HR Službeni list Europske unije C 194/9

Objava zahtjeva za odobrenje manje izmjene u skladu s člankom 53. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća

(2016/C 194/06)

Europska komisija odobrila je ovaj zahtjev za manju izmjenu u skladu s člankom 6. stavkom 2. trećim podstavkom Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 664/2014 (1).

ZAHTJEV ZA ODOBRENJE MANJE IZMJENE

Zahtjev za odobrenje manje izmjene u skladu s člankom 53. stavkom 2. drugim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (2)

„HOLLANDSE MAATJESHARING”/„HOLLANDSE NIEUWE”/„HOLLÄNDISCHER MATJES”

EU br.: TSG-NL-02121 – 19.2.2016

ZOI ( ) ZOZP ( ) ZTS ( X )

1. Skupina koja podnosi zahtjev i legitiman interes

Naziv: Nederlandse Haringgroothandelsvereniging, Adresa: Vissershavenweg 27 2583 DJ Scheveningen NEDERLAND Tel. +31 703549090 E-pošta: info@dulk.nl

Nacionalna tijela i Komisija već su priznali Nederlandse Haringgroothandelsvereniging kao „skupinu” u smislu Uredbe (EU) br. 1151/2012. S obzirom na uvjete koje podnositelji zahtjeva moraju ispuniti da bi bili svrstani u kategoriju „skupine”, to priznanje samo po sebi podrazumijeva da Nederlandse Haringgroothandelsvereniging ima legitiman interes u pogledu ovog zahtjeva. Isto je tako važna i činjenica da Nederlandse Haringgroothandelsvereniging u svojim kontaktima s nacionalnim tijelima uvijek predstavlja interese nizozemske industrije veleprodaje haringa.

2. Država članica ili treća zemlja

Nizozemska

3. Rubrika specifikacije proizvoda na koju se primjenjuje(-u) izmjena(-e)

— ☐ Opis proizvoda — ☐ Dokaz o podrijetlu — ☐ Metoda proizvodnje — ☐ Povezanost — ☐ Označivanje — ☒ Ostalo: točka 3.2. – „Riječ je o nazivu” – Opis

4. Vrsta izmjene(-a)

— ☐ Izmjena specifikacije proizvoda registriranog ZOI-ja ili ZOZP-a koja se može smatrati manjom izmjenom u skladu s člankom 53. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012, a koja ne zahtijeva izmjenu objavljenog jedinstvenog dokumenta. — ☐ Izmjena specifikacije proizvoda registriranog ZOI-ja ili ZOZP-a koja se može smatrati manjom izmjenom u skladu s člankom 53. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012, a koja zahtijeva izmjenu objavljenog jedinstvenog dokumenta. — ☐ Izmjena specifikacije proizvoda registriranog ZOI-ja ili ZOZP-a koja se može smatrati manjom izmjenom u skladu s člankom 53. stavkom 2. trećim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012, za koju nije objavljen jedinstveni dokument (ili istovrijedan dokument). — ☒ Izmjena specifikacije proizvoda registriranog ZTS-a koja se može smatrati manjom izmjenom u skladu s člankom 53. stavkom 2. četvrtim podstavkom Uredbe (EU) br. 1151/2012.

5. Izmjena(-e)

Zbog propusta u originalnom zahtjevu, tržišna godina za „Hollandse nieuwe” nije u skladu s nacionalnim propisima.

Stoga u stavku 3. („Razlozi za registraciju”) točki 3.2. („Riječ je o nazivu”) željeli bismo izmijeniti opis upotrebe izraza „Hollandse nieuwe” kako slijedi:

(izvorni tekst)

Naziv „Hollandse nieuwe” poznat je pojam u Nizozemskoj, tj. stari tradicionalni naziv koji se može upotrebljavati samo za tradicionalni proizvod koji se ulovi i proda u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 31. kolovoza tekuće kalendarske godine.

(novi tekst)

Naziv „Hollandse nieuwe” poznat je pojam u Nizozemskoj, tj. stari tradicionalni naziv koji se može upotrebljavati samo za tradicionalni proizvod koji se ulovi u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 31. kolovoza tekuće kalendarske godine i koji se pod tim nazivom može prodavati u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 30. rujna te iste kalendarske godine.

Izmjenu smo zatražili ubrzo nakon objave u Službenom listu 1. listopada 2015. jer bismo željeli da postoji vremenska usklađenost između nacionalnih propisa i dokumenta ZTS-a za „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” za iduću ribolovnu sezonu.

SPECIFIKACIJA PROIZVODA ZA ZAJAMČENO TRADICIONALNI SPECIJALITET

„HOLLANDSE MAATJESHARING”/„HOLLANDSE NIEUWE”/„HOLLÄNDISCHER MATJES”

EU br.: TSG-NL-02121 – 19.2.2016

„Nederland”

1. Naziv(-i) koji se registriraju

Traži se registracija za sljedeće nazive: „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”

Traži se registracija i za naziv „Holländischer Matjes” na njemačkom jeziku.

2. Vrsta proizvoda

Razred 1.7. Svježa riba, mekušci i rakovi te od njih dobiveni proizvodi

3. Razlozi za registraciju

3.1. Riječ je o proizvodu:

— ☒ koji je rezultat načina proizvodnje, prerade ili sastava odgovarajućeg tradicionalnog postupka za taj proizvod ili prehrambeni proizvod — ☐ koji se proizvodi od sirovina ili sastojaka koji se tradicionalno upotrebljavaju.

3.2. Riječ je o nazivu:

— ☒ koji se tradicionalno upotrebljava za označivanje specifičnog proizvoda — ☐ kojim se opisuje tradicionalni karakter ili poseban karakter proizvoda.

Naziv „Hollandse maatjesharing” smatra se zajedničkim nazivom pod kojim je zaštićen tradicionalni proizvod ulovljen u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 31. kolovoza, odnosno tijekom ribolovne sezone. Haringu „Hollandse maatjesharing”/„Holländischer Matjes” može se pod tim nazivom prodavati prije ili nakon 31. kolovoza te ribolovne sezone.

Naziv „Hollandse nieuwe” poznat je pojam u Nizozemskoj, tj. stari tradicionalni naziv koji se može upotrebljavati samo za tradicionalni proizvod koji se ulovi u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 31. kolovoza tekuće kalendarske godine i koji se pod tim nazivom može prodavati u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 30. rujna te iste kalendarske godine.

Tim se nazivima izražava poseban karakter toga proizvoda. Oni se upotrebljavaju za mladu nezrelu haringu pod nazivom „maatjes” očišćenu tako da su joj uklonjene škrge i veći dio utrobe ili joj je uklonjena glava nakon čega se primjenjuje vlažno soljenje (salamura) ili suho soljenje na tradicionalni nizozemski način, kao što se to čini već stoljećima, pri čemu se ta haringa može konzumirati nakon njezina prirodnog enzimskog zrenja. Izraz „maatjesharing” odnosi se na stadij koji je ta haringa dostigla u svojem biološkom razvoju i njime se označuje haringa ulovljena u razdoblju od 1. svibnja do, uključivo, 31. kolovoza tekuće kalendarske godine. „Maatje” je izvedenica od „maagdje” (djevica). Naime, do trenutka ulova te haringe nisu proizvele ni ikru ni mliječ. Tako se izraz „maatjesharing” sam po sebi odnosi samo na sirovinu. Izraz „Hollandse” odnosi se na s time povezanu tradicionalnu metodu proizvodnje jer se haringa „maatjes” može prerađivati i na druge načine.

4. Opis

4.1. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1., uključujući njegova glavna fizikalna, kemijska, mikrobiološka i organoleptička svojstva kojima se dokazuje njegov specifičan karakter (članak 7. stavak 2. ove Uredbe)

Naziv „Hollandse maatjesharing” upotrebljava se za haringu (Clupea harengus) koja je stara najmanje tri godine. Riječ je o vitkoj i prilično malenoj ribi koja na svojim tamnoplavim leđima ima kratku peraju. Kosti su joj mekane. Ostala su svojstva te haringe sljedeća:

— reproduktivni su organi maleni (dužine 3 – 8 mm),

— ikra i mliječ nisu vidljivi golim okom,

— jajnici su jarko crveni; sjemenici crvenkasti/sivi,

— masni sloj bijele je boje i proziran,

— meso je bijelo,

— miris je svjež, slan te više ili manje zreo,

— meso je meke i masne konzistencije,

— okus je nježan, kremast i blago slan.

Posebnost

Posebnost proizvoda „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” dolazi od nekih njegovih karakterističnih svojstava, točnije:

— posebnih svojstava haringe „maatjes” koja se upotrebljava kao sirovina,

— tradicionalnog nizozemskog načina čišćenja ribe tako što joj se uklanjaju škrge i veći dio utrobe ili joj se uklanja glava te njezina soljenja i zrenja.

Proizvod „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” svoja posebna svojstva duguje kombinaciji upotrijebljene sirovine i tradicionalne metode prerade.

„Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” razlikuje se od dimljene haringe pod nazivom „bokking” po tome što se ta haringa priprema dimljenjem i soljenjem čitave ribe koja sadržava ikru ili mliječ. Dimljena haringa „bokking” priprema se vlažnim ili suhim soljenjem nakon čega se suši i dimi. Ta se haringa dimi na temperaturi od najviše 25 °C, dok se haringa koja se upotrebljava za „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” čisti tako što joj se uklanjaju škrge i veći dio utrobe ili joj se uklanja glava, a zatim se soli i zamrzava. Mliječ i ikra iz dimljene haringe „bokking” za znalce su prava poslastica. Haringa „maatjes” koja se upotrebljava za „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” sadržava zanemarive količine mliječi ili ikre.

„Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” razlikuje se od ukiseljene haringe i njezinih ukiseljenih fileta (tzv. „rolmops”) po tome što se ti ukiseljeni proizvodi dobivaju od haringe koja je svoju mliječ ili ikru ispustila i koja je premalena za preradu u „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes”. „Rolmops” je ukiseljeni filet haringe omotan oko kornišona ili lučice te naboden na čačkalicu.

4.2. Opis metode proizvodnje proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1. uključujući, gdje je to prikladno, prirodu i svojstva upotrijebljenih sirovina ili sastojaka i metodu pripreme proizvoda (članak 7. stavak 2. ove Uredbe)

Kako je navedeno u točki 4.1., haringa „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” lovi se početkom ribolovne sezone (od svibnja do kolovoza) i prerađuje se jednom od metoda opisanih u nastavku.

Odabir haringa „maatjes”

Nakon ulova toj se haringi provjeravaju svojstva navedena u točki 4.1. Provjerava se je li masni sloj bjelkast i proziran. Kako bi se provjerila boja reproduktivnih organa, haringa se otvara rezom.

Ako nema dovoljno dokaza za to da je predmetni uzorak prikladan za haringu „maatjes”, upotrebljava ga se za neke druge namjene.

Prerada

Sva se prerada, uključujući čišćenje, soljenje i zrenje, provodi na tradicionalni nizozemski način:

nakon što se ulovi, haringa „maatjes” mora se očistiti ili joj se mora ukloniti glava. To se može učiniti na moru ili na obali.

U postupak čišćenja haringe uključeno je uklanjanje škrga i većeg dijela utrobe (ostavlja se jedino gušterača). Čišćenje se sve češće provodi strojno, ali se i dalje može obavljati posebnim nožem. Time se omogućuje uspješno cijeđenje krvi iz ribe i osigurava bijela boja mesa. Gušterača proizvodi jedan enzim koji haringi pomaže u probavi. Nakon što haringa ugine, taj enzim izaziva promjene u proteinima ribe, čime se pokreće enzimsko zrenje koje haringi „Hollandse maatjesharing” daje njezin iznimno poseban okus, miris i teksturu. Dio je tog postupka zrenja autolitička promjena masnog ribljeg mesa do koje dolazi zbog enzima gušterače.

Uklanjanjem glave dobiva se isti rezultat. Pritom je potrebno odrezati čitavu glavu, dok se u slučaju uklanjanja škrga i većeg dijela utrobe glava ostavlja na ribi.

Što se tiče postupka zrenja, obje su metode jednako učinkovite.

Postupak zrenja

Haringe kojima se uklone škrge i veći dio utrobe ili haringe kojima se ukloni glava zriju u salamuri. To se zrenje može provesti na sljedeće načine:

— po ribi se raspoređuje suha sol kojom se iz nje izvlači vlaga i krv, stvarajući tako prirodnu salamuru,

— sol se otopi u vodi kako bi se dobila salamura u koju se zatim stavljaju haringe „maatjes”. Kao salamura se može upotrijebiti i morska voda kojoj je dodana sol.

Ta sol ne mora ispunjavati nikakve posebne zahtjeve. Soljenjem se označuje početak postupka zrenja. Kako bi se dobio konačni proizvod, haringe „maatjes” zriju između četiri sata i četiri dana, ovisno o njihovoj veličini, masi i sadržaju masti, u bačvama, kacama ili kadama sa salamurom, u skladu sa zahtjevima tržišta, pri čemu veće haringe u salamuri ostaju duže od malenih. Sol usporava zrenje, tako da haringe „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” mogu stajati duže vrijeme, a da im se pritom svojstva (okus) ne promijene.

Postoje tri različite metode prerade:

1. uklanjanje škrga i većeg dijela utrobe te vlažno ili suho soljenje na moru kako bi razdoblje zrenja započelo odmah. Haringa se nakon toga zamrzava;

2. uklanjanje škrga i većeg dijela utrobe ili uklanjanje glave na obali, pri čemu se haringa mora držati u hladnoj morskoj vodi i iskrcati odmah nakon ulova, a potom se čisti i soli vlažnom ili suhom metodom, nakon čega slijedi zrenje pa zamrzavanje;

3. zamrzavanje haringe (bez ikakve prerade ili razvrstavanja) nakon kojeg slijedi njezino otapanje na obali kako bi joj se uklonile škrge i veći dio utrobe ili kako bi joj se uklonila glava te soljenje suhom ili vlažnom metodom, nakon čega započinje razdoblje zrenja.

Svim se tim metodama dobiva dobra haringa „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes”.

Zamrzavanje haringe obvezno je u skladu s Uredbom (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (3).

Haringu „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” može se prodavati filetiranu ili nefiletiranu. Nakon postupka zrenja u trajanju od jednog do sedam dana pri temperaturi od 0 – 4 °C, haringu „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” može se ručno ili strojno filetirati. Kada je riječ o ribi uklonjenih škrga i većeg dijela utrobe, zrenje se može odvijati prije i/ili nakon zamrzavanja.

Provjere

Trgovci sirovom ribom tradicionalno na (zreloj) haringi „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” provode sljedeće provjere:

1. mirisanje proizvoda „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” (koji se uglavnom nalazi u kaci), pri čemu riba mora mirisati svježe, a ne užeglo;

2. salamura mora biti bistra i odgovarajuće boje. Mora je se kušati. Sol i zreo proizvod moraju imati dobar okus, tj. ne smiju biti pokvareni;

3. opipavanje haringe „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes”. Haringu se opipava prstima. Haringa mora imati čvrstu strukturu, a ipak biti mekana;

4. iz kace se pažljivo vade jedan ili dva uzorka koji se ocjenjuju nakon filetiranja. Sadržaje želuca ispituje se na prisutnost planktona, a potrebno je ocijeniti i potkožnu masnoću.

Prije nego što se prva bačva stavi na aukciju, tradicionalno se ocjenjivanje novog ulova javno predočuje. No pri kupnji haringe „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” svejedno je na opisani način ocjenjuju i svi trgovci koji je kupuju.

Osim toga, na licu mjesta provode se i sljedeće provjere:

1. upotrebljava li se predmetni naziv ispravno;

2. odgovara li datum ulova razdoblju od svibnja do kolovoza;

3. jesu li predmetnom proizvodu uklonjene škrge i veći dio utrobe odnosno je li mu uklonjena glava te je li proizvod usoljen i sazrio.

4.3. Opis ključnih elemenata koji određuju tradicionalna svojstva proizvoda (članak 7. stavak 2. ove Uredbe)

Tradicionalna metoda proizvodnje

Povjesničari još uvijek raspravljaju o tome je li postupak čišćenja haringe uklanjanjem škrga i većeg dijela utrobe zaista osmislio Willem Beukelzoon iz Biervlieta. Povjesničar Wierda, koji je napisao knjigu o izumima i izumiteljima, u to vjeruje i izjavljuje sljedeće:

„Praksa soljenja haringe i druge ribe razvijena je prije samo 300 godina, a izmislio ju je ribar Willem Beukelsen iz Biervlieta, […] flamanskoga kopnenoga grada. On bi haringe prvo očistio tako što bi im uklonio škrge i veći dio utrobe, a zatim bi ih solio u bačvama u kojima su se i iskrcavale. Preminuo je 1397., a na njegovu su se grbu nalazila dva noža za čišćenje haringe. Postao je slavan, a stanovnici njegova mjesta i danas mu odaju počast na njegovu grobu. Car Karlo V., koji je volio haringe, […] čuvao je sjećanje na tog časnog čovjeka pa su tako 1556. on i njegova sestra Maria, kraljica Mađarske i Francuske, pohodili Biervliet kako bi posjetili njegov grob i blagoslovili mu dušu.” (Wierda, Naauwkeurige Verhandelinge van de eerste Uytvindingen en Uytvinders, 1733.)

Nije važno je li Beukelzoon doista izumio taj postupak čišćenja haringe ili su ga različiti ljudi osmislili na različitim mjestima neovisno jedni od drugih. Tada nisu bila poznata djelovanja enzima pa vrijednost takvog izuma zapravo ne bi niti bila shvaćena. Taj se postupak čišćenja uglavnom provodio na obali (A. de Boer, W. Klootwijk. Haring en zijn maatjes 2004.).

Ribolovom haringe u srednjem vijeku isprva je dominirala tadašnja danska pokrajina Skåne. Međutim, 1384. bila je prekretnica u povijesti haringe. Na Dan Hanze te godine hanzeatski su gradovi odbili nizozemskom ribolovnom brodovlju pružati ikakve usluge. To je dovelo do toga da se uspješan ribolov haringe preselio u tadašnju Holandiju. Nizozemskim ribarima koji su lovili haringu i koji više nisu bili dobrodošli u pokrajinu Skåne ni u Englesku jedina je preostala mogućnost bila haringu prerađivati na brodovima u plovidbi. Nizozemci su tako svoj proizvod usavršili, a kvaliteta mu je s vremenom postala bolja od kvalitete haringe iz pokrajine Skåne:

„Činjenica da su Nizozemce takve okolnosti primorale na čišćenje i soljenje haringe na brodovima odmah nakon ulova ribe najvjerojatnije je zaslužna za znatno poboljšanje kvalitete i produljenje trajnosti tog proizvoda.” (Stam, Haring een liefdesgeschiedenis 2011.)

Stam je u svojoj knjizi istaknuo važnost soljenja. Sol djeluje tako da sprječava rast bakterija pa je stoga odigrala važnu ulogu u produljenju trajnosti haringe. Soljenjem se omogućilo da brodovi ostanu duže na moru, a da se riba pritom ne pokvari. Ipak, ono što u konačnici haringu „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” čini jedinstvenom postupak je njezina čišćenja, tj. uklanjanje škrga i većeg dijela utrobe. Nizozemska riječ za taj postupak čišćenja jest „kaken” i znači vađenje utrobe, a nastala je od riječi „kaak”, što znači „škrge”. Taj je postupak poseban jer se utroba ne uklanja u potpunosti, za razliku od uobičajenog postupka čišćenja ribe. Ta je razlika ključna: kod haringe „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” ključan je čimbenik taj što u ribi ostaje gušterača. Ta probavna žlijezda sadržava enzime koji razgrađuju proteine i potpomažu zrenje ribljega mesa. U proljeće je haringa „maatjes” puna enzima. Zahvaljujući izumu tog postupka čišćenja i njegovoj kombinaciji sa soljenjem, bila je moguća upotreba većih brodova i odlazak na udaljenija ribolovna područja. Zbog svega toga mogla se uloviti i dopremiti na obalu veća količina ribe. To je dovelo do većeg napretka (Stam, 2011.).

Ugled i slava nizozemskih ribara koji love haringu posljedica je njihova prijelaza s prerade ribe na obali na preradu ribe na moru zbog zabrane koja im je nametnuta 1384. Kada nizozemski ribari više nisu bili dobrodošli u pokrajinu Skåne, haringu su počeli čistiti te soliti u bačvama na moru. Krv se bolje iscijedi iz haringe koja se čisti na moru, što je velika prednost. Iz haringe koja se čisti na kopnu krv se slabije cijedi jer se već počinje grušati. Istinski poznavatelji uvijek mogu razlikovati haringu koja je očišćena na moru od one koja je očišćena na kopnu. Čišćenje haringe na moru označilo je prekretnicu u ribolovu haringe, a Nizozemska je to vrlo dobro iskoristila. Od 1450. nadalje razvila se industrija ribolova haringe posebnim brodovima za haringu „haringbuis”, a od 1567. tu se industriju naziva „velikim ribarstvom”, odnosno opsežnim komercijalnim ribolovom haringe (Stam 2011.). Gradovi Schiedam, Vlaardingen i Maassluis (poznati kao „tri grada na rijeci Maas”) desetljećima su uživali monopol u toj vrsti prerade haringe, sve do 1857.

Tradicionalna sirovina

Pad burze krajem sedamdesetih godina dvadesetog stoljeća doveo je do uvođenja zabrane ribolova sjevernomorske haringe. Veleprodaja se tada iz Nizozemske preselila u Dansku. Danci su u tjesnacu Skagerrak lovili vrstu haringe koja je vrlo slična sjevernomorskoj haringi „maatjes”. Dancima su u to doba postupak čišćenja uklanjanjem škrga i većeg dijela utrobe te postupak zrenja bili nepoznati. Nizozemci su na haringu u Jyllandu primijenili vlastitu iskušanu metodu prerade. Ribolov haringe u Sjevernome moru ponovno je bio dopušten nakon 1983., ali u ograničenim količinama. Međutim, Nizozemci su nastavili kupovati i prerađivati dansku haringu. To je bila ista ona sjevernomorska haringa koju su nekada lovili brojni nizozemski brodovi. Nizozemski su trgovci haringom nekoliko godina kasnije svoje poslovanje proširili na Norvešku i, u manjem obujmu, na Škotsku. U Nizozemskoj se slavi tzv. „Dan zastava” („Vlaggetjesdag”). Nekada je to bio dan prije isplovljavanja ribolovne flote u lov na haringu. Danas se njime označuje dolazak haringa „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes”. U povijesnim se izvorima Dan zastava prvi put spominje 1947. Isplovljavanje flote imalo je simbolično značenje i bilo je izvor optimizma za siromašnije dijelove stanovništva. Dolazak haringe „Hollandse maatjesharing”/„Hollandse nieuwe”/„Holländischer Matjes” značio je i dolazak boljih vremena, što je i simbolika Dana zastava.

(1) SL L 179, 19.6.2014., str. 17.

(2) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.

(3) SL L 139, 30.4.2004., str. 55.