OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost Vijeće, koje djeluje jednoglasno na prijedlog Komisije, može bilo kojoj državi članici odobriti primjenu posebnih mjera koje odstupaju od odredbi te Direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate poreza ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.

Dopisima evidentiranima u Komisiji 19. ožujka 2015. i 16. ožujka 2015., Austrija i Njemačka zatražile su odobrenje za nastavak primjene mjere koja odstupa od članaka 168. i 168.a Direktive 2006/112/EZ kako bi se roba i usluge koje se koriste više od 90 % za neposlovne svrhe izuzeli od prava na odbitak poreza na dodanu vrijednost.

U skladu s člankom 395. stavkom 2. Direktive 2006/112/EZ Komisija je dopisom od 15. rujna 2015. obavijestila druge države članice o zahtjevima Austrije i Njemačke. Komisija je u dopisima od 17. rujna 2015. obavijestila Austriju i Njemačku da ima sve informacije potrebne za procjenu zahtjevâ.

Člankom 168. Direktive 2006/11/EZ predviđeno je da porezni obveznik ima pravo na odbitak PDV-a obračunatog pri kupnji roba i usluga koje se koriste u svrhu njegovih oporezovanih transakcija. Člankom 168.a stavkom 1. Direktive 2006/112/EZ propisuje se da se PDV povezan s troškovima nepokretne imovine koja sačinjava dio poslovne imovine poreznog obveznika i koja se koristi i za poslovne i za neposlovne svrhe može odbiti samo u onoj mjeri u kojoj se imovina koristi za poslovanje poreznog obveznika. U skladu s člankom 168.a stavkom 2. Direktive 2006/112/EZ države članice mogu taj propis primijeniti i kad je riječ o troškovima koji su povezani s drugom robom koja je dio poslovne imovine kako one odrede.

Mjera koju traže Austrija i Njemačka odstupa od tih načela i njome se u potpunosti isključuje pravo na odbitak PDV-a na robu i usluge koje porezni obveznik koristi više od 90 % za privatne ili neposlovne svrhe, uključujući negospodarske aktivnosti.

Mjera odstupanja za Austriju prvotno je bila odobrena Odlukom Vijeća 2004/866/EZ od 13. prosinca 2004. za razdoblje do 31. prosinca 2009., te je ponovno bila odobrena Provedbenom odlukom Vijeća 2009/1013/EU od 22. prosinca 2009. do 31. prosinca 2012. i Provedbenom odlukom Vijeća 2012/705/EU od 13. studenoga 2012. do 31. prosinca 2015.

Mjera odstupanja za Njemačku prvotno je bila odobrena Odlukom Vijeća 2003/354/EZ od 13. svibnja 2003. za razdoblje do 30. lipnja 2004., Odlukom Vijeća 2004/817/EZ od 19. studenoga 2004. do 31. prosinca 2009., Odlukom Vijeća 2009/791/EZ od 20. listopada 2009. do 31. prosinca 2012. i Provedbenom odlukom Vijeća 2012/705/EU od 13. studenoga 2012. do 31. prosinca 2015.

U svojim su aktualnim zahtjevima Austrija i Njemačka obavijestile Komisiju da su ovu posebnu mjeru do sada uspješno primjenjivale i da je prema njihovim iskustvima vrlo korisna u smislu pojednostavnjivanja naplate PDV-a i sprječavanja utaje i izbjegavanja plaćanja poreza.

Odstupanja se obično odobravaju na ograničeno razdoblje kako bi se moglo ocijeniti je li posebna mjera prikladna i učinkovita. U tom pogledu, na temelju informacija koje su dostavile Austrija i Njemačka, Komisija razumije da je omjer 90 % / 10 % između korištenja za poslovne i neposlovne svrhe i dalje solidan temelj za izdvajanje transakcija za koje se poslovna uporaba može smatrati zanemarivom.

Stoga, posebnom se mjerom o kojoj je riječ olakšava posao poreznoj upravi i poduzećima jer nema potrebe za praćenjem kasnije upotrebe robe i usluga na koje se u vrijeme njihove nabavke primjenjivalo izuzeće od odbitaka, posebno u pogledu mogućeg oporezivanja korištenja za privatne svrhe u skladu s člancima 16. ili 26. Direktive 2006/112/EZ ili ispravaka odbitaka kako je propisano člancima 184. do 192. te Direktive. U neznatnoj se mjeri utječe na iznos poreza koji treba platiti na razini konačne potrošnje. Mjeru odstupanja je stoga primjereno produljiti.

Međutim, svako produljenje trebalo bi biti vremenski ograničeno kako bi se ocijenilo vrijede li još uvijek uvjeti na kojima se temelje odstupanja. Stoga se predlaže produljenje odstupanja do kraja 2018. uz to da Austrija i Njemačka najkasnije do 1. travnja 2018. iznesu, zajedno sa zahtjevom za produljenje, izvješće koje uključuje preispitivanje primijenjenog omjera između poslovne i neposlovne upotrebe na kojoj se temelji izuzeće od odbitaka, za slučaj da se predviđa daljnje produljenje nakon 2018.

•Dosljednost s postojećim odredbama u tom području politike

Člankom 176. Direktive 2006/112/EZ određuje se da Vijeće odlučuje za koje troškove ne postoji pravo na odbitak PDV-a. Do te je odluke državama članicama dopušteno zadržati izuzeća koja su bila na snazi 1. siječnja 1979. Stoga postoji izvjestan broj odredbi „u mirovanju” kojima se ograničava pravo na odbitak.

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

•Pravna osnova

Članak 395. stavak 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost.