Otpornost europskog bankarskog sektora nastavlja rasti, ali je on suočen s mnogim izazovima povezanima s niskom profitabilnošću, a u nekim slučajevima i s posljedicama loših kredita. Banke su nastavile jačati svoje zaštitne slojeve kapitala čak i u kontekstu u kojem profitabilnost banke, iako bolja, ostaje slaba. Čimbenici koji koče profitabilnost jesu slab gospodarski rast, tradicionalni poslovni modeli, troškovna neučinkovitost i tržišta na kojima je prisutno previše banaka. Te su slabosti dodatno naglašene zbog trenutačno niskih kamatnih stopa. Nadalje, u nekim su zemljama posljedice loših kredita dovele do smanjenja mogućnosti kreditiranja, dok niska profitabilnosti koči napore povezane s rezerviranjem sredstava i unutarnje stvaranje kapitala, i smanjenja mogućnosti za prikupljanje kapitala na tržištu.

Veliki deficiti tekućeg računa smanjeni su, ali veliki suficiti su u porastu. Nakon krize i promjene u privatnim prekograničnim financijskim tokovima u zemljama s velikim vanjskim deficitom došlo je do njegova snažnog smanjenja. Tome je pridonijelo i poboljšanje u relativnoj cjenovnoj konkurentnosti. Stoga su domaća potražnja i uvoz u zemljama neto dužnicama i dalje slabi. Budući da je razina neto vanjskih obveza u brojnim državama članicama i dalje visoka, stanje njihovih tekućih računa treba ostati na prihvatljivim razinama. Suprotno tome, u većini zemalja s pozitivnim saldom tekućeg računa nakon krize nije došlo do simetričnog i usporedivog smanjenja pa su veliki suficiti u nekim slučajevima nastavili rasti. Posljedica toga rast je suficita tekućeg računa za europodručje u cjelini.

BE, CZ, DK, EE, LV, LT, LU, HU, MT, AT, PL, RO, SK, UK

BE, EE, HU, AT, RO, UK

Države članice poduzele su korake za poboljšanje pristupa vlasničkom kapitalu i razvoj alternativnih oblika financiranja kao što je skupno financiranje. Uspjeh zakona o skupnom financiranju, koji je donesen 2015. u Austriji, upućuje na snažan pozitivni učinak izrade odgovarajućeg zakonskog okvira za takve alternativne oblike financiranja. Ostale države članice, primjerice Španjolska, Latvija, Nizozemska i Mađarska, olakšale su pristup financiranju za MSP-ove i pružile prilike institucionalnim ulagačima. Mjere obuhvaćaju konsolidaciju instrumenata za javnu potporu u jedinstvenu instituciju za financiranje razvoja koja djeluje kao jedinstveni centar za poduzeća i pruža nefinancijsku potporu kao što je savjetovanje i osposobljavanje. Još je jedna mjera osnivanje namjenskog državnog fonda rizičnoga kapitala ili uspostava programâ za financiranje rasta i ostalih vrsta krovnih fondova. Međutim, u brojnim državama članicama pristup financiranju i administrativni postupci i dalje su znatne prepreke rastu i ulaganjima, osobito za novoosnovana poduzeća i poduzeća koja se šire. Složeni propisi za novoosnovana poduzeća i propisi o izdavanju dozvola i dalje su prepreke ulaganjima u MSP-ove u mnogim državama članicama.

Javna ulaganja u mnogim su se državama članicama tijekom krize znatno smanjila i još se nisu vratila na svoju dugoročnu razinu. Osim što izravno utječe na rast proizvodnje, nedostatak ulaganja u materijalnu i nematerijalnu imovinu (primjerice istraživanje i razvoj) šteti dugoročnoj produktivnosti jer se usporava stopa inovacija i širenje postojećih tehnologija. Važno je promicati javna ulaganja, osobito u obrazovanje i osposobljavanje, infrastrukturu i istraživanje i razvoj, i istodobno poduzimati mjere za jačanje privatnih ulaganja. Ti bi napori trebali biti usmjereni i na kvalitetu ulaganja.

Posljednjih godina na razini EU-a i država članica okvir za javnu nabavu poboljšan je na razne načine, no i dalje postoje izazovi. Prepreke učinkovitim praksama javne nabave koče gospodarski rast i funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Javna tijela u EU-u godišnje potroše približno 14 % BDP-a na javnu nabavu, koja je ključno sredstvo za provedbu vladinih politika i postizanje nacionalnih strateških ciljeva. Tržišta javne nabave koja dobro funkcioniraju potiču nacionalnu konkurentnost zahvaljujući jačim javnim financijama, usmjerenijim ulaganjima i pružanju kvalitetnijih usluga, primjerice infrastruktura ili e-vlada. Javnom nabavom u zdravstvenom sektoru mogu se osigurati korisni instrumenti za postizanje bolje vrijednosti za novac u području lijekova i medicinske opreme. U nekoliko država članica stopa objavljivanja javnih natječaja i dalje je niska što dovodi do nedovoljne otvorenosti prekograničnim poslovnim prilikama. Primjena postupaka javne nabave kojima se ograničava konkurentnost, primjerice pregovarački postupak bez objave, znatno se razlikuje među državama članicama (od približno 0 % do više od 20 %). Osim toga, udio ugovora sa samo jednom ponudom i dalje je visok. To znači da jedinstveno tržište javne nabave nije dovoljno integrirano i da bi dodatno otvaranje moglo potaknuti gospodarsku učinkovitost i rast.

Socijalna ulaganja preduvjet su uspješnog i trajnog oporavka. Uz potporu Europskog socijalnog fonda ulaganjem u aktivne politike tržišta rada omogućuje se bolje pružanje individualiziranih usluga i jačaju kapaciteti javnih službi za zapošljavanje. Socijalna ulaganja trebala bi obuhvaćati i upotrebu financijskih instrumenata kao što su programi zajmova za pružanje potpore mikropoduzećima i/ili socijalnim poduzećima, a ciljne skupine trebale bi biti posebne skupine kao što su samozaposleni, mladi, mladi mikrozajmitelji, žene i osobe s invaliditetom. Planom ulaganja za Europu sve se više pridonosi tim ulaganjima, primjerice jamstvima za kredite za približno 1300 mikropoduzeća u Poljskoj. Međutim, daleko je od ostvarenja svojeg punog potencijala u jačanju razvoja ljudskih kapitala. Potrebni su dodatni napori kako bi se razvili instrumenti prilagođeni tom sektoru i osigurala bliskija suradnja društvenih i gospodarskih dionika.

5.2. Provedba strukturnih reformi

Reforme za poboljšanje tržištâ rada i sustavâ socijalne sigurnosti Mnoge su države članice provele važne reforme u području zakonske zaštite zaposlenja radi rješavanja problema segmentiranih tržišta rada. Danska je uvela reforme aktivnih politika tržišta rada i paket mjera kojima se rad želi učiniti financijski privlačnim, a Poljska je poduzela korake prema smanjenju pretjerane uporabe građanskopravnih ugovora. Pri razmatranju učinaka takvih reformi moraju se uzeti u obzir i drugi čimbenici koji se odnose na institucije, javnu upravu i tržište proizvoda. Problem nesigurnosti i kompleksnosti sudskih postupaka u području radnog prava može se rješavati konkretno skraćivanjem trajanja postupaka i promicanjem postupaka za alternativno rješavanje sporova, kao što je medijacija. U Francuskoj bi zakon iz kolovoza 2016., kojim se mijenjaju propisi o neopravdanom otpuštanju i poduzećima olakšava mijenjanje radnih uvjeta, trebao pomoći u rješavanju problema segmentacije tržišta rada. Neke su države članice poduzele korake za poboljšanje svojih sustava za određivanje plaća. Želimo li poticati konkurentnost, važno je osigurati da promjene u visini plaća idu u korak s promjenama u produktivnosti. Međutim, važno je osigurati i to da su plaće dovoljne za pristojan život. Belgija je izmijenila svoj sustav određivanja plaća tako da se u većoj mjeri uzima u obzir poslovni ciklus i promjene u produktivnosti. U Finskoj se pregovara o novom modelu određivanja plaća prema kojemu povećanja plaća u sektoru razmjenjivih dobara čine referentnu vrijednost za plaće u sektorima nerazmjenjivih dobara. Unatoč nekim reformama kojima se u više država članica žele smanjiti porezi na rad, u mnogim je državama porezni klin na rad još uvijek visok. To posebno vrijedi za europodručje. Visok porezni klin na rad povećavanjem troškova rada i smanjivanjem neto plaća negativno utječe i na potražnju i na ponudu radne snage. U više država članica ima potencijala za to da se oporezivanje prebaci s rada na druge izvore koji više potiču rast, kao što su porezi za zaštitu okoliša i porezi na imovinu. Razne države članice, među kojima Litva, Mađarska i Austrija, poduzele su mjere za smanjenje poreznog klina, pritom najčešće ciljajući na radnike nižeg dohodovnog razreda. U više država članica još uvijek postoje skupine koje ne sudjeluju u dovoljnoj mjeri na tržištu rada. Kako bi se osiguralo da svi imaju ista prava, obveze i šanse, potrebne su nam politike za integraciju osjetljivih skupina na tržište rada. Konkretno, na tržištu rada premalo su zastupljeni državljani trećih zemalja i osobe migrantskog podrijetla. Oni se isto tako suočavaju s višom stopom nezaposlenosti i većim rizikom od siromaštva i socijalne isključenosti. Ti rizici često proizlaze iz više čimbenika kao što su ograničeno znanje jezika ili ograničen pristup obrazovanju, niže razvijene vještine ili diskriminacija. Ti su izazovi postali izraženiji nakon izbijanja gospodarske krize, a i nedavno zbog većeg priljeva tražitelja azila. Države članice, među kojima Njemačka, Austrija i Švedska, bave se tim izazovima putem mjera za promicanje uključivanja izbjeglica na tržište rada. Osim toga, mjere kojima se promiče sudjelovanje žena na tržištu rada mogu pridonijeti smanjenju nejednakosti među spolovima i pritom vrlo povoljno utjecati na učinkovitost tržišta rada i rast. U tom su kontekstu, na primjer, države članice poput Irske i Slovačke poduzele korake da prošire pružanje skrbi za djecu. Države članice moraju osigurati da se svim mladima, uključujući one s niskim kvalifikacijama, ponude bolje prilike na tržištu rada. To uključuje pomaganje radnicima da se prilagode tehnološkim promjenama i globalizaciji. Više je država članica poduzelo mjere kako bi općenito poboljšalo način upravljanja svojim aktivnim politikama tržišta rada i učinilo ih koherentnijima te kako bi poboljšalo svoje javne službe za zapošljavanje. Rumunjska je ojačala svoje nacionalne agencije za zapošljavanje, a Mađarska poduzela mjere za jačanje aktivnih politika tržišta rada. U Estoniji je u siječnju počela puna provedba programa reformi koji se zove „Work Ability” i kojim se na temelju individualnog pristupa korisnicima želi osigurati snažnija potpora pri njihovom aktiviranju na tržištu rada. Stope sudjelovanja u obrazovanju i osposobljavanju rastu. Mnoge države članice nastavljaju s reformama svojih sustava obrazovanja i osposobljavanja kako bi postale što uključivije i poboljšale svoje ishode obrazovanja. Portugal je posljednjih godina poduzeo uspješne inicijative za uklanjanje nejednakosti u obrazovanju, smanjivanje školskog neuspjeha i povećanje razine osnovnih vještina stanovništva. Više zemalja poduzima reforme kojima žele poboljšati svoje sustave stručnog obrazovanja i osposobljavanja. Modernizacija sustava socijalne zaštite nužna je ako se želi osigurati njihova održivost i učinkovitost te njihova povezanost s tržištem rada. Demografski izazov skrenuo je pozornost na to koliko je važno učinkovito upravljati socijalnim davanjima. Integrirani pristup mjerama potpore na tržištu rada, koji kombinira usluge uključivanja na tržište rada s adekvatnom socijalnom zaštitom i pristupom kvalitetnim socijalnim uslugama, može pridonijeti ostvarivanju najvećeg mogućeg povrata na javnu potrošnju. Malta je uvela paket mjera kojima se rad želi učiniti financijski privlačnim, a koji je usmjeren osobito na žene kako bi se riješio problem njihove premale zastupljenosti na tržištu rada. Na Cipru je uveden program zajamčenog minimalnog dohotka od kojeg se očekuje da će doprinijeti smanjenju siromaštva.

Niz država članica suočava se s potrebom da prilagode svoje sustave oporezivanja i socijalne zaštite. I jedni i drugi mogu imati važne redistributivne učinke koji su vrlo različiti od zemlje do zemlje. U razdoblju od 2010. do 2013. u zemljama kao što su Češka, Španjolska, Italija i Portugal rastuća nejednakost tržišnog dohotka bila je ublažena (a u nekim zemljama i neutralizirana) sve većim redistributivnim učinkom poreza i transfera. U drugim se zemljama u tom istom razdoblju redistributivni učinak poreza i transfera znatno smanjio i stoga nije pridonio ublažavanju nejednakosti tržišnog dohotka.