo u obzir i priložio ovog Sporazumu u skladu s člankom 16. stavkom 5. čine sastavni dio ovog Sporazuma. PRILOG 1.: OBLIK ZA OBAVIJESTI U SKLADU S ČLANKOM 22. STAVKOM 1. Članica donatorica: Razdoblje koje obuhvaća obavijest: || || Opis tehničke i financijske pomoći i resursa za jačanje sposobnosti || Status i iznos izdvojenog/isplaćenog iznosa || Zemlja/regija korisnica (ako je potrebno) || Provedbena agencija u članici koja pruža pomoć || Postupci za isplatu pomoći [1] U svrhu izračuna članica koje ga prihvaćaju na temelju članka X. stavka 3. Sporazuma o WTO-u, instrument prihvaćanja od strane Europske unije za Europsku uniju i njezine države članice računa se kao prihvaćanje broja članica koji odgovara broju država članica Europske unije koje su članice WTO-a. [2] Svaka članica može po vlastitom nahođenju na svom web-mjestu navesti pravna ograničenja tog opisa. [3] U skladu s ovim stavkom: (a) preispitivanje može, prije ili nakon postupanja u skladu s odlukom, osigurati službenik, ured ili tijelo koje je donijelo odluku, više ili neovisno administrativno tijelo, ili sudbeno tijelo; i (b) članica ne mora podnositelju omogućiti primjenu članka 4. stavka 1. [4] Podrazumijeva se da preliminarna odluka o podrijetlu robe može biti ocjena podrijetla za potrebe Sporazuma o pravilima o podrijetlu pri čemu presuda ispunjuje zahtjeve iz ovog Sporazuma i Sporazuma o pravilima o podrijetlu. Isto tako, procjena podrijetla u skladu sa Sporazumom o pravilima podrijetla može biti preliminarna odluka o robi za potrebe ovog Sporazuma pri čemu odluka ispunjuje zahtjeve iz oba sporazuma. Članice ne moraju uspostaviti zasebne mehanizme u skladu s ovom odredbom uz one uspostavljene u skladu sa Sporazumom o pravilima o podrijetlu u odnosu na ocjenu podrijetla pod uvjetom da su ispunjeni zahtjevi iz ovog članka. [5] Upravno rješenje u ovom članku znači odluku s pravnim učinkom koja utječe na prava i obveze određene osobe u određenom predmetu. Upravno rješenje u ovom članku obuhvaća upravni postupak u smislu članka X. GATT-a 1994. ili nepokretanje upravnog postupka ili odluku propisanu u nacionalnom pravu ili pravnom sustavu članice. Članice za uklanjanje takvog nedostatka imaju alternativni upravni ili sudski mehanizam kojim mogu tražiti od carinskog tijela da bez odlaganja donese upravnu odluku umjesto prava na žalbu ili preispitivanje u skladu s podstavkom 1. točkom (a). [6] Ničim u ovom članku ne sprječava se članica da upravnu tišinu u slučaju žalbe ili preispitivanja prihvati kao odluku u korist podnositelja u skladu sa svojim zakonima i propisima. [7] Svaka članica može utvrditi područje primjene i metodologiju takvog prosječnog mjerenja vremena puštanja u promet u skladu sa svojim potrebama i sposobnostima. [8] Smatra se da su mjeru navedenu u podstavku 7.3. točkama (a) do (g ) pružili ovlašteni subjekti ako je načelno dostupna svim operatorima. [9] U slučajevima kada članica ima postojeći postupak kojim se omogućuje postupanje iz stavka 8.2., odredbom se ne zahtjeva od članice da uvede zasebne postupke za hitno puštanje u slobodan promet. [10] Takvi su kriteriji za ponošenje zahtjeva, ako ih ima, dodatni uz zahtjeve članica za postupanje u odnosu na svu robu ili pošiljke unesene kao dio tereta u zrakoplovnom prometu. [11] Za potrebe ove odredbe, kvarljiva roba je roba koja se brzo kvari zbog svojih prirodnih značajki, posebno u slučaju izostanka odgovarajućih uvjeta za skladištenje. [12] Ničim u ovom stavku ne sprječava se članica od toga da traži dokumente kao što su potvrde, dozvole ili licence kao zahtjev za uvoz kontrolirane ili uređene robe. [13] Ovaj se stavak odnosi na inspekcije prije slanja obuhvaćene Sporazumom o inspekciji prije slanja i ne isključuje inspekcije prije slanja u sanitarne i fitosanitarne svrhe. [14] Ničim se u ovoj odredbi članica ne onemogućuje u održavanju postojećih postupaka pri čemu se prijevozno sredstvo može koristiti kao jamstvo za promet u provozu. [15] Opći je cilj takve aktivnosti sniziti učestalost neusklađenosti i posljedično smanjiti potrebu za razmjenom informacija tijekom provedbe. [16] To može uključivati povezane informacije o provjeri izvršenoj u skladu sa stavkom 3. Na te se informacije primjenjuje razina zaštite i tajnosti koju je navela članica koja obavlja provjeru. [17] Za potrebe ovog Sporazuma, „pomoć i potpora za jačanje sposobnosti” mogu biti u obliku tehničke, financijske ili u nekom drugom obliku uzajamno dogovorene pomoći. [18] Dostavljene obavijesti mogu također uključivati takve dodatne informacije koje članica koja je dostavila informacije smatra primjerenima. Članice se potiče da dostave podatke o nacionalnoj agenciji ili tijelu koje je odgovorno za provedbu. [19] Članice mogu također uključiti podatke o nacionalnim planovima ili projektima za provedbu olakšavanja trgovine, nacionalnoj agenciji ili tijelu odgovornom za provedbu i donatorima s kojima je članica možda sklopila ugovor o pružanju pomoći. [20] Takvi su mehanizmi uzajamno dogovoreni, bilateralno ili putem odgovarajućih međunarodnih organizacija, u skladu s člankom 21., stavkom 3. [21] Članice mogu također uključiti podatke o nacionalnim planovima ili projektima za provedbu olakšavanja trgovine, nacionalnoj agenciji ili tijelu odgovornom za provedbu i donatorima s kojima je članica možda sklopila ugovor o pružanju pomoći. [22] Takvi su mehanizmi uzajamno dogovoreni, bilateralno ili putem odgovarajućih međunarodnih organizacija, u skladu s člankom 21., stavkom 3. [23] U dostavljenim podacima odražava se priroda pružanja pomoći i potpore za jačanje sposobnosti s obzirom na potražnju: [24] To uključuje članak V. stavak 7. i članak X. stavak 1. GATT-a iz 1994. i napomenu uz članak VIII. GATT-a iz 1994. Prilog Sporazumu o olakšavanju trgovine OBAVJEŠĆIVANJE O OBVEZAMA KATEGORIJE A U SKLADU SASPORAZUMOM O OLAKŠAVANJU TRGOVINE ALBANIJA U skladu s Ministarskom odlukom od 7. prosinca 2013. (WT/MIN(13)/36, WT/L/911), Pripremni odbor za olakšavanje trgovine osnovan u okviru Općeg vijeća (dalje u tekstu „Pripremni odbor”) prima od članova, između ostalog, obavijesti o obvezama kategorije A na temelju Sporazuma o olakšavanju trgovine (dalje u tekstu „Sporazum”). Stoga vlada Albanije ima čast obavijestiti Pripremni odbor da ovim određuje sljedeće odredbe sporazuma kao odredbe kategorije A koje će se provoditi nakon stupanja Sporazuma na snagu: Članak 1. stavak 1. || Objava Članak 1.stavak 2. || Podaci dostupni na internetu || Članak 1. stavak 4. || Obavijest Članak 2. stavak 1. Članak 2. stavak 2. || Mogućnost podnošenja primjedbi i informacija prije stupanja na snagu Savjetovanja || Članak 4. stavak 1. || Pravo na žalbu ili preispitivanje Članak 5. stavak 2. || Zadržavanje || Članak 6. stavak 1. || Opća pravila o pristojbama i naknadama koje se naplaćuju na uvoz i izvoz ili koje su s njima povezane Članak 6. stavak 2. || Posebna pravila o pristojbama i naknadama za carinsku obradu koje se naplaćuju na uvoz i izvoz ili koje su s njima povezane Članak 6. stavak 3. || Pravila o kaznama || Članak 7. stavak 3. || Odvajanje puštanja u promet od konačnog utvrđenja carina, poreza, pristojbi i naknada Članak 7. stavak 4. || Upravljanje rizikom Članak 7. stavak 6. || Utvrđivanje i objava prosječnog vremena za puštanje u promet || Članak 7. stavak 8. || Hitne pošiljke Članak 7. stavak 9. Članak 8. || Kvarljiva roba Suradnja među graničnim tijelima Članak 9. Članak 10. stavak 1. || Kretanje robe namijenjene uvozu pod carinskim nadzorom Formalnosti i zahtjevi u pogledu dokumentacije Članak 10. stavak 2. || Prihvaćanje preslika Članak 10. stavak 3. || Primjena međunarodnih normi Članak 10. stavak 5. || Inspekcija prije slanja Članak 10. stavak 6. || Uporaba carinskih posrednika Članak 10. stavak 7. Članak 10. stavak 8. || Zajednički carinski postupci i ujednačeni zahtjevi u pogledu dokumentacije Odbijena roba Članak 10. stavak 9. || Privremeni uvoz robe te unutarnja i vanjska proizvodnja Članak 11. stavak 3. Članak 11. stavak 4. Članak 11. stavak 11. podstavci 1. – 5. Članak 11. stavci 12. – 13. || Naknade, propisi i formalnosti u području provoza Pojačana nediskriminacija u području provoza Jamstva u provozu Suradnja i koordinacija u području provoza Članak 12. || Suradnja u području carina BOCVANA U skladu s Ministarskom o