Instrumentima trgovinske zaštite EU-a olakšava se poslovanje industrije EU-a uz najmanji ekonomski trošak. Naime, primijenjene razine pristojbi u EU-u bile su niže od razina koje su uveli drugi trgovinski partneri. Na primjer, prosječne pristojbe za čelik trenutačno u prosjeku iznose od 29 % do 45 %, dok prosjek odgovarajućih pristojbi koje primjenjuju Sjedinjene Američke Države (SAD) iznosi od 54 % do 87 %. Jedan je od glavnih razloga tih nižih prosječnih pristojbi u EU-u „pravilo niže pristojbe”, u skladu s kojim bi trebalo ispraviti izvor nepoštenog tržišnog natjecanja (dampinška marža) ili njegov učinak (marža štete), ovisno o tome što je manje. Nadalje, Komisija ispitne postupke pokreće samo kad su nužni. K tome, prije uvođenja korektivnih mjera procjenjuje jesu li mjere trgovinske zaštite u suprotnosti s općim gospodarskim interesom EU-a.

Globalizacija trgovine dovela je do većih mogućnosti izbjegavanja mjera ili smanjenja učinkovitosti mjera trgovinske zaštite na drugi način. Stoga Komisija stalno prati statističke podatke o uvozu kako bi otkrila moguće izbjegavanje mjera ili apsorpciju pristojbi. Kako bi to ispravila, Komisija je od studenoga 2014. do prosinca 2018. pokrenula 14 ispitnih postupaka protiv izbjegavanja mjera ili apsorpcije pristojbi i slijedom toga proširila postojeće mjere u 14 predmeta na druge zemlje ili proizvode kako bi očuvala željeni učinak tih mjera.

Revizija zbog isteka mjera za keramičke pločice jedan je od brojnih primjera iz kojih je vidljivo koliko su mjere EU-a učinkovite u osiguravanju dugoročne održivosti industrije EU-a. Prije nego što su uvedene mjere namijenjene zaustavljanju kineskih dampinških praksi, kineski uvoz bio je prijetnja samom opstanku keramičke industrije EU-a: dobit je pala do točke pokrića, a ulaganja i zaposlenost isto su se tako znatno smanjili. Uvođenjem mjera situacija se poboljšala: industrija EU-a ponovno je postala profitabilna, a produktivnost i ulaganja znatno su se povećali. U sektoru koji uglavnom čine MSP-ovi takvo kretanje ulaganja ključno je za rast poduzeća u EU-u jer ona kako bi pratila kretanja na tržištu stalno moraju modernizirati svoju opremu. Zahvaljujući mjerama i zaposlenost se stabilizirala na znatnoj razini od oko 60 000 zaposlenika (iako je ona bila niža nego prije početka dampinga). S obzirom na to, i unatoč tim pozitivnim promjenama, bilo je potrebno zadržati mjere zbog velikih rezervnih kapaciteta i agresivnog određivanja cijena kineskih izvoznika. Tijekom revizije utvrđeno je da bi bez mjera postojao znatan rizik ponovnog pokretanja nepoštenih kineskih izvoznih praksi, što bi negativno utjecalo na industriju Unije.

Modernizacija

Osnovni dio EU-ova Pravilnika o instrumentima trgovinske zaštite utvrđen je krajem Urugvajskog kruga pregovora. Pokušaji modernizacije osnovnih uredbi započeli su već 2008. Međutim, potrebne izmjene radi modernizacije konačno su uspješno dovršene tijekom mandata sadašnje Komisije. Razlog tomu bila je i činjenica da su nova situacija na globalnom tržištu te sve veći val nepoštenih trgovinskih praksi jasno pokazali da su dodatna učinkovitost i sigurnost hitno potrebni. Nakon što su 5. prosinca 2017. Vijeće i Europski parlament postigli sporazum o Komisijinu prijedlogu, modernizirana pravila stupila su na snagu 8. lipnja 2018. Zbog tog velikog pomaka instrumenti trgovinske zaštite EU-a postali su učinkovitiji, transparentniji i prilagođeniji izazovima svjetskoga gospodarstva te istodobno odgovaraju na potrebe cijelog niza dionika, odnosno proizvođača, uvoznika i korisnika na kraju proizvodnog lanca iz EU-a.

