Prvo, trenutačnim pravnim okvirom EU-a pruža se niz mogućnosti među kojima države članice mogu odabrati oblik suradnje s drugim državama članicama (npr. CISA-om se državama članicama omogućuje da utvrde ili ne utvrde ograničenja udaljenosti u kilometrima kad se potjere odvijaju na njihovu državnom području). To stvara nesigurnost i nedostatak jasnoće u pogledu pravila koja policijski službenici moraju slijediti pri intervenciji u drugoj državi članici. Osim toga, neki od takvih odabira dovode do prepreka koje ne bi postojale da su se odabrale druge mogućnosti kako je to dopušteno pravnim okvirom Unije.

Drugo, iako bilateralni i multilateralni sporazumi o policijskoj suradnji među državama članicama omogućuju da se pri uspostavi suradnje sa susjednim državama članicama uzmu u obzir regionalne posebnosti, oni najčešće podrazumijevaju dugotrajne pregovore, potpisivanje i ratifikaciju. Raširena primjena tih bilateralnih sporazuma dovela je do stvaranja složene mreže nekoliko različitih vrsta dogovora s različitim primjenjivim pravilima, što je dovelo do fragmentacije i prepreka suradnji. Na primjer, u manjim zemljama ili zemljama bez izlaza na more policijski službenici koji rade preko granica za obavljanje operativnih radnji ponekad moraju slijediti do čak sedam različitih skupova pravila. Kao posljedica toga neke operacije kao što su potjera osumnjičenika preko unutarnjih granica nisu dopuštene ili se odvijaju na nekoordiniran i neodgovarajući način, što kriminalci koriste. Operativna suradnja u kojoj se upotrebljavaju nove tehnologije kao što su bespilotne letjelice isto tako nije dovoljno obuhvaćena postojećim pravilima.

Treće, evaluacije schengenske pravne stečevine u području policijske suradnje provedene tijekom posljednjih šest godina potvrdile su da su neki bilateralni ili multilateralni sporazumi među državama članicama zastarjeli ili nedovoljno iskorišteni. Drugi sporazumi obuhvaćaju mnogo više od pravila o prekograničnoj suradnji, čime se omogućuje uspostava onoga što bi se moglo smatrati dobrom praksom za učinkovitiju borbu protiv prekograničnih kaznenih djela (npr. zajedničke policijske postaje s prekograničnim ovlastima za kaznene istrage ili zajednička osposobljavanja), ali oni se ne primjenjuju sustavno u cijelom EU-u.

Četvrto, zbog nekompatibilnosti opreme za sigurnu komunikaciju koju upotrebljavaju različite države članice komunikacijska oprema nekih policijskih službenika koji, primjerice, sudjeluju u potjeri prestaje funkcionirati pri prelasku granice. Zbog toga se ne mogu povezati se s tijelima svoje države ili države članice u koju ulaze. Nadalje, službenici raspoređeni u zajedničkim patrolama ili operacijama u drugim državama članicama često nemaju mobilnu opremu koja im omogućuje daljinski i siguran pristup vlastitim nacionalnim bazama podataka, bazama podataka EU-a i međunarodnim bazama podataka.

Peto, zajedničke patrole i druge zajedničke operacije u pograničnim i drugim područjima unutar EU-a često se provode na ad hoc osnovi. Pritom često nisu dovoljno koordinirane i provode se bez prethodne analize rizika kojom bi se omogućilo bolje usmjereno raspoređivanje službenika. Ne postoji forum putem kojeg bi države članice razmjenjivale takve analize rizika ili obavješćivale druge države članice o svojim potrebama i prioritetnim područjima. Na primjer, kako bi se bolje usmjerile zajedničke patrole ili druge zajedničke operacije koje se odvijaju u cijelom EU-a tijekom velikih događanja (npr. velika sportska događanja, međunarodni sastanci na vrhu), u određeno vrijeme (npr. blagdanska sezona) ili ako dođe do porasta specifičnih kriminalnih aktivnosti (npr. terorizam, trgovina drogom, namještanje utakmica, trgovina krivotvorenom robom, prijevara s kreditnim karticama, džeparenje i druga kaznena djela povezana s imovinom).

Šesto, kriminalne mreže uključene u krijumčarenje migranata i trgovinu ljudima olakšavaju nedopuštena kretanja nezakonitih migranata i iskorištavaju nepovoljni položaj žrtava te s ljudima postupaju kao s robom. Organizirano krijumčarenje migranata ključna je kriminalna aktivnost, a olakšana nedopuštena kretanja predstavljaju veliki problem za sigurnost EU-a. Trgovina ljudima još je jedna ključna aktivnost teškog i organiziranog kriminala, koja će i u doglednoj budućnosti i dalje biti prijetnja. Gotovo polovina žrtava trgovine ljudima unutar EU-a čine državljani EU-a, a većina trgovaca ljudima građani su EU-a. Takva kaznena djela izrazito su prekograničnog karaktera, a njihovo otkrivanje i istraga zahtijevaju ciljano policijsko djelovanje na terenu u pograničnim područjima unutar EU-a. Točnije, koordinirane zajedničke patrole i druge zajedničke operacije, na temelju analize rizika, u kojima službenici iz država članica djeluju zajedno (npr. u patrolnom vozilu) trebale bi se, prema potrebi, usmjeriti na otkrivanje krijumčarenja migranata i trgovine ljudima.

Sedmo, dužnosnici uključeni u prekograničnu suradnju u području izvršavanja zakonodavstva u EU-u nisu uvijek primjereno osposobljeni, te stoga nemaju potrebno znanje i operativne vještine kako bi na najdjelotvorniji i najučinkovitiji način ispunili predmetne zadaće. U studiji provedenoj 2021. za Komisiju utvrđeno je da osposobljavanje za osoblje zaduženo za izvršavanje zakonodavstva uključeno u prekograničnu suradnju nije odgovarajuće. Osposobljavanje se ne provodi redovito i ne uzima uvijek u obzir najnovija kretanja. Ujedno je zabilježeno da osoblje nije dovoljno informirano i nema znanja o relevantnim bazama podataka i izvršnim ovlastima koje dodjeljuju različite države članice. Jezične prepreke dodatno otežavaju učinkovitu prekograničnu operativnu policijsku suradnju.

Daljnji koraci

Kako je navedeno u Komunikaciji Komisije iz lipnja 2021., „Strategija za potpuno funkcionalno i otporno schengensko područje”, ovom se Preporukom želi pridonijeti stvaranju zajedničkih standarda kako bi se policijskim službenicima omogućila učinkovita suradnja s kolegama u drugim državama članicama. U skladu s postojećim zakonodavstvom EU-a i na temelju dobru prakse iz bilateralnih ili multilateralnih sporazuma o suradnji među državama članicama policijski službenici trebali bi provoditi ciljane zajedničke operacije, uključujući zajedničke patrole, posebno u pograničnim područjima unutar EU-a. S obzirom na to da teroristi i drugi kriminalci djeluju u više država članica, policijska tijela trebala bi ih moći učinkovitije pratiti te ih, kad sudjeluju u potjerama koje obuhvaćaju više državnih područja, moći prema potrebi zadržati ili provoditi operacije nadzora nad njima. Nadalje, zajedničke operacije mogu pomoći u učinkovitom rješavanju pitanja nedopuštenih kretanja nezakonitih migranata.

Uz poštovanje uloge država članica u unutarnjoj sigurnosti i potrebe za fleksibilnosti radi ostvarivanja regionalne suradnje ovom se Preporukom utvrđuju djelovanja u operativnoj policijskoj suradnji čiji je cilj:

–pojasniti i uskladiti pravila sudjelovanja u prekograničnim operacijama kaznenog progona radi praćenja i uhićenja kriminalaca i terorista pri nadzoru, potjeri, zajedničkim patrolama i drugim zajedničkim operacijama koje se provode na državnim područjima više zemalja,

–omogućiti policijskim službenicima daljinski pristup vlastitim bazama podataka dok djeluju u drugim državama članicama te upotrebu sredstava za sigurnu komunikaciju koja funkcioniraju i u prekograničnom kontekstu,

–proširiti ulogu postojećih centara za suradnju policije i carine kako bi postali zajedničke policijske postaje u stanju ne samo razmjenjivati informacije nego i planirati, podupirati i koordinirati zajedničke patrole i druge zajedničke operacije na temelju zajedničke analize rizika,

–upotrebljavati ciljane zajedničke patrole i druge zajedničke operacije u određenim graničnim područjima unutar EU-a, na temelju prethodne analize, u borbi protiv krijumčarenja migranata te za sprečavanje i otkrivanje migranata s nezakonitim boravkom i prekograničnog kriminala povezanog s nezakonitim migracijama,

–upotrebljavati ciljane zajedničke patrole i druge zajedničke operacije u određenim graničnim područjima unutar EU-a, na temelju prethodne analize, kako bi se suzbila trