Trenutačno ne postoje zajednička definicija mikrokvalifikacija ni standardi za njihovo opisivanje i priznavanje. Time se u pitanje dovode njihova vrijednost, kvaliteta, priznavanje, transparentnost i „prenosivost” (između sektora obrazovanja i osposobljavanja te unutar njih, na tržištu rada i među zemljama). Na taj se način ograničava povjerenje, razumijevanje, šira prihvaćenost i primjena, a to pak ograničava potencijal mikrokvalifikacija da podupiru fleksibilno učenje i razvoj karijere.

Različiti javni i privatni pružatelji usluga u Europi i svijetu brzo razvijaju mogućnosti za učenje manjeg opsega od onih za tradicionalne kvalifikacije kao odgovor na potražnju za fleksibilnijim oblicima obrazovanja i osposobljavanja te onima usmjerenima na polaznike. Takvo obrazovanje i osposobljavanje može se opisati kao cjeloživotno i „općeživotno”, a odvija se u različitim okruženjima (na poslu, kod kuće, među osobama koje su već zaposlene i onima koje trenutačno nisu). Mikrokvalifikacije omogućuju ciljano i fleksibilno stjecanje i priznavanje znanja, vještina i kompetencija kako bi se zadovoljile nove i nadolazeće potrebe u društvu i na tržištu rada. Važno je naglasiti da one nisu zamjena za tradicionalne kvalifikacije. Umjesto toga, mikrokvalifikacije mogu dopuniti tradicionalne kvalifikacije i služiti kao mogućnost za cjeloživotno učenje za sve. Mikrokvalifikacije su fleksibilne, što znači da ih mogu osmisliti i pružiti razni pružatelji usluga u različitim formalnim, neformalnim i informalnim okruženjima učenja.

Očekuje se da će se potražnja nastaviti tijekom oporavka od pandemije i u godinama koje slijede. Zelenom i digitalnom tranzicijom, koje su potpomognute programom financiranja u okviru instrumenta Next Generation EU, stvorena je i nova potražnja polaznika, radnika i tražitelja zaposlenja za usavršavanjem i prekvalifikacijom. Ti polaznici, radnici i tražitelji zaposlenja žele biti zapošljivi i napredovati u karijeri. Isto tako žele pristupiti daljnjim studijima i učiti za vlastiti osobni razvoj.

Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 dovela je do brzog rasta potražnje za kratkim i prilagođenim mogućnostima za učenje. Ta je potražnja dovela do odgovarajućeg povećanja interesa u „mikrokvalifikacije” kojima se potvrđuju ishodi tih malih iskustava učenja.

Predsjednica Komisije Ursula von der Leyen izjavila je u političkim smjernicama Komisije da namjerava „ukloniti prepreke učenju i poboljšati pristup kvalitetnom obrazovanju” te naglasila važnost uključivog i kvalitetnog cjeloživotnog učenja, kako je proglašeno Europskim stupom socijalnih prava. Komisija je zatim u Programu vještina za Europu (srpanj 2020.) predložila strategiju kako bi se ljudima pomoglo da razviju vještine na tržištu rada koje se brzo mijenja te najavila novu inicijativu o mikrokvalifikacijama. Komisija je u Komunikaciji o uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025. (rujan 2020.) najavila prijedlog preporuke Vijeća kako bi se pridonijelo izgradnji povjerenja u mikrokvalifikacije u Europi. U njoj je navedeno da će se preporukom nastojati do 2025. poduzeti svi potrebni koraci za mikrokvalifikacije. Mjera europskog pristupa mikrokvalifikacijama stoga je uključena u Program rada Komisije za 2021., u okviru glavnog cilja „Promicanje europskog načina života”. Prijedlog preporuke Vijeća o mikrokvalifikacijama predstavljen je zajedno s Komisijinim prijedlogom preporuke Vijeća o individualnim računima za učenje.

·primijene zajedničku definiciju, standarde i ključna načela EU-a za oblikovanje, izdavanje i prenosivost mikrokvalifikacija,

·razviju ekosustav za mikrokvalifikacije,

·ostvare potencijal mikrokvalifikacija kako bi se podržalo cjeloživotno učenje i zapošljivost.

Cilj je mikrokvalifikacije razvijati, primjenjivati i uspoređivati na koherentan način među državama članicama, dionicima i različitim pružateljima usluga (od ustanova za obrazovanje i osposobljavanje do privatnih poduzeća) u različitim sektorima, područjima i zemljama. Prijedlogom se nastoji pružiti potpora tekućem radu država članica, dionika i raznih skupina pružatelja usluga u EU-u na mikrokvalifikacijama. Prijedlogom se pružaju ključni resursi i smjernice tim pružateljima i drugima zainteresiranima za istraživanje mikrokvalifikacija. Tim će se ključnim resursima i smjernicama pružiti potpora vrijednosti, kvaliteti, priznavanju, transparentnosti, prenosivosti i primjeni mikrokvalifikacija na dosljedan i usklađen način. Stoga će se doprinijeti kulturi cjeloživotnog učenja i povećat će se zapošljivost ljudi. Prijedlog je u potpunosti u skladu s raznolikošću i fleksibilnošću mikrokvalifikacija. Zbog toga se u njemu ne predlaže stvaranje novih sustava ili vrsta mikrokvalifikacija. Njime se nastoji podržati sposobnost država članica i pružatelja usluga da i. ostvare potencijal mikrokvalifikacija u pogledu poboljšanja cjeloživotnog učenja i ii. u potpunosti iskoriste postojeće alate za razvoj mikrokvalifikacija. Prijedlogom se ne nastoje zamijeniti postojeći nacionalni postupci organizacije obrazovanja i osposobljavanja, zapošljavanja ili tržišta rada. Oni se dopunjuju mikrokvalifikacijama. Osim toga, prijedlog preporuke Vijeća temelji se na postojećim pravilima (i prema potrebi preporučuje njihovu prilagodbu) o administrativnim postupcima i mehanizmima upravljanja na nacionalnoj i institucionalnoj razini (npr. u pogledu osiguravanja kvalitete i postupaka priznavanja).

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

Predložena preporuka Vijeća usklađena je s drugim inicijativama Unije koje se odnose na cjeloživotno učenje i zapošljivost te ih dopunjuje.

Nadovezuje se na Komunikaciju o uspostavi europskog prostora obrazovanja do 2025., Program vještina za Europu i akcijski plan za provedbu europskog stupa socijalnih prava, koji je donesen 4. ožujka 2021. U tom akcijskom planu mikrokvalifikacije se smatraju inovativnim instrumentom kojim se „mogu […] olakšati fleksibilni načini učenja i poduprijeti radnici pri radu ili prelasku na drugi posao [ili životnim promjenama]”. Mikrokvalifikacije imaju ključnu ulogu i u postizanju cilja od 60 % odraslih koji sudjeluju u osposobljavanju svake godine do 2030. To je jedan od tri glavna cilja EU-a koje su čelnici EU-a pozdravili na socijalnom samitu u Portu u Izjavi iz Porta od 8. svibnja 2021. i zaključcima Europskog vijeća od 25. lipnja 2021.

Prijedlog preporuke Vijeća o mikrokvalifikacijama donijet će se istodobno s Komisijinim prijedlogom preporuke Vijeća o individualnim računima za učenje. Cilj je obiju mjera omogućiti pojedincima da razvijaju vještine koje će im se priznavati tijekom cijeloga života.

Komisija je donijela i Preporuku Komisije „Učinkovita aktivna potpora zapošljavanju nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19” (Preporuka „EASE”). Preporukom se nastoji olakšati prelazak s jednog radnog mjesta na drugo i oporavak od pandemije bolesti COVID-19 koji donosi velik broj radnih mjesta, posebno podupiranjem mogućnosti za usavršavanje i prekvalifikaciju. Kratki tečajevi osposobljavanja, posebice oni potvrđeni mikrokvalifikacijama, u tom kontekstu mogu imati važnu ulogu u povećanju zapošljivosti radnika.

Vijeće u Rezoluciji Vijeća od 18. veljače 2021. „o strateškom okviru za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja u smjeru europskog prostora obrazovanja i šire (2021.–2030.)” poziva na:

„jačanje ključne uloge sustavâ visokog obrazovanja i strukovnog obrazovanja i osposobljavanja u podupiranju cjeloživotnog učenja i dopiranju do raznolikijeg studentskog tijela. Istraživanje koncepta i upotrebe mikrokvalifikacija može pomoći u proširenju mogućnosti učenja i moglo bi ojačati ulogu visokog obrazovanja te strukovnog obrazovanja i osposobljavanja u cjeloživotnom učenju pružanjem fleksibilnijih i modularnijih mogućnosti učenja i ponudom uključivijih oblika učenja”.

Vijeće u Zaključcima Vijeća o pravičnosti i uključenosti u području obrazovanja i osposobljavanja u cilju promicanja obrazovnog uspjeha za sve poziva države članice da:

„potiču pružanje prilika za učenje svim učenicima kako bi tijekom cijelog života mogli pohađati fleksibilno obrazovanje i osposobljavanje, što obuhvaća i vrednovanje prethodnog učenja, uključujući učenje u neformalnim i informalnim okruženjima s fleksibilnim pristupom, među ostalim razmatranjem koncepta i primjene europskog pristupa mikrokvalifikacijama, ne ugrožavajući pritom temeljno načelo cjelovitih studijskih programa u okviru inicijalnog obrazovanja i osposobljavanja”.

Osim toga, naglašava da se „u okviru [visokog obrazovanja] ujedno […] može dodatno uključiti odrasle, promicati usavršavanje i prekvalifikaciju te doprinijeti cjeloživotnom učenju s pomoću fleksibilnih alternativa cjelovitim programima, razmatranjem koncepta i primjene europskog pristupa mikrokvalifikacijama”.

Vijeće u Zaključcima Vijeća o inicijativi Europska sveučilišta poziva Komisiju i države članice da „zajednički istraže potrebne korake kako bi se ispitala upotreba mikrokvalifikacija u visokom obrazovanju s ciljem proširenja mogućnosti učenja i jačanja uloge visokih učilišta u cjeloživotnom učenju”.

U Preporuci Vijeća od 24. studenoga 2020. o strukovnom obrazovanju i osposobljavanju za održivu konkurentnost, socijalnu pravednost i otpornost Komisija se poziva da „razmotri koncept i upotrebu mikrokvalifikacija, među ostalim u strukovnom obrazovanju i osposobljavanju (SOO), zajedno s državama članicama i relevantnim dionicima, među ostalim u kontekstu savjetodavne skupine za Europski kvalifikacijski okvir, kako je predloženo u Programu vještina za Europu”.

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST