Dodjeljuje se u obrocima i samo ako su ispunjeni posebni kriteriji strukturnih reformi koji su dogovoreni s predmetnom zemljom. Time se podupire provedba kvalitetnih mjera prilagodbe i reforme čija je svrha jačanje upravljanja javnim financijama i podupiranje održivog i uključivog rasta i stvaranje radnih mjesta. Nadalje, kao preduvjet za odobravanje makrofinancijske pomoći zemlja korisnica mora primjenjivati djelotvorne demokratske mehanizme, uključujući višestranački parlamentarni sustav i vladavinu prava, i jamčiti poštovanje ljudskih prava. Na taj se način makrofinancijskom pomoći dopunjuje redovita pomoć EU-a za suradnju te se pridonosi širem cilju održavanja stabilnosti i promicanja blagostanja izvan granica EU-a. Makrofinancijska pomoć naširoko je prepoznata kao djelotvoran instrument za odgovor na krizne situacije koji EU-u omogućuje vidljive i fleksibilne intervencije uz polugu politike (). To je potkrijepljeno nalazima nekoliko neovisnih ex post evaluacija dovršenih programa makrofinancijske pomoći ().

Ovo je godišnje izvješće sastavljeno u skladu s Komisijinim obvezama izvješćivanja koje su utvrđene raznim odlukama Europskog parlamenta i Vijeća o programima makrofinancijske pomoći. Priložen mu je radni dokument službi Komisije koji sadržava podrobniju analizu makroekonomskog konteksta i provedbe pojedinačnih programa makrofinancijske pomoći.

2Makroekonomska kretanja u partnerskim zemljama

Pandemija bolesti COVID-19 proširila se po cijelom svijetu i 2020. uzrokovala recesiju u većini partnera u procesu proširenja i partnerima u susjedstvu. Međutim, uz razvoj same pandemije na trajanje i težinu recesije utjecale su gospodarske strukture partnerâ i njihova sposobnost poduzimanja djelotvornih mjera sprečavanja. U ovom se odjeljku razmatraju problemi s kojima se suočavaju regije u susjedstvu EU-a i na zapadnom Balkanu, dok se gospodarski rezultati svake zemlje ocjenjuju zasebno u priloženom radnom dokumentu službi.

2.1Istočno susjedstvo

Pandemija bolesti COVID-19 imala je veliki negativni utjecaj na zemlje istočnog susjedstva. Gospodarski rezultati svih tih zemalja smanjili su se 2020. uslijed dvaju šokova, odnosno strogih ograničenja kretanja (osim u Bjelarusu) koja su ograničila domaću potrošnju, i u manjoj mjeri pada vanjske potražnje. Na domaćoj razini taj se šok donekle ublažio znatnim paketima fiskalne potpore za poduzeća i očuvanje radnih mjesta te prilagodljivom monetarnom politikom. U većini zemalja rješavanju problema sve većih potreba za financiranjem pridonijela je i međunarodna potpora. Sve te mjere pomogle su ograničiti rast stope nezaposlenosti u većini zemalja. S obzirom na izostanak pritiska na strani potražnje i niže cijene nafte inflacija potrošačkih cijena ublažena je ili se zadržala na relativno niskim razinama u većem dijelu 2020. Stoga je većina središnjih banaka nastavila smanjivati kamate i povećavati raspoloživost novca, no znatno umjerenije u zemljama u kojima je došlo do znatne deprecijacije valute. Međutim, ciklus smanjivanja kamata i povećavanja raspoloživosti novca zaustavljen je krajem godine (a u određenim se slučajevima situacija i preokrenula) uslijed ponovne pojave inflacijskog pritiska zbog uvoznih cijena (hrana i gorivo) i prelijevanja promjena tečaja slabijih valuta na cijene. Fiskalni položaji, koji su proteklih godina znatno poboljšani, prilično su oslabili od početka 2020. Stagnaciju prihoda uslijed recesije popratilo je znatno povećanje izdataka kako bi se poduprlo poduzeća/radna mjesta i osiguralo ispunjenje novih, žurnih zdravstvenih potreba. To je u kombinaciji sa slabijim domaćim valutama i nižim nominalnim BDP-om pogoršalo parametre javnog duga. Promjene na tekućem računu u pogledu vanjskog poslovanja bile su raznolike. Iako su pandemijom uzrokovano slabljenje potražnje i pad cijena robe (osobito energije) doveli do znatnog smanjenja uvoza, to nije bilo dovoljno da se nadoknadi šteta nanesena zemljama s povećim turističkim sektorom (Gruzija) ili zemljama koje uvelike ovise o robi (Azerbajdžan). U smislu financiranja početni bijeg kapitala povezan sa sve većom nesigurnosti ublažen je znatnom financijskom pomoći međunarodnih financijskih institucija, osobito MMF-a, koje su sredstva isplatile na početku razdoblja. Nakon početnog šoka nastavilo se i zaduživanje na tržištima.

2.2Južno susjedstvo

Pandemija bolesti COVID-19 znatno je poremetila gospodarsku aktivnost u južnom susjedstvu, što je uzrokovalo recesiju u regiji. Nagli pad 2020. posljedica je negativnog utjecaja domaćih mjera ograničenja kretanja na potrošnju i ulaganja, ali i velikog pada vanjske potražnje među glavnim trgovinskim partnerima regije. Usporavanje globalne gospodarske aktivnost negativno je utjecalo na tokove stranih ulaganja, doznake i turizam. Pravodobni paketi fiskalnih poticaja i sve prilagodljivije monetarne politike djelomično su ublažile gospodarski šok, no ujedno su doveli i do znatnog povećanja fiskalnih deficita i udjela duga u BDP-u. Pogoršanje fiskalnih položaja posljedica je smanjenja prihoda uzrokovanog smanjenim aktivnostima i povećanja izdataka koje je rezultat borbe protiv zdravstvene krize, podupiranja poduzeća i zaposlenosti. S obzirom na niže cijene energije i ograničenu potražnju ublažena je i inflacija. Kad je riječ o vanjskom poslovanju, stanja tekućih računa ukazuju na znatno smanjenje uvoza zbog pada potražnje i, u slučaju uvoznika robe, nižih cijena robe (osobito energije), ali i znatnog utjecaja smanjene globalne potražnje i ograničenja putovanja zbog zdravstvenih mjera na izvoz i turizam. U izazovnim tržišnim uvjetima vanjski partneri i međunarodne financijske institucije osigurale su financijsku pomoć prijeko potrebnu za ispunjenje sve većih potreba za financiranjem, potporu likvidnosti i zaštitu stabilnosti u regiji. Regiju u budućnosti očekuje zahtjevno razdoblje u kojem će biti sve manje političkog prostora za rješavanje problema usporavanja gospodarstva. Budući da su u mnogim zemljama politički uvjeti nestabilni, gospodarski izgledi i dalje su nesigurni i usko povezani s razvojem pandemije i brzinom oporavka globalne gospodarske aktivnosti.

2.3Zapadni Balkan

Izbijanje pandemije bolesti COVID-19 početkom ožujka 2020. iznenada je prekinulo pozitivan trend rasta na zapadnom Balkanu. Kako bi zaustavile širenje virusa, vlade u regiji uvele su mjere ograničenja kretanja koje su uključivale zatvaranje granica, ograničavanje socijalnih kontakata i zatvaranje određenih gospodarskih djelatnosti. Negativni učinci krize prouzročili su velike gubitke u proizvodnji jer je u svim gospodarstvima došlo do smanjenja potrošnje kućanstva i iznenadnog pada izvoza i ulaganja. Iako su najviše pridonijeli ublažavanju tog stanja, pad uvoza i veća javna potrošnja nisu bili dostatni da se kompenziraju negativna kretanja u drugim sastavnicama izdataka. Smanjenje gospodarske aktivnosti pratio je i negativan rast broja radnih mjesta, no rast stope nezaposlenosti za sada je obuzdan jer se smanjio i udio stanovništva koji aktivno sudjeluju na tržištu rada. Kretanje inflacije bilo je odraz slabe ukupne potražnje i niskih cijena energije, pri čemu je 2020. inflacija u svim zemljama zapadnog Balkana bila vrlo niska i ponekad negativna. U kombinaciji s velikom globalnom likvidnosti dezinflatorni pritisci potaknuli su daljnje monetarne prilagodbe u zemljama zapadnog Balkana s neovisnom monetarnom politikom. Velika fiskalna potpora kućanstvima i poduzećima za suzbijanje negativnog utjecaja krize i poveći pad prihoda uzrokovali su iznenadan rast proračunskog deficita u svim zemljama u regiji. U kombinaciji s padom BDP-a to je znatno povećalo udio javnog duga u BDP-u u usporedbi s krajem 2019. Kad je riječ o vanjskom poslovanju, deficit na tekućem računu povećao se u usporedbi s prethodnom godinom zbog kontinuiranih velikih gubitaka u izvozu usluga, kao što je turizam, i u većini slučajeva zbog smanjenja priljeva doznaka. Vrlo je neizvjesno kako će gospodarstvo izgledati u budućnosti jer oporavak gospodarske aktivnosti ovisi o razvoju pandemije koji je usko povezan s brzinom procjepljivanja.

3 Programi makrofinancijske pomoći 2020. ()

U 30 godina instrumenta makrofinancijske pomoći 2020. bila je izvanredna godina. Prvo, te su godine završena tri programa makrofinancijske pomoći: četvrti program makrofinancijske pomoći Ukrajini, treći program makrofinancijske pomoći Gruziji i program makrofinancijske pomoći Moldovi, a donesen je i novi dodatni program za Jordan (treći program makrofinancijske pomoći).

Zatim je Komisija, u kontekstu pandemije bolesti COVID-19, 22. travnja 2020. donijela prijedlog paketa makrofinancijske pomoći od 3 milijarde EUR za 10 partnera u procesu proširenja i partnera u susjedstvu kako bi im se pomoglo u ublažavanju gospodarskih posljedica nastalih zbog pandemije koronavirusa. Prijedlog je bio dodatak paketu „Tim Europa”, ciljanoj strategiji odgovora EU-a čija je svrha podupiranje nastojanja partnerskih zemalja u borbi protiv pandemije koronavirusa. Osim što je u njega uključeno više zemalja i sredstava nego ikad prije, Europski parlament i Vijeće donijeli su odluku o njemu („paket makrofinancijske pomoći zbog bolesti COVID-19”) 25. svibnja 2020. u rekordnom roku.

EU je u okviru tog paketa dogovorio da će se zajmovi makrofinancijske pomoći raspodijeliti kako slijedi: Republika Albanija (180 milijuna EUR), Bosna i Hercegovina (250 milijuna EUR), Gruzija (150 milijuna EUR), Hašemitska Kraljevina Jordan (200 milijuna EUR), Kosovo (100 milijuna EUR), Republika Moldova (100 milijuna EUR), Crna Gora (60 milijuna EUR), Republika Sjeverna Makedonija (160 milijuna EUR), Republika Tunis (600 milijuna EUR) i Ukrajina (1,2 milijarde EUR).

Makrofinancijska pomoć pruža se u obliku zajmova odobrenih po iznimno povoljnim uvjetima kako bi se pomoglo tim partnerima u ispunjavanju njihovih žurnih potreba za financiranjem. Stavlja se na raspolaganje na 12 mjeseci od stupanja na snagu memoranduma o razumijevanju, a isplaćuje se u dva obroka. To kraće trajanje (u usporedbi sa standardne dvije godine i šest mjeseci) ukazuje na to koliko je pandemija učinila ta sredstva prijeko potrebnima, ali i na želju da se brzo i na što fleksibilniji način osigura potpora. Prvi obrok stavlja se na raspolaganje čim stupe na snagu memorandum o razumijevanju i sporazum o jamstvenom instrumentu, a njegova isplata ovisi o općim političkim preduvjetima za makrofinancijsku pomoć (poštovanje djelotvornih demokratskih mehanizama, uključujući višestranački parlamentarni sustav, vladavine prava i ljudskih prava) i urednoj provedbi programa MMF-a (gdje je primjenjivo). Isplata drugog obroka ovisi i o tome jesu li provedene mjere politike dogovorene u memorandumu o razumijevanju.

Makrofinancijska pomoć zajedno s potporom MMF-a može pridonijeti poboljšanju makroekonomske stabilnosti i omogućiti dodjelu sredstava za zaštitu građana i ublažavanje socioekonomskih posljedica pandemije.

Taj paket makrofinancijske pomoći i njegovo brzo donošenje u Europskom parlamentu i Vijeću važan su dokaz solidarnosti EU-a s partnerskim zemljama u vrijeme nezapamćene krize.

Ukupno je 2020. isplaćeno 1 690 milijuna EUR (1 675 milijuna EUR u zajmovima i 15 milijuna EUR u bespovratnim sredstvima). U tablici 1. navodi se više pojedinosti o stanju isplata po zemljama na kraju 2020.

Status provedbe programa makrofinancijske pomoći 2020. (po regijama):

3

3.1Istočno susjedstvo