IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU O ZADUŽIVANJU I KREDITIRANJU EUROPSKE UNIJE 2013. /* COM/2014/0529 final */





Sadržaj 1............ Uvod. 3 2............ Aktivnosti kreditiranja Europske unije. 3 2.1......... Instrument platne bilance. 3 2.2......... MEFS. 5 2.3......... Instrument MFP. 6 2.4......... Instrument Euratoma. 8 3............ Aktivnosti zaduživanja Europske unije. 8 3.1......... PB.. 8 3.2......... MEFS. 9 3.3......... MFP. 9 3.4......... Euratom.. 9 4............ Europska investicijska banka. 9 4.1......... Aktivnosti kreditiranja EIB-a. 9 4.2......... Aktivnosti zaduživanja EIB-a. 10 5............ Osiguranje financijske stabilnosti u europodručju. 11 5.1......... Instrument zajma Grčkoj (IZG) 11 5.2......... Europski instrument za financijsku stabilnost (EIFS) 11 5.3......... Europski stabilizacijski mehanizam (ESM) 12 1. Uvod Svake godine Komisija je dužna obavješćivati Europski parlament i Vijeće o primjeni različitih instrumenata kreditiranja Europske unije. U ovom izvješću opisuju se poslovi kreditiranja za svaki instrument te povezane aktivnosti zaduživanja. Tablica 1.: Razvoj aktivnosti Europske unije (preostali iznosi kapitala u milijunima EUR) || EZUČ u. l.(1) (2) || Euratom (1) || PB || MFP || MEFS || Ukupno 2009. || 214 || 481 || 9 200 || 584 || || 10 479 2010. || 219 || 466 || 12 050 || 500 || || 13 235 2011. 2012. 2013. || 225 183 179 || 447 423 386 || 11 400 11 400 11 400 || 590 545 565 || 28 000 43 800 43 800 || 40 662 56 351 56 330 (1)Primijenjene su stope konverzije od 31. prosinca za svaku godinu. (2) Europska zajednica za ugljen i čelik u likvidaciji je od 2002. Zadnja obveznica koju je izdao EZUČ dospijeva 2019. || 2. Aktivnosti kreditiranja Europske unije Komisija u okviru različitih zakonskih akata Vijeća ili Vijeća i Europskog parlamenta, ovisno o ciljevima koji se nastoje postići, pruža financijsku potporu trećim zemljama i državama članicama u obliku bilateralnih zajmova financiranih preko tržišta kapitala uz jamstvo iz proračuna EU-a[1]. Komisija i visoki predstavnik Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, uz pomoć Europske službe za vanjsko djelovanje (ESVD), osiguravaju usklađenost financijske potpore trećim zemljama s općim ciljevima vanjskog djelovanja EU-a. 2.1. Instrument platne bilance Pomoć platnoj bilanci (PB) u skladu s člankom 143. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i Uredbom Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica[2] (Uredba o platnoj bilanci) dolazi u obliku srednjoročnih zajmova koje Unija stavlja na raspolaganje. Načelno se odobrava zajedno sa sredstvima koje financiraju Međunarodni monetarni fond (MMF) i drugi višestrani kreditori, primjerice Europska investicijska banka (EIB), Europska banka za obnovu i razvoj (EBOR) ili Svjetska banka. Pomoć platnoj bilanci odobrava Vijeće za svaki pojedinačni slučaj djelujući kvalificiranom većinom. Mogući su korisnici države članice izvan europodručja koje su suočene s ozbiljnim poteškoćama u odnosu na platnu bilancu. Cilj joj je olakšati ograničenja u vanjskom financiranju država članica primateljica i ponovno uspostaviti održivost njihovih platnih bilanci. Isplaćuje se ovisno o ispunjenju uvjeta gospodarske politike o kojima odlučuje Vijeće – nakon savjetovanja s Gospodarskim i financijskim odborom o nacrtu programa prilagodbe – i o kojima su se Komisija i država članica korisnica usuglasile u Memorandumu o razumijevanju prije zaključivanja ugovora o zajmu. Stalna usklađenost s mjerama u programu prilagodbe revidira se redovito i uvjet je za isplate budućih obroka. Potrebna sredstva Komisija prikuplja na tržištima kapitala u ime Europske unije. Komisija redovito izvješćuje Gospodarski i financijski odbor i Vijeće o provedbi Uredbe o platnoj bilanci. Instrument platne bilance ponovno je aktiviran 2008. kao odgovor na međunarodnu gospodarsku i financijsku krizu, a gornja mu je granica povećana s 12 milijardi EUR na 50 milijardi EUR u svibnju 2009.[3] kako bi se EU-u omogućilo da brzo odgovori na svaki budući zahtjev za pomoć platnoj bilanci. Do 31. prosinca 2013. ukupan iznos od 18,0 milijardi EUR izdvojen je za Mađarsku[4], Latviju[5] i Rumunjsku[6], od čega je isplaćeno 13,4 milijarde EUR. Preventivna financijska pomoć (PFP) Rumunjskoj u iznosu do 1,4 milijarde EUR[7] istekla je 31. ožujka 2013. a da nije bila iskorištena. Godine 2013. Vijeće je prihvatilo drugi program preventivne financijske pomoći Rumunjskoj[8] u iznosu do 2 milijarde EUR. Zahtjevi za isplatu mogu se podnositi do 30. rujna 2015. U 2013. nije bilo isplata u okviru instrumenta platne bilance. Tablica 2.: Pomoć platnoj bilanci do 31. 12. 2013. (u milijardama EUR) Država || Iznos na temelju odluke || Isplaćeni iznos || Vraćeni iznos || Preostali iznos || Prosječno dospijeće zajma (u godinama) Mađarska || 6,5 || 5,5 || 2,0 || 3,5 || 5,0 Latvija || 3,1 || 2,9 || 0 || 2,9 || 6,6 Rumunjska || 5,0 || 5,0 || 0 || 5,0 || 7,0 Rumunjska (PFP) Rumunjska (PFP) || 1,4 2,0 || 0 0 || 0 0 || 0,0 0,0 || 0 0 Ukupno || 18,0 || 13,4 || 2,0 || 11,4 || Aktivnosti od 31. prosinca 2013. U travnju 2014. Latvija je vratila 1 000 milijuna EUR. Detaljne informacije o aktivnostima povezanima s platnom bilancom dostupne su na http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/balance_of_payments/index_en.htm 2.2. MEFS Uredbom Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. uspostavljen je Mehanizam za europsku financijsku stabilnost (MEFS) na temelju članka 122. stavka 2.[9] UFEU-a. MEFS je u cijelosti pokriven proračunom EU-a, a njegov ukupni kreditni kapacitet iznosi do 60 milijardi EUR. Mogući korisnici pomoći MEFS-a jesu države članice u poteškoćama zbog ozbiljnog pogoršanja međunarodnog gospodarskog i financijskog okruženja. Primjena MEFS-a podliježe obvezama politike u kontekstu gospodarskog i financijskog programa prilagodbe kako je dogovoren u okviru Memoranduma o razumijevanju sklopljenog između Komisije i države članice korisnice, a postupak odlučivanja sličan je onomu u slučaju pomoći platnim bilancama. Komisija, uz savjetovanje s Europskom središnjom bankom (ESB), procjenjuje financijske potrebe i redovno nadzire provedbu programa, najmanje svakih šest mjeseci u vezi s općim uvjetima gospodarske politike programa prilagodbe i svaka tri mjeseca u svrhu provjere toga ispunjuje li država članica uvjete gospodarske politike povezane s pomoći. O svim promjenama programa prilagodbe koje bi mogle biti potrebne raspravlja se s državom članicom korisnicom. Vijeće, djelujući kvalificiranom većinom na prijedlog Komisije, odlučuje o prilagodbama koje treba provesti u početnim općim uvjetima gospodarske politike i odobrava revidirani program prilagodbe kako ga je pripremila država članica korisnica. Instrument MEFS-a aktiviran je 2011. za Irsku[10] i Portugal[11] izdvajanjem zajma u iznosu do 22,5 milijardi EUR za Irsku i do 26 milijardi EUR za Portugal. Ukupna izdvajanja, uključujući izdvajanja Europskog instrumenta za financijsku stabilnost (EIFS), MMF-a i drugih država članica, iznose do 85 milijardi EUR, odnosno 78 milijardi EUR: Tablica 3.: Podjela izdvajanja (u milijardama EUR) Država || MEFS || EIFS || MMF || Ostali || Ukupno Irska || 22,5 || 17,7 || 22,5 || 22,3* || 85,0 Portugal || 26,0 || 26,0 || 26,0 || || 78,0 Ukupno || 48,5 || 43,7 || 48,5 || 22,3 || 163,0 * 4,8 milijardi EUR od drugih država članica (Ujedinjena Kraljevina, Švedska, Danska) i 17,5 milijardi EUR od irske države. Otkad se instrument počeo primjenjivati, odlučeno je o smanjenju kamatne marže i produženju dospijeća, što je primijenjeno na sve kredite. U 2013. nije bilo isplata u okviru MEFS-a. Na kraju 2013. ukupni preostali iznos instrumenta jest 43 800 milijuna EUR (Irska: 21 700 milijuna EUR, Portugal: 22 100 milijuna EUR). Aktivnosti od 31. prosinca 2013. U ožujku 2014. iznos od 1 800 milijuna EUR isplaćen je Portugalu, a 800 milijuna EUR Irskoj (zadnja tranša). Irska je u prosincu 2013. zaključila program financijske pomoći EU-a/MMF-a, a Portugal je izišao iz programa u svibnju 2014. Detaljne informacije o aktivnostima povezanima s MEFS-om dostupne su na http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/efsm/index_en.htm 2.3. Instrument MFP Makrofinancijska pomoć (MFP) pruža se kao potpora zemljama kandidatkinjama, mogućim kandidatkinjama i susjednim zemljama za rješavanje kratkoročnih problema s platnom bilancom, stabilizaciju javnih financija i poticanje provedbe strukturnih reforma. MFP se pruža na izvanrednoj i privremenoj osnovi i temelji se na strogim obvezama gospodarske politike. Aktivnostima u okviru MFP-a obično se nadopunjuju programi prilagodbe MMF-a. MFP se može pružiti u obliku zajmova i/ili bespovratnih sredstava. Ako zemlja korisnica ne ispunjuje svoje obveze otplate, Komisija može aktivirati Jamstveni fond za vanjska djelovanja[12] tako da se otplata predmetnog zaduženja Komisije osigura iz sredstava tog fonda[13]. Godine 2013. zaključena je aktivnost u okviru MFP-a za Bosnu i Hercegovinu[14] odobrenog 2009. (ukupni iznos zajmova u visini od 100 milijuna EUR). Prva tranša u iznosu od 50 milijuna EUR isplaćena je u veljači 2013., a druga tranša u jednakom iznosu isplaćena je u rujnu 2013. Dana 12. kolovoza 2013. Europski parlament i Vijeće odlučili su staviti na raspolaganje Gruziji MFP u iznosu do najviše 46 milijuna EUR (do 23 milijuna EUR u obliku bespovratnih sredstava i do 23 milijuna EUR u obliku zajmova) s maksimalnim rokom dospijeća od 15 godina.[15] Zasad nije bilo isplata. Dana 22. listopada 2013. Europski parlament i Vijeće odlučili su staviti na raspolaganje Kirgiskoj Republici MFP u iznosu do najviše 30 milijuna EUR (do 15 milijuna EUR u obliku bespovratnih sredstava i do 15 milijuna EUR u obliku zajmova) s maksimalnim rokom dospijeća od 15 godina.[16] Zasad nije bilo isplata. Dana 11. prosinca 2013. Europski parlament i Vijeće odlučili su staviti na raspolaganje Jordanu[17] MFP u obliku zajmova u iznosu do najviše 180 milijuna EUR s maksimalnim rokom dospijeća od 15 godina u cilju pokrivanja potreba platne bilance Jordana kako je utvrđeno u programu MMF-a. Zasad nije bilo isplata. Aktivnosti od 31. prosinca 2013. Dana 14. travnja 2014. Vijeće je odlučilo staviti na raspolaganje Ukrajini[18] MFP u obliku zajmova u iznosu do najviše 1 milijarde EUR s maksimalnim rokom dospijeća od 15 godina u cilju pokrivanja hitnih potreba platne bilance Ukrajine kako je utvrđeno u vladinu gospodarskom programu, koji ima podršku MMF-a. Prva tranša u iznosu od 500 milijuna EUR isplaćena je u lipnju 2014. U vezi s provedbom MFP-a u Ukrajini, koji je odobren 2010.[19] te u kombinaciji sa sredstvima dostupnima u okviru prethodnih aktivnosti odobrenih 2002.[20] iznosi 610 milijuna EUR u obliku zajmova, u veljači 2013. u okviru sastanka na vrhu Ukrajine i EU-a potpisan je memorandum o razumijevanju. Prva tranša u iznosu od 100 milijuna EUR isplaćena je sredinom svibnja 2014. Detaljni podaci o aktivnostima u okviru MFP-a mogu se pronaći u godišnjem izvješću Komisije Europskom parlamentu i Vijeću o provedbi MFP-a u trećim zemljama[21] i na http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/macro-financial_assistance/index_en.htm. 2.4. Instrument Euratoma Zajmovni instrument Euratoma može se iskoristiti za financiranje projekata unutar država članica (Odluka Vijeća 77/270/Euratom) ili u određenim trećim zemljama (Ukrajina, Rusija ili Armenija) (Odluka Vijeća 94/179/Euratom). Vijeće je 1990. odredilo granicu zaduženja u iznosu od 4 milijarde EUR, od čega je odobreno oko 3,7 milijardi EUR, a već je isplaćeno 3,4 milijarde EUR. Vijeće je zatražilo od Komisije da predloži novu gornju granicu kreditiranja kada visina odobrenih sredstava dosegne 3,8 milijardi EUR. Godine 2013. Komisija je donijela Odluku C(2013)3496 o odobrenju zajma Euratoma u iznosu do 300 milijuna EUR u cilju potpore ukrajinskom programu unapređenja sigurnosti nuklearnih reaktora. Ugovor o zajmu potpisan je u kolovozu 2013. Zajam će stupiti na snagu čim budu ispunjeni svi efektivni uvjeti. U ožujku 2013. EBOR je potpisao paralelni zajam u iznosu od 300 milijuna EUR. 3. Aktivnosti zaduživanja Europske unije U svrhu financiranja aktivnosti kreditiranja o kojima odlučuje Vijeće, Komisija je ovlaštena pozajmljivati sredstva na tržištima kapitala u ime Europske unije i Euratoma. Zaduživanje i kreditiranje provode se kao naizmjenični poslovi, čime se osigurava da proračun EU-a ne preuzima kamatni ili devizni rizik.[22] Preostala zaduživanja jednaka su preostalim zajmovima. 3.1. PB U okviru instrumenta platne bilance u 2013. nisu uzimani zajmovi na tržištu. Na kraju 2013. ukupni preostali iznos prikupljen za PB jest 11,4 milijarde EUR. 3.2. MEFS U okviru instrumenta MEFS-a u 2013. nisu uzimani zajmovi na tržištu. Na kraju 2013. ukupni preostali iznos prikupljen za MEFS jest 43,8 milijardi EUR. 3.3. MFP Godine 2013. zaključena je aktivnost u okviru MFP-a za Bosnu i Hercegovinu odobrenog 2009. (ukupni iznos zajmova u visini od 100 milijuna EUR). Prva tranša u iznosu od 50 milijuna EUR isplaćena je u veljači 2013., a druga tranša u jednakom iznosu isplaćena je u rujnu 2013. Na kraju 2013. ukupni preostali iznos za MFP jest 565 milijuna EUR. Tablica 4.: Privatni plasman EU-a tijekom 2013. (u milijunima EUR) Država || Opis || Datum izdavanja || Datum dospijeća || Veličina Bosna i Hercegovina || EMTN EU 2.000/2023 || 04/02/2013 || 10/02/2023 || 50 Bosna i Hercegovina || SSD EU 1,991/2023 || 19/09/2013 || 26/09/2019 (10M) 28/09/2020 (10M) 27/09/2021 (10M) 26/09/2022 (10M) 26/09/2023 (10M) || 50 Ukupno || || || || 100 3.4. Euratom U 2013. nije bilo aktivnosti zaduživanja u okviru Euratoma. 4. Europska investicijska banka 4.1. Aktivnosti kreditiranja EIB-a EIB osigurava financiranje bilo izravno za pojedinačne investicijske projekte ili preko financijskih posrednika za manje projekte koje provode mala i srednja poduzeća ili lokalna tijela i općine. EIB osigurava i jamstva za zajmove, tehničku pomoć i poduzetnički kapital. U 2013. EIB je odobrio financiranja u ukupnom iznosu od 71,7 milijarde EUR (u odnosu na 52,2 milijarde EUR u 2012.). Financiranje u državama članicama EU-a iznosilo je 64 milijarde EUR. Taj iznos nije obuhvaćen jamstvom EU-a. Izvan EU-a odobreno je 7,7 milijardi EUR, od čega je 4,4 milijarde osigurano jamstvom EU-a (tzv. vanjski mandat). Godina 2013. prva je godina provedbe dokapitalizacije EIB-a. Nakon što je krajem 2012. stupila na snagu odluka država članica o povećanju uplaćenog kapitala EIB-a za 10 milijardi EUR, očekuje se da će EIB povećati obujam kreditiranja za 60 milijardi EUR u razdoblju od 2013. do 2015. Jamstvo EU-a odobreno na temelju Odluke 1080/2011/EU za razdoblje koje istječe 31. prosinca 2013. automatski je produženo za 6 mjeseci jer nova odluka o odobrenju jamstva EU-a za EIB-ove aktivnosti izvan EU-a još nije bila donesena. Novu odluku o odobrenju jamstva EU-a za EIB-ove aktivnosti izvan EU-a[23] Europski parlament i Vijeće donijeli su 16. travnja 2014. Njime se pokriva iznos mandata od ukupno 27 milijardi EUR (plus mogući dodatni iznos od 3 milijarde EUR, koji se može aktivirati nakon srednjoročne revizije). Aktivnosti financiranja EIB-a imaju učinak na proračun EU-a kad su popraćene jamstvima EU-a. To se odnosi na sljedeće: - financijske operacije EIB-a provedene u okviru vanjskog mandata (što obuhvaća države u pretpristupnom razdoblju, susjedne i partnerske zemlje, Aziju i Latinsku Ameriku, Južnu Afriku te mandat za klimatske promjene); ta financiranja imaju proračunsko jamstvo EU-a, kojim su obuhvaćeni državni ili politički rizici; Komisija će u drugom semestru 2014. objaviti zasebno izvješće o vanjskoj aktivnosti kreditiranja EIB-a za 2013. - financijske instrumente na temelju podjele rizika koji uključuju iskorištavanje proračuna EU-a za podršku politikama EU-a (npr. Financijski instrument na temelju podjele rizika za projekte istraživanja i razvoja i Inicijativa projektnih obveznica). 4.2. Aktivnosti zaduživanja EIB-a U kontekstu nestalnog tržišta rizik izvršenja ostao je visok tijekom cijele godine, osobito za velike referentne transakcije. Dobra potražnja za obveznicama EIB-a prvo je pridonijela smanjivanju kraće datiranih kamatnih marži, osobito u eurima. Rejting agencije potvrdile su zadržavanje rejtinga AAA Investicijske banke, čemu su pridonijeli planovi o povećanju kapitala. Aktivnost zaduživanja EIB-a u 2013.[24] iznosi 72,4 milijarde EUR uz prosječno dospijeće od 8,2 godine. 5. Osiguranje financijske stabilnosti u europodručju Kao odgovor na globalnu gospodarsku i financijsku krizu Vijeće i države članice europodručja odlučili su o mjerama za očuvanje financijske stabilnosti u europodručju i Europi općenito. Te su mjere prikazane dalje u tekstu i nisu zajamčene proračunom EU-a. Dodatne informacije o trima postojećim instrumentima mogu se pronaći na http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/index_en.htm 5.1. Instrument zajma Grčkoj (IZG) Nakon jednoglasnog sporazuma ministara financija europodručja 2. svibnja 2010.[25] o potpori Grčkoj uspostavljen je trogodišnji zajednički program s MMF-om koji uključuje financijski paket u iznosu do 110 milijardi EUR za pomoć Grčkoj, popraćen strogim obvezama politika[26] o kojima su s grčkim tijelima pregovarali Komisija i MMF u suradnji s ESB-om. Zajmovi koje su države članice europodručja isplatile u okviru ovog prvog programa iznose 52,9 milijardi EUR, uz 20,1 milijardu EUR od MMF-a. Financijski uvjeti instrumenta prilagođeni su u prosincu 2012. (produživanje roka dospijeća, smanjivanje marže). Ministri financija europodručja i MMF odobrili su 14. ožujka 2012. drugi program gospodarske prilagodbe, čime je neisplaćenim iznosima prvog programa dodano 130 milijardi EUR. Tim drugim programom predviđena je ukupna financijska pomoć u iznosu od 164,5 milijardi EUR, a doprinos MMF-a iznosi 19,8 milijardi EUR. Dok je prvi program bio uspostavljen u obliku dogovora među vjerovnicima o prikupljanju bilateralnih zajmova od država članica europodručja koje sudjeluju u programu, uz koordinaciju i upravljanje Komisije, drugi se program financira preko EIFS-a. 5.2. Europski instrument za financijsku stabilnost (EIFS) Europski instrument za financijsku stabilnost (EIFS) osnovale su države članice europodručja kao trgovačko društvo u njihovu vlasništvu registrirano u Luxembourgu, nakon odluka donesenih 9. svibnja 2010. u okviru Vijeća Ecofina, uz datum stupanja na snagu 7. lipnja 2010. Osmišljen je kao privremeni mehanizam spasa za posredno kreditiranje država članica europodručja u poteškoćama izdavanjem obveznica s jamstvom država članica europodručja. U listopadu 2010. donesena je odluka o uspostavi trajnog mehanizma spasa, Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM), što je na snagu stupilo 27. rujna 2012. Od 1. srpnja 2013. EIFS više nije uključen u nove programe financiranja ili nove ugovore o davanju zajmova. EIFS je međutim i dalje aktivan u tekućim programima za Grčku, Portugal i Irsku, u kojima sudjeluje kao zajmodavac (uz MMF i neke države članice). 5.3. Europski stabilizacijski mehanizam (ESM) ESM je utemeljen 8. listopada 2012 kao novi trajni krizni mehanizam. Od 1. srpnja 2013. ESM je postao trajni mehanizam za odgovor na nove zahtjeve za financijsku pomoć koje upute države članice europodručja. Njegova efektivna kreditna sposobnost iznosi 500 milijardi EUR. Ukupni upisani kapital iznosi 702 milijarde EUR, uz uplaćeni kapital država članica europodručja u iznosu od 80 milijardi EUR (što treba uplatiti do prve polovine 2014.) i kapital angažiran na poziv u iznosu od 622 milijarde EUR. ESM je (zajedno s MMF-om) osigurao financijsku pomoć za rješavanje neravnoteža u financijskom sektoru Cipra. Financijska pomoć pružena je i španjolskoj vladi radi rekapitalizacije bankarskog sektora te zemlje. [1] Detaljan opis aktivnosti zaduživanja i kreditiranja Komisije dostupan je na http://ec.europa.eu/economy_finance/eu_borrower/index_en.htm [2] SL L 53, 23.2.2002., str. 1. [3] Uredba Vijeća (EZ) br. 431/2009 od 18. svibnja 2009. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 332/2002 o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (SL L 128, 27.5.2009., str. 1.) [4] Odluka Vijeća 2009/102/EZ od 4. studenoga 2008. o pružanju srednjoročne financijske pomoći Zajednice Mađarskoj (SL L 37, 6.2.2009., str. 5.) [5] Odluka Vijeća 2009/290/EZ od 20. siječnja 2009. o pružanju srednjoročne financijske pomoći Zajednice Latviji (SL L 79, 25.3.2009., str. 39.) [6] Odluka Vijeća 2009/459/EZ od 6. svibnja 2009. o pružanju srednjoročne financijske pomoći Zajednice Rumunjskoj (SL L 150, 13.6.2009., str. 8.) [7] Odluka Vijeća 2011/288/EU od 12. svibnja 2011. o pružanju preventivne srednjoročne financijske pomoći EU-a Rumunjskoj (SL L 132, 19.5.2011., str. 15.) [8] Odluka Vijeća 2013/531/EU od 22. listopada 2013. o pružanju preventivne srednjoročne financijske pomoći EU-a Rumunjskoj (SL L 286, 29.10.2013., str. 1.) [9] Člankom 122. stavkom 2. UFEU-a predviđena je financijska pomoć za države članice u poteškoćama zbog izvanrednih okolnosti koje su izvan njihove kontrole. [10] Provedbena Odluka Vijeća br. 2011/77/EU od 7. prosinca 2010. o odobrenju financijske pomoći Unije Irskoj (SL L 30, 4.2.2011., str. 34.) [11] Provedbena Odluka Vijeća br. 2011/344/EU od 30. svibnja 2011. o odobrenju financijske pomoći Unije Portugalu (SL L 159, 17.6.2011., str. 88.) [12] Vidi Uredbu Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 o osnivanju Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja (Kodificirana verzija) (SL L 145, 10.6.2009., str. 10.). Dosad nije zabilježeno neispunjivanje obveza za zajmove iz MFP-a. [13] Iako za otplatu zaduženja u konačnici postoji jamstvo u proračunu EU-a, Jamstveni fond djeluje kao likvidnosna pričuva kojom se proračun EU-a štiti od rizika od aktiviranja proračunskog jamstva zbog neispunjivanja obveze plaćanja. Za sveobuhvatno izvješće o funkcioniranju Fonda vidi COM(2014)214 i popratni radni dokument službi SEC(2014)129. [14] Odluka Vijeća 2009/891/EZ od 30. studenoga 2009. o pružanju makrofinancijske pomoći Bosni i Hercegovini (SL L 320, 5.12.2009., str. 6.) [15] Odluka br. 778/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. kolovoza 2013. o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Gruziji (SL L 218, 14.8.2013., str. 15.) [16] Odluka br. 1025/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 22. listopada 2013. o pružanju makrofinancijske pomoći Kirgiskoj Republici (SL L 283, 25.10.2013., str. 1.) [17] Odluka br. 1351/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2013. o pružanju makrofinancijske pomoći Hašemitskoj Kraljevini Jordanu (SL L 341, 11.12.2013., str. 4.) [18] Odluka Vijeća br. 2014/215/EU od 14. travnja 2014. o pružanju makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 111, 15.4.2014., str. 85.) [19] Odluka br. 388/2010/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o pružanju makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 179, 14.7.2010., str. 1.) [20] Odluka Vijeća 2002/639/EZ od 12. srpnja 2002. o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 209, 6.8.2002., str. 22.) [21] COM (2013)426 i SWD(2013)211. [22] Na temelju Uredbe o MEFS-u moguća je primjena pretfinanciranja jer se Komisija ovlašćuje „za pozajmljivanje na tržištu kapitala ili od financijskih institucija u najpogodnijem trenutku između planiranih isplata kako bi optimizirala troškove financiranja te zaštitila svoj ugled izdavatelja Unije na tržištima.” Sve nastale troškove financiranja međutim snosi zajmoprimac. [23] Odluka br. 466/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. kojom se dodjeljuje jamstvo EU-a Europskoj investicijskoj banci protiv gubitaka u okviru financijskih operacija kojima se podržavaju ulagački projekti izvan Unije (SL L 135, 8.5.2014., str. 1.) [24] Izvori: Analitičko izvješće EIB-a 2013. [25] Potpora je osigurana bilateralnim zajmovima od drugih država članica europodručja, kojima koordinira Komisija kao središnja točka, uz uvjete utvrđene u njihovoj izjavi od 11. travnja 2010. [26] Glavni elementi obveza politika ugrađeni su u Odluci Vijeća od 10. svibnja 2010. upućenoj Grčkoj u cilju jačanja i produbljivanja fiskalnog nadzora i obavješćivanja Grčke o poduzimanju mjera za smanjenje deficita koje su procijenjene kao potrebne u svrhu poboljšanja stanja prekomjernog deficita (2010/320/EU). Obveze su dodatno opisane u memorandumu o razumijevanju zaključenom između grčkih državnih tijela i Komisije u ime država članica europodručja.