U moderniziranom zakonodavstvu EU-a predviđene su brojne promjene. Uveden je poboljšani izračun marže štete, koji je osnova za primjenu pravila niže pristojbe, odnosno jedne od ključnih značajki instrumenata trgovinske zaštite Unije. Izračun neštetne cijene ažuriran je kako bi se u njemu bolje odražavala trenutačna gospodarska stvarnost. To uključuje minimalnu dobit od 6 % te mogućnost uključivanja potreba industrije Unije u pogledu ulaganja te istraživanja i razvoja u izračun marže štete. Osim toga, u novim pravilima u obzir se može uzeti postojanje poremećaja u pogledu sirovina, koji sve više negativno utječu na trgovinsku razmjenu.

Za potrebe veće djelotvornosti donesen je kraći vremenski okvir za uvođenje privremenih mjera; te se mjere sada obično moraju donijeti u roku od sedam mjeseci, ali ne kasnije od osam mjeseci, dok su se prije donosile u roku od devet mjeseci. Tako će se europska industrija brže zaštititi od nepoštenog tržišnog natjecanja. K tome, kako bi se dodatno osigurala transparentnost postupaka i kako bi se gospodarskim subjektima omogućilo da se ranije prilagode mjerama, EU je uveo mehanizam ranog upozorenja o uvođenju privremenih antidampinških i antisubvencijskih mjera. Nijedna druga jurisdikcija u području instrumenata trgovinske zaštite ne primjenjuje takav sustav.

Još jedan ključni element koji je Komisija nastojala ostvariti bilo je približavanje instrumenata trgovinske zaštite potrebama manjih trgovačkih društava: u skladu s tim, MSP-ovi iz EU-a primit će dodatnu potporu kad budu razmatrali instrumente trgovinske zaštite ili kad oni na njih budu utjecali.

Konačno, prvi se put propisima o trgovinskoj zaštiti Komisiji dopušta da u nizu točno utvrđenih okolnosti uzme u obzir socijalne i okolišne aspekte u zemljama nad kojima se provodi provjera. To se posebno primjenjuje u pogledu pravila niže pristojbe kad je potrebno odrediti maržu štete. Taj novi pristup odgovor je na raširenu zabrinutost brojnih institucionalnih dionika i velikog dijela javnosti da se politika otvorene trgovine može graditi samo na održivoj trgovini u kojoj se poštuje minimalni broj zajedničkih vrijednosti.

Nova metodologija izračuna dampinga i poboljšani antisubvencijski instrument

Na prijedlog Komisije 20. prosinca 2017. izmijenjene su osnovne uredbe EU-a kako bi se na bolji način suočilo s novom gospodarskom stvarnošću. Ta je zakonodavna izmjena označila veliku reformu instrumenata trgovinske zaštite EU-a. Prvo, izmjenom je uvedena nova metodologija izračuna uobičajene vrijednosti robe koja je predmet ispitnog postupka u slučaju znatnih poremećaja koje su potaknula tijela zemlje izvoznice. Ti poremećaji mogu postojati u državi kao cjelini ili u određenom sektoru: novim pravilima ne dovodi se u pitanje tretman neke zemlje kao zemlje tržišnoga gospodarstva ili bez njega. Kako bi dionicima omogućila da iznesu svoje mišljenje o zemljama u kojima postoje poremećaji, Komisija može objaviti izvješća o utvrđenim poremećajima u zemlji ili sektoru. Prvo takvo izvješće odnosilo se na Kinu jer je ta zemlja dosad najčešće bila predmet mjera trgovinske zaštite EU-a. Komisija je najavila i da će se sljedeće izvješće o zemlji odnositi na Rusiju.

Zatim je novim izmjenama poboljšan i antisubvencijski instrument. Zahvaljujući njemu Komisija može bolje odrediti puni opseg subvencioniranja jer će moći razmatrati i subvencije utvrđene samo tijekom ispitnog postupka. Ta je izmjena važna jer strane vlade sve više daju subvencije netransparentno i protivno pravilima Svjetske trgovinske organizacije (WTO) o prijavljivanju subvencija.

I.3. Sustav za učinkovito suočavanje s novim globalnim izazovima

Tijekom posljednjih nekoliko godina instrumenti trgovinske zaštite postali su sve važniji jer su se pokazali nužnima za suočavanje s izazovima globalne trgovine.

Zbog učinaka prelijevanja kineskog viška kapaciteta u trgovini europska industrija čelika pretrpjela je velike gubitke u razdoblju od 2013. do 2016. Odgovor politike bio je brz i sveobuhvatan te je u ožujku 2016. izdana Komunikacija u kojoj je utvrđen čitav niz mjera kojima je, što je ključno, obuhvaćena trgovinska politika.

Odgovor u pogledu instrumenata trgovinske zaštite bio je dvostruk. U razdoblju od 2014. do 2018. EU je uveo 25 novih mjera kojima su obuhvaćeni proizvodi od čelika (od svih 35 novih mjera trgovinske zaštite) kako bi se uklonili štetni učinci dampinškog i subvencioniranog uvoza i ponovno uspostavili pošteni uvjeti trgovanja te time pridonijelo oporavku sektora. Nadalje, EU je poduzeo niz koraka kako bi bolje zaštitio industriju čelika u području trgovinske zaštite nadzorom uvoza, ubrzanim ispitnim postupcima, pokretanjem ispitnih postupaka na temelju prijetnje štete (ako je bilo opravdano) ili retroaktivnom primjenom konačnih pristojbi, gdje je to opravdano.

Ti su koraci imali znatan učinak: uvoz proizvoda od čelika obuhvaćenih mjerama donesenima u razdoblju od 2014. do 2017. u prosjeku se smanjio za više od 95 % u usporedbi s obujmom uvoza prije uvođenja mjera. Uvoz više nije bio konkurentan nakon što je nepošteni element tog uvoza, tj. dampinške ili subvencionirane cijene, uklonjen mjerama trgovinske zaštite. U slučaju proizvoda od čelika, kod kojih industrija korisnika iz EU-a ovisi o uvozu, kao što su toplovaljani kolutovi, dampinški ili subvencionirani uvoz zamijenjen je uvozom iz drugih izvora, za koje u to vrijeme nije bilo dokaza o nepoštenom određivanju cijena. Uklanjanjem dampinškog ili subvencioniranog uvoza mjerama trgovinske zaštite ponovno su uspostavljeni ravnopravni uvjeti na tržištu, ne samo za proizvođače iz EU-a nego i za dobavljače iz ostalih trećih zemalja, zbog čega su se korisnici iz EU-a mogli nastaviti koristiti različitim izvorima nabave.

Prvi opipljivi znakovi oporavka sektora čelika pojavili su se 2017., a razlog tomu djelomično su bile mjere trgovinske zaštite koje je uvela Komisija. Međutim, industrija čelika u EU-u i dalje je bila u osjetljivom položaju i trpjela štetu zbog dampinškog i/ili subvencioniranog uvoza. Glavni je razlog tomu višak kapaciteta čelika u svijetu.

U tom su se kontekstu 2018. javili dodatni izazovi u području trgovine za koje je bio potreban brz, ali odmjeren odgovor Komisije. SAD je 23. ožujka 2018. uveo pristojbu od 25 % na uvoz proizvoda od čelika. EU je smatrao da te mjere nisu zakonski opravdane te je odlučno odgovorio na to narušavanje trgovine. U okviru trostruke mjere, uz osporavanje mjera SAD-a u okviru sustava WTO-a za rješavanje sporova i uvođenje mjera za uravnoteženje, Komisija je poduzela mjeru trgovinske zaštite pokretanjem zaštitnog ispitnog postupka, prvog nakon 2002. Naime, zbog pristojbi SAD-a globalni dobavljači počeli su dio svojeg izvoza preusmjeravati iz SAD-a u EU. Kako bi izbjegla daljnje oštro povećanje uvoza koji je prijetio pogoršanjem već osjetljivog gospodarskog stanja proizvođača čelika iz EU-a (zbog viška kapaciteta u svijetu), Komisija je donijela konačne zaštitne mjere erga omnes. Mjerama u obliku carinskih kvota zadržat će se tradicionalni trgovinski tokovi i različitost izvora opskrbe za potrebe korisničke industrije u EU-u, pri čemu će se proizvođačka industrija u EU-u istodobno zaštititi od preusmjeravanja trgovine.

Komisija je i pojačala borbu protiv subvencija trećih zemalja kojima se narušava trgovina. Točnije, subvencije kojima se pridonosi stvaranju viška kapaciteta mogu imati znatan učinak narušavanja i često dovode do prelijevanja viška proizvodnje na izvozna tržišta. Takvo subvencioniranje de facto često ima učinke koji su slični izvoznim subvencijama, pri čemu su potonje zabranjene pravilima WTO-a. Od studenoga 2014. do prosinca 2018. Komisija je pokrenula 25 antisubvencijskih ispitnih postupaka, a 12 je antisubvencijskih mjera ponovno uvela, proširila ili produljila. U brojnim predmetima u nalazima ispitnih postupaka upućuje se na relativno visoke razine subvencioniranja, što je bilo prilično rijetko u prethodnim razdobljima. Na primjer, kompenzacijske pristojbe znatnih iznosa uvedene su na toplovaljane plosnate proizvode od čelika iz Kine (kompenzacijske pristojbe do 35,9 %) ili gume iz Kine (kompenzacijske pristojbe do 51,08 %). Zbog sve veće važnosti rješavanja problema subvencioniranja u trećim zemljama Komisija je pokrenula posebnu bazu podataka o subvencijama namijenjenu postizanju veće transparentnosti u pogledu programa stranih subvencija. Baza podataka sada je objavljena na web-mjestu Komisije i redovito se ažurira. U tom je pogledu potrebno napomenuti da su članice WTO-a zakonski obvezne svoje subvencije prijaviti WTO-u. Međutim, brojne članice WTO-a ne poštuju ili samo djelomično poštuju tu obvezu. EU sustavno iznosi te primjere nepoštovanja obveze u okviru Antisubvencijskog odbora WTO-a. Nadalje, naručio je studije u kojima se ispituje subvencioniranje koje pružaju strane vlade, posebno Kina. Te će se studije objaviti kako bi se nadoknadio manjak transparentnosti u pogledu programa stranih subvencija.

I.4. Snažna predanost suočavanju s mjerama trećih zemalja

U okviru svojeg rada na osiguranju poštenih uvjeta trgovine za europsku industriju Komisija je intervenirala i kad su treće zemlje namjeravale uvesti neopravdane mjere trgovinske zaštite usmjerene na izvoz iz EU-a. Od 2014. mjere trgovinske zaštite sve se više uvode u cijelom svijetu, a najvišu su razinu dosegnule 2018., kad su službe Komisije intervenirale u oko 70 ispitnih postupaka u pogledu trgovinske zaštite u stranim zemljama. Te su se intervencije sastojale od pisanih podnesaka i sudjelovanja u saslušanjima na tehničkoj razini u okviru ispitnih postupaka koji su u tijeku. Ako je bilo potrebno, Komisija je intervenirala i na političkoj razini.

Cilj je tih postupaka osigurati poštovanje pravila i izbjeći zloporabu instrumenata trgovinske zaštite. Tako su Komisijinim djelovanjem izbjegnute brojne neopravdane mjere. Neki su od važnijih primjera sljedeći: