EUROPSKA KOMISIJA Strasbourg, 22.11.2016. COM(2016) 740 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Prijedlog novog Europskog konsenzusa o razvoju

Naš svijet, naše dostojanstvo, naša budućnost {SWD(2016) 387 final}

{SWD(2016) 388 final}

{SWD(2016) 389 final}



Sadržaj UVOD NOVI EUROPSKI KONSENZUS O RAZVOJU „NAŠ SVIJET, NAŠE DOSTOJANSTVO, NAŠA BUDUĆNOST” 1. Globalni izazovi i Program do 2030. 1.1. Globalni izazovi i kretanja 1.2. Program održivog razvoja do 2030. 2. Odgovor EU-a 2.1. Jači i djelotvorniji EU u svijetu koji se mijenja 2.2. Načela i vrijednosti koji vode razvojno djelovanje EU-a. 3. Naši zajednički prioriteti - okvir za djelovanje 3.1. Stanovništvo - razvoj i dostojanstvo ljudi 3.2. Planet – zaštita okoliša, upravljanje prirodnim resursima i sučeljavanje s klimatskim promjenama 3.3. Blagostanje – uključivi i održivi rast i radna mjesta 3.4. Mir – mirna i uključiva društva, demokracija, djelotvorne i odgovorne institucije, vladavina prava i ljudska prava za sve 4. Partnerstvo – EU kao pokretač provedbe Programa do 2030. 4.1. Bolji zajednički rad 4.2. Poticanje jačih i uključivijih partnerstava s više dionika 4.3. Prilagođena partnerstava za razvoj koja odražavaju kapacitete i potrebe 5. Ojačavanje pristupa za poboljšanje učinka EU-a

5.1. Mobilizacija i djelotvorna uporaba svih sredstava provedbe 5.2. Dosljednost razvojnih politika 5.3. Razvojna učinkovitost 6. Praćenje naših obveza



UVOD Program održivog razvoja do 2030. (Program do 2030.), koji su donijeli Ujedinjeni narodi u rujnu 2015., predstavlja nov i ambiciozan okvir za postizanje održivog razvoja i iskorjenjivanje siromaštva. U središtu Programa do 2030. nalaze se ciljevi održivog razvoja i povezani ciljevi. U skladu s aktivnim dijelom pregovora EU bi trebao imati vodeću ulogu u provedbi Programa. U tu se svrhu poduzimaju brojne inicijative. U Komunikaciji Komisije „Daljnji koraci prema održivoj europskoj budućnosti: europsko djelovanje za održivost” pokazuje se značaj ciljeva održivog razvoja za Europu i objašnjava kako EU doprinosi njihovu postizanju, uključujući kroz vanjsko djelovanje EU-a. Globalna strategija za vanjsku i sigurnosnu politiku EU-a, koja pruža viziju europskog angažmana u svijetu naglašava važnost ciljeva održivog razvoja u kontekstu vanjskog djelovanja EU-a. Uz to, Program do 2030. mora se uključiti u politiku razvojne suradnje Unije, posebno pregledavanjem zajedničke vizije institucija EU-a i država članica, kako je određeno u Konsenzusu o razvoju potpisanom 2005. u svrhu postizanja milenijskih razvojnih ciljeva. Kad je riječ o politici razvojne suradnje, i Unija i njezine države članice moraju se pridržavati obveza i uzeti u obzir ciljeve koje su odobrile u okviru Ujedinjenih naroda. U skladu s postupkom koji se provodio 2005., ovom se Komunikacijom Komisije predlaže novi Konsenzus o razvoju. Njime se nastoji ažurirati odgovor razvoja na aktualne globalne izazove i promicanje provedbe Programa do 2030. u partnerstvu sa zemljama u razvoju, uzimajući u obzir novi okvir donesen Ugovorom iz Lisabona. On održava analizu odgovora na javno savjetovanje na internetu održano od svibnja do kolovoza 2016., druge rasprave o savjetovanju i suradnji te daljnje pripremne procjene. S obzirom na široko područje primjene politika, cilj doprinosa provedbi Programa do 2030. u zemljama u razvoju može se najbolje ostvariti boljom koordinacijom politika razvojne suradnje u EU-u i državama članicama. Svrha je predloženog novog Europskog konsenzusa o razvoju, koji je u skladu s novim Programom, uz zajedničku viziju i zajedničke dugoročne ciljeve, pružiti okvir zajedničkog pristupa politici razvojne suradnje koji će primijeniti EU i njegove države članice. Komisija je zatražila da Vijeće i Parlament donesu novi Konsenzus o razvoju u obliku zajedničke izjave Vijeća i predstavnika vlada država članica okupljenih u Vijeću, Europskog parlamenta i Komisije. NOVI EUROPSKI KONSENZUS O RAZVOJU

„NAŠ SVIJET, NAŠE DOSTOJANSTVO, NAŠA BUDUĆNOST” 1. Globalni izazovi i Program do 2030. 1.1. Globalni izazovi i kretanja 1.Svijet se znatno promijenio od zadnjeg Europskog konsenzusa o razvoju iz 2005. u pogledu i mogućnosti i rizika. Društvena i gospodarska pitanja sve su više međusobno povezana, što otvara nove perspektive za zajednički napredak, ali često i sprječava jednostavna rješenja problema. Došlo je do važnih globalnih demografskih pomaka u kombinaciji s gospodarskim, društvenim i okolišnim promjenama. Svjetska populacija raste za otprilike 80 milijuna ljudi godišnje, a do 2050. godine 70 % svjetskog stanovništva živjet će u gradovima. Iako ukupna stopa rasta usporava, predviđa se da će svjetsko stanovništvo od 2015. do 2050. porasti za 2,4 milijarde ljudi, od čega 1,3 milijarde u Africi. Rješavanje potreba za obrazovanjem i zapošljavanjem mladih bit će teško.

2.Razine i geografski raspored siromaštva i nejednakosti pomaknuli su se te su zemlje u razvoju sve raznolikije. Milenijski razvojni ciljevi imali su ključnu ulogu u poticanju ranije nezabilježenog razvojnog napretka. Od 2005. više od pola milijarde ljudi pobjeglo je od krajnjeg siromaštva i gladi, uglavnom u istočnoj Aziji. Manje od 10 % svjetskog stanovništva živi u krajnjem siromaštvu. Međutim, problemi i dalje postoje. Do 2030. većina će svjetskog siromašnog stanovništva biti koncentrirana u osjetljivim državama pogođenima sukobom te u subsaharskoj Africi, iako će se značajne koncentracije siromaštva zadržati u nekim zemljama sa srednjim dohotkom. Da bi se doprlo do siromašnog stanovništva u takvim različitim situacijama, potrebni su različiti pristupi. Nejednakost unutar zemalja sve je veća opasnost za rast i stabilnost. Preko 70 % svjetskog stanovništva živi u zemljama u kojima je nejednakost porasla tijekom posljednja dva desetljeća. Prava ravnopravnost spolova i dalje je daleka težnja. 3.Stvaranje otpornosti i održivosti neophodno je za trajna rješenja složenih globalnih problema. Siromaštvo povećava ranjivost, a visoke razine ranjivosti potiču kronične posljedice siromaštva. Ekstremna i kronična nestabilnost te strukturalne i česte krize i dalje su izvor humanitarnih kriza i ograničavaju razvoj čitavih zajednica. Duge krize i sukobi ogroman su teret za nacionalne i međunarodne resurse i ostvarivanje ljudskih prava. Broj izbjeglica i raseljenih osoba od preko 65 milijuna na najvišoj je razini od Drugog svjetskog rata. Razvojna postignuća ugrožena su novim prijetnjama globalnom javnom zdravlju. Nakon financijske krize rast se ponovno uspostavlja, ali ne prema razinama prije krize. Nedostaci u upravljanju, demokraciji, ljudskim pravima i vladavini prava, uključujući korupciju i sigurnosne probleme te smanjenje prostora za javno sudjelovanje i civilno društvo, temeljne su zapreke djelotvornosti nastojanja za razvoj. 4.Svjetska su javna dobra pod pritiskom. Svijet se i dalje suočava s trajnim problemima za okoliš, posebno s problemom klimatskih promjena koji ugrožava razvojna postignuća i nesrazmjerno utječe na siromašne. Pristup održivim i cjenovno pristupačnim energetskim uslugama, posebno u subsaharskoj Africi, ograničen je te je i dalje kritični izazov za gospodarski rast i industrijalizaciju na kontinentu. Proizvodnja obnovljive energije predstavlja oko 25 % svjetske proizvodnje, iako raste u pogledu udjela i ulaganja. Obnovljivi poljoprivredni i prehrambeni sustavi, uključujući održivo ribarstvo, morat će ispunjati potrebe rastućeg svjetskog stanovništva, pritom štiteći okoliš. Potražnja za vodom i nedostatak vode značajno će porasti tijekom sljedećih desetljeća, što će predstavljati velik izazov za prilagođavanje posljedicama klimatskih promjena. Oceani su pod sve većom prijetnjom. Ugrožen je pristup već oskudnim prirodnim resursima zbog njihova smanjenja i neodrživog upravljanja njima, zbog čega su potrebne promjene prema gospodarstvu koje je više kružno i koje se temelji na učinkovitosti resursa. 5.Prostor za razvoj se širi i obuhvaća više aktera i nove aktere te inovativna rješenja. Privatni sektor sve je češće ključni partner za stvaranje održivijih modela razvoja. Kombinacijom javnih i privatnih resursa kako bi se potaklo više ulaganja omogućuje se pojačanje angažmana, čak i u problematičnim okruženjima. Za postizanje održivog razvoja potrebno je ponovno usklađivanje globalnih resursa i ulaganja. Informatička i komunikacijska tehnologija te otporne i učinkovite infrastrukturne mreže nude dobre prilike za napredak u svim sektorima. 6.U Globalnoj strategiji za vanjsku i sigurnosnu politiku Europske unije zagovara se vjerodostojna, aktivna i povezana Unija. Konsenzus o razvoju jedan je od ključnih dijelova angažmana Europske Unije (EU) u svijetu i njezina odgovora na globalne izazove. 1.2. Program održivog razvoja do 2030. 7.Program održivog razvoja do 2030. (Program do 2030.), donesen u rujnu 2015. na Općoj skupštini Ujedinjenih naroda dogovorni je sveobuhvatni odgovor međunarodne zajednice na te izazove i kretanja. Promjena milenijskih razvojnih ciljeva u ciljeve održivog razvoja odražava promjenjivi pristup globalnom razvoju na temelju zajedničkih ciljeva, samostalnosti, zajedničkih interesa i dijeljene odgovornosti diljem zemalja u svim fazama razvoja. Ciljevi održivog razvoja odražavaju viziju utemeljenu na univerzalnim ljudskim pravima koja je u potpunosti u skladu s vrijednostima EU-a i pružaju priliku za promoviranje iskustva EU-a u održivom razvoju. 8.Program do 2030. univerzalan je i primjenjiv na sve zemlje. Sve zemlje suočavaju se s tim problemima zajedno i moraju upotrebljavati sva raspoloživa sredstava da ih riješe. Program se mora provoditi kao cjelina, a ne selektivno. Provedba se mora temeljiti na globalnom poretku utemeljenom na pravilima, uz multilateralizam kao ključno načelo i Ujedinjene narode u središtu. 9.S ciljevima održivog razvoja koji su mu u središtu, Programom do 2030. određuje se sveobuhvatna vizija onoga što se treba ostvariti da bi se iskorijenilo siromaštvo i promicao održivi razvoj. Njime se uravnotežuju tri dimenzije održivog razvoja, uključuju ključna pitanja upravljanja i mirnih i uključivih društava te priznaju važne međusobne veze između njegovih ciljeva i nastojanja. 10.Akcijskim planom iz Adis Abebe kao sastavnim dijelom Programa do 2030. određuje se nova paradigma za provedbu financijskim i nefinancijskim sredstvima, postavljajući domaće djelovanje i razumne politike u središte. Programom do 2030. i Akcijskim planom iz Adis Abebe zajedno se određuje što je potrebno u okviru globalnog partnerstva koje obuhvaća politiku i financijska sredstva za postizanje ciljeva održivog razvoja. Program do 2030. nadopunjuju i Okvir iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa i Pariški sporazum o klimatskim promjenama koji pruža obvezujući okvir s univerzalnim obavezama. 11.EU i njegove države članice moraju odgovoriti na aktualne globalne izazove i prilike u svjetlu Programa do 2030. u čijem su sastavljanju pomogli. Ovaj Konsenzus o razvoju ključan je element cjelokupnog odgovora. Europske institucije zajedno će raditi na njegovu razvoju, poštujući svoje različite institucionalne uloge i nadležnosti. Kad je riječ o politici razvojne suradnje, djelovanja EU-a i njegovih država članica međusobno se osnažuju i moraju se koordinirati da bi se potaknula njihova komplementarnost i učinkovitost. Budući da se Unija i njezine države članice moraju pridržavati obveza i uzimati u obzir ciljeve koje su odobrile u okviru Ujedinjenih naroda , svrha je novog Europskog konsenzusa o razvoju pružiti okvir za zajednički pristup politici razvojne suradnje koji će primjenjivati EU i njegove države članice. Stoga se on primjenjuje na Europsku uniju i njezine države članice. 2. Odgovor EU-a 2.1. Jači i djelotvorniji EU u svijetu koji se mijenja 12.EU i njegove države članice čvrsto su predani provedbi Programa kako bi uravnoteženo i integrirano postigli održivi razvoj u njegovim trima dimenzijama: gospodarskoj, socijalnoj i okolišnoj. Niz politika EU-a doprinosi tom cilju na koherentan način, uključujući brojne različite aktere. Doprinoseći ostvarenju Programa do 2030. EU će poticati jaču, održiviju, uključeniju i napredniju Europu, kako je i navedeno u Komunikaciji Komisije „Daljnji koraci prema održivoj europskoj budućnosti: europsko djelovanje za održivost. Provedba će se pomno uskladiti s Pariškim sporazumom o klimatskim promjenama i ostalim međunarodnim obvezama zbog njihove velike međusobne povezanosti. 13.Vanjsko djelovanje EU-a bit će važno za uspješnu globalnu provedbu Programa do 2030. Posljednjih je godina došlo i do promjena samog EU-a. Uz novo institucionalno ustrojstvo i nove političke instrumente uvedene na temelju Ugovora iz Lisabona on je danas bolje opremljen za odgovor na globalne izazove i prilike kada se oni pojave. Globalna strategiji za vanjsku i sigurnosnu politiku EU-a pruža viziju europskog angažmana u svijetu, uključujući njegove glave interese i prioritete, u okviru niza politika, uključujući i razvojnu politiku. U Globalnoj strategiji naglašava se važna uloga Programa do 2030., koji ima potencijal za pokretanje nužne transformacije za potporu vrijednostima i ciljevima vanjskog djelovanja EU-a. 14.Razvojnom politikom nastoje se ostvariti ciljevi vanjskog djelovanja EU-a. To uključuje cilj određen u članku 21. stavku 2. točki (d) Ugovora o Europskoj uniji (UEU) o podupiranju održivoga gospodarskog i socijalnog razvoja te razvoja zaštite okoliša u zemljama u razvoju, prvenstveno radi iskorjenjivanja siromaštva, kako je navedeno u članku 208. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). U skladu s ciljevima određenima u članku 21. stavku 2. UEU-a, razvojne politike među ostalim doprinose: podržavanju demokracije, vladavine prava i ljudskih prava; očuvanju mira i sprječavanju sukoba; poboljšanju kvalitete okoliša i održivom upravljanju svjetskim prirodnim bogatstvima te promicanju međunarodnog sustava utemeljenog na snažnijoj multilateralnoj suradnji i dobrom globalnom upravljanju. Stoga će Konsenzus također doprinijeti zahtjevu za osiguranje usklađenosti među različitim područjima vanjskog djelovanja EU-a te između tih i drugih njegovih politika. 15.Razvojna politika ključan je dio niza politika EU-a za rješavanje globalnih problema, upravljanje međusobnom ovisnošću i izgradnju boljeg svijeta. Razvojne politike nastavit će se koordinirati s ostalim politikama EU-a, uključujući humanitarnu pomoć, trgovinu i regionalnu integraciju, revidiranu europsku susjedsku politiku, zdravstvo, okoliš, energiju, poljoprivredu, ribarstvo, migracije i znanost, tehnologiju i inovacije, radi ostvarivanja uspješnijih rezultata. Suradnja na području razvoja usmjerena je na nekoliko temeljnih uzroka nesigurnosti, sukoba, složenih kriza i pritjecanja izbjeglica, raseljenih osoba i nezakonitih migranata. Održivi razvoj i iskorjenjivanje siromaštva ključni su za dugoročno rješavanje globalnih problema. 16.Taj Konsenzus doprinijet će ostvarenju prioriteta vanjskog djelovanja EU-a, kako je detaljnije opisano u Globalnoj strategiji, među ostalim potporom otpornosti na svim razinama i promicanjem zajedničkog blagostanja. Ciljevi održivog razvoja bit će transverzalna dimenzija cjelokupnog rada na provedbi Globalne strategije. Daljnje djelovanje za otpornost u tom kontekstu bit će usmjereno na sposobnost država i društava da se reformiraju te tako podnesu unutarnje i vanjske krize i oporave se od njih. Također će odražavati i činjenicu da je, u skladu s ciljevima održivog razvoja, otpornost širok koncept, koji obuhvaća sve pojedince i čitavo društvo te zahtijeva ojačavanje kapaciteta za nošenje s osjetljivošću na rizike koji među ostalim proizlaze iz socioekonomskih uvjeta, okoliša i klimatskih promjena, katastrofa i sukoba. Time će se usmjeriti na ključne uzroke osjetljivosti koji utječu na većinu najranjivijeg stanovništva.

17.EU je u dobrom položaju da odigra svoju ulogu. Veliku snagu crpi iz političke i društvene solidarnosti te je glavni gospodarski i trgovački partner sa zemljama diljem svijeta. EU ostvaruje i snažnu prisutnost u svijetu putem širokih diplomatskih mreža, uključujući države koje su bile pogođene sukobima i osjetljive države. On je globalni izvor politika i najboljih praksi za održivi razvoj na brojnim područjima. Ima dugogodišnje iskustvo u razvojnoj suradnji s pomoću široke palete instrumenata i kanala. Također ima vodeću ulogu u zaštiti globalnih javnih dobara. 18.Kritični faktor za postizanje tih zajedničkih ciljeva i ostvarivanje najvećeg doprinosa Programu do 2030. jest ujedinjeno djelovanje kao EU. EU i njegove države članice stoga se obvezuju na bolju suradnju. U Globalnoj strategiji priznaje se da je potrebna veća usklađenost između država članica i institucija EU-a te između unutarnjih i vanjskih dimenzija politika EU-a. Usklađeno i dosljedno djelovanje rezultirat će većim kredibilitetom, legitimitetom, dodanom vrijednošću, utjecajem i pozitivnim učinkom na svijet. EU i njegove države članice moraju biti ujedinjene u raznolikosti, te se, imajući na umu odgovarajuće usporedive prednosti, koristiti različitim iskustvima i pristupima. 2.2. Načela i vrijednosti koji vode razvojno djelovanje EU-a. 19.Ovim Konsenzusom upravljaju načela vanjskog djelovanja EU-a navedena u članku 21. stavku 1. UEU-a koja se nastoji unaprijediti šire u svijetu: demokracija, vladavina prava, univerzalnost i nedjeljivost ljudskih prava i temeljnih sloboda, poštovanje ljudskog dostojanstva, načela jednakosti i solidarnosti te poštovanje načelâ Povelje Ujedinjenih naroda i međunarodnog prava. Te su univerzalne vrijednosti u središtu Programa do 2030. 20.EU i njegove države članice provest će pristup razvojnoj suradnji utemeljen na pravima. Taj će pristup obuhvaćati sva ljudska prava i promicati uključivanje i sudjelovanje, nediskriminaciju, jednakost i pravičnost, transparentnost i odgovornost. Pristup će i dalje imati ključnu ulogu u osiguranju da nitko ne bude zapostavljen u okviru Programa do 2030., bez obzira na to gdje živi i bez obzira na etičku pripadnost, spol, dob, invaliditet, vjeru ili uvjerenje, seksualnu orijentaciju, migracijski status ili druge statuse. Taj je pristup potpuno dosljedan s primarnim ciljem razvojne politike EU-a za smanjenje te dugoročno iskorjenjivanje siromaštva. Uključuje rješavanje višestrukih diskriminacija s kojima se suočavaju ranjive osobe. 21.Ravnopravnost spolova u srži je vrijednosti EU-a i sadržana je u njegovu pravnom i političkom okviru. Ključna je za postizanje ciljeva održivog razvoja i prožima cijeli Program do 2030. EU i njegove države članice promicat će prava žena, ravnopravnost spolova i osnaživanje žena i djevojaka te njihovu zaštitu kao prioritet u svim područjima djelovanja. Ravnopravnost spolova Žene i djevojke i dalje su zakinute za prava, resurse i glas. U usporedbi s muškarcima imaju manje prilika za obrazovanje, obuku i plaćeni rad. Društvene norme i diskriminacijski pravni okviri mogu djevojkama i ženama uvelike onemogućiti kontrolu nad odlukama koje utječu na njihove živote. Jaz među spolovima još je veći kada se spolna neravnopravnost pojavljuje uz druge oblike isključivanja, na primjer na temelju invaliditeta, dobi, etničke pripadnosti, seksualne orijentacije ili zemljopisne udaljenosti. Ravnopravnost spolova pozitivno utječe na napredak u području demokracije, ljudskih prava, zdravlja, obrazovanja, rasta i rješavanja sukoba te se djelovanje u području ravnopravnosti spolova mora uključiti u sve relevantne politike. EU je svjetski predvodnik u promoviranju ravnopravnosti spolova te osnaživanju žena i djevojaka u svojim vanjskim odnosima, posebno kroz sveobuhvatni Akcijski plan EU-a za ravnopravnost spolova za razdoblje 2016. – 2020.. Kao doprinos Programu do 2030. EU i njegove države članice prenijet će ovaj pristup politike o spolovima u konkretne mjere za osnaživanje žena i djevojaka, uključujući borbu protiv diskriminacije i nasilja nad njima. To će uključivati: promoviranje njihovih gospodarskih i socijalnih prava i osnaživanja, ojačavanje njihova glasa, osiguravanje njihova fizičkog i psihološkog integriteta te pomak u institucionalnoj kulturi EU-a i njegovih država članica radi ispunjenja obveza. 3. Naši zajednički prioriteti - okvir za djelovanje 22.Program do 2030. vrlo je međusobno povezan. Njegova provedba zahtjeva sveobuhvatne nacionalne održive strategije koje na uravnotežen način integriraju gospodarske, društvene i okolišne dimenzije održivog razvoja. Mjere za rješavanje jednog prioriteta utječu i na druga područja, a neke problemi, kao što su održivost i nejednakost, prožimaju sve dijelove Programa. Uviđajući da te međusobne veze treba uzeti u obzir u planiranju i provedbi razvojne suradnje, EU i njegove države članice posebnu će pozornost posvetiti integriranim mjerama koje mogu stvoriti dodatne koristi i ispuniti više ciljeva na usklađen način, dajući veći značaj ključnim pokretačima s međusobnim transformativnim potencijalom, kao što su ravnopravnost spolova, mladi, ulaganja, održiva energija, migracije i mobilnost. 23.U tom će smislu razvojno djelovanje EU-a i njegovih država članica biti strukturirano oko prioriteta u okviru Programa do 2030.: ljudi, planet, blagostanje, mir i partnerstvo. 3.1. Stanovništvo - razvoj i dostojanstvo ljudi 24.Iskorjenjivanje siromaštva u svim njegovim dimenzijama, borba protiv diskriminacije i nejednakosti te briga da nitko ne bude zapostavljen ostat će u srži politike razvojne suradnje EU-a koja se razvija s novim zamahom koji Program do 2030. daje tim ciljevima. Napretkom u tim područjima uspostavit će se čvršći temelji za održivi razvoj. 25.Ciljevi održivog razvoja ističu područja u kojima je potreban stalni napredak da bi se osigurali razvoj i dostojanstvo ljudi. EU i njegove države članice pokušat će okončati glad, ostvariti zdravstvenu zaštitu za sve, univerzalan pristup kvalitetnom obrazovanju i osposobljavanju, odgovarajuću i održivu socijalnu zaštitu i pristojan rad za sve u zdravom okolišu. Podupirat će partnere u ispunjenju njihovih obveza jačanja nacionalnih politika i upravljanja u cilju održivog pružanja osnovnih usluga. Posebno će se usmjeriti na zaštitu najranjivijih.

26.EU i njegove države članice nastojat će svima osigurati prehranu koja je cjenovno pristupačna, sigurna, dovoljna i hranjiva. Uložit će veće napore da bi se okončala glad, osigurala sigurnost opskrbe hranom i zdrava prehrana te pojačala otpornost najranjivijih, posebno u zemljama koje se suočavaju s čestim krizama. Nastavit će poduzimati mjere za rješavanje svih oblika loše prehrane, pothranjenosti te zaostajanja u rastu i gubitka na težini djece. 27.EU i njegove države članice podržat će najsiromašnije zajednice poboljšavajući pristup zemlji, hrani, vodi i čistoj, cjenovno povoljnoj energiji za sve bez štetnih učinaka na okoliš. Sigurna pitka voda i sanitarije osnovne su usluge i preduvjet za zdravlje, rast i produktivnost. Posebno su osjetljive na onečišćenje okoliša, uključujući klimatske promjene. EU i njegove države članice podupirat će održivo i integrirano upravljanje vodom s pomoću boljeg strateškog pristupa regionalnom razvoju i integraciji. Promicat će održivi urbani razvoj kako bi se poboljšale usluge, dostupnost i kvaliteta života urbanog stanovništva, koje brzo postaje sve brojnije, istodobno stvarajući jače veze između ruralnih i urbanih područja. 28.Bolje zdravlje temelj je ljudskog dostojanstva i globalnog blagostanja. EU i njegove države članice nastavit će djelovati da bi ojačale zdravstvene sustave, spriječile i svladale zarazne bolesti poput HIV-a/AIDS-a, tuberkuloze, malarije i hepatitisa, pomogle osigurati cjenovno pristupačne lijekove i cjepiva za sve i riješile globalne prijetnje zdravlju kao što su otpornost na antimikrobna sredstva. Smanjivat će mortalitet i pothranjenost djece i majki, promicati mentalno zdravlje i rješavati sve veći teret nezaraznih bolesti u partnerskim zemljama. 29.Osiguravanje pristupa kvalitetnom obrazovanju za sve preduvjet je za dugoročni razvoj. EU i njegove države članice podupirat će uključivo cjeloživotno učenje i ravnopravno kvalitetno obrazovanje na svim razinama – u ranom djetinjstvu, u osnovnom, srednjem i visokom obrazovanju, tehničkom i strukovnom osposobljavanju i poduci odraslih osoba, posvećujući posebnu pozornost prilikama za obrazovanje i osposobljavanje djevojaka i žena. Radit će više kako bi osigurali da svi imaju znanje, vještine, sposobnosti i prava koji su im potrebni da bi dostojanstveno živjeli, da bi bili potpuno uključeni u društvo kao odgovorne i produktivne odrasle osobe te da bi doprinijeli socijalnoj i gospodarskoj dobrobiti svojih zajednica i promicanju kulture i pristupa njoj. Mladi Posebnu pozornost treba posvetiti potrebama i težnjama mladih. Predviđa se da će se do 2030. godine broj mladih u dobi od 15 godina do 24 godine u svijetu povećati za 7 %, na gotovo 1,3 milijarde, većinom u zemljama u razvoju, posebno u regijama poput Afrike i južne Azije u kojima je prosječna starost ispod svjetske razine. Stvaranje dovoljno kvalitetnih radnih mjesta za mlade ostat će jedan od ključnih izazova. Mladi su posebno osjetljivi u situacijama nasilnih sukoba, organiziranog kriminala i trgovanja. Potrebne su ciljane politike i odgovarajuće ulaganje da bi se promicala prava mladih i olakšao njihov angažman u društvenom, građanskom i gospodarskom životu te da bi se osigurao njihov potpuni doprinos uključivom rastu i održivom razvoju. Za osiguravanje održivog napretka i uključivosti mladi također trebaju sudjelovati u demokratskim procesima i preuzeti vodeće uloge. Subsaharska Afrika suočava se s posebnim izazovom i morat će do 2035. stvarati oko 18 milijuna radnih mjesta godišnje da bi prihvatila nove sudionike na tržištu rada. EU i njegove države članice još će se više usredotočiti na ispunjenje potreba mladih i poboljšavanje njihovih izgleda za budućnost, posebno nastojanjem da se poveća kvalitetno zapošljavanje i poduzetništvo, uz potporu djelotvornog obrazovanja, strukovnog osposobljavanja, razvoja vještina i pristupa digitalnim tehnologijama i uslugama. EU će također nastojati pojačati osnaživanje mladih i njihovo sudjelovanje u lokalnim gospodarstvima, društvima i donošenju odluka te u provođenju javnih poslova. Time će se također nastojati iskoristiti demografski udio mladih i mogućnost digitalnih inovacija te pružiti prilike mladima da uživaju u većoj mobilnosti i imaju koristi od tehnološkog napretka. 30.Gospodarski je rast trajan i pruža veće koristi najsiromašnijima kada je uključiv. EU i njegove države članice djelovat će kako bi smanjile nejednakost ishoda i prilika. Time će izravno pomoći najsiromašnijim dijelovima društva te promicanju uključivijeg i održivijeg rasta koji ne ugrožava buduće generacije. Da bi uklonili sve veće gospodarske i društvene nejednakosti, EU i njegove države članice podupirat će nacionalne putove razvoja koji maksimalno povećavaju pozitivne socijalne ishode i učinke i koji posvećuju odgovarajuću pozornost boljem dijeljenju prednosti rasta, bogaćenju i otvaranju pristojnih radnih mjesta te poboljšanom pristupu faktorima proizvodnje, kao što su zemlja ili financije. Radit će sa zemljama partnerima na promicanju politika progresivnog oporezivanja i redistribucije javnih troškova koje promiču pristup kvalitetnim osnovnim uslugama za sve, posebno kvalitetnom obrazovanju te kvalitetnim zdravstvenim i sanitarnim uslugama. Također će podržati učinkovite, održive i ravnopravne sustave socijalne zaštite da bi se jamčio osnovni prihod, spriječio povratak krajnjeg siromaštva i stvorila otpornost. Procjenjivat će odrednice i kretanja gospodarskih i društvenih nejednakosti te jačati svoje alate i pristupe kako bi bili djelotvorniji u uklanjanju nejednakosti, među ostalim integracijom smanjenja neravnopravnosti u svoje aktivnosti. Promicat će prava osoba s invaliditetom i nastojati osigurati njihovo ravnopravno sudjelovanje. 31.EU i njegove države članice čvrsto će promicati zaštitu i ispunjenje prava žena i djevojaka. Nastojat će ispuniti obveze prema Konvenciji o uklanjanju svih oblika diskriminacije žena. Ostaju predani promicanju, zaštiti i ispunjenju svih ljudskih prava, potpunoj i djelotvornoj provedbi Pekinške platforme za djelovanje i Akcijskog programa iz Kaira s Međunarodne konferencije o stanovništvu i razvoju te ishoda svojih revizijskih konferencija, te u tom kontekstu ostaju predani spolnom i reproduktivnom zdravlju i pravima. 32.EU i njegove države članice više će se usredotočiti na iskorjenjivanje siromaštva u jako siromašnim, osjetljivim ili sukobima pogođenim zemljama u kojima u doglednoj budućnosti domaći resursi neće biti dovoljni za pružanje osnovnih društvenih usluga za sve; bolja usredotočenost na ljudski razvoj ostaje ključna. 33.EU i njegove države članice ojačat će otpornost, posebno osjetljivog stanovništva, na pritiske u području okoliša i u gospodarstvu, prirodne i ljudski izazvane katastrofe i globalne prijetnje zdravlju. Sustavno će u svoje djelovanje integrirati cilj da se pojedinci, zajednice i zemlje znaju bolje pripremiti na pritiske i udarce, podnijeti ih, prilagoditi im se i brzo se oporaviti od njih bez ugrožavanja dugoročnih izgleda za razvoj. Za to će biti potrebni bliskija suradnja i komplementarno djelovanje razvojnih i humanitarnih aktera na temelju zajedničke analize rizika i osjetljivosti. Tijekom produljenih kriza EU i njegove države članice štitit će dugoročne socijalne strukture, usklađeno pružati humanitarnu i razvojnu pomoć te integrirati dugoročno raseljene ljude u šire planiranje razvoja, uključujući pristup obrazovanju i pristojnim radnim mjestima. 34.EU i njegove države članice promicat će otpornost dugoročno prisilno raseljenih osoba i njihovo uključivanje u gospodarski i društveni život zemalja domaćina, uviđajući da su sposobnosti raseljenih osoba bitne vrijednosti koje oni nose sa sobom i koje su ključne za njihovu otpornost i ponovno izgrađivanje njihovih života. EU i njegove države članice primijenit će pristup utemeljen na pravima, posvećujući posebnu pozornost maloljetnicima u pratnji ili bez pratnje i ostalim vrlo osjetljivim osobama. 3.2. Planet – zaštita okoliša, upravljanje prirodnim resursima i sučeljavanje s klimatskim promjenama 35.Održivost okoliša, uključujući stabilnu klimu, neophodna je za iskorjenjivanje siromaštva i za održivi razvoj, posebno za najsiromašnije dijelove društva. Dobrobit ljudi i otpornost društva ovisi o zdravim ekosustavima i funkcionalnom okolišu. Propadanje okoliša, uključujući klimatske promjene, može poništiti gospodarski napredak, ugroziti mir i stabilnost te uzrokovati migracije velikih razmjera. Uz posebne mjere, okolišni prioriteti moraju biti integrirani u sve sektore razvojne suradnje, uključujući preventivno djelovanje. Odgovoran privatni sektor i primjena načela „onečišćivač plaća” također će biti ključni za uspjeh. EU i njegove države članice promicat će učinkovitost resursa i održivu potrošnju i proizvodnju u cilju odvajanja gospodarskog rasta od propadanja okoliša i omogućiti prijelaz na kružno gospodarstvo. Također će se bolje koristiti znanošću, tehnologijom i inovacijama za promicanje održivosti okoliša te promicati partnersku uporabu opsežnih podataka i informacija dostupnih kroz europske i međunarodne programe za praćenje Zemlje kako bi se olakšalo odlučivanje na temelju dokaza koje uzima u obzir stanje okoliša. 36.EU i njegove države članice podupirat će očuvanje svih prirodnih resursa i održivo upravljanje njimate očuvanje i održivu uporabu bioraznolikosti i ekosustava, uključujući šume, oceane, obalna područja, riječne slivove i ostale ekosustave. Promicat će i dodatne prednosti održivog upravljanja, uključujući poboljšanje otpornosti na klimatske promjene i prilagođavanja njima. Povećat će integraciju održivosti u svim sektorima suradnje i povećati svijest o problemima povezanima s okolišem u dijalozima s partnerima. Promicat će uporabu računovodstva prirodnog kapitala. Podupirat će bolje upravljanje i izgradnju kapaciteta za održivo upravljanje prirodnim resursima, promicanje uključivanja dionika i poštovanje prava svih, uključujući autohtone i lokalne zajednice. Promicat će zaštitu i obnovu morskih ekosustava radi postizanja zdravih i produktivnih oceana, održivo upravljanje oceanskim resursima i održivo ribarstvo, među ostalim boljim upravljanjem oceanima i razvojem plavog gospodarstva. 37.U Programu do 2030. traži se hitan angažman svih za globalna javna dobra. EU i njegove države članice provest će Program do 2030. i Pariški sporazum o klimatskim promjenama koordiniranim, koherentnim djelovanjem kako bi potpuno iskoristili sinergije, također i na temelju drugih međunarodnih okvira kao što su Okvir iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa i Novi program za gradove. 38.EU i njegove države članice integrirat će okoliš i klimu, uključujući ublažavanje klimatskih promjena i prilagođavanje njima, u sve svoje strategije razvojne suradnje. Podupirat će nacionalne strategije, uključujući planiranje i izradu programa između vlada, čime se promiče otpornost, smanjuju klimatske opasnosti i doprinosi smanjenju emisija, u skladu s provedbom nacionalno utvrđenih doprinosa u okviru Pariškog sporazuma. Zauzvrat, pravno obvezujući karakter Pariškog sporazumai zahtjev za donošenje nacionalno utvrđenih doprinosa mogu dati i poticaj nacionalnom razvojnom planiranju u kontekstu Programa do 2030.

39.Energija je ključni pokretač razvoja i ključ rješenja za održivi planet. Razmjer financijskih ulaganja potrebnih za ostvarenje univerzalnog pristupa čistim energetskim uslugama iziskuje angažman brojnih aktera. EU i njegove države članice povećat će suradnju sa svim relevantnim stranama, uključujući privatni sektor, na upravljanju potražnjom za energijom, energetskoj učinkovitosti, proizvodnji obnovljive energije te razvoju i prijenosu čistih tehnologija. Također će promicati postupno ukidanje subvencija za fosilna goriva, stabilna i transparentna energetska tržišta, primjenu pametnih mreža te uporabu digitalnih tehnologija za održivo upravljanje energijom. Održiva energija i klimatske promjene Pristup održivoj i cjenovno pristupačnoj energiji i rješavanju problema klimatskih promjena dva su izazova koji iziskuju usku koordinaciju djelovanja kako bi se postigao održivi razvoj u njegove tri dimenzije. Zemlje u razvoju trebaju energiju za promicanje uključivog rasta i daljnje poboljšanje životnog standarda na ekološki prihvatljiv način. Ulaganjem u energiju može se osigurati pristup čistoj vodi, čistom kuhanju, obrazovanju i zdravstvenoj skrbi, a mogu se i stvoriti radna mjesta i poduprijeti lokalna poduzeća. EU i njegove države članice rješavat će energetsko siromaštvo doprinosom univerzalnom pristupu energetskim uslugama koje su cjenovno pristupačne, moderne, pouzdane i održive, sa sve većom usmjerenošću na obnovljivu energiju. Potpora Africi i našem susjedstvu u ovom energetskom prijelazu bit će dio okvira za omogućavanje Energetske unije EU-a. Ona će biti u skladu s trajnim djelovanjem EU-a u skladu s njegovim globalnim vodstvom u borbi protiv klimatskih promjena i pružanju podrške trećim zemljama u rješavanju problema klimatskih promjena i prijelazu na gospodarstvo s niskim emisijama otporno na klimatske promjene. Uzimajući u obzir različite uvjete u partnerskim zemljama, EU i njegove države članice rješavat će ta pitanja strateškim dijalogom, razmjenom najboljih praksi i znanja te razvojnom suradnjom. Strateška ulaganja u održivu energiju upotrebljavat će se za potporu poboljšanju regulatornih okvira koji omogućavaju razvoj zdravog energetskog sektora i za poticanje privatnog financiranja. Djelovanje EU-a mora se poduprijeti ključnim pokretačima, uključujući političku odgovornost i partnerstva, odgovarajući regulatorni okvir energetskog sektora i poticanje ulaganja. Ova poboljšana strategija osigurat će konstruktivan i dosljedan angažman EU-a s partnerima za energiju i klimu. 3.3. Blagostanje – uključivi i održivi rast i radna mjesta 40.Ključni je izazov Programa do 2030. postizanje uključivog i održivog rasta i stvaranje pristojnih radnih mjesta, posebno za žene i mlade. EU i njegove države članice promicat će gospodarsku transformaciju kojom se stvaraju pristojna radna mjesta, proizvodi dovoljno prihoda za javne usluge te potiču održivi vrijednosni lanci. To uključuje promicanje održivih obrazaca potrošnje i proizvodnje u kružnom gospodarstvu, učinkovitost resursa i prijelaz na razvoj s niskim emisijama i otpornošću na klimu. Uključivi održivi rast temelji se na dugoročnoj otpornosti u partnerskim zemljama omogućujući ranjivim i najugroženijim skupinama stanovništva uživanje u blagostanju i stvaranju radnih mjesta te koristi od njih. To je srednjoročno i dugoročno rješenje za rješavanje temeljnih uzroka nestabilnosti, nezakonitih migracija i prisilnog raseljavanja. 41.EU i njegove države članice pomoći će zemljama u razvoju da postanu povoljnije za poslovanje. Doprinijet će poboljšanju uvjeta za gospodarske djelatnosti promicanjem boljih politika i regulatornog okruženja, boljeg okruženja za poslovanje, novih modela poslovanja i većeg kapaciteta vlada. Promicat će pristup financijskim uslugama, uključujući za žene, za siromašne i za mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća. Također će promicati inicijative privatnog sektora i socijalna poduzeća koja pružaju lokalne usluge. Ulaganje javnog sektora u kapacitete za istraživanje i inovacije u zemljama u razvoju također može pomoći u pokretanju ulaganja privatnog sektora te gospodarskog i društvenog razvoja. 42.EU i njegove države članice promicat će i olakšavati trgovinu i ulaganje u zemljama u razvoju radi potpore održivom razvoju. EU ima veliko iskustvo u otvaranju svojih tržišta najmanje razvijenim zemljama i nastavit će promovirati trgovinu kao ključni pokretač rasta i smanjenja siromaštva u zemljama u razvoju. Provedbom strategije „Trgovina za sve” EU i njegove države članice podupirat će svoje trgovinske partnere u ispunjenju njihove obveze prema Akcijskom planu iz Adis Abebe da integriraju održivi razvoj u sve razine trgovinske politike i postignu napredak u nizu ciljeva održivog razvoja. EU i njegove države članice koordinirat će programe razvojne suradnje s alatima trgovinske politike kako bi poduprli provedbu odredaba iz trgovinskih sporazuma koji se odnose na trgovinu i održivi razvoj. Kombinirat će vještine i resurse privatnog sektora s potpornim trgovinskim politikama i instrumentima, Pomoći za trgovinu i gospodarskom diplomacijom, što će promicati uključiv i održiv gospodarski rast i pomoći trećim zemljama u donošenju modela rasta koji uzimaju u obzir nedovoljne resurse i mjere za borbu protiv klimatskih promjena. Ulaganje Program do 2030. i Akcijski plan iz Adis Abebe pružaju okvir unutar kojega odgovorno ulaganje može doprinijeti održivom razvoju u svim njegovim dimenzijama. Može usmjeravati odluke o resursima u cilju potpore ljudskim kapacitetima, infrastrukturi, institucijama i uslugama kako bi se osigurao maksimalni povrat. Ulaganje je važno sredstvo provedbe Programa do 2030. Održiva ulaganja pomažu u diversificiranju gospodarstava, povezuju ih s regionalnim i globalnim vrijednosnim lancima, promiču regionalnu integraciju i trgovinu, poboljšavaju lokalnu gospodarsku vrijednost i ispunjavaju društvene potrebe. Svrha je predloženog Europskog plana za vanjska ulaganja pružiti integrirani financijski paket za financiranje ulaganja u Africi i susjedstvu EU-a. Plan uključuje Europski fond za održivi razvoj, tehničku pomoć za razvoj održivih projekata i privlačenje ulagača i niz mjera usmjerenih na bolje gospodarsko upravljanje i poslovna okruženja te suradnju s privatnim sektorom. Razvijat će se na osnovu iskustva EU-a u kombiniranju javnih bespovratnih sredstava sa zajmovima trećih osoba radi poticanja više financiranja održivog razvoja. Plan uključuje novi instrument jamstva za poticanje dodatnog financiranja, posebno iz privatnog sektora, baveći se ključnim čimbenicima koji promiču ulaganje. Jamstvo će financirati EU i, gdje je to moguće, ostali sudionici te će se upotrijebiti za apsorbiranje potencijalnih gubitaka prihvatljivih ulagača (uključujući međunarodne financijske institucije i ulagače iz privatnog sektora) te će tako smanjiti profil rizičnosti ulaganja u zemljama u razvoju. Provedba Plana stoga bi doprinijela rastu i stvaranju radnih mjesta, isporučivanju inovativnih proizvoda i usluga i privlačenju privatnih ulaganja. Doprinijet će postizanju ciljeva održivog razvoja te tako i borbi protiv temeljnih uzroka migracija. EU i njegove države članice također će doprinijeti povećavanju privatnih i javnih ulaganja u niskougljično, zeleno gospodarstvo otporno na klimatske promjene. Nastojat će doprinijeti poboljšanju učinkovitosti resursa, odvajanju rasta od onečišćenja okoliša, promicanju održive potrošnje i proizvodnje te smanjenju osjetljivosti. Ulagat će se u partnerstvu s lokalnim poduzećima i akterima te uz poštovanje prava zemljišta i radnih prava. 43.EU i njegove države članice surađivat će s domaćim i međunarodnim privatnim sektorom, uključujući organizacije poslodavaca i radnika, na promicanju odgovornih, održivih i djelotvornih pristupa. Privatni sektor trebao bi provoditi odgovorne i održive aktivnosti koje doprinose provedbi Programa do 2030. EU i njegove države članice promicat će mobilizaciju privatnih resursa za razvoj u područjima sa značajnim potencijalom za transformaciju za održivi razvoj, uključujući održivu poljoprivredu, čistu energiju, otpornu infrastrukturu, zdravlje, zeleno i kružno gospodarstvo i digitalizaciju. Veća primjena odgovornih praksa u većem broju poduzeća EU-a s lancima opskrbe u zemljama u razvoju, u bliskom partnerstvu s javnim i privatnim dionicima i uz promicanje poštene i etičke trgovine, znatno bi doprinijela provedbi Programa do 2030. Održivi razvoj i korporativne obveze društvene odgovornosti moraju se automatski ugrađivati u poslovne modele. EU i njegove države članice nastavit će podržavati odgovorne poslovne prakse i odgovorno upravljanje lancima opskrbe, integrirajući ljudska i radna prava, financijsko poštenje te standarde zaštite okoliša i dostupnost. Radit će na sprječavanju zlouporabe ljudskih prava i promicanju vodećih načela UN-a o poslovanju i ljudskim pravima. Promicat će radne standarde kojima se osiguravaju pristojni uvjeti zapošljavanja za radnike, posebno one koje je definirala Međunarodna organizacija rada, kako u formalnom tako i u neformalnom sektoru, među ostalim podupiranjem prijelaza s neformalnog na formalno gospodarstvo. 44.Održiva poljoprivreda, zajedno s održivim ribarstvom i akvakulturom, i dalje je ključni pokretač iskorjenjivanja siromaštva i održivog razvoja. Dvije trećine siromašnog stanovništva na svijetu ovisi o poljoprivredi kao izvoru sredstava za život, a mnoge zemlje u razvoju i dalje uvelike ovise o trgovini malim brojem proizvoda. Potrebno je ulagati u održivu poljoprivredu kako bi se diversificirali sustavi proizvodnje, spriječila pothranjenost, povećala produktivnost i stvaralo više radnih mjesta, bez štete za okoliš. U Africi su potrebna velika ulaganja privatnog sektora, posebno jer je poljoprivredno-prehrambeni i poljoprivredno-industrijski sektor ključni sektor za stvaranje kratkoročno i srednjoročno potrebnih radnih mjesta. Tim se ulaganjima moraju štititi tla, čuvati izvori vode, spriječiti uništavanje šuma i održavati zdravi ekosustavi. Mali poljoprivrednici i siromašni i dalje su najvažniji, uz posebni naglasak na integraciju mladih i osnaživanje žena. Održiva poljoprivreda mora iskoristiti potencijal poljoprivrede za ublažavanje stakleničkih plinova uz poboljšanje otpornosti na posljedice klimatskih promjena. EU i njegove države članice nastojat će razviti poljoprivredne vrijednosne lance koji koriste siromašnima i potiču poljoprivrednu industriju na stvaranje radnih mjesta i dodane vrijednosti. To uključuje povećanje kvalitete sanitarnih i fitosanitarnih uvjeta, promicanje praksa održivog ribarstva i akvakulture te podupiranje mjera za borbu protiv nezakonitog ribolova, zagađenja mora i posljedica klimatskih promjena. EU će nastojati poboljšati upravljanje povezano sa zakupljivanjem zemljišta, oceana i šuma. 45.Zemlje u razvoju nezabilježenom brzinom prihvaćaju digitalne tehnologije. Međutim, zbog manjka povezivosti, uglavnom u Africi, i ograničene konkurentnosti digitalne tehnologije većini stanovništva nisu dostupne. 46.EU i njegove države članice nastavit će razvijati svoju potporu za promicanje informacijskih i komunikacijskih tehnologija u zemljama u razvoju kao snažnih poticaja za rast („Digitalne tehnologije za razvoj”). Usredotočit će se na bolje uključivanje digitalnih rješenja u razvoj. Podupirat će poticajna okruženja za digitalnu ekonomiju poboljšavanjem besplatne, otvorene i sigurne povezivosti. Podupirat će digitalno poduzetništvo, inovacije i stvaranje radnih mjesta te promicati uporabu digitalnih tehnologija u drugim prioritetnim područjima (kao što su upravljanje, poljoprivreda, obrazovanje, zdravstvo i energija). Također će podupirati digitalnu pismenost i digitalne vještine za osnaživanje ljudi, uključujući najosjetljivije. 47.EU i njegove države članice podupirat će projektiranje, izgradnju i rad gradskih infrastruktura koje su resursno učinkovitije. Također će podupirati razvoj održivih, međusobno povezanih i sigurnih transportnih mreža te druge otporne infrastrukture za promicanje rasta, trgovine i ulaganja.

48.EU i njegove države članice također će nastojati povećati potencijal gradova kao čvorišta za održivi uključivi rast i inovacije, uzimajući pritom u obzir njihove šire ruralne zajednice. U skladu s Novim programom UN-a za gradove promicat će pružanje osnovnih usluga, održivo planiranje zemljišta, pravedno upravljanje zemljišnim tržištima te održivu urbanu mobilnost. Promicat će uključive i uravnotežene teritorijalne i urbane politike. Izgrađivat će otpornost gradova na pritiske i iskorištavati mogućnosti ostvarenja niskougljičnog gospodarstva otpornog na klimatske promjene. 3.4. Mir – mirna i uključiva društva, demokracija, djelotvorne i odgovorne institucije, vladavina prava i ljudska prava za sve 49.Uključiva društva i odgovorne demokratske institucije preduvjeti su za održivi razvoj i stabilnost. EU i njegove države članice promicat će univerzalne vrijednosti demokracije, dobrog upravljanja, vladavine prava i ljudskih prava za sve u cijelom nizu partnerstava i instrumenata te u svim situacijama, uključujući razvojne mjere. Podupirat će nastojanja na domaćim područjima, prilagođena potrebama i kontekstu svakog društva, u pogledu izgradnje održivih demokratskih država koje su otporne na vanjske i unutarnje udarce. Da bi se ispunili ti ciljevi promicat će odgovorne i transparentne institucije, sudjelovanje u donošenju odluka i javni pristup informacijama. Promicat će djelotvorno upravljanje na više razina, uz sudjelovanje ranjivih skupina, s pomoću partnerstava nacionalnih, podnacionalnih i lokalnih vlada. Podupirat će i promicati otvoren i poticajan prostor za civilno društvo, uključive pristupe i transparentnost u donošenju odluka na svim razinama. Podupirat će inicijative za borbu protiv korupcije. Nastavit će podupirati uključive, transparentne i uvjerljive izbore i aktivno sudjelovanje građana u izbornom ciklusu. Podupirat će demokratsku vladu koja osigurava temeljne slobode, uključujući slobodu religije ili uvjerenja, i univerzalna ljudska prava – građanska, politička, gospodarska, socijalna i kulturna, uključujući promicanje kulturne raznolikosti. Politički dijalog bit će glavna platforma za djelovanje, uključujući dijalog s partnerskim vladama i izvan njih. 50.EU i njegove države članice potiču učinkovite, nezavisne, otvorene i odgovorne pravne sustave za promicanje vladavine prava. Nastavit će podupirati pravosudnu reformu da bi se promicao pristup pravdi za sve, a posebno za siromašne i osjetljive skupine u društvu. 51.Siromaštvo, sukobi, osjetljivost, humanitarne potrebe i prisilno raseljavanje duboko su međusobno povezani i moraju se rješavati na koherentan i sveobuhvatan način. EU i njegove države članice na svim će razinama rješavati različite temeljne uzroke svojih problema, od isključivanja, nejednakosti, kršenja ljudskih prava i nepostojanja vladavine prava do propadanja okoliša, uključujući klimatske promjene. 52.EU i njegove države članice upotrebljavat će razvojnu suradnju kao dio niza politika i instrumenata za sprječavanje sukoba i kriza, upravljanje njima i pomoć u njihovu rješavanju, ispunjavanje humanitarnih potreba te uspostavu trajnog mira i dobrog upravljanja. Primarni cilj razvojne suradnje i dalje je iskorjenjivanje siromaštva te neće biti odstupanja od tog cilja. Stoga će EU i njegove države članice promicati sveobuhvatni pristup sukobima i krizama, usredotočujući se na osjetljivost, sigurnost ljudi i prepoznavanje veza između održivog razvoja, mira i sigurnosti. Ta će se djelovanja odvijati na svim razinama, od globalne do lokalne, te u svim fazama ciklusa sukoba, od ranog upozoravanja i sprječavanja do odgovora na krizu i stabilizacije. U kontekstu razvojne suradnje EU i njegove države članice surađivat će s akterima iz sektora sigurnosti, uključujući u iznimnim okolnostima vojne aktere, na izgradnji kapaciteta za potporu ciljevima održivog razvoja, posebno za postizanje mirnih i uključivih društava. Promicat će zajednička rješenja za probleme u području sigurnosti i razvoja, među ostalim podupiranjem reformi sigurnosnog sektora i izgradnjom kapaciteta za sigurnost i razvoj. Također će usmjeravati svoje napore na sprječavanje i borbu protiv nasilnog ekstremizma jačanjem otpornosti pojedinaca i zajednica na radikalizaciju i ekstremizam, među ostalim poticanjem religijske tolerancije i međureligijskog dijaloga. Nastavit će podržavati načelo odgovornosti za zaštitu i sprječavanje teških zločina. 53.EU i njegove države članice usmjerit će razvojnu suradnju na osjetljive i sukobima pogođene države i podupirati najosjetljivije. Promicanjem i zaštitom ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja EU i njegove države članice proaktivno će doprinijeti izgradnji stabilnosti i sigurnosti te promicanju otpornosti u osjetljivim situacijama. To uključuje napore za borbu protiv kriminala i nasilja u gradovima. Time će se u njihov rad integrirati osjetljivost na sukobe kako bi se maksimalno povećao učinak za mir i sigurnost ljudi. Promicat će mir, izgradnju država, transparentnost, odgovornost i pristup pravdi suradnjom sa svim dionicima na sprječavanju sukoba, uspostavi i održavanju mira. Podupirat će transnacionalnu pravdu kontekstualno određenim mjerama kojima se promiču istina, pravda, odštete i jamstva za neponavljanje. Za stabilizaciju treba premostiti jaz između rješavanja sukoba i uspostave dugoročnog procesa reforme, izgrađujući povjerenje između vlade i stanovništva, među ostalim pokretanjem pružanja usluga. U tom kontekstu EU i njegove države članice revitalizirat će partnerstva s regionalnim partnerima koji ispunjavaju uvjete za to. Uspjeh intervencija povezanih s mirom i sigurnošću posebno ovisi o suradnji s lokalnim akterima i njihovu preuzimanju odgovornosti u tom procesu. EU i njegove države članice bavit će se svim aspektima sprječavanja seksualnog nasilja i nasilja na temelju spola te odgovora na te oblike nasilja u situacijama sukoba i nakon sukoba, te podupirati sudjelovanje žena u prevenciji sukoba, rješavanju sukoba te pomoći i oporavku. 54.EU i njegove države članice provodit će humanitarnu i razvojnu suradnju na usklađeniji i cjelovitiji način te tako aktivno doprinositi izgradnji otpornosti i uklanjanju kronične ranjivosti i rizika. Za to su potrebne poboljšane prakse suradnje razvojnih i humanitarnih zajednica kako bi se bolje povezali pomoć, rehabilitacija i razvoj, uključujući veću razmjenu informacija, koordinaciju donatora, zajedničku analizu rizika i osjetljivosti, zajedničku definiciju strateških prioriteta, zajedničko programiranje, strategije prijelaza i EU-ov Sustav ranog upozoravanja na sukobe. EU i njegove države članice osigurat će rani angažman i blisku suradnju političkih i razvojnih aktera od početka kako bi pomogli i doprinijeli u intervencijama humanitarnih aktera u krizama i ranom oporavku. Najvažnije je osiguravanje humanitarnog pristupa za pružanje osnovne pomoći te zaštita humanitarnih načela i prava, u skladu s obvezama preuzetima na Svjetskom humanitarnom sastanku na vrhu u svibnju 2016. 55.EU i njegove države članice pojačat će napore za izgradnju otpornosti i prilagodljivosti promjenama u skladu s Okvirom iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa za razdoblje 2015. – 2030. i Pariškim sporazumom o klimatskim promjenama. Pomoć ljudima i zajednicama za bolju pripremljenost, smanjenje njihove izloženosti i osjetljivosti te jačanje otpornosti kako bi mogli podnijeti stresne situacije i katastrofe i oporaviti se od njih ključna je za smanjenje štetnih utjecaja i izbjegavanje gubitka života i sredstava za život. EU i njegove države članice uključit će procjene rizika i analize nedostataka u svoje programe razvojne suradnje. Uključit će i pripremljenost na prekogranične prijetnje zdravlju, u skladu s međunarodnim uredbama o zdravstvu, posebno izgradnjom kapaciteta nacionalnih i regionalnih zdravstvenih sustava. 56.Migracija je složen, globalni, dugoročni fenomen koji iziskuje pomno osmišljen, uravnotežen odgovor politika utemeljen na dokazima. U Programu do 2030. jasno se priznaje pozitivan doprinos migracija i mobilnosti uključivom rastu i održivom razvoju. Taj doprinos može koristiti samim migrantima, njihovim obiteljima te matičnim i odredišnim zemljama. Oni su značajni pokretači globalnog gospodarstva: ukupne doznake u zemljama u razvoju 2015. bile su znatno veće od dvostrukog ukupnog iznosa Službene razvojne pomoći. EU i njegove države članice pojačat će napore da bi se iskoristile prilike za razvoj koje pružaju migracije, uz istodobno rješavanje problema povezanih s njima. To će uključivati promicanje ulaganja i inovacija u partnerskim zemljama da bi se poboljšali rast i prilike za zapošljavanje, potporu socijalnim i obrazovnim sustavima te rad s partnerima iz privatnog sektora i drugima kako bi se smanjili troškovi doznaka. 57.Loše upravljanje migracijama može stvoriti velike probleme i negativno utjecati na matične, tranzitne i odredišne zemlje te na same migrante i zajednice kroz koje prolaze ili u kojima se nastanjuju. U najgorem slučaju migrantima se mogu uskratiti ljudska prava, pristup zdravstvu i obrazovanju te postoji rizik da postanu žrtvama prisilnog rada i trgovanja ljudima. Slično tome, loše upravljanje migracijama i u zemljama domaćinima i u tranzitnim zemljama može stvoriti probleme koje treba brzo rješavati, a u ekstremnim slučajevima može znatno opteretiti zdravstvene i obrazovne sustave, upravljanje i cjelokupnu stabilnost i sigurnost zemalja domaćina. Stoga rješavanje migracija pripada u različita područja politika, među ostalim razvoj, dobro upravljanje, ljudska prava, zapošljavanje, zdravstvo, obrazovanje, socijalnu zaštitu i okoliš, uključujući klimatske promjene. EU i njegove države članice doprinijet će tom cilju usklađenijim, sustavnijim i strukturiranijim pristupom kojim se maksimalno povećavaju sinergije i poticaji unutarnjih i vanjskih aspekata politika Unije i u kojem se neposredna humanitarna pomoć izbjeglicama i interno raseljenim osobama kombinira sa strukturiranijom potporom za migracije u okviru razvojne politike, koja će biti važan dio tih nastojanja. Mobilnost i migracije EU i njegove države članice pojačat će napore za bolje upravljanje migracijama i prisilnim raseljavanjem u partnerskim zemljama u svim njihovim aspektima, uključujući uklanjanje temeljnih uzroka. Pojačanim angažmanom doprinijet će sigurnim, uređenim, zakonitim i odgovornim migracijama i mobilnosti ljudi kako bi se ostvarile prilike za razvoj koje pružaju migracije uz istodobno rješavanje problema povezanih s njima. Za uspješno rješavanje migracija i prisilnih migracija potrebne su kratkoročne i dugoročne intervencije, politike i pravni okviri u različitim sektorima kako bi se osigurala zaštita migranata uz istodobno ispunjavanje potreba migranata i domaćeg stanovništva. EU i njegove države članice to će postići postavljanjem migracije kao ključnog dijela dijaloga u vanjskoj politici EU-a, među ostalim pripremom namjenskih odgovora i ojačanim partnerstvima u sklopu pristupa Okvira za partnerstvo. Ta sveobuhvatna partnerstva uključivat će angažman svih politika i alata kojima se mogu rješavati brojni aspekti migracija i prisilnog raseljavanja, uključujući zakonite migracije, nezakonite migracije, trgovanje ljudima, upravljanje granicama, doznake, međunarodnu zaštitu te povratak i reintegraciju, na temelju zajedničke odgovornosti i potpunog poštovanja naših humanitarnih obveza i obveza u pogledu ljudskih prava. U pristupu Okvira za partnerstvo također će se posvetiti veća pozornost uklanjanju pokretača nepravilnih migracija i pojačanog raseljavanja na temelju jače dokazne baze koja je određena specifičnim kontekstom. Djelovanje EU-a i njegovih država članica uključivat će izravan rad sa središnjim i lokalnim tijelima partnerskih zemalja, ali i s nevladinim akterima uključujući građansko društvo i poslovnu zajednicu te međunarodne organizacije. Tim pojačanim naporima EU i njegove države članice aktivno će podupirati izradu globalnih paktova o migracijama i izbjeglicama, kako je zatraženo Deklaracijom o izbjeglicama i migrantima koja je donesena u New Yorku 19. rujna 2016. 4. Partnerstvo – EU kao pokretač provedbe Programa do 2030. 58.U Programu do 2030. jasno se navodi da će, iako svaka zemlja ima primarnu odgovornost za svoj vlastiti gospodarski i socijalni razvoj, sve zemlje i dionici koji djeluju u suradničkom partnerstvu provesti Program. Kao odgovor na globalne izazove i kretanja te budući da su usredotočeni na navedene prioritete, EU i njegove države članice dodatno će poboljšati način na koji ostvaruju suradnju, među ostalim boljim zajedničkim radom. To uključuje poboljšanje djelotvornosti i učinka boljom koordinacijom i usklađenošću. Kako bi bila djelotvornija u postizanju svojih ciljeva, posebno u iskorjenjivanju siromaštva, razvojna politika EU-a mora se moći prilagođavati i odgovarati na hitne potrebe, moguće krize i razvoj prioriteta politika.

4.1. Bolji zajednički rad 59.EU i njegove države članice na razini zemalja poboljšat će zajedničko programiranje u razvojnoj suradnji kako bi poboljšali svoj kolektivni učinak objedinjavanjem resursa i kapaciteta. S obzirom na sve veće probleme, sada su više nego ikada potrebni zajednička vizija potpore EU-a u skladu s nastojanjima partnerskih zemalja te jači dijalog u okviru politika i politički dijalog. Radeći zajedno EU i njegove države članice razmjenjivat će znanje i razvijati strateške odgovore utemeljene na analizi kvalitete u kontekstu zemalja, uključujući siromaštvo i održivost i cjelokupni odnos zemlje s EU-om, primjerice u pitanjima sigurnosti, trgovine ili migracije. Pritom će se u obzir uzeti posebni prioriteti i politike zemlje i sektora te dostupna sredstva za financiranje razvoja u skladu s Akcijskim planom iz Adis Abebe. EU i njegove države članice nastojat će uspostaviti bolju koordinaciju i bolje sinergije, među ostalim zajedničkim procesima programiranja i u osjetljivim i sukobima pogođenim državama s pomoću zajedničke analize sukoba. 60.Bolji učinak osigurat će se većom uporabom jedinstvenih strategija odgovora EU-a i, gdje je to prikladno, zajedničkim okvirnim programima. Pritom bi trebalo uzeti u obzir i usporedive prednosti drugih zemalja i međunarodnih aktera. Time će se doprinijeti smanjenju fragmentacije te poboljšanju djelotvornosti. Zajednički okviri za nadzor i rezultate bit će središnji elementi jedinstvenog strateškog odgovora kako bi se održao zamah, osigurale informacije za dijalog i poboljšala međusobna odgovornost. Zajedničko programiranje trebalo bi biti otvoreno ostalim relevantnim donatorima i međunarodnim akterima na razini zemlje. 61.EU i njegove države članice podupirat će partnerske zemlje zajedničkim mjerama u cilju provedbe suradnje. Zajedničke mjere mogu se provoditi na nacionalnoj, regionalnoj ili međunarodnoj razini i njima će se osigurati koherentna i djelotvorna potpora EU-a određenim sektorima, za posebna tematska područja ili za zajednički cilj prilagođen kontekstima zemalja. Time bi se trebalo ojačati koordinirani dijalog o politikama s partnerskim zemljama povezan s drugim područjima vanjskog djelovanja te povezati stručno znanje EU-a radi postizanja boljeg učinka. 62.Zajednička će djelovanja biti otvorena svim partnerima EU-a koji se slažu i koji mogu doprinijeti zajedničkoj viziji, uključujući i partnere iz privatnog sektora i građanskog društva. To može uključivati i druge vlade koje jednako razmišljaju, Ujedinjene narode te ostale međunarodne organizacije. Zajednička djelovanja moraju se temeljiti na jakoj bazi znanja te se u njima moraju uzeti u obzir svi dostupni izvori potpore. Zajednička djelovanja mogu se provesti kroz različite modalitete i biti utemeljena na usporedivoj prednosti različitih aktera. Ta će se djelovanja pratiti i ocjenjivati zajednički, na temelju zajedničkog okvira za rezultate. 63.Koordinirani rad EU-a i njegovih država članica u vezi s potporom iz proračuna pomoći će u nastojanjima da se ciljevi održivog razvoja provedu u partnerskim zemljama, poboljšati makroekonomsko i javno financijsko upravljanje te poboljšati poslovno okruženje. Potpora iz proračuna, prema potrebi te za one koji su voljni sudjelovati, upotrebljavat će se za osnaživanje partnerstva sa zemljama u razvoju, vlastite odgovornosti i međusobne odgovornosti zemalja na temelju zajedničkih načela, ciljeva i interesa te kao odgovor na političke, gospodarske i socijalne uvjete partnerskih zemalja. Potpora iz proračuna primjenjivat će se dosljedno s načelima razvojne učinkovitosti i pratit će je razvoj kapaciteta te prijenos znanja i stručnosti. Stoga će se njome nadopunjavati nastojanja zemalja u razvoju da više prikupljaju i bolje troše u cilju održivog razvoja te da promiču uključivi rast i stvaranje radnih mjesta, iskorjenjivanje siromaštva, smanjenje nejednakosti i mirna društva. Potpora iz proračuna može doprinijeti i uklanjanju uzroka osjetljivosti te promoviranju stabilnosti i izgradnje države u zemljama u osjetljivim situacijama ili u tranziciji. 64.Uzajamni fondovi EU-a pružaju prilike za uspješno zajedničko djelovanje EU-a, država članica i ostalih razvojnih partnera. Uzajamni fondovi EU-a omogućuju EU-u i njegovim državama članicama udruživanje sredstava, brzo i fleksibilno odlučivanje i provedbu te maksimiziranje učinka, djelotvornosti i vidljivosti razvojne suradnje EU-a radi ostvarivanja ciljeva održivog razvoja. Oni pružaju upravnu učinkovitost i visoku dodanu vrijednost, među ostalim angažiranjem donatora koji su voljni financijski doprinijeti, ali nemaju kapaciteta za lokalno djelovanje. 65.Kombiniranje javnih bespovratnih sredstava i zajmova, čime se također može poticati privatno financiranje, još je jedno važno sredstvo za provedbu Programa do 2030. Kombiniranje je primjenjivo na sve regije vanjske suradnje EU-a u sektorima koji uključuju energiju, promet i vodnu infrastrukturu, potpore za mala i srednja poduzeća, socijalne sektore i okoliš. Bit će potreban jači angažman privatnog sektora koristeći se inovativnim financijskim instrumentima za pomoć u privlačenju više privatnog financiranja za održivi razvoj, uključujući za mjere u području klimatskih promjena. Kombiniranje je glavna sastavnica predloženog europskog plana za vanjska ulaganja. Blisko partnerstvo s Europskom investicijskom bankom i drugim financijskim institucijama EU-a i država članica bit će ključna značajka aktivnosti kombiniranja EU-a. Druge međunarodne financijske institucije također će biti uključene. 66.EU i njegove države članice koordinirat će i razvijati ujednačene stavove u međunarodnim forumima o svim pitanjima povezanima s Konsenzusom. To će poboljšati i kolektivni utjecaj EU-a i država članica, ali i doprinijeti djelotvornijim multilateralnim raspravama. 4.2. Poticanje jačih i uključivijih partnerstava s više dionika 67.Jača partnerstva u središtu su pristupa EU-a za provedbu ciljeva održivog razvoja. EU i njegove države članice bliskije će surađivati sa svim ostalim relevantnim dionicima za promicanje provedbe Programa do 2030. 68.Nacionalne vlade imaju primarnu odgovornost za provedbu Programa do 2030. U odnosima s partnerskim zemljama EU i njegove države članice ponovno će naglasiti vlastitu odgovornost zemalja, partnerstvo i dijalog kako bi doprinijele većoj djelotvornosti. Pružit će potporu uključivom nacionalnom planiranju u zemljama u razvoju. Promicat će otvorene dijaloge vlada sa svim dionicima u fazama planiranja, provedbe i revizije. Takvi procesi pomoći će nacionalnim vladama da procjene dostupna sredstva za provedbu, utvrde nedostatke i odaberu odgovarajuća područja za razvoj i ostalu međunarodnu suradnju. Osnovni cilj bit će izgradnja kapaciteta zemlje u razvoju za provedbu Programa do 2030. To će uključivati potporu zapokretanje i djelotvornu uporabu domaćeg javnog financiranja, koje predstavlja daleko najveći i najstabilniji izvor za financiranje održivog razvoja. Također će uključivatipromicanje sustava e-uprave za učinkovito prikupljanje poreza i transparentnost u uporabi javnih financijskih sredstava. EU i njegove države članice podupirat će izgradnju kapaciteta za nacionalne okvire za nadzor, kvalitetno prikupljanje, raščlanjivanje i analizu podataka te dosljednost politika održivog razvoja. 69.Ostvarivanje većine ciljeva održivog razvoja ovisit će i o aktivnoj uključenosti lokalnih tijela. EU i njegove države članice podupirat će reforme decentralizacije, prema potrebi, za osnaživanje lokalnih tijela za bolje upravljanje i razvojni učinak. Podupirat će procese za pomoć ljudima u djelotvornoj interakciji s lokalnim vladama u svim fazama planiranja i provedbe politika. 70.Za uspješnu provedbu potrebno je i stvarati jača partnerstva izvan vlada. EU i njegove države članice proširit će partnerstva s privatnim sektorom, civilnim društvom, uključujući sindikate i organizacije poslodavaca, multilateralnim organizacijama, akademskom zajednicom, skupinama iz dijaspore i drugima. Nastavit će podupirati izgradnju kapaciteta relevantnih dionika. 71.EU i njegove države članice produbit će svoja partnerstva s organizacijama civilnog društva. Promicat će radni prostor i poticajna okruženja u kojima organizacije civilnog društva mogu u potpunosti ispunjavati svoje zadaće zagovaranja i provedbe. Podupirat će nastojanja organizacija civilnog društva za djelotvornu i transparentnu razvojnu suradnju usmjerenu na rezultate. 72.EU i njegove države članice prepoznaju ključnu ulogu privatnog sektora kao pokretača dugoročnog održivog razvoja i potrebu za angažmanom s tim sektorom s pomoću strukturiranog dijaloga i zajedničkih razvojnih ciljeva. EU i njegove države članice razvit će praktične partnerske sporazume koji potiču suradnju, transparentni su i otvoreni za poslovanja i sudjelovanje ostalih dionika. Podupirat će održive i etičke poslovne prakse i stvarati poticaje za ulaganja privatnog sektora u globalni održivi razvoj. 73.EU i njegove države članice radit će s multilateralnim organizacijama, uključujući sustav Ujedinjenih naroda, Međunarodni monetarni fond, Grupu Svjetske banke, G7, G20, OECD i druge multilateralne institucije, u cilju poticanja njihova usklađivanja s Programom do 2030. i uzajamne potpore njegovoj provedbi. EU i njegove države članice nastojat će uspostaviti sinergije s Ujedinjenim narodima, i globalno i s timovima zemalja UN-a na terenu, među ostalim da bi se poboljšala djelotvornost UN-a. Promicat će sudjelovanje zemalja u razvoju u upravljanju multilateralnim organizacijama. 4.3. Prilagođena partnerstava za razvoj koja odražavaju kapacitete i potrebe

74.Da bi bio učinkovit, angažman EU-a u obliku razvojnih mjera mora se razlikovati prema kapacitetima i potrebama zemalja u razvoju. EU i njegove države članice radit će sa zemljama u razvoju na sve različitiji i prilagođeniji način. Partnerstva moraju obuhvatiti razvojnu suradnju i financijsku pomoć te ići i dalje od toga da bi se uključio niz strategija, politika i instrumenata koji bi održavali sve veću različitost uvjeta u zemljama u razvoju. 75.Financijska suradnja EU-a bit će usmjerena onamo gdje je najviše potrebna i gdje može imati najviše utjecaja. EU i njegove države članice i dalje će usmjeravati svoju razvojnu suradnju prvenstveno na najsiromašnije zemlje, uključujući najmanje razvijene zemlje te osjetljive i sukobom pogođene zemlje koje imaju najniži potencijal za porast financija i najveće nedostatke sredstava za postizanje ciljeva održivog razvoja te koje će i dalje iznimno ovisiti o međunarodnom javnom financiranju. Potreban je trud da bi se prepoznalo ljude koji su zapostavljeni i doprlo do njih, pružanjem osnovnih usluga, povećanjem izgleda za rast i izgradnjom otpornosti na udarce. 76.EU i njegove države članice razvit će svoj angažman s naprednijim zemljama u razvoju i dalje od financijske suradnje. Te zemlje trebaju manje koncesijskih oblika pomoći ili ih ne trebaju, ali su ključni za provedbu Programa do 2030. EU i njegove države članice uključit će se u dijalog o razvojnoj politici te o nizu politika s tim zemljama kombiniranjem političke, sigurnosne, gospodarske, znanstvene, tehničke, tehnološke i prilagođene financijske suradnje, prema potrebi. Inovativna suradnja s naprednijim zemljama u razvoju Naprednije zemlje u razvoju i dalje su ključne za provedbu Programa do 2030. I dalje imaju velik broj ljudi koji žive u siromaštvu unutar njihovih granica i često ih obilježavaju visoke razine nejednakosti. Imaju važan utjecaj i moć u svojim regijama. Njihova suradnja jug-jug s drugim zemljama u razvoju brzo raste i predstavlja važan dio ukupne međunarodne suradnje. Kao velika gospodarstva imaju sve veći utjecaj na globalna javna dobra i globalne probleme, uključujući klimatske promjene. EU i njegove države članice razvijat će nova partnerstva s naprednijim zemljama u razvoju kako bi promicali provedbu Programa do 2030., uključujući održivi razvoj, iskorjenjivanje siromaštva i ostale zajedničke interese. U središtu tih partnerstava bit će dijalog o javnim politikama i reformi, uzimajući u obzir raznolikosti zemalja sa srednjim dohotkom i potrebu za prilagođenim pristupima. Dijalogom o politikama promicat će se zajednički interesi te utvrditi zajednički prioriteti i partnerstva. Podupirat će se provedba ciljeva održivog razvoja, što će osigurati zajednički i integrirani okvir za suradnju i pomoći u zaštiti globalnih javnih dobara i rješavanju globalnih problema. Suradnja bi se mogla odvijati u samim partnerskim zemljama, njihovim regijama, trećim zemljama ili globalno. Ta nova partnerstva promicat će razmjenu najbolje prakse, tehničke pomoći i znanja. Uz to, EU i njegove države članice uključit će se u suradnju i dijalog s tim zemljama sa srednjim dohotkom koje postaju novi donatori u cilju razmjene dobrih praksa, promicanja suradnje jug-jug i trostrane suradnje te zajedničkog rada radi potpore manje naprednim zemljama u provedbi Programa do 2030. 77.Konsenzus će usmjeravati i djelovanja u okviru regionalnih sporazuma, strategija i politika koje se odnose na zemlje u razvoju. Budućim okvirima za odnose sa zemljama, uključujući zemlje Afrike, Kariba i Pacifika, promicat će se konkretna provedba Programa do 2030. na regionalnoj razini. To će biti središnji element rada na potpori Programu te prilika za usmjeravanje ciljeva Konsenzusa u našoj suradnji s partnerima, uključujući partnerske zemlje Afrike, Kariba i Pacifika. 78.Program do 2030. pruža transformativan politički okvir za sve zemlje te usmjerava djelovanje EU-a u susjednim zemljama u okviru revidirane europske susjedske politike. Ta se politika temelji na zajedničkim prioritetima EU-a i njegovih država članica te njihovih partnera, čime se olakšava ostvarenje Programa do 2030. Ti prioriteti europske susjedske politike usmjereni su na: dobro upravljanje, demokraciju, vladavinu prava i ljudska prava; gospodarski razvoj za stabilizaciju s posebnim naglaskom na mlade, obrazovanje i zapošljavanje; povezivost, održivu energiju i klimatske promjene; sigurnost te migracije i mobilnost. Revidirana susjedska politika također je usmjerena na uključivanje regionalnih partnera izvan europskog susjedstva u međusektorskim pitanja kao što su migracije i energija. EU i njegove države članice upotrebljavat će različite instrumente u svojem susjedstvu, u skladu s djelovanjem EU-a u okviru Programa do 2030. 5. Ojačavanje pristupa za poboljšanje učinka EU-a 5.1. Mobilizacija i djelotvorna uporaba svih sredstava provedbe 79.Kako bi se odrazio okvir određen u Akcijskom planu iz Adis Abebe i Programu do 2030., EU i njegove države članice moraju prilagoditi svoj pristup, mobilizirati i djelotvorno iskoristiti sva sredstva provedbe. 80.EU i njegove države članice radit će s partnerskim zemljama na promicanju dobrih okvira politika za provedbu Programa do 2030. Podupirat će državne kapacitete za formiranje i provedbu politika nacionalnog razvoja i za povećanje odgovornosti i prilagodljivosti građanima. 81.EU i njegove države članice dodatno će se usredotočiti na domaće stvaranje dodatnih resursa za održivi razvoj u partnerskim zemljama. To će uključivati promicanje mobilizacije domaćih resursa, poticanje međunarodne trgovine kao pokretača razvoja i borbe protiv nezakonitih financijskih tokova. 82.Domaće javno financiranje ključno je za napore svih zemalja za provedbu Programa do 2030. EU i njegove države članice podupirat će nastojanja zemalja u razvoju za jačanje mobilizacije prihoda te upravljanja dugom i javnim rashodima, razvoj poreznih sustava, povećanje učinkovitosti javnih rashoda i postupno ukidanje subvencija za fosilna goriva. Službena razvojna pomoć i dalje ima važnu ulogu u nadopunjavanju nastojanja zemalja, posebno onih najsiromašnijih i najosjetljivijih, da mobiliziraju resurse na domaćoj razini. Boljim povezivanjem potpore iz proračuna i kombiniranja EU i njegove države članice mogu doprinijeti poboljšanju učinkovitosti javnog ulaganja u partnerske zemlje, i to podupiranjem makroekonomskih okvira i okvira fiskalne stabilnosti, dobrih politika i reformi sektora, sveobuhvatnim godišnjim i srednjoročnim proračunskim okvirima i dobrim sustavima upravljanja javnim financijama, uključujući transparentnu nabavu. Mobilizacija i uporaba domaćih resursa

S obzirom na svoju središnju važnost domaće javno financiranje trebalo bi biti u središtu svih nastojanja vlada da postignu uključivi rast, iskorjenjivanje siromaštva i održivi razvoj. To je također dio društvenog ugovora između vlade i njezinih građana. Građani su voljniji plaćati poreze kada osjećaju da sudjeluju u cjelokupnom razvoju zemlje i da mogu smatrati svoju vladu odgovornom. Pristup EU-a „Prikupljati više, trošiti pametnije” podupire zemlje u razvoju u tri područja: boljoj mobilizaciji domaćih resursa, djelotvornijim i učinkovitijim javnim rashodima i upravljanju dugovima. Usmjeren je na utaju poreza, izbjegavanje poreza i nezakonite financijske tokove te na učinkovitost, djelotvornost i poštenje poreznih sustava i financiranje socijalne zaštite. Promiče razumno upravljanje javnim rashodima radi pretvaranja prihoda u javna dobra i javne usluge s pomoću fiskalne discipline i strateške raspodjele resursa. EU i njegove države članice također podupiru Poreznu inicijativu iz Adis Abebe te rad OECD-a i skupine G20 na rješavanju smanjenja porezne osnovice i preusmjeravanja dobiti i na razmjeni poreznih informacija. Podupiru suradnju zemalja u razvoju u relevantnim međunarodnim raspravama i postupcima utvrđivanja normi, uključujući Globalni forum o transparentnosti i razmjeni informacija u porezne svrhe te rasprave skupine G20 i OECD-a. Nastoje postići dosljednost između svojih poreznih politika i učinaka na zemlje u razvoju. 83.EU se kao cjelina obvezao u vremenskom okviru Programa do 2030. osigurati 0,7 % bruto nacionalnog dohotka (BND) u obliku službene razvojne pomoći. Također će osigurati 0,15 % BND-a kao službene razvojne pomoći za najmanje razvijene zemlje u kratkom roku te dosegnuti 0,20 % u vremenskom okviru Programa do 2030. EU i njegove države članice također će nastaviti pružati potporu za ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu njima u zemljama u razvoju u skladu s obvezama u okviru Konvencije UN-a o klimatskim promjenama i Pariškog sporazuma. EU i njegove države članice nastavit će politički dijalog u cilju većeg obvezivanja drugih na financiranje održivog razvoja, uključujući financiranje u području klime. 84.EU i njegove države članice doprinijet će inicijativama za bolje mjerenje financiranja razvoja. To će uključivati financiranje i iznad službene razvojne pomoći, iz svih izvora, čime se doprinosi provedbi Programa do 2030., i to uporabom alata poput očekivanih prijedloga OECD-a za mjerenje ukupne službene potpore za održivi razvoj. 85.Razvojnom suradnjom poduprijet će se provedba odredaba trgovinskih sporazuma povezanih s trgovinom i održivim razvojem. Bolja koordinacija programa pomoći i suradnje u tim područjima omogućit će EU-u da iskoristi prilike i potakne bliskije trgovinske odnose u cilju promicanja tog programa utemeljenog na vrijednosti našim trgovinskim partnerima. 86.EU i njegove države članice promicat će primjenu drugih sredstava provedbe, uključujući izgradnju kapaciteta, znanost, tehnologiju i inovacije. I dalje će ulagati u istraživanje i razvoj u zemljama u razvoju i za te zemlje, među ostalim poboljšanjem nacionalnih sustava inovacije. Nastojat će ojačati mjerljive učinke na napredak prema ciljevima održivog razvoja primjenom pristupa odgovornog istraživanja i inovacije, uključujući otvoreni pristup rezultatima i podacima istraživanja za javno financirane projekte i obrazovanje za znanost. 5.2. Dosljednost razvojnih politika 87.Konsenzus doprinosi zahtjevu za osiguravanje dosljednosti između različitih područja vanjskog djelovanja EU-a te između tih i ostalih politika. Zahtjev za dosljednost politika iz Programa do 2030. podrazumijeva uključivanje održivog razvoja u sve povezane politike EU-a, integrirajući na uravnotežen način tri dimenzije održivog razvoja, rješavajući međusobne povezanosti između različitih ciljeva održivog razvoja i osiguravajući dosljednost između vanjskog djelovanja EU-a i njegovih drugih politika te u međunarodnim okvirima. 88.EU i njegove države članice iznova potvrđuju predanost usklađenosti politika u interesu razvoja kao važnom doprinosu kolektivnim naporima prema postizanju šire usklađenosti politika u interesu održivog razvoja. I dalje će uzimati u obzir ciljeve razvojne suradnje u politikama koje će vjerojatno utjecati na zemlje u razvoju (članak 208. UFEU-a). Konsenzus će usmjeravati nastojanja da se usklađenost politika u interesu razvoja primjenjuje u svim politikama i svim područjima koje obuhvaća Program do 2030., tražeći sinergije gdje god je to moguće, posebno za trgovinu, financije, okoliš i klimatske promjene, sigurnost opskrbe hranom, migracije i sigurnost. Posebna će se pozornost posvetiti borbi protiv nezakonitih financijskih tokova i izbjegavanja poreza te promicanju trgovine i odgovornog ulaganja. 89.Uspostava novog univerzalnog okvira za održivi razvoj u području razvojne suradnje zajednička je odgovornost svih dionika. EU i njegove države članice stoga će promicati pristupe angažmana svih dijelova vlade i osigurati politički nadzor i nastojanja u smislu koordinacije na svim razinama provedbe ciljeva održivog razvoja. Za bolju potporu oblikovanju politika i donošenju odluka, osigurat će dokaznu bazu učinaka politike na zemlje u razvoju na temelju savjetovanja, angažmana dionika te ex ante procjena učinka i ex post evaluacija glavnih inicijativa politike. U inicijativama politike trebale bi, gdje god je to relevantno, navesti kako one doprinose održivom razvoju u zemljama u razvoju. Time bi se i poboljšale mogućnosti EU-a i njegovih država članica za praćenje usklađenosti politika u interesu razvoja i učinka na zemlje u razvoju i izvješćivanje o njima. S obzirom na univerzalnost Programa do 2030. EU i njegove države članice također će poticati ostale zemlje da procjenjuju učinke svojih vlastitih politika na postizanje ciljeva održivog razvoja, uključujući u zemljama u razvoju. Usto će podupirati partnerske zemlje u njihovim nastojanjima da uspostave poticajne okvire za usklađenost politika u interesu održivog razvoja. Promicat će usklađenost politika u međunarodnim forumima kao što su UN i G20. 5.3. Razvojna učinkovitost 90.EU i njegove države članice iznova potvrđuju svoju predanost primjeni ključnih načela razvojne učinkovitosti, kako su potvrđena na forumu na visokoj razini u Busanu 2011., te provedbi tih načela u praksi u razvojnoj suradnji. Ta su načela: rezultati, transparentnost i međusobna odgovornost, demokratska odgovornost i uključiva razvojna partnerstva. Forum na visokoj razini iz Busana ističe potrebu da se djelotvorno objedine svi razvojni resursi i rad svih razvojnih partnera kako bi se osigurali održivi ishodi. EU i njegove države članice unaprijedit će taj rad u svim područjima, uključujući Globalno partnerstvo za učinkovitu razvojnu suradnju. Njihova razvojna suradnja ostvarit će se u uskoj suradnji s ostalim partnerima i s punom transparentnošću prema građanima u Europi i zemljama u razvoju. 91.Načela razvojne učinkovitosti primjenjuju se na sve oblike razvojne suradnje. To uključuje međunarodno javno financiranje, poput službene razvojne pomoći i suradnje jug-jug, aktere iz civilnog društva, filantropske zaklade, koncesijske i nekoncesijske zajmove i aktivnosti privatnog sektora. EU i njegove države članice očekuju da svi razvojni partneri integriraju ta načela u svoje vlastite aktivnosti, uz prilagodbu svojim specifičnim uvjetima. 92.EU i njegove države članice nastavit će zagovarati transparentnost koja bi se postupno trebala primjenjivati na sve razvojne resurse. Razvijat će alate za djelotvornije predstavljanje i uporabu podataka o razvojnoj suradnji u cilju poboljšanja postupaka i normi odgovornosti. Poticat će partnerske zemlje da povezuju resurse za razvoj s rezultatima boljim povezivanjem planiranja i izrade proračuna. 93.EU i njegove države članice promicat će uporabu sustava partnerskih zemalja za upravljanje javnim financijama u cijelom proračunskom ciklusu, uključujući sustave nabave, kako bi se pomoglo djelotvornosti institucija na nacionalnoj i podnacionalnoj razini. Zajedno će procjenjivati djelotvornost sustava partnerskih zemalja kako bi se osigurao informirani i koordinirani pristup. Predani su pružanju pomoći koliko god je to moguće i potiču sve koji provode razvojnu suradnju, uključujući gospodarstva u usponu, da učine isto. Nastoje precizirati definiciju pružanja pomoći kako bi se osigurala recipročnost između svih međunarodnih pružatelja financiranja.