P9_TA(2021)0436

Strategija EU-a za smanjenje emisija metana

Rezolucija Europskog parlamenta od 21. listopada 2021. o strategiji EU-a za smanjenje emisija metana (2021/2006(INI))

(2022/C 184/08)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir članak 192. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU),

— uzimajući u obzir sporazum sklopljen 12. prosinca 2015. na 21. konferenciji stranaka (COP21) Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama (UNFCCC) u Parizu (Pariški sporazum),

— uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2018/1999 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. prosinca 2018. o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime (1),

— uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2021/1119 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. lipnja 2021. o uspostavi okvira za postizanje klimatske neutralnosti i o izmjeni uredaba (EZ) br. 401/2009 i (EU) 2018/1999 („Europski zakon o klimi”) (2),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 20. svibnja 2020. naslovljenu „Strategija EU-a za bioraznolikost do 2030.: Vraćanje prirode u naše živote” (COM(2020)0380),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 20. svibnja 2020. pod naslovom „Strategija, od polja do stola’ za pravedan, zdrav i ekološki prihvatljiv prehrambeni sustav” (COM(2020)0381),

— uzimajući u obzir Komunikaciju Komisije o strategiji EU-a za smanjenje emisija metana od 14. listopada 2020. (COM(2020)0663),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 28. studenoga 2019. o klimatskoj i okolišnoj krizi (3),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 15. siječnja 2020. o europskom zelenom planu (4),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 10. veljače 2021. o novom akcijskom planu za kružno gospodarstvo (5),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 25. ožujka 2021. o provedbi direktiva o kvaliteti zraka: Direktive 2004/107/EZ i Direktive 2008/50/EZ (6),

— uzimajući u obzir izvješće Međunarodne agencije za energiju iz listopada 2018. naslovljeno „The Future of Petrochemicals: Towards more sustainable plastics and fertilisers” (Budućnost petrokemije: prema održivijoj plastici i gnojivima),

— uzimajući u obzir izvješće Programa UN-a za okoliš o odstupanjima u vrijednostima emisija od 26. studenoga 2019. i prvo sažeto izvješće tog programa o proizvodnji fosilnih goriva od 20. studenoga 2019.,

— uzimajući u obzir izvješće Programa UN-a za okoliš od 6. svibnja 2021. naslovljeno „Global Methane Assessment: Benefits and Costs of Mitigating Methane Emissions” (Globalna procjena o metanu: koristi i troškovi ublažavanja emisija metana),

— uzimajući u obzir izvješće Međunarodne agencije za energiju od 18. svibnja 2021. naslovljeno „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector” (Nulta neto stopa do 2050.: Plan za globalni energetski sektor),

— uzimajući u obzir izvješće Europske agencije za okoliš od 23. studenoga 2020. naslovljeno „Air quality in Europe – 2020 report” (Kvaliteta zraka u Europi – izvješće za 2020.),

— uzimajući u obzir izvješće Međuvladine znanstveno-političke platforme iz 2019. o globalnoj procjeni biološke raznolikosti i usluga ekosustava i njezino izvješće s radionice o bioraznolikosti i pandemijama iz 2020.,

— uzimajući u obzir znanstveno mišljenje Skupine glavnih znanstvenih savjetnika Europske komisije iz ožujka 2020. naslovljeno „Put prema održivom prehrambenom sustavu: Od hrane kao robe do hrane kao općeg dobra”,

— uzimajući u obzir članak 54. Poslovnika,

— uzimajući u obzir mišljenja Odbora za industriju, istraživanje i energetiku i Odbora za poljoprivredu i ruralni razvoj,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za okoliš, javno zdravlje i sigurnost hrane (A9-0277/2021),

A. budući da je metan staklenički plin snažnog učinka, koji tijekom dvadesetogodišnjeg razdoblja djeluje više od 80 puta snažnije od ugljikova dioksida (CO2), što ga čini drugim stakleničkim plinom po važnosti, te da je također onečišćivač koji je prekursor za prizemni ozon (O3) i da uzrokuje otprilike četvrtinu globalnog zatopljenja našeg doba (7); budući da metan predstavlja udio od 10 % u ukupnim emisijama stakleničkih plinova u Uniji; budući da zacrtani smjerovi iz Posebnog izvješća Međuvladinog panela o klimatskim promjenama (IPCC) o 1,5 oC, Šestog izvješća IPCC-a o procjeni stanja i Globalnoj procjeni Programa UN-a za okoliš (UNEP) o metanu iz 2021., kojima se globalno zagrijavanje ograničava na 1,5 oC bez prekoračenja ili uz ograničeno prekoračenje, podrazumijevaju znatno smanjenje emisija metana; budući da će se prema UNEP-u smanjenjem antropogenih emisija metana za čak 45 % izbjeći globalno zagrijavanje za gotovo 0,3 oC do 2040-ih i dopuniti sva dugoročna nastojanja usmjerena na ublažavanje klimatskih promjena;

B. budući da Međunarodna agencija za energiju u svojem izvješću „Net Zero by 2050: A Roadmap for the Global Energy Sector” (Nulta neto razina emisija do 2050.: plan za globalni energetski sektor) navodi da u scenariju nulte neto razine emisija treba od 2020. do 2030. za 75 % smanjiti emisije metana iz fosilnih goriva;

C. budući da se veliki broj najisplativijih načina za uštedu emisija metana može postići u energetskom sektoru; budući da bi se prema UNEP-ovoj Globalnoj procjeni o metanu emisije metana mogle smanjiti za 45 % do kraja ovog desetljeća te da je brzo i znatno smanjenje emisija metana moguće postići primjenom postojećih tehnologija i uz vrlo nizak trošak; budući da alat za praćenje metana Međunarodne agencije za energiju pokazuje da se oko 40 % emisija metana povezanih s energijom može smanjiti bez neto troška, uglavnom popravljanjem istjecanja metana i ukidanjem prakse oslobađanja u atmosferu u sektoru fosilnih goriva;

D. budući da je Glavna uprava EP-a za usluge parlamentarnih istraživanja istaknula da emisije metana potječu iz širokog spektra različitih sektora poput poljoprivrede, otpada i energetike, te da se metan, nakon što dospije u atmosferu, lako miješa s drugim plinovima, zbog čega ga je teško mjeriti i izvještavati o njemu; budući da je nesigurnost u pogledu podataka za emisije metana obično mnogo veća nego za emisije CO2 kad se izuzmu emisije povezane sa šumama i druge emisije povezane s uporabom zemljišta; budući da se nedavnim studijama procjenjuje da su globalne antropogene emisije fosilnog metana podcijenjene za oko 25 do 40 % (8);

E. budući da u Uniji ne postoji politika kojom se propisuju mjere posebno za smanjenje emisija metana na međusektorskoj razini;

F. budući da je metan plin koji je prekursor za štetan prizemni ozon (O3) i da doprinosi onečišćenju zraka; budući da je onečišćenje zraka najveći pojedinačni okolišni rizik za zdravlje u Europi (9), pri čemu prizemni ozon svake godine uzrokuje gotovo 20 000 preuranjenih smrtnih slučajeva (10); budući da rješavanje problema emisija metana stoga nije samo ekološki i klimatski prioritet, već je nužno i za zaštitu zdravlja građana EU-a;

G. budući da povećanje emisija metana utječe na biološku raznolikost, pa čak i na sigurnost opskrbe hranom; budući da smanjenje emisija metana može uz učinak hlađenja donijeti višestruku korist, uključujući veće prinose usjeva i sigurnost opskrbe hranom;

H. budući da već postoji zakonodavstvo EU-a koje pomaže u pružanju podataka o emisijama metana, uključujući Uredbu (EZ) br. 166/2006 o uspostavi Europskog registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (11) i Direktivu 2010/75/EU o industrijskim emisijama (12) (Direktiva o industrijskim emisijama (IED)), ali trenutačno u Uniji ne postoji politika koja bi bila usmjerena posebno na smanjenje emisija metana;

I. budući da se Europskim zakonom o klimi Unija obvezuje na postizanje klimatske neutralnosti najkasnije do 2050. uz veće smanjenje emisija za barem 55 % do 2030. u skladu s Pariškim sporazumom; budući da je rješavanje problema emisija metana povezanih s energijom ključna sastavnica europskog zelenog plana jer je to sektor u kojem se mogu postići najisplativije uštede emisija metana; budući da su za postizanje klimatskih ciljeva EU-a također potrebne mjere u sektoru poljoprivrede i otpada; budući da se u strategiji EU-a za smanjenje emisija metana napominje da bi EU, kao najveći svjetski uvoznik fosilnih goriva i važan akter u poljoprivrednom sektoru, također trebao imati ulogu u jamčenju smanjenja emisija metana na globalnoj razini; budući da bi EU trebao razviti učinkovite metode za praćenje i smanjenje tih emisija te izvješćivanje o njima u okviru odgovarajućih međunarodnih foruma, uz istodobnu primjenu propisa o uvozu; budući da prema podacima Europske agencije za okoliš i na temelju podataka koje su države članice dostavile UNFCCC-u 53 % antropogenih emisija metana u Uniji dolazi iz poljoprivrede, 26 % iz otpada i 19 % iz energetskog sektora;

J. budući da više od 80 % fosilnog plina, 90 % nafte i 40 % ugljena koji se troše u Europi dolazi iz uvoza te budući da do većine emisija metana uzrokovanih potrošnjom fosilnih goriva u Uniji dolazi izvan EU-a, što Europsku uniju čini najvećim svjetskim uvoznikom fosilnog plina i važnim pokretačem globalnih emisija metana; budući da istjecanje metana tijekom proizvodnje i transporta fosilnog plina znatno doprinosi emisijama metana u energetskom sektoru; budući da su bolje otkrivanje i popravljanje istjecanja te stroga pravila o rutinskom oslobađanju u atmosferu i spaljivanju na bakljama neophodne mjere za smanjenje emisija metana iz energetskog sektora;

K. budući da većinu emisija metana u energetskom sektoru predstavljaju fugitivne emisije iz opreme ili infrastrukture koja propušta ili iz zatvorenih i napuštenih lokacija te emisije nastale oslobađanjem u atmosferu i nepotpunim spaljivanjem metana;

L. budući da je smanjenje emisija metana neophodno u borbi protiv klimatskih promjena i da se mora provoditi na globalnoj i europskoj razini, kao što je navedeno u procjeni učinka za klimatski plan za 2030. (13), u kojoj se navodi da je za cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % do 2030. potrebno riješiti problem emisija metana u skladu s ciljevima Pariškog sporazuma; budući da emisije metana doprinose onečišćenju zraka i da je stoga potrebno riješiti problem tih emisija kako bi se zaštitilo zdravlje građana EU-a te izbjegle negativne posljedice na usjeve i stabilnost ekosustava; budući da se pri reguliranju metana kao stakleničkog plina i kao onečišćivača zraka mora izbjeći prekomjerno administrativno opterećenje;

M. budući da su odlagališta krutog komunalnog otpada identificirana kao znatni izvori metana te budući da se u nekim državama članicama europski propisi o odlagalištima ne primjenjuju u zadovoljavajućoj mjeri, posebno u pogledu kontrole akumulacije i migracije deponijskih plinova;

N. budući da je prema UNEP-ovoj Globalnoj procjeni o metanu smanjenje emisija metana koje uzrokuje čovjek jedna od najisplativijih strategija za brzo smanjenje stope zagrijavanja i da znatno doprinosi globalnim nastojanjima da se porast temperature ograniči na 1,5 oC; budući da smanjenje emisija metana može imati veći i brži učinak na usporavanje stope globalnog zatopljenja od smanjenja emisija CO2 s obzirom na to da je metan klimatski onečišćivač kratkog vijeka sa životnim vijekom u atmosferi od oko 12 godina prije nego što se u konačnici razgradi, među ostalim, na CO2; budući da smanjenje emisija metana može proizvesti najbrži učinak hlađenja; budući da uz te mjere moramo i dalje nastaviti ulagati napore u smanjenje emisija CO2 u svim relevantnim sektorima kako bi se do 2050. ostvarilo klimatski neutralno gospodarstvo;

O. budući da su mnoge mjere koje se na razini poljoprivrednih gospodarstava mogu poduzeti za smanjenje emisija metana također učinkovite u smanjenju amonijaka, što predstavlja dvostruki dobitak za kvalitetu zraka;

P. budući da, slično kao kod CO2, nema razlike između molekule biogenog i fosilnog metana;

Q. budući da više od polovice globalnih emisija metana proizlazi iz ljudskih aktivnosti u tri sektora: fosilna goriva (35 %), otpad (20 %) i poljoprivreda (40 %); budući da u sektoru fosilnih goriva vađenje nafte i plina, prerada i distribucija čine 23 %, a rudarenje ugljena 12 % globalnih antropogenih emisija metana; budući da u sektoru otpada odlagališta otpada i otpadne vode čine oko 20 % globalnih antropogenih emisija metana; budući da u poljoprivrednom sektoru emisije stajskog gnojiva i crijevne fermentacije čine otprilike 32 %, a uzgoj riže 8 % globalnih antropogenih emisija metana (14);

R. budući da postoje planovi za uspostavu međunarodnog opservatorija za emisije metana u suradnji s Programom Ujedinjenih naroda za okoliš, Koalicijom za klimu i čisti zrak i Međunarodnom agencijom za energiju;

S. budući da postoje velike razlike u intenzitetu emisija metana diljem EU-a, ovisno o stupnju ovisnosti o izvorima fosilnih goriva u kombinaciji izvora energije; budući da je plin prijelazno rješenje s obzirom na ovisnost EU-a o trećim zemljama u pogledu opskrbe energijom;

Međusektorske mjere

1. pozdravlja međusektorski pristup iz strategije EU-a za smanjenje i ublažavanje emisija metana; poziva Komisiju da predloži pravedan, sveobuhvatan i jasan zakonodavni okvir kojim će se uspostaviti obvezujuće mjere i ciljevi smanjenja metana za sve sektore, što bi dovelo do znatnog smanjenja emisija metana u Uniji do 2030., u skladu s Pariškim sporazumom i zacrtanim smjerovima za ograničavanje globalnog zagrijavanja na 1,5 o C iz posebnog izvješća IPCC-a o globalnom zagrijavanju od 1,5 o C, Šestog izvješća IPCC-a o procjeni stanja i UNEP-ove Globalne procjene o metanu, kako bi se postigli okolišni i klimatski ciljevi EU-a u sinergiji s europskim i međunarodnim poduzećima;

2. naglašava važnost postizanja trenutačnih i brzih smanjenja emisija metana u ovom desetljeću kao jedne od najučinkovitijih mjera u okviru klimatskog djelovanja EU-a, vodeći istovremeno računa o ekonomskoj i socijalnoj održivosti; napominje da smanjenje emisija metana dopunjuje neophodno smanjenje emisija CO 2 te da bi se mnoga smanjenja emisija koja se zahtijevaju Pariškim sporazumom već mogla postići jeftinim i tehnički izvedivim ublažavanjem emisija metana; poziva Komisiju i države članice da na konferenciji COP26 u Glasgowu predlože i dogovore obvezujući globalni sporazum o ublažavanju emisija metana u skladu sa zacrtanim smjerovima kojima se globalno zagrijavanje ograničava na 1,5 o C iz posebnog izvješća IPCC-a o globalnom zagrijavanju od 1,5 o C, Šestog izvješća IPCC-a o procjeni stanja i UNEP-ove Globalne procjene o metanu; napominje da se u UNEP-ovoj Globalnoj procjeni o metanu globalna korist svih tržišnih i netržišnih učinaka procjenjuje na oko 4 300 USD po toni smanjenja emisija metana te da bi se po toni smanjenja tih emisija godišnje moglo spriječiti oko 1 430 preranih smrti; smatra da bi u procjeni učinka koja bi pratila skori zakonodavni prijedlog stoga trebalo uzeti u obzir troškove predloženih mjera te troškove nedjelovanja ili odgođenog djelovanja;

3. smatra da je iznimno važno da svi sektori koji ispuštaju metan smanje svoje emisije; uviđa da je potrebno zajamčiti pravednu tranziciju za sektore u kojima smanjenje emisija metana može imati socioekonomske učinke;

4. naglašava važnost usvajanja obveznog praćenja, izvješćivanja i provjere za sve sektore koji proizvode emisije metana, uključujući usvajanjem pravila, standarda i metodologija; nadalje, ističe važnost donošenja obveznih programa za otkrivanje i saniranje istjecanja koji obuhvaćaju cijeli lanac opskrbe u energetskom i petrokemijskom sektoru; poziva Komisiju da pronađe učinkovite alate za poboljšanje kvalitete mjerenja tih emisija i izvješćivanja o njima u svim relevantnim sektorima; naglašava da bi podaci o izvješćivanju o emisijama metana trebali biti javni ili, u slučaju osjetljivih informacija, dostupni nadležnim tijelima i neovisnim verifikatorima; naglašava, međutim, da nedostatak podataka nije razlog za nepoduzimanje mjera za smanjenje i ublažavanje antropogenih emisija metana;

5. ističe da zakonodavstvo EU-a u području klime i okoliša treba dosljedno preispitati kako bi se odrazila veća ambicioznost u skladu s ciljevima Pariškog sporazuma; poziva Komisiju da predloži sveobuhvatan i obvezujući zakonodavni okvir za emisije metana, da izbjegne nepotrebna preklapanja zakonodavnih propisa, da zajamči dosljednost Direktive o obvezi smanjenja nacionalnih emisija ( 15 ) s ispunjavanjem ciljeva EU-a u pogledu kvalitete zraka, klimatskih ciljeva za 2030. i cilja postizanja klimatske neutralnosti najkasnije do 2050., kako je utvrđeno u Europskom zakonu o klimi, te da u skladu s time što prije revidira Direktivu o obvezi smanjenja nacionalnih emisija; ističe da su obvezujući ciljevi smanjenja emisija za države članice iz Uredbe o raspodjeli tereta ( 16 ) jedan od ključnih zakonodavnih alata za smanjenje emisija metana u okviru ukupnog smanjenja stakleničkih plinova, zajedno s predstojećom revizijom IED-a i ostalog zakonodavstva;

6. smatra da je u okviru opće revizije primjenjivog zakonodavstva za postizanje ciljeva utvrđenih u Europskom zakonu o klimi potrebno usvojiti obvezujuće ciljeve EU-a za smanjenje emisija metana; prima na znanje prijedlog iz strategije za metan o reviziji Direktive o obvezi smanjenja nacionalnih emisija i pozdravlja uključivanje metana u regulirane onečišćujuće tvari; nadalje, poziva Komisiju da uvrsti metan na popis onečišćujućih tvari utvrđen u Prilogu II. Direktivi o industrijskim emisijama i da proširi područje primjene te direktive kako bi se bolje obuhvatili sektori koji proizvode emisije metana; smatra da se nacionalni ciljevi iz Uredbe o raspodjeli tereta u pogledu emisija metana moraju osmisliti uzimajući u potpunosti u obzir snažniji kratkoročni utjecaj metana na klimu i potencijal smanjenja metana u atmosferi kako bi se doprinijelo klimatskoj neutralnosti najkasnije do 2050.;

7. naglašava važnost razvoja europskog popisa najboljih praksi i dostupnih tehnologija kako bi se promicalo šire prihvaćanje inovativnih mjera za ublažavanje u svim relevantnim sektorima; ističe da se takve prakse i tehnologije trebaju temeljiti na čvrstoj znanstvenoj osnovi i biti u skladu s ciljevima zaštite okoliša te da je potrebno proučiti razlike u pristupu subjekata tim praksama i tehnologijama;

8. ističe da se prema UNEP-ovoj Globalnoj procjeni o metanu smanjenjem rasipanja i gubitka hrane, u kombinaciji s prelaskom na obnovljivu energiju i veću energetsku učinkovitost, do 2030. globalne emisije metana mogu smanjiti za 15 %, što bi pružilo i dodatne koristi kao što je smanjeni pritisak na uzgoj preživača i usjeva;

9. ističe da bi se predstojećim regulatornim mjerama za metan trebalo težiti postizanju čim troškovno učinkovitijeg i bržeg smanjenja emisija te poduzećima pružiti poticaje i potporu da na optimalan način ispune izvedbene standarde uz istodobno potpuno poštovanje načela „onečišćivač plaća”; ističe činjenicu da prema UNEP-ovoj Globalnoj procjeni o metanu otprilike 60 % ciljanih mjera dostupnih u sektorima energetike, otpada i poljoprivrede ima niske troškove, dok 50 % ima negativne troškove;

10. uviđa važnost dobrovoljnih industrijskih inicijativa usmjerenih na smanjenje emisija metana i potrebu da ih se podržava; međutim, naglašava da postoje ograničenja u pogledu onoga što se može postići samo dobrovoljnim djelovanjem te da su sada potrebne regulatorne mjere kako bi se povećalo smanjenje emisija metana koje je potrebno za postizanje klimatskih ciljeva Pariškog sporazuma; smatra da bi se regulatornim inicijativama trebale uzeti u obzir najbolje prakse koje proizlaze iz postojećih dobrovoljnih mjera te da bi prije toga trebalo provesti temeljite procjene učinka, uključiti sve dionike kako bi se zajamčila izvedivost i učinkovitost predloženih regulatornih inicijativa te uzeti u obzir gospodarski, socijalni i ekološki troškovi djelovanja i nedjelovanja, zdravlje okoliša, ljudi i životinja te učinkovita primjena načela „ne nanositi bitnu štetu”;

11. poziva Komisiju da analizira koje posljedice na politike i mjere ima korištenje dvadesetogodišnjeg okvira za potencijal globalnog zagrijavanja, uz stogodišnji okvir koji se trenutačno upotrebljava u skladu sa smjernicama UNFCCC-a o inventaru stakleničkih plinova; napominje da bi veća transparentnost u pogledu kratkoročnih posljedica emisija metana na globalno zatopljenje pomogla u boljem informiranju klimatskih politika EU-a; naglašava da se upotreba tog dodatnog mjerila nikako ne bi smjela koristiti za odgađanje potrebnih mjera za drastično i brzo smanjenje emisija CO 2 ;

12. poziva Komisiju da metan uključi u okvir za praćenje nulte stope onečišćenja;

13. ističe nedostatak globalnog angažmana u ublažavanju emisija metana te činjenicu da se na međunarodnoj razini u pogledu metana poduzima vrlo malo mjera; poziva Komisiju da smanjenje emisija metana učini glavnim prioritetom u svojoj klimatskoj diplomaciji te da u okviru diplomatskih i vanjskih odnosa EU-a, a posebno kroz djelovanja UN-a, poduzme mjere kako bi predvodila međunarodni dogovor o ublažavanju emisija metana, uz promicanje koordiniranih mjera za smanjenje emisija metana i ažuriranje zahtjeva za ublažavanje emisija metana;

14. poziva Komisiju da podrži uspostavu neovisnog međunarodnog opservatorija za emisije metana, u partnerstvu s UNEP-om, Koalicijom za klimu i čisti zrak i Međunarodnom agencijom za energiju, koji bi trebao prikupljati, usklađivati, provjeravati i objavljivati podatke o antropogenim emisijama metana na globalnoj razini te razvijati indeks opskrbe metanom; pozdravlja činjenicu da Komisija želi predvoditi tu inicijativu, među ostalim i mobilizacijom financijskih sredstava; smatra da su neovisni, usporedivi, provjerljivi i transparentni podaci o emisijama ključni za stjecanje znanja o razmjerima problema emisija te za borbu protiv podcjenjivanja količine i razmjera istjecanja plina; smatra da bi takav opservatorij trebao pratiti emisije metana u svim relevantnim sektorima; naglašava da bi dostupnost detaljnih podataka o emisijama trebala dovesti do toga da vlade i regulatori mogu primjenjivati načelo „onečišćivač plaća”;

Energija

15. pozdravlja strategiju EU-a za integraciju energetskog sustava ( 17 )

16. napominje da gotovo 20 % emisija metana u Uniji potječe iz energetskog sektora, uključujući vađenje, proizvodnju, preradu, prijevoz, skladištenje, prijenos i distribuciju nafte i plina; svjestan je da uvoz obuhvaća više od 80 % nafte i plina koji se troše u Uniji te da se većina emisija metana povezanih s naftom i plinom događa izvan EU-a; uviđa da fosilna goriva nemaju dugoročnu ulogu u kombinaciji izvora energije u Uniji te poziva države članice da u suradnji s Komisijom usvoje nacionalne planove kako bi se što prije postupno ukinula sva fosilna goriva i postigla klimatska neutralnost najkasnije do 2050., u kombinaciji s prijelazom na energetski sustav visoke energetske učinkovitosti koji se uvelike temelji na obnovljivim izvorima energije unutar Unije; smatra da bi to trebalo biti povezano s preispitivanjem i ažuriranjem nacionalnih energetskih i klimatskih planova te da bi Komisija u sklopu faze procjene trebala ocijeniti te planove;

17. ponavlja svoj poziv iz Rezolucije od 9. lipnja 2021. o Strategiji EU-a za bioraznolikost do 2030. ( 18 ) kojim apelira na države članice da, u skladu s načelom predostrožnosti i načelom poduzimanja preventivnih mjera te vodeći računa o rizicima i negativnim učincima na klimu, okoliš i bioraznolikost do kojih dolazi pri hidrauličkom frakturiranju radi crpljenja nekonvencionalnih ugljikovodika, ne odobravaju nikakve nove aktivnosti hidrauličkog frakturiranja u EU-u te da zaustave sve postojeće aktivnosti;

18. poziva da se zaustavi potpora EU-a za širenje infrastrukture za fosilna goriva; naglašava da prema posljednjem izvješću Međunarodne agencije za energiju o postizanju nulte neto stope emisija do 2050. na putu do nultih neto emisija nema potrebe za ulaganjima u novu opskrbu fosilnim gorivima, a taj zaključak dijeli i Komisija u svojem prijedlogu uredbe o izmjeni smjernica za transeuropsku energetsku infrastrukturu ( 19 )

19. napominje da znatan broj plinskih bušotina koje su prestale s proizvodnjom i dalje ispušta metan u atmosferu; poziva nadležna tijela da donesu politike kojima bi se osiguralo da se takve napuštene bušotine čije se vlasništvo može utvrditi zatvore ili ispune kako bi se zaustavilo istjecanje metana i osiguralo da troškove snose osobe odgovorne za to istjecanje;

20. primjećuje da su neke treće zemlje već uvele zabranu oslobađanja u atmosferu i spaljivanja na bakljama; poziva Komisiju da predloži zakonodavstvo za energetski sektor s obvezujućim pravilima o praćenju, izvješćivanju i provjeri, nadovezujući se na metodologiju Okvira za partnerstvo za metan iz nafte i plina 2.0 (OSGMP) i obveznog LDAR-a, uključujući za uvoz, koje bi se trebalo temeljiti na najboljim praksama i primjenjivati u cijelom opskrbnom lancu; nadalje smatra da bi otkrivanje istjecanja trebalo pratiti kvalitetno vođenje evidencije i obveza saniranja potencijalnih istjecanja u jasno određenom vremenskom okviru; pozdravlja razmatranje pravila za cijeli lanac opskrbe kako bi se zabranilo rutinsko oslobađanja u atmosferu i spaljivanje na bakljama u energetskom sektoru do mjesta proizvodnje, osim u iznimnim slučajevima nužnima iz sigurnosnih razloga; smatra da bi u takav prijedlog trebalo uključiti upotrebu fosilnih goriva i nafte kao sirovina, uključujući u neenergetske svrhe kao što je proizvodnja petrokemijskih proizvoda;

21. napominje da se fosilni plin i nafta upotrebljavaju u energetskom i petrokemijskom sektoru te da stoga oba sektora doprinose emisijama metana iz bušotina fosilnog plina i nafte te iz postrojenja za preradu; napominje da prema Međunarodnoj agenciji za energiju na petrokemijski sektor otpada 8 % odnosno 14 % ukupne primarne potražnje za fosilnim plinom odnosno naftom te da će se ti udjeli sigurno povećati; poziva Komisiju da osigura da se obveze u pogledu praćenja, izvješćivanja i provjere te otkrivanja i saniranja istjecanja, kao i pravila o rutinskom oslobađanju u atmosferu i spaljivanju na bakljama, u jednakoj mjeri primjenjuju na fosilni plin i naftu koji se upotrebljavaju u petrokemijskom sektoru;

22. poziva Komisiju da, prilikom pripreme budućeg zakonodavstva o emisijama metana, ozbiljno uzme u obzir da bi se ulaganja operatora infrastruktura u rješavanje pitanja istjecanja metana trebala prepoznati u okviru reguliranih aktivnosti kao nešto što ukazuje na važnost sigurnosti i održivih djelatnosti, koje bi regulatorna tijela mogla poticati;

23. naglašava da su proizvodnja i prijevoz ukapljenog prirodnog plina ne samo iznimno neučinkoviti zbog gubitaka energije zbog ukapljivanja i hlađenja, nego i nerazmjerno doprinose emisijama metana iz sektora nafte i plina; sa zabrinutošću konstatira da se ukapljeni prirodni plin sve više koristi kao gorivo za prijevoz u sektoru pomorskog prometa;

24. uviđa da više od četiri petine nafte i plina potrošenih u EU-u dolazi iz uvoza te da do većine emisija metana povezanih s naftom i plinom dolazi izvan EU-a, čime se doprinosi znatnim emisijama metana na svjetskoj razini; poziva Komisiju da uvjetuje sav uvoz fosilnih goriva u EU njihovom usklađenošću s propisima EU-a o praćenju, izvješćivanju i provjeri te otkrivanju i saniranja istjecanja, kao i s pravilima o oslobađanju u atmosferu i spaljivanju na bakljama, koja se primjenjuju duž cijeloga lanca opskrbe fosilnim gorivima, sve do proizvodnje te uključujući i nju; smatra da je potrebno uspostaviti vjerodostojan sustav kako bi se zajamčilo da uvoz bude u skladu sa zahtjevima EU-a te da bi Komisija stoga trebala razviti pouzdanu neovisnu metodologiju za procjenu usklađenosti uvoza sa zahtjevima EU-a; naglašava da bi ta pravila trebala stupiti na snagu što prije, vodeći pritom računa o energetskoj sigurnosti; nadalje poziva Komisiju da podrži uspostavu i primjenu sustava provjere treće strane zajedno s drugim metodama praćenja kao mogućeg rješenja za provjeru podataka o emisijama u cijelom lancu opskrbe, uključujući kada je riječ o uvozu; povrh toga, podupire uspostavu certifikacijskog sustava koji će biti podložan neovisnoj reviziji i koji će se primjenjivati na globalnoj razini te kojim će se osigurati vjerodostojna procjena izvedbe emisija metana cjelokupne svjetske proizvodnje fosilnog plina; smatra da bi tu certifikaciju trebala revidirati i provjeriti neovisna treća strana te da bi se ona trebala temeljiti na ujednačenom pristupu mjerenju, utemeljenom na detaljnim informacijama iz relevantnih postrojenja, imovine i države;

25. poziva Komisiju da donese konkretne mjere kojima će se utvrditi i odgovoriti na problem ispuštanja metana od strane superonečišćivača u svim sektorima, a ne samo u energetskom sektoru, među ostalim upotrebom međunarodnog opservatorija za emisije metana;

26. naglašava važnost programa Copernicus i njegovih usluga praćenja stanja atmosfere za otkrivanje i praćenje globalnih superonečišćivača, kao i manjih izvora onečišćenja;

27. naglašava da je praćenje iz zraka jednako ključno kada je riječ o oslobađanju u atmosferu, spaljivanju na bakljama i otkrivanju istjecanja; naglašava da satelitski podaci omogućuju neovisnu provjeru otiska određenog poduzeća i olakšavaju angažman u pogledu ublažavanja; snažno podupire razmjenu informacija i tehnologija među dionicima unutar EU-a i na globalnoj razini, kao i s javnošću, kako bi se ubrzali napori za smanjenje emisija;

28. pozdravlja inicijative Komisije za ublažavanje emisija metana iz rudnika ugljena, uključujući zatvorene i napuštene lokacije; izražava snažnu potporu obveznom mjerenju, izvješćivanju i provjeri te otkrivanju i saniranju istjecanja za emisije metana iz rudnika ugljena, među ostalim kada je riječ o zahtjevu da poduzeća koja posjeduju zatvorene lokacije ili države članice (za napuštene rudnike koji nemaju vlasnika pod čiju odgovornost dotični rudnik spada) efektivno zatvore i zapečate sve napuštene lokacije u EU-u što je prije moguće i da donesu iste mjere u pogledu mjerenja, izvješćivanja i provjere te otkrivanja i saniranja istjecanja kao i za operativne lokacije; apelira na Komisiju da poduzme adekvatne mjere kako bi se osiguralo da države članice riješe problem vlasništva napuštenih lokacija i podupru mjere za ublažavanje emisija metana iz rudnika ugljena; poziva Komisiju da usvoji norme za mjernu opremu i uvede zahtjev za mjerenje za sve rudnike; naglašava da bi europski registar ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari trebao slijediti nova pravila o izvješćivanju kako bi se zajamčila usklađenost politika;

29. ističe važnost akcija čišćenja s ciljem sprečavanja i s vremenom uklanjanja emisija metana iz zatvorenih lokacija; poziva Komisiju da razradi poseban program za rješavanje problema emisija metana iz zatvorenih i napuštenih rudnika ugljena na način da pruži poticaj kako bi se riješili problemi emisija metana iz starih rudnika, a da to ne dovede do promicanja povlastica ili zanemarivanja odgovornosti vlasnika odgovornih za njihovo zatvaranje, u skladu s načelom „onečišćivač plaća”, kako je utvrđeno člankom 191. stavkom 2. UFEU-a, te kako bi se pružila potpora pravednoj tranziciji rudarskih regija u smislu razvijanja alternativnih djelatnosti u skladu s ostvarivanjem cilja klimatske neutralnosti do 2050.; nadalje, poziva Komisiju i države članice da razmotre poseban program ili druge mjere, uključujući financijsku potporu za mjerenje, izvješćivanje i provjeru te ublažavanje emisija u napuštenim naftnim i plinskim lokacijama bez poznatog vlasnika, uz puno poštovanje načela „onečišćivač plaća”; ističe važnost odgovarajućeg stavljanja izvan pogona takve infrastrukture;

Poljoprivreda

30. izražava zabrinutost zbog toga što poljoprivreda predstavlja najveći udio antropogenih izvora emisija metana u EU-u; međutim, ističe da je u EU-u zabilježeno smanjenje emisija stakleničkih plinova iz europske poljoprivrede (uključujući stoku) od 22,2 % od 1990. do 2018. u skupini EU 28 zbog smanjenja poljoprivrednih emisija metana za 21 % (crijevna fermentacija za 22 % i gospodarenje stajskim gnojivom za 17 %); konstatira, međutim, da je u posljednjih pet godina došlo do blagog povećanja emisija metana zbog povećanja veličine stada; napominje da, iako je poljoprivreda drugi najveći sektor u pogledu ukupnog potencijala za smanjenje emisija metana, kako je navedeno u komunikaciji Komisije o strategiji EU-a za metan, izvori emisija metana u tom sektoru mogu biti difuzni, što može biti izazov za praćenje, izvješćivanje i provjeru; konstatira, međutim, da postojeći sustav praćenja koji se temelji na metodologiji 2. razine omogućuje poduzimanje mjera; ističe da emisije metana u poljoprivredi prvenstveno proizlaze iz broja grla, posebno preživača; poziva države članice da u svoje nacionalne strateške planove uvedu učinkovite i održive mjere za rješavanje problema tih emisija te poziva Komisiju da ih temeljito analizira prije odobravanja planova kako bi se osigurala usklađenost politika; naglašava da pooštravanje okvirnih uvjeta za emisije metana u poljoprivrednom sektoru, a posebno u sektoru stočarstva, ne smije dovesti do toga da se proizvodnja premješta u inozemstvo;

31. ističe da u poljoprivredi znatan udio globalnih emisija metana potječe izvan EU-a i poziva Komisiju da zajamči nastavak proizvodnje hrane na ekološki najodrživijim lokacijama; naglašava da je potrebno da EU preuzme vodeću ulogu u razmjeni najboljih praksi s trgovinskim partnerima iz trećih zemalja u cilju smanjenja emisija metana iz poljoprivrede; ističe važnost međunarodne suradnje kada je riječ o smanjenju emisija metana;

32. pozdravlja cilj Komisije u pogledu multilateralnog angažmana i podržava aktivnu suradnju s međunarodnim partnerima u okviru zajedničkog dokumenta Koronivia o poljoprivredi UNFCCC-a i Koalicije za klimu i čisti zrak, koji pružaju ključne multilateralne platforme za razmjenu najboljih praksi i poticanje naših globalnih partnera na to da smanje poljoprivrednu proizvodnju koja je izvor metana te preko kojih se pruža potpora njihovoj održivoj tranziciji;

33. podsjeća da znatna količina emisija metana u poljoprivredno-prehrambenom sektoru potječe iz uvoza; poziva Komisiju da osigura jednake uvjete za EU proizvođače tako što će inzistirati da uvoz iz trećih zemalja zadovoljava iste visoke standarde kao u Uniji;

34. poziva Komisiju da procijeni doprinos uvezenih poljoprivredno-prehrambenih proizvoda antropogenim emisijama metana u EU-u s pomoću baze podataka EDGAR-FOOD;

35. ističe da se u budućim odlukama o politikama mora pružiti jasan okvir za sektor uzgoja životinja kako bi se osigurao stupanj predvidljivosti;

36. prima na znanje studiju o statusu novih genomskih tehnika u skladu s pravom Unije i s obzirom na presudu Suda EU-a u predmetu C-528/16 (SWD(2021)0092) i na najavu Komisije da planira pokrenuti regulatorne mjere politike, uključujući procjenu učinka i javno savjetovanje o biljkama koje nastaju iz određenih novih genomskih tehnika, čiji je cilj održavanje visoke razine zaštite zdravlja ljudi i životinja te okoliša, uz istodobno iskorištavanje potencijala znanosti i inovacija, posebno u pogledu doprinosa održivosti i ciljevima održivosti europskog zelenog plana i europske strategije „od polja do stola”; ističe načelo predostrožnosti i potrebu da se poljoprivrednicima, prerađivačima i potrošačima zajamči transparentnost i sloboda izbora te naglašava da bi to političko djelovanje trebalo uključivati procjene rizika te sveobuhvatan pregled i procjenu mogućnosti sljedivosti i označivanja kako bi se postigao pravilan regulatorni nadzor i potrošačima pružile relevantne informacije, među ostalim za proizvode iz trećih zemalja, i tako zajamčili jednaki uvjeti za sve;

37. napominje da, premda ekstenzivan uzgoj stoke može dovesti do nižih emisija metana iz poljoprivrednih gospodarstava, on povećava emisije po jedinici proizvedenog proizvoda; poziva Komisiju i države članice da uzmu u obzir učinke strategija ublažavanja na globalne emisije metana;

38. naglašava važnost poljoprivrede u hvatanju i skladištenju ugljika; konstatira važnu ulogu šireg kružnog gospodarstva i činjenicu da bi trebalo poticati uvođenje postupnog uklanjanja emisija CO 2 i povećanu cirkularnost ugljika, izbjegavajući pritom dodatni pritisak na cijenu poljoprivrednog zemljišta, što bi išlo na štetu mladih poljoprivrednika; apelira na to da poduzete mjere ne smiju potkopavati konkurentnost EU-a;

39. poziva Komisiju da u skladu s Europskim zakonom o klimi istraži mogućnost razvoja regulatornog okvira za certifikaciju uklanjanja ugljika na temelju pouzdanog i transparentnog obračuna ugljika, kojim će se uzeti u obzir razlike između stakleničkih plinova, te da provjeri autentičnost postupaka uklanjanja ugljika i nagradi poljoprivrednike za njihove napore u ublažavanju klimatskih promjena.

40. pozdravlja najavu Komisije o osnivanju stručne skupine za analizu matrice emisija metana tijekom životnog ciklusa;

41. potiče Komisiju da podrži države članice u prikupljanju podataka o potencijalu za sekvestraciju ugljika travnjaka kako bi se omogućio usmjereniji pristup klimatskoj politici;

42. prepoznaje da je uzgoj životinja ključna aktivnost na trajnim pašnjacima koja omogućuje opstanak, ekonomsku stabilnost i postojanje ruralnih poljoprivrednih gospodarstava u brdskim i planinskim regijama, čime se sprječava nekontrolirani rast na tim područjima; poziva Komisiju da usmjeri ulaganja na financiranje inovacija u pogledu inhibitora metana, uključujući one za sustave koji se temelje na pašnjacima i da surađuje s trećim zemljama uključenima u slična istraživanja;

43. 2 /N 2 O iz ponovno natopljenih tresetišta i kratkog atmosferskog životnog vijeka bilo kojeg metana koji se ispušta 2 iz isušenih tresetišta, koje uzrokuju daljnje zagrijavanje; poziva na to da se tresetišta bez odgode ponovno natope kako bi se zajamčili najkorisniji učinci hlađenja; konstatira emisije metana iz ponovno natopljenih tresetišta; međutim, ističe činjenicu da prema istraživanjima učinak zagrijavanja doseže plato nakon ponovnog natopljavanja zbog prekida emisija CO/NO iz ponovno natopljenih tresetišta i kratkog atmosferskog životnog vijeka bilo kojeg metana koji se ispušta ( 20 ) ; ističe da to nije slučaj s kontinuiranim emisijama COiz isušenih tresetišta, koje uzrokuju daljnje zagrijavanje; poziva na to da se tresetišta bez odgode ponovno natope kako bi se zajamčili najkorisniji učinci hlađenja;

44. konstatira da se, prema podacima iz strategije „od polja do stola”, većina Europljana ne hrani u skladu s preporukama o zdravoj prehrani te da je obrazac konzumacije cjelokupnog stanovništva potrebno preusmjeriti prema zdravijoj hrani, prehrani i načinu života, uključujući povećanu konzumaciju biljaka i hrane na biljnoj osnovi proizvedenih na održiv način, kao što su svježe voće i povrće, cjelovite žitarice i mahunarke, te da je potrebno naći rješenje za problem prekomjerne potrošnje mesa i ultraprerađenih proizvoda, što će imati koristi i za okoliš i za smanjenje emisija metana; naglašava da bi znanstveno utemeljene preporuke na razini EU-a, uključujući jasne ciljeve za održivu, zdraviju i uravnoteženiju prehranu, uzimajući u obzir kulturne i regionalne raznolikosti europske hrane i prehrane, kao i potrebe potrošača, pomogle potrošačima i potaknule nastojanja država članica da integriraju elemente održivosti u nacionalne prehrambene savjete; poziva Komisiju da razvije takve preporuke i posebne mjere za učinkovito promicanje zdrave, održive i uravnoteženije prehrane;

45. naglašava da se tehnologije i prakse za ograničavanje emisija metana iz poljoprivrede, uključujući prakse održivog upravljanja stokom, brzo razvijaju te da bi ih trebalo što prije unaprijediti i provesti; poziva Komisiju da se pobrine za to da se u EU-u brzo provedu dokazano učinkovite i isplative inovacije kojima se ublažavaju emisije metana u poljoprivrednoj proizvodnji te da proizvođači iz EU-a upotrebljavaju već dostupne inovacije kako bi se emisije metana nastavile smanjivati unutar okvira zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) i nacionalnih strateških planova, među ostalim zahvaljujući posebnim, namjenskim eko-programima i inicijativama za sekvestraciju ugljika u okviru ZPP-a te drugim privatnim ili javnim izvorima financiranja; smatra da bi poljoprivrednici trebali primiti financijske poticaje za usvajanje praksi ublažavanja preko programa Obzor Europa i Fondova inicijative za gospodarsku otpornost; međutim, uviđa da nije vjerojatno da će poljoprivrednici sami riješiti probleme u pogledu emisija povezanih s uzgojem životinja; konstatira da će strukturne razlike u poljoprivredi među državama članicama i nacionalne posebnosti utjecati na trošak primjene tih tehnika;

46. ističe da se već primjenjuju dokazane prakse za smanjenje emisija iz gospodarenja stajskim gnojivom; napominje da se tim praksama također smanjuje razina amonijaka iz poljoprivrednog sektora; poziva Komisiju da predloži regulatorne mjere kako bi osigurala primjenu tih tehnika, s realističnim i ambicioznim ciljevima i rokovima; nadalje ističe da su gnojiva na bazi dušika odgovorna za veliku količinu emisija metana; poziva Komisiju da u okviru strategije „od polja do stola” poduzme odgovarajuće mjere za smanjenje s time povezanih emisija;

47. ističe ključnu ulogu koju bi EU trebao imati u podupiranju istraživanja, inovacija i razvoja, kao i u jačanju novih održivih tehnologija i praksi kako bi se pomoglo smanjiti emisije metana iz svih sektora, uključujući stočarstvo, među ostalim na način da se poboljša mjerenje, izvješćivanje i provjera za emisije metana u tom sektoru da bi se pratio napredak prema tim ciljevima te da se primjenjuju već dostupne tehnologije, kao što su tehnologije povezane s mjerenjem, izvješćivanjem i provjerom; smatra da bi trebalo razviti mjere ublažavanja emisija metana u pogledu pašnih životinja kako bi se poštovali zahtjevi za zdravlje i dobrobit životinja te sukladno s načelom predostrožnosti; posebno ističe potrebu za višegeneracijskim studijama o dodacima hrani za životinje i poziva Komisiju da osigura pravodobnu reviziju Uredbe o dodacima hrani za životinje ( 21 )

48. smatra da uporaba poljoprivrednog otpada i ostataka za proizvodnju bioplina može biti pokretač kružnog gospodarstva te ističe dodanu vrijednost koje proizlazi iz upotrebe poljoprivrednih ostataka, pod uvjetom da se poštuje načelo kaskadnog korištenja i da se primjenjuju odgovarajući kriteriji održivosti; ističe da se proizvodnjom bioplina iz poljoprivrednih ostataka i drugih organskih otpada mogu smanjiti emisije metana u poljoprivrednom sektoru te potaknuti model proizvođača-potrošača; poziva na bolju koordinaciju i poboljšanje infrastrukture između poljoprivrednika i proizvođača obnovljive energije kako bi se omogućila primjena lokalno povezane proizvodnje održivog bioplina te smatra da bi se ZPP-om trebalo poticati ublažavanje i smanjenje emisija metana te podupirati mjere u tom pogledu; u skladu s tim poziva Komisiju da osigura potpunu usklađenost između Europskog zakona o klimi, ZPP-a i strategije za metan;

49. pozdravlja činjenicu da je u strategiji za metan prepoznato da bioplin dobiven iz kultura za proizvodnju hrane za ljude i hrane za životinje povećava emisije metana i tako može ugroziti eventualne koristi u pogledu ublažavanja emisija te smatra da bi se razvoj bioplina trebao temeljiti prvenstveno na otpadu ili ostacima; poziva Komisiju da razvije otporan i neovisan program certificiranja podrijetla za metode i sirovine u kontekstu proizvodnje bioplina; naglašava da bi se proizvodnja bioplina trebala temeljiti na lokalnom modelu kružnog gospodarstva kako bi se izbjegle emisije i troškovi povezani s prometom; ističe da se potporom ne bi smjelo poticati intenziviranje stočarske poljoprivrede;

50. konstatira da će se razvojem kružnog gospodarstva i biogospodarstva otvoriti više radnih mjesta u primarnoj proizvodnji i naglašava da je za biogospodarstvo potreban razvoj novih vještina, novih znanja i novih disciplina i/ili njihovo daljnje uključivanje u osposobljavanje i obrazovanje u tom sektoru kako bi se odgovorilo na društvene promjene povezane s biogospodarstvom, promicalo konkurentnost, rast i otvaranje radnih mjesta, ispunile potrebe sektora i osiguralo bolje usklađivanje vještina i radnih mjesta;

Otpad

51. poziva Komisiju da dodatno analizira emisije metana iz mulja i otpadnih voda te da 2022. revidira Direktivu o mulju iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda ( 22 ) i Direktivu o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda ( 23 ) , čime bi se također trebalo riješiti pitanje emisija onečišćivača zraka i stakleničkih plinova, posebno metana; nadalje poziva Komisiju da bude ambiciozna i da prilikom revizije Direktive o odlagalištima otpada ( 24 ) 2024. i predstojeće revizije Direktive o industrijskim emisijama primijeni snažan fokus na emisije metana; ističe potrebu za mjerama kojima bi se od odlagališta zahtijevalo da koriste biometan koji proizvode sve dok njegov energetski sadržaj ne padne ispod iznosa korisne vrijednosti te da se, kada daljnja upotreba biometana proizvedenog na odlagalištu postane neisplativa, koriste biooksidacijom i drugim tehnologijama u žarišnim točkama kako bi se smanjile preostale emisije metana; u tom pogledu podsjeća da emisije metana iz sektora otpada djelomično potječu od istjecanja metana iz pogona za proizvodnju bioplina; poziva Komisiju da objavi smjernice o najboljim metodama za izgradnju pogona za proizvodnju bioplina i upravljanje tim pogonima, kojima bi se riješio problem istjecanja uzrokovan lošim održavanjem, upravljanjem i dizajnom; nadalje podsjeća da je Direktiva o industrijskim emisijama opetovano doprinijela smanjenju onečišćenja uzrokovanog industrijskim aktivnostima; međutim, ističe da odlaganje otpada na odlagalištima nije obuhvaćeno nijednim referentnim dokumentom o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT);

52. ističe da je odlaganje otpada na odlagalištima, koje se nalazi na dnu hijerarhije otpada, način gospodarenja otpadom koji najviše onečišćuje, kako u pogledu emisija stakleničkih plinova tako i u pogledu drugih tvari koje onečišćuju zrak, tlo i vodu; poziva države članice da u potpunosti poštuju postojeće zahtjeve iz Direktive o odlagalištima otpada te poziva da se ta direktiva uskladi s općim načelima akcijskog plana za kružno gospodarstvo, uključujući cilj za 2016., do kada je količina biorazgradivog otpada koja se odlaže na odlagališta trebala biti smanjena na 35 % ili manje u odnosu na razine iz 1995.; poziva Komisiju da razvije sveobuhvatnu strategiju kako bi se zajamčilo da države članice koje nisu ispunile ta cilj poduzmu korektivne mjere i djelovanja; poziva Komisiju da podrži države članice u njihovim nastojanjima da se odmaknu od upotrebe odlagališta; nadalje, izražava zabrinutost zbog toga što 2017. godine 15 država članica nije u potpunosti ispunilo obvezu o obradi otpada prije njegova odlaganja, utvrđenu u toj direktivi; u tom pogledu ponavlja svoj poziv iz Rezolucije od 10. veljače 2021. o novom akcijskom planu za kružno gospodarstvo da se Direktiva o odlagalištima uskladi s općim načelima akcijskog plana za kružno gospodarstvo i da se buduća revizija relevantnih direktiva usmjeri na prevenciju i ograničavanje stvaranja preostalog otpada te da se poboljša cilj od 10 % za odlagališta otpada utvrđivanjem gornje granice za odlaganje otpada na odlagališta po kg/osobi/godini kako bi se ostvarili najbolji okolišni rezultati kombiniranih učinaka smanjenja, ponovne uporabe, recikliranja i kompostiranja, uz istodobno smanjenje odlaganja ostataka na odlagališta na najmanju moguću mjeru; nadalje, smatra da bi ključno unapređenje bilo da se osigura da je metodologija za obračunavanje emisija stakleničkih plinova s odlagališta pouzdanija i usklađenija diljem EU-a;

53. s obzirom na navedeno poziva Komisiju da: — utvrdi obvezujuće ciljeve EU-a za komercijalni i industrijski otpad s obzirom na to da još ne postoje posebni ciljevi u tom pogledu; — predloži ciljeve za ograničavanje stvaranja preostalog otpada u planiranoj reviziji Okvirne direktive o otpadu (25) i Direktive o odlagalištima otpada za 2024.; — uskladi Direktivu o odlagalištima s općim ciljevima EU-a u pogledu klimatskih promjena i smanjenja emisija stakleničkih plinova, i to nakon temeljite analize radi boljeg rješavanja problema povezanih sa stakleničkim plinovima; — izradi dokument BREF za odlaganje otpada na odlagališta, uključujući odredbe o metanu;

54. poziva Komisiju da prati napredak država članica u pogledu odvojenog prikupljanja biootpada, što je pravilo koje se treba implementirati do 2023.; podsjeća da su, u skladu s hijerarhijom obrade otpada, države članice zakonski obvezne poduzeti mjere za poticanje recikliranja biootpada, koje obuhvaćaju kompostiranje i razgradnju biootpada, imajući na umu da se biootpad obično prikuplja i obrađuje na lokalnoj razini; stoga naglašava da bi Komisija trebala poticati daljnju suradnju između regija i država članica te usklađivanje preko razmjene najboljih praksi;

55. ponovo ističe ciljeve novog akcijskog plana za kružno gospodarstvo u pogledu postizanja znatne kružnosti i izbjegavanja istjecanja emisija stakleničkih plinova, a posebno emisija metana, iz zatvorenog kruga; smatra da bi trebalo promicati istinski integrirano gospodarenje otpadom kako bi se uspješno implementirala hijerarhija otpada i dala veća prednost obradi otpada;

56. napominje da su postupci zatvaranja i naknadnog održavanja kazeta za zbrinjavanje otpada ključni za smanjenje istjecanja uzimajući u obzir cijeli životni ciklus odlagališta otpada; poziva Komisiju da pruži potporu prilagođenu uvjetima svake države članice kako bi se osigurala puna primjena hijerarhije otpada, s naglaskom na sprečavanju nastanka otpada, te postizanje cilja odvajanja na izvoru i odvojenog prikupljanja biološkog otpada do 31. prosinca 2023., među ostalim preko poticanja suradnje između javnog i privatnog sektora u svrhu osiguranja visokog stupnja odvojenog prikupljanja, recikliranja i oporabe biorazgradivog otpada, kako bi se osiguralo učinkovito preusmjeravanja s odlagališta bez pružanja financijske potpore EU-a za spaljivanje; ističe da bi uvijek trebala postojati izvediva opcija za biološku obradu kao što je kompostiranje ili anaerobna razgradnja; u tom pogledu prepoznaje potencijal anaerobne razgradnje biorazgradivog otpada, koja omogućuje proizvodnju biometana; ističe, u skladu s hijerarhijom otpada, da je spaljivanje tek pretposljednji najniži korak u hijerarhiji otpada te podsjeća na svoje stajalište o spaljivanju izneseno u Rezoluciji od 10. veljače 2021. o novom akcijskom planu za kružno gospodarstvo;

57. ističe da su površine spremnika globalno značajan izvor emisija stakleničkih plinova, uključujući metan, uglavnom zbog akumulacije sedimenta u bazenima, te da uklanjanje brana može doprinijeti znatnom smanjenju emisija iz takvih područja; poziva Europsku agenciju za okoliš da prikupi informacije o tom pitanju kako bi se mogle procijeniti moguće mjere politika;

o

o o

58. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću i Komisiji.

(1) SL L 328, 21.12.2018., str. 1.

(2) SL L 243, 9.7.2021., str. 1.

(3) SL C 232, 16.6.2021., str. 28.

(4) SL C 270, 7.7.2021., str. 2.

(5) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0040.

(6) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0107.

(7) Myhre, G., D. Shindell, F.-M. Bréon, W. Collins, J. Fuglestvedt, J. Huang, D. Koch, J.-F. Lamarque, D. Lee, B. Mendoza, T. Nakajima, A. Robock, G. Stephens, T. Takemura i H. Zhang, „Anthropogenic and Natural Radiative Forcing” (Antropogeno i prirodno zračenje), Climate Change 2013: The Physical Science Basis, Contribution of Working Group I to the Fifth Assessment Report of the Intergovernmental Panel on Climate Change (Klimatske promjene 2013.: prirodno-znanstveni dokazi, prilog Prve radne skupine Petom izvješću Međuvladinog tijela za klimatske promjene o procjeni stanja), poglavlje 8., Cambridge University Press, Cambridge, Ujedinjena Kraljevina i New York, New York, Sjedinjene Američke Države, 2013., str. 714.

(8) Hmiel, B., Petrenko, V.V., Dyonisius, M.N. i dr., „Preindustrial 14CH4 indicates greater anthropogenic fossil CH4 emissions” (Predindustrijski 14CH4 upućuje na veće emisije antropogenog fosilnog CH4”), Nature, svezak 578, 2020., str. 409.–412., inter alia.

(9) Svjetska zdravstvena organizacija, Ambient air pollution: a global assessment of exposure and burden of disease (Onečišćenje zraka: globalna analiza izloženosti i tereta bolesti), 2016.

(10) Europska agencija za okoliš, Air quality in Europe – 2020 report (Kvaliteta zraka u Europi – izvješće za 2020.), str. 7.

(11) Uredba (EZ) br. 166/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. siječnja 2006. o uspostavi Europskog registra ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari i o izmjeni Direktiva Vijeća 91/689/EEZ i 96/61/EZ (SL L 33, 4.2.2006., str. 1.).

(12) Direktiva 2010/75/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 24. studenoga 2010. o industrijskim emisijama (integrirano sprečavanje i kontrola onečišćenja) (SL L 334, 17.12.2010, str. 17.).

(13) Radni dokument službi Komisije od 17. rujna 2020. priložen komunikaciji pod nazivom „Povećanje klimatskih ambicija Europe za 2030. – Ulaganje u klimatski neutralnu budućnost za dobrobit naših građana” (SWD(2020)0176).

(14) UNEP-ova Globalna procjena o metanu iz 2021.

(15) Direktiva (EU) 2016/2284 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. prosinca 2016. o smanjenju nacionalnih emisija određenih atmosferskih onečišćujućih tvari, o izmjeni Direktive 2003/35/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2001/81/EZ

(SL L 344, 17.12.2016., str. 1.).

(16) Uredba (EU) 2018/842 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2018. o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. kojim se doprinosi mjerama u području klime za ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma i izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 (SL L 156, 19.6.2018., str. 26.).

(17) Komunikacija Komisije od 8. srpnja 2020. pod nazivom „Energija za klimatski neutralno gospodarstvo: strategija EU-a za integraciju energetskog sustava” (COM(2020)0299).

(18) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0277.

(19) Komisijin Prijedlog uredbe od 15. prosinca 2020. o smjernicama za transeuropsku energetsku infrastrukturu i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 347/2013 (COM(2020)0824).

(20) Günther, A., Barthelmes, A., Huth, V., Joosten, H., Jurasinski, G., Kobesch, F. and Couwenberg, J.,„Prompt rewetting of drained peatlands reduce climate warmings despite metan emissions” (Promptnim ponovnim natopljavanjem isušenih tresetišta smanjuje se zagrijavanje unatoč emisijama metana), Nature Communications, 11., 1644. (2020.).

(21) Uredba (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22. rujna 2003. o dodacima hrani za životinje (SL L 268, 18.10.2003., str. 29.).

(22) Direktiva Vijeća 86/278/EEZ od 12. lipnja 1986. o zaštiti okoliša, posebno tla, kod upotrebe mulja iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda u poljoprivredi (SL L 181, 4.7.1986., str. 6.).

(23) Direktiva Vijeća 91/271/EEZ od 21. svibnja 1991. o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda (SL L 135, 30.5.1991., str. 40.).

(24) Direktiva Vijeća 1999/31/EZ od 26. travnja 1999. o odlagalištima otpada (SL L 182, 16.7.1999., str. 1.).

(25) Direktiva 2008/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. studenoga 2008. o otpadu i stavljanju izvan snage određenih direktiva (SL L 312, 22.11.2008., str. 3.).