Korak dalje bio bi, za što se neki zalažu, da građani izravno biraju predsjednika Europske komisije. Međutim, to bi zahtijevalo izmjenu Ugovora.

Provedba kampanje diljem Europe i izravni kontakt s građanima i izabranim predstavnicima na lokalnoj, regionalnoj i nacionalnoj razini pridonijeli su povećanju odgovornosti uspješnog glavnog kandidata u 2014. Na temelju tog postupka predsjedniku Europske komisije dodijeljena je zadaća da pri odabiru prioriteta za intervenciju na europskoj razini zauzme selektivniji pristup utemeljen na zajedničkom programu svih institucija. To je Europskoj komisiji pomoglo da utvrdi područja u kojima je djelovanje Unije potrebno i ona u kojima ono nije potrebno. Zato Junckerova Komisija zagovara pristup „velika kad je riječ o velikim pitanjima i mala kad je riječ o malima” i zato je taj pristup potvrđen u Rimskoj deklaraciji.

Postupak glavnih kandidata, nakon što su Europsko vijeće 27. lipnja 2014. i Europski parlament 15. srpnja 2014. potvrdili njegov rezultat, bitno je utjecao na povećanje političke dimenzije Junckerove Komisije i njezine usredotočenosti na vlastite odabire politika. To je i rezultat strateškog programa ključnih prioriteta koji je Europsko vijeće donijelo u lipnju 2014., a koji je ugrađen u 10 točaka političkih smjernica na kojima se temeljila odluka Europskog parlamenta o izboru predsjednika Junckera i koje su naravno odražavale program na kojem se temeljila njegova kampanja diljem Unije. To je pokazalo da europske institucije i države članice mogu surađivati i ostvarivati rezultate u područjima koja su bitna za građane i za koja je doista potrebno djelovanje na europskoj razini. Svrha svega toga bilo je smanjiti prividni jaz između „Bruxellesa” i država članica.

Sustav glavnih kandidata nije isto što i izravan izbor predsjednika. Kandidat stranke koji dobije najviše glasova ne postaje izravno predsjednik Europske komisije, već predsjednik postaje onaj koji dobije potporu većine, prvo u Europskom vijeću u skladu s Ugovorima, a zatim u Europskom parlamentu. Podsjeća se na to da su u skladu s Ugovorima Europski parlament i Europsko vijeće zajednički odgovorni za nesmetano odvijanje postupka koji prethodi izboru predsjednika Europske komisije. Države članice složile su se da prije odluke Europskog vijeća predstavnici Europskog parlamenta i Europskog vijeća provode potrebna savjetovanja.

Važno je nastaviti otvorene rasprave o postupku kojim se najbolje odražava jedinstvena demokratska priroda Europske unije i dvostruka legitimnost Europske komisije, koja predstavlja sve europske građane i sve države članice EU-a. Postupak bi trebalo dodatno razviti na temelju pozitivnog doprinosa postupka primijenjenog 2014. kako bi se pokrenula istinska europska rasprava o Europi koju njezini građani i države članice žele.

Zahvaljujući ranijem odabiru glavnih kandidata, u idealnom slučaju prije kraja 2018., i ranijem početku kampanje glasači bi imali više vremena za odluku o tome kojeg kandidata i koji politički program žele podržati. Na taj bi se način kandidatima, uključujući one koji obnašaju izvršne funkcije kao što su šefovi država ili vlada, ministri ili povjerenici Europske komisije, osiguralo više vremena za posjećivanje država članica, čime bi dobili uvid u to kako Europa doista diše i što zabrinjava građane. U 2014. europske političke stranke odabirale su svoje kandidate u relativno kasnoj fazi postupka, pri čemu im je ostalo samo nekoliko tjedana za kampanje i izgradnju vlastitog profila diljem kontinenta.

Bitan je i način na koji europske političke stranke biraju glavne kandidate. Kad bi europske političke stranke, koje okupljaju nacionalne i regionalne političke stranke i njihove čelnike sličnih stavova, održale primjerice predizbore za odabir svojih kandidata, postupak upoznavanja i izgradnje profila mogao bi započeti ranije. Sučeljavanje kandidata s različitim idejama moglo bi potaknuti veće zanimanje za kampanju i naknadne izbore za Europski parlament.

Veze između nacionalnih i europskih stranaka trebale bi biti vidljivije i poticati na veću otvorenost europskog političkog okruženja. U prijedlogu ciljane reforme europskih političkih stranaka i zaklada predstavljenom u govoru o stanju Unije 2017. Europska komisija predložila je da se za europske političke stranke koje traže sredstva iz proračuna EU-a uvede obvezna razina transparentnosti u pogledu tih veza (posebno objava njihova logotipa i programa na web-mjestima nacionalnih i regionalnih stranaka članica). Same države članice i političke stranke mogu na dobrovoljnoj osnovi učiniti i više, na primjer dodavanjem logotipa europskih političkih stranaka u materijalima koji se koriste za kampanju i glasovanje. Nacionalne i regionalne političke stranke trebale bi zauzeti jasan i prepoznatljiv stav u pogledu glavnih pitanja o kojima se raspravlja na europskoj razini. Nacionalne i regionalne političke stranke, uključujući i one koje nisu pridružene europskim strankama, trebale bi isto tako jasno iznijeti svoje namjere u pogledu sudjelovanja u (postojećim ili potencijalnim novim) političkim skupinama u Europskom parlamentu i svojeg izbora za predsjednika Europske komisije.

Mediji igraju važnu ulogu u izbornoj kampanji. Rasprave među kandidatima za mjesto predsjednika Europske komisije bile su prikazane 2014. na glavnim televizijskim kanalima u nekoliko država članica (kao što su ARD, ZDF, ORF, RTBF, France24, LCI i Euronews), dok u drugim državama članicama nisu uopće bile prikazane ili to učinjeno samo površno. Bio je to dobar početak, no kao takav nije dovoljan. Kako bi se 2019. potaknulo sveobuhvatno, uravnoteženo i nepristrano informiranje poželjno je da se barem jedna rasprava među glavnim kandidatima prenosi na glavnim javnim televizijskim kanalima u svakoj državi članici. U svakom slučaju, prijenosom rasprava o sadržaju i izazovima izbora za Europski parlament može se pridonijeti podizanju svijesti građana i njihovom brojnijem sudjelovanju.

2. Pravni okvir izbore za Europski parlament 2019.

Čelnici u okviru Europskog vijeća moraju, na temelju prijedloga Europskog parlamenta i uz njegovu suglasnost za završni tekst, odlučiti o sastavu Europskog parlamenta za mandat 2019. – 2024. Prije europskih izbora potrebno je donijeti odluku o preispitivanju raspodjele mjesta među državama članicama te je potrebno uzeti u obzir izlazak Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije u ožujku 2019. Ujedinjena Kraljevina trenutačno ima 73 mjesta.

Postoji nekoliko mogućnosti:

·broj mjesta u Parlamentu smanjiti s onog najvećeg dopuštenog Ugovorima (751 mjesto),

·preraspodijeliti mjesta drugim državama članicama,

·rezervirati neiskorištena mjesta za buduće proširenje Unije,

·rezervirati neiskorištena mjesta za moguću uspostavu transnacionalne izborne jedinice.

Europski parlament predložio je 7. veljače 2018. kombinaciju prvih triju opcija: smanjenje ukupnog broja zastupnika na 705, preraspodjelu 27 mjesta i zadržavanje preostalih neiskorištenih mjesta kao rezervu namijenjenu proširenju. Iako se Rezolucijom Europskog parlamenta ne poziva na uspostavu transnacionalne izborne jedinice, u njoj se podsjeća na to da bi takvu mjeru trebalo utvrditi pravilima EU-a kojima se uređuju izbori za Europski parlament, za što već postoji prijedlog Europskog parlamenta iz 2015. Za potrebu izmjene tih pravila potrebno je jednoglasno odobrenje Vijeća uz suglasnost Europskog parlamenta za konačni tekst, a zatim ratifikacija svih država članica u skladu s njihovim ustavnim odredbama.

Nekoliko država članica nedavno je podržalo transnacionalnu izbornu jedinicu, dok se druge nisu složile s njezinom uspostavom.

Uvođenjem transnacionalne izborne jedinice mogla bi se ojačati europska dimenzija izbora jer bi kandidati mogli doprijeti do većeg broja građana diljem Europe. Ona bi bila u skladu s postupkom glavnih kandidata jer se vjeruje da bi se njome pridonijelo stvaranju europskog prostora za javnu raspravu i povećala vidljivost europskih političkih stranaka.

U slučaju uspostave transnacionalne izborne jedinice bilo bi važno osigurati da zastupnici mogu predstavljati birače koji su za njih glasali i s njima blisko komunicirati i radi odgovornosti i kako bi mogli potaknuti na rješavanje pitanja koja ih zabrinjavaju.

Već je u tijeku preispitivanje izbornog sustava. U 2015. Europski parlament službeno je podnio prijedlog reforme izbornog zakona Europske unije. Odluku je potrebno donijeti do svibnja 2018. kako bi ona stupila na snagu na vrijeme za sljedeće izbore za Europski parlament. U Prijedlogu Europskog parlamenta uz transnacionalnu izbornu jedinicu zagovara se i reforma izbornog zakona EU-a kako bi se ojačao europski karakter tih izbora. U njemu se utvrđuje jedinstveni rok za utvrđivanje izbornih lista i popisa birača u EU-u, omogućuje se sudjelovanje građanima EU-a koji borave izvan Unije, države članice potiču se na dopuštanje glasovanja poštom, elektroničkog glasovanja i glasovanja preko interneta, utvrđuju se rodno uravnotežene liste kandidata, povećava se vidljivosti europskih političkih stranaka uvođenjem obveze navođenja njihova imena i logotipa na glasačkim listićima te se utvrđuju transparentni i demokratski postupci odabira kandidata.

Ključni prijedlog odnosio se na uvođenje praga koji iznosi od 3 % do 5 % glasova birača za države članice koje funkcioniraju kao jedna izborna jedinica i izborne jedinice s više od 26 mjesta u kojima se primjenjuje sustav glasovanja za listu. S pomoću tih pragova smanjuje se politička rascjepkanost u Parlamentu, čime se omogućuje učinkovitije donošenje odluka. Pri odlučivanju o tom prijedlogu potrebno je posvetiti pozornost osiguravanju zastupljenosti različitih mišljenja i poštovanju različitih tradicija država članica.

3. Sastav Europske komisije

Kolegij povjerenika danas se sastoji od 28 članova, odnosno jednog člana po državi članici.