1.Uvod

Devet najudaljenijih regija – Guadalupe, Francuska Gijana, Martinique, Mayotte, otok Reunion i Saint Martin (Francuska), Kanarski otoci (Španjolska), Azori i Madeira (Portugal) – od iznimne su važnosti za Europsku uniju (EU) i obogaćuju je u gospodarskom, kulturnom i geografskom smislu. Daju joj strateški pristup morima i jedinstvene prirodne resurse, koji čine 80 % njezine bioraznolikosti.

Međutim, udaljenost, malena površina, osjetljivost na klimatske promjene i kod većine izoliranost, prepreke su njihovu razvoju i integraciji u unutarnje tržište.

Posebna se situacija najudaljenijih regija priznaje od 1999. u Ugovorima EU-a, a od 2009. člankom 349. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), koji im omogućuje korist od posebnih mjera u okviru ključnih politika EU-a u području poljoprivrede, kohezije i tržišnog natjecanja.

Od 2014. do 2020. iz europskih strukturnih i investicijskih fondova i posebnog programa za poljoprivredne mjere (Uredba o programu POSEI) izdvaja se gotovo 13,3 milijarde EUR za najudaljenije regije, što je važan izvor ulaganja i novih radnih mjesta. To uključuje dvije posebne dodjele sredstava u području regionalnog razvoja i ribarstva kao nadoknadu dodatnih troškova tih regija koji nastaju zbog njihove posebne situacije.

Nadalje, kako bi se povećala njihova konkurentnost, na najudaljenije se regije primjenjuju posebna pravila u područjima kao što su državna potpora, posebice u pogledu operativne potpore i potpore za ulaganje, te oporezivanje i carina. Tom se velikom javnom potporom EU-a pridonosi razvoju infrastrukture, osiguravanju usluga za stanovništvo, stvaranju radnih mjesta, ulaganju u obrazovanje i vještine te povećanju konkurentnosti poduzeća. Pomaže se i pri povećanju broja i raznolikosti poljoprivrednih aktivnosti, zaštiti okoliša i rješavanju problema klimatskih promjena. U priloženom radnom dokumentu službi Komisije preispituje se provedba mjera predloženih u strategiji iz 2012. i navode detaljni podaci o socioekonomskom stanju najudaljenijih regija.

Unatoč napretku koji su tijekom godina ostvarile, najudaljenije regije i dalje se suočavaju s ozbiljnim izazovima, koje dodatno pogoršavaju globalizacija i klimatske promjene. Razvoj im je nestabilan, a većina treba ulagati u osnovnu infrastrukturu poput cesta, objekata za upravljanje vodama i gospodarenje otpadom i njihovo gospodarstvo ovisi o ograničenom broju sektora. Ograničenja tih regija, među ostalim udaljenost, stvaraju dodatne troškove poduzećima, ponajprije malim i srednjim (MSP), te otežavaju njihovo potpuno sudjelovanje na jedinstvenom tržištu.

Razvoj političke, gospodarske i socijalne situacije u najudaljenijim regijama posljednjih godina – sve veća stopa nezaposlenosti, posebice zabrinjavajuća među mladima i, u nekima, sve veće nezakonite migracije i socijalne krize – razlog je za zabrinutost. U tim je regijama nezaposleno od 40 % do 55 % mladih. I dalje je problematična razlika u stupnju razvoja, bogatstva te gospodarskih i socijalnih prilika između nekih najudaljenijih regija i kontinentalne Europe. Katastrofalne posljedice uragana u rujnu 2017., posebice u Saint Martinu, nov su dokaz osjetljivosti tih područja te činjenice da se ekstremni vremenski uvjeti mogu češće očekivati u budućnosti.

Postoji očita potreba da se više radi na tome da se najudaljenijim regijama omogući da potpuno iskoriste prednosti članstva u EU-u i globalizacije. Čvršći i prilagođeniji pristup nužan je kako bi se stvorio pogodan okvir za njihov razvoj i kako bi se ponudile jednake prilike njihovim građanima. Iako dijele neke zajedničke probleme, regije se razlikuju i svaka od njih ima posebne potrebe. To se treba uzeti u obzir pri razvoju političkih rješenja.

Štoviše, nisu sva rješenja problema u najudaljenijim regijama odgovornost EU-a. Države članice prije svega su odgovorne za gospodarski i socijalni razvoj svojih najudaljenijih regija, posebice u ključnim područjima kao što su zdravstvo i obrazovanje. Najudaljenije regije trebale bi ulagati dodatne napore u oslobađanje unutarnjeg potencijala za rast. Istovremeno bi EU trebao osigurati poticajniji okvir kako bi se ostvarili najbolji mogući rezultati i kako bi se i dalje uzimali u obzir interesi najudaljenijih regija u područjima nadležnosti EU-a kao što je trgovina.

U ovoj se Komunikaciji predstavlja novi pristup Komisije poticanju razvoja najudaljenijih regija maksimalnim iskorištavanjem resursa i mogućnosti koje pružaju novi vektori rasta i nova radna mjesta. To uključuje, prije svega, veće priznanje njihovih posebnosti i potreba te konkretne i koordinirane aktivnosti na razini EU-a i nacionalnoj razini, kao i aktivnosti samih najudaljenijih regija (detaljan popis aktivnosti nalazi se u Prilogu). Dio je toga i ojačano partnerstvo tih regija, država članica kojima pripadaju i institucija EU-a.

Taj se novi pristup temelji na znanju stečenom pri provedbi prethodne strategije te na raspravama s predstavnicima najudaljenijih regija, među ostalim na četvrtom Forumu najudaljenijih regija održanom u Bruxellesu 30. i 31. ožujka 2017. Nadovezuje se i na prijedloge koje su te regije podnijele predsjedniku Komisije te na doprinose Europskog parlamenta i država članica.

Svaka inicijativa koja utječe na proračun provodit će se u skladu s godišnjim proračunskim postupkom i ne može dovesti u pitanje sljedeći višegodišnji financijski okvir za razdoblje nakon 2020.

Nov način upravljanja temeljen na jakom partnerstvu

Iako su dio EU-a i njegova jedinstvenog tržišta, najudaljenije regije različite su u mnogim pogledima. U okviru svojeg novog, proaktivnog pristupa, Komisija će više uzimati u obzir njihove potrebe i poticati razvoj politika EU-a koje su prikladnije za njihovu situaciju, tako što će osigurati da se njihova posebnost dosljedno uzima u obzir u njezinim inicijativama, kad god je to potrebno.

To uključuje prilagodbu politika EU-a njihovim okolnostima, što se nastoji postići mnogim predloženim mjerama iz ove Komunikacije, a da se pritom ne naruši usklađenost pravnog poretka Unije. To znači da treba pronaći ravnotežu između postupanja prema najudaljenijim regijama kao prema europskim regijama sa svim pravima i obvezama koje to sa sobom donosi te proaktivnog priznavanja njihova posebnog geopolitičkog i gospodarskog konteksta.

Pri tom je pristupu uzeta u obzir presuda Suda Europske unije iz prosinca 2015. u kojoj je razjašnjeno područje primjene članka 349. UFEU-a.

U skladu sa Smjernicama za bolju regulativu , a posebno postupcima za utvrđivanje utjecaja na određena područja, Komisija će ocijeniti sve bitnije učinke na najudaljenije regije kako bi prikupila informacije važne za osmišljavanje politika i oblikovala odgovarajuće mjere ublažavanja ako za njima nastane potreba. Utvrđivanje i analiza takvih učinaka te evaluacija učinka postojećeg zakonodavstva na najudaljenije regije ovisi o postojanju pouzdanih podataka i uključivanju dionika koji najbolje poznaju posebnosti najudaljenijih regija.

Stoga se Eurostat i nacionalni zavodi za statistiku potiču na suradnju radi poboljšanja pouzdanosti svojih podataka i njihove dodatne obrade jer trenutačno ne odražavaju u potpunosti posebnosti najudaljenijih regija te dovode u pitanje objektivnost rezultata. Osim toga, dionici se potiču na sudjelovanje u mehanizmima Komisije za savjetovanje i davanje povratnih informacija kako bi dali svoje mišljenje i pružili dokaze o učincima na najudaljenije regije.