[…] Države članice još nisu pronašle pravu ravnotežu između odgovornosti koju svaka država ima nad vlastitim državnim područjem i nužne solidarnosti koju države članice moraju pokazati žele li očuvati schengenski prostor bez unutarnjih granica. Bio sam i ostajem protiv unutarnjih granica. Unutarnje granice koje su u međuvremenu ponovno uspostavljene moraju biti ukinute. Budu li i dalje postojale, bit će to neprihvatljiv korak unatrag za današnju i buduću Europu.

EU je više puta dokazao da se može suočiti s novim migracijskim izazovima koji su se pojavljivali. No još uvijek nismo izgradili održiv sustav koji može spriječiti i ublažiti buduće izazove. Vrijeme je da prestanemo biti reaktivni i postanemo proaktivni. Kad god smo radili zajedno, postizali smo rezultate. To nam treba biti prioritet dok radimo za budućnost u kojoj EU i njegove države članice ostvaruju solidarnost i dosljednost kakvu Europljani zaslužuju.

U ovoj se Komunikaciji utvrđuju sadašnje stanje i sljedeći koraci za te međusobno povezane ciljeve. Ta područja rada trebala bi se podudarati s dugoročnim izazovom upravljanja migracijskim trendovima u budućnosti. Postoje koraci koje možemo i trebamo poduzeti odmah. Različiti alati EU-a koji su donijeli prave rezultate u središnjem Sredozemlju mogli bi se uvesti na drugim rutama. Uspostava sljedeće faze europske granične i obalne straže dovela bi do postupne promjene u spremnosti naših graničnih kapaciteta. Trenutačno donošenje mjera radi uklanjanja najočiglednijih nedostataka u našem sustavu azila, prihvata i vraćanja donijelo bi neposredne koristi u smislu naše sposobnosti učinkovitog ostvarivanja rezultata.

Izazovi izbjegličke i migracijske krize zahtijevaju odlučan i sveobuhvatan odgovor EU-a: spašavanje života, smanjenje broja nezakonitih dolazaka, razvoj novih alata za zajedničku suradnju na izazovima unutar i izvan EU-a. Isto će vrijediti dok gradimo sustav prikladan za budućnost u narednim godinama. Komisija je utvrdila ključne korake u Europskom migracijskom programu. Kao rezultat toga, EU je sada spremniji no ikad prije. To, međutim, ne znači da je naš posao gotov. Kriza je pokazala da postoje nedostaci u sadašnjim pravilima EU-a o azilu u smislu da se diljem EU-a s tražiteljima azila ne postupa jednako te se time potiču kretanja iz jedne države članice u drugu. Broj dolazaka je sada na nižoj razini nego prije krize, no strukturni migracijski pritisak i dalje je snažan: imamo priliku ukloniti nedostatke i izgraditi sustav koji se može oduprijeti budućim krizama. To znači odustajanje od ad hoc odgovora na trajna rješenja. To podrazumijeva proaktivne mjere radi suzbijanja poslovnog modela krijumčara migranata, zaštite naših vanjskih granica, dobrog funkcioniranja ključnih procesa kao što su azil i vraćanje, poboljšanja zakonitih načina dolaska te rješavanja temeljnih razloga za migracije.

Schengensko je područje najveće područje slobodnog putovanja na svijetu. Ono omogućuje slobodno kretanje posjetiteljima, robi, uslugama i, najvažnije od svega, više od 400 milijuna građana EU-a. To je ključni alat za ostvarivanje sloboda EU-a, za napredak unutarnjeg tržišta te za policijsku i pravosudnu suradnju koja nas čini sigurnijima. Služi ljudima i njihovim životnim uvjetima, našem gospodarstvu i društvu.

Dok trend smanjenja prikazan u gornjim grafikonima odražava činjenicu da je bilo manje odluka o vraćanju koje su se odnosile na zapadni Balkan, gdje sporazumi o ponovnom prihvatu dobro funkcioniraju, on također ukazuje na potrebu rada unutar EU-a i s našim partnerima radi rješavanja problema dosljedno niskih stopa učinkovitih vraćanja državljana zemalja Afrike i Azije.

Na istočnosredozemnoj ruti sporazum između EU-a i Turske doveo je do neposrednog pada u dolascima za 97 % na prosječnih 100 po danu. Od proljeća 2017. povećanje je bilo ograničeno ali znatno, a broj dolazaka iz Turske porastao je za 30 % 2018. u usporedbi s istim razdobljem 2017. Prelasci su ipak za otprilike 90 % manji nego na vrhuncu 2015. Na srednjosredozemnoj ruti, glavnoj točki ulaska u Europu na početku krize 2014., došlo je do znatnog kontinuiranog smanjenja od ljeta 2017. te je ove godine granicu prešlo oko 23 000 osoba. Najveći broj dolazaka ove godine zabilježen je na zapadnosredozemnoj ruti, s više od 57 000 nezakonitih dolazaka 2018., što je povećanje od 126 % u odnosu na 2017. Taj je trend zamijećen u drugoj polovini 2017. Drugi važni trendovi, kao što je znatno povećanje nezakonitih dolazaka na kopnenoj granici Grčke i Turske te konvergencija migranata u Bosni i Hercegovini , pokazuju stalnu potrebu za pristupom koji bi obuhvatio sve rute.

Rad na temeljnim uzrocima nezakonitih migracija također je ojačan Europskim planom za vanjska ulaganja. Planom se već mobiliziraju financijska sredstva za partnerske zemlje. U srpnju 2018. odobren je prvi skup od 12 jamstvenih instrumenata za oko 800 milijuna EUR, koji obuhvaća među ostalim područja poduzetništva, zelene energije i širokopojasnog pristupa. To je kombinirano s približno 2 milijarde EUR operacija mješovitog financiranja koje obuhvaćaju ključna područja kao što su energija i povezanost, gradovi, poljoprivreda te okoliš.

To je također dio šireg i sve dubljeg partnerstva sa zemljama u Africi. Napredak je podržan skupom inovativnih instrumenata financiranja od sastanka na vrhu u Valletti 2015. Krizni uzajamni fond EU-a za Afriku fleksibilan je i inovativan instrument financiranja koji se ostvaruje i sredstvima EU-a i sredstvima država članica. Usmjeren je na aktivnosti u različitim područjima utvrđenima na sastanku na vrhu u Valletti za uklanjanje temeljnih uzroka nezakonitih migracija i djeluje kao alat za uspostavu praktične suradnje.

Iskustvo iz posljednje tri godine pokazalo je da najbolji rezultati dolaze kroz integrirani pristup duž cijele migracijske rute. Duž srednjosredozemne rute to je donijelo opipljive rezultate: smanjenje nezakonitih tokova za oko 80 % i pomaganje približno 40 000 osoba uglavnom iz Libije i Nigera da se dobrovoljno vrate kući tijekom posljednje dvije godine; i omogućavanje evakuacije i preseljenja oko 2 500 ranjivih osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita. To je ostvareno integriranim skupom aktivnosti: rješavanjem problema nezakonitih tokova iz Nigera i libijske obale, borbom protiv krijumčara migranata i trgovaca ljudima, razvijanjem gospodarskih alternativa za lokalne zajednice i pružanjem pomoći blokiranim migrantima. Integracija politike poduprta je koordiniranim pristupom među svim dionicima, počevši od država članica u Libiji i Nigeru, ali i kroz pojačanu suradnju s Ujedinjenim narodima i Afričkom unijom u okviru zajedničke radne skupine AU-a, EU-a i UN-a.

Učinkovita politika migracija i upravljanja granicama neophodna je za održavanje tih koristi. Migracijska i izbjeglička kriza te pojačana teroristička aktivnost posljednjih godina u nekoliko schengenskih država dovele su do uvođenja privremenog nadzora unutarnjih granica. Komisija je poduzela nekoliko ključnih koraka radi prevladavanja izazova s kojima se suočava schengensko područje s ciljem povratka na normalno funkcioniranje Schengena što je prije moguće. U ožujku 2016. Komisija je izdala Komunikaciju Povratak Schengenu – Plan u kojoj je utvrdila akcijski plan s ciljem stabilizacije situacije na temelju napretka u jačanju vanjske granice putem europske granične i obalne straže i održive provedbe Izjave EU-a i Turske.

·Najnoviji podaci ukazuju na to da gotovo 1,9 milijuna osoba u Europi sada radi u zemlji schengenskog područja koja nije ona u kojoj živi, a prema procjenama približno 3,5 milijuna osoba svakog dana prelazi unutarnje granice.

Druga strana medalje je produbljivanje rada na ponovnom prihvatu. Iako je ponovni prihvat osjetljiva politička tema u mnogim zemljama podrijetla, pristup zasnovan na suradnji pomogao je provesti obveze trećih zemalja u pogledu ponovnog prihvata. Zajedno sa državama članicama zadani su prioriteti s obzirom na broj mogućih vraćenika, ali i na to gdje je zajednički pristup EU-a osigurao najveću dodatnu vrijednost u odnosu na bilateralne dogovore. To se razvijalo na različite načine, usuglašavanjem formalnih sporazuma o ponovnom prihvatu, detaljnim operativnim dogovorima i rješavanjem praktičnih problema. Sa šest sporazuma o ponovnom prihvatu dogovorenih od 2016. EU sada ima 23 sklopljena sporazuma i dogovora o ponovnom prihvatu,

Prvo, države članice trebaju bolje provoditi postojeća pravila i ukloniti propuste iz svojih nacionalnih sustava koji usporavaju učinkovito vraćanje. Drugo, potrebno je što prije donijeti prijedlog za reviziju Direktive o vraćanju jer bi to donijelo daljnja poboljšanja: bržim postupcima, boljom povezanosti sa sustavima azila te mjerama protiv bijega i neovlaštenih sekundarnih kretanja odluke o vraćanju imale bi mnogo bolje izglede da za ishod imaju učinkovita vraćanja. Isto vrijedi za predložene izmjene u pogledu europske granične i obalne straže, što bi također dalo veliku potporu na razini EU-a.

Niske stope vraćanja potvrđuju da je hitno potrebno raditi na našoj unutarnjoj i vanjskoj politici o migracijama kako bi vraćanje i ponovni prihvat bolje funkcionirali. To zahtijeva zajedničku odgovornost država članica, EU-a i trećih zemalja.

Praktična suradnja s trećim zemljama produbljena je sveobuhvatnim skupom alata i mreža za učinkovitu provedbu ponovnog prihvata. Redoviti sastanci s partnerima korisni su za praćenje napretka i raspravu o preprekama. Uspostavljeni su sustavi informacijske tehnologije radi boljeg upravljanja predmetima, časnici za vezu zaduženi za migracije iz EU-a i država članica raspoređeni na terenu ključne su osobe za kontakt s tijelima trećih zemalja, dok časnici za vezu iz trećih zemalja u ključnim državama članicama EU-a mogu pomoći pri identifikaciji mogućih vraćenika. Mobilizirana su sredstva EU-a za pomoć u izgradnji kapaciteta partnera za učinkovitu provedbu dogovora, kao i rad na reintegraciji vraćenika radi sprečavanja ponovnih odlazaka. Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu znatno je povećala svoj kapacitet koordiniranja i organiziranja operacija vraćanja u bliskoj suradnji s trećim zemljama. Veliko povećanje učinkovitosti može se postići i usklađivanjem praksi u pogledu potpomognutog dobrovoljnog povratka, reintegracije i savjetovanja o vraćanju.

Sljedeći je korak iskoristiti puni potencijal tih alata. U tom je pogledu od ključne važnosti kombinacija učinkovitih postupaka vraćanja unutar država članica, njihovo olakšavanje na razini EU-a i suradnja s trećim zemljama. Trenutačno su u tijeku pregovori za daljnje sporazume o vraćanju s Nigerijom, Tunisom, Marokom i Kinom. Uz to je potrebno provesti rasprave kako bi se postigli daljnji dogovori o ponovnom prihvatu s partnerima u supsaharskoj Africi, pronašla rješenja koja ispunjavaju sve potrebe i iskoristili svi utjecaji i alati.

Mjere EU-a protiv krijumčarenja migranata

Organizirane kriminalne mreže odgovorne za krijumčarenje migranata ključne su u omogućavanju nezakonitih migracija. Akcijskim planom EU-a za borbu protiv krijumčarenja migranata utvrđen je sveobuhvatni pristup koji pruža odgovarajući okvir za usmjeravanje rada. To će biti ključni instrument za zahtjev iz zaključaka Europskog vijeća iz listopada 2018. da se intenzivira rad protiv krijumčarenja.

Akcijski plan obuhvaća rad unutar EU-a i s našim partnerima. Rad s partnerima usmjeren je na razvijanje kapaciteta protiv krijumčarenja migranata, kroz resurse, tehničku stručnost i operativnu pomoć. Rad na sprečavanju također je ključan, promicanje alternativnih izvora prihoda za osobe koje su izložene krijumčarskim mrežama, suzbijanje dezinformacija krijumčarskih mreža te pružanje pouzdanih i objektivnih informacija potencijalnim migrantima. Od 2015. više od 23 milijuna EUR namijenjeno je informiranju i podizanju svijesti. U okviru dodatnih projekata zajednice dijaspore bit će uključene u vođenje protupropagande.

U tijeku je nekoliko inicijativa o razmjeni informacija između država članica, agencija EU-a, misija zajedničke sigurnosne i obrambene politike, međunarodnih organizacija i trećih zemalja radi borbe protiv kriminalnih mreža. Zajednički istražni timovi pružaju operativnu suradnju na licu mjesta. Na primjer, EU podupire tim u Nigeru koji uključuje istražitelje iz Nigera, Francuske i Španjolske i koji je obavio 211 uhićenja. Taj će se pristup uskoro preuzeti i u drugim zemljama podrijetla i tranzita. Europski časnici za vezu zaduženi za migracije koje je Komisija rasporedila u 13 prioritetnih partnerskih zemalja također imaju ključnu ulogu u poboljšanoj komunikaciji; a mreža EU-ovih i nacionalnih časnika za vezu zaduženih za imigraciju dobit će dodatne alate na temelju nedavnog prijedloga Komisije u tom području. U okviru operacije Sophia uveden je inovativan pristup u Sredozemlju zahvaljujući jedinici za informacije o kaznenim djelima koja omogućuje izravnu razmjenu informacija između operacije Sophia, Europola i Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu. U okviru operacije Sophia izravno je uhićen 151 osumnjičeni krijumčar migranata i trgovac ljudima te je oduzeto 551 plovilo od kriminalnih organizacija. Također, u Libiji su inovativne sankcije donesene na razini UN-a imale ključnu ulogu u borbi protiv pojedinačnih krijumčara migranata i trgovaca ljudima, čime su sankcije postale područje koje valja dodatno istražiti radi rješavanja pitanja nekažnjavanja i poboljšanja odvraćanja.

Uloga Europola ključna je u borbi protiv krijumčarenja migranata. Od 2016. njegov Europski centar za borbu protiv krijumčarenja migranata pomogao je državama članicama u borbi protiv složenih i sofisticiranih kriminalnih mreža. On pruža potporu operacijama na terenu te pruža stručnost, koordinaciju, odgovarajuću analitičku potporu i provjeru u bazama podataka Europola. Njegov Centar za razmjenu informacija daje globalni obavještajni pregled s pomoću stručnosti vojnih operacija EU-a, tijela za izvršavanje zakonodavstva, agencija EU-a i međunarodnih organizacija. Kako je naglasilo Europsko vijeće, suzbijanje komunikacije krijumčara migranata na internetu može biti posebno korisno. Količina internetskih sadržaja koje je jedinica EU-a za prijavljivanje neprihvatljivog internetskog sadržaja pri Europolu prijavila pružateljima internetskih usluga povećala se za više od 35 % od prošle godine, a stopa uspješnosti uklanjanja dosegla je 98 %. Komisija razmatra kako povećati sinergije s radom protiv drugih vrsta kriminala i kako poboljšati suradnju s privatnim poduzećima te osposobiti nacionalne istražitelje i industriju društvenih medija da olakšaju prijavljivanje.

Poboljšanje zakonitih načina dolaska

Izgradnja kredibiliteta za rad s partnerima na sveobuhvatnoj migracijskoj politici znači i omogućavanje zakonitih načina dolaska u EU. Zahvaljujući prošlogodišnjem uspješnom pozivu državama članicama da ispune preuzete obveze u pogledu preseljenja 50 000 osoba mnoge osobe kojima je potrebna zaštita mogu pronaći sigurnost u Europi. No kod zakonitih migracijskih putova ne radi se samo o zaštiti. Broj prvih boravišnih dozvola odobrenih državljanima trećih zemalja koji zakonito borave u EU-u porastao je s 2,6 milijuna 2015. na više od 3 milijuna 2017., s posebnim porastom boravišnih dozvola povezanih s poslom. Međutim, potrebno je učiniti više kako bi se pružile prilike studentima i stručnjacima, posebice visokokvalificiranima. Komisija je u rujnu naglasila važnost strateške i proaktivne politike EU-a o zakonitoj migraciji kako bi pokazala da postoje alternative nezakonitim migracijama i pridonijela konkurentnijem gospodarstvu EU-a. Izmijenjena plava karta za visokokvalificirane državljane trećih zemalja ključna je sastavnica i Komisija poziva Vijeće da što prije postigne dogovor o stajalištu koje će donijeti stvarnu dodanu vrijednost u odnosu na postojeću plavu kartu, u skladu s ciljevima utvrđenima u prijedlogu Komisije.

Osim toga, nastavlja se rad na ostvarenju napretka u pokretanju pilot-projekata o zakonitoj migraciji, uz financijsku potporu planiranu u iznosu od oko 20 milijuna EUR. U pripremi je nekoliko pilot-projekata i uskoro bi trebali započeti: dvije su evaluacije nedavno dovršene, a države članice pripremaju druge projekte. Projekt u okviru Uzajamnog fonda o mobilnosti radnika sa sjevernoafričkim zemljama blizu je dovršetka, a Komisija je pokrenula dodatni poziv za projekte u okviru Fonda za azil, migracije i integraciju.

Financiranje

Dugoročna čvršća partnerstva zahtijevaju ulaganje i održiva sredstva, što znači jačanje Uzajamnog fonda EU-a za Afriku. Sredstva koja su danas dostupna manja su za oko 500 milijuna EUR od onog što je predviđeno za 2019. Budući da je 89 % sredstava Uzajamnog fonda do sada izdvojeno iz fondova EU-a, neophodno je da su države članice spremne uložiti više sredstava do kraja ovog financijskog razdoblja, u skladu sa zaključcima Europskog vijeća u lipnju, u kojima se poziva na dopunjavanje Uzajamnog fonda. Za nekoliko je programa bliska suradnja s državama članicama od izrade do provedbe omogućila jasne sinergije između njihovih doprinosa i onih iz proračuna EU-a, a Komisija pozdravlja daljnju suradnju s državama članicama na programima koji ispunjavaju strateške ciljeve Uzajamnog fonda.

Financiranje vanjskih aspekata migracija Prijedlozi Komisije u skladu sa sljedećim višegodišnjim financijskim okvirom uključuju znatan poticaj financiranju vanjskih aspekata migracija. Prvo, povećan je opseg za unutarnje programe za potporu mjerama izvan EU-a. Ukupno će nova predložena sredstva iznositi gotovo 35 milijardi EUR tijekom razdoblja 2021.-2027. Velik udio namijenjen je potpori stalnom provođenju unutarnjih i vanjskih mjera u područjima kao što su vraćanje, ponovni prihvat i reintegracija; ili operativnoj suradnji s partnerima iz trećih zemalja. Drugo, Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju za koji je predložen iznos od gotovo 90 milijardi EUR imat će ključnu ulogu u provođenju mjera EU-a povezanih s izazovima, potrebama i mogućnostima povezanima s migracijama. Predložen je dosad nezabilježeni cilj potrošnje od 10 %, što bi pokrilo i temeljne uzroke nezakonitih migracija i prisilno raseljavanje, te potpora upravljanju migracijama. U prošlosti je EU morao stalno prikupljati financijska sredstva i uklanjati nedostatke unutar strogih ograničenja proračuna, no velikim, jedinstvenim i fleksibilnijim instrumentom EU će moći usmjeriti sredstava tamo gdje i u trenutku kada su ona potrebna.

3.SNAŽNIJE UPRAVLJANJE GRANICAMA

Snažna i pouzdana zaštita vanjskih granica preduvjet je za područje slobodnog kretanja bez nadzora unutarnjih granica. Ona osigurava povjerenje u zajedničku sigurnost i u to da osobe koje ulaze u EU imaju na to pravo. To je zajednička zadaća država članica, koje moraju osigurati upravljanje svojim vanjskim granicama u vlastitom interesu i zajedničkom interesu svih, uz pomoć europske granične i obalne straže. Upravljanje granicama također ima izravne posljedice na učinkovitu provedbu unutarnjih pravila kao što su pravila o azilu i vraćanju te na odnose s trećim zemljama.

Od 2015. EU i države članice također su uključeni u dosad nezabilježenu koordinaciju na morskim granicama EU-a radi spašavanja života na moru, jačanja nadzora državne granice i suzbijanja poslovnog modela trgovaca ljudima i krijumčara migranata. Zajedno s državama članicama koje su najviše pogođene, Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu koordinirala je zajedničke operacije na Egejskom moru, središnjem Sredozemlju i zapadnom Sredozemlju, koje su sve podržale ojačanu zaštitu državne granice, povećanu mogućnost spašavanja života na moru te pomoć u poboljšanoj registraciji i identifikaciji. Te su se operacije temeljile na objedinjenoj potpori država članica koju koordinira Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu te kojom se osiguravaju službenici graničnog nadzora, plovila, zrakoplov i ostali resursi.

Oslanjajući se na temelje koje je postavila agencija Frontex, Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu uspostavljena je 2016. i predstavlja korak naprijed, s nekoliko inovacija za potporu državama članicama pri nadzoru vanjskih granica i provedbi vraćanja. Agencija trenutačno ima raspoređeno približno 1 100 službenika graničnog nadzora koji dopunjavaju postojeće nacionalne kapacitete na vanjskoj granici. Unatoč promjenama, utvrđeno je nekoliko nedostataka koji ograničavaju kolektivnu sposobnost EU-a da zaštiti vanjske granice, sada i u budućnosti. To uključuje dobrovoljnu osnovu doprinosa država članica (osoblje i oprema), što dovodi do stalnih nedostataka u preuzetim obvezama i negativno utječe na učinkovitost zajedničkih operacija danas. Također, nije bilo moguće osloniti se na 1 500 službenika graničnog nadzora iz snaga za brzu reakciju, uz stroga pravila za raspoređivanje.

Kao odgovor na zaključke Europskog vijeća iz lipnja 2018., Komisija je u rujnu 2018. predložila da se dodatno konsolidira europska granična i obalna straža kako bi Agencija imala kapacitet za pružanje pouzdanije i stalne potpore. U prijedlogu Komisije zadržava se primarna odgovornost država članica da zaštite vanjske granice, ali se Agenciji daje alat da to podupre stalnim snagama od 10 000 europskih službenika graničnog nadzora. Snage predstavljaju 8,7 % od 115 000 nacionalnih službenika graničnog nadzora u EU-u. Njihova postupna, ali brza uspostava pružila bi trenutačni poticaj kolektivnoj sposobnosti EU-a da zaštiti vanjske granice i učinkovito provodi vraćanja iz EU-a.

Stalne snage pružat će trajno, ali fleksibilno rješenje za uklanjanje postojećih nedostataka u operacijama Agencije i jamčiti spremnost EU-a da se suoči s budućim krizama. Statutarno osoblje Agencije i dugoročno upućeni službenici država članica imat će glavnu ulogu u izgradnji operativne potpore, dok će osoblje koje kratkoročnim raspoređivanjem osiguraju države članice biti u pričuvi i raspoređivat će se samo kad postoji stvarna potreba, posebno u kriznim situacijama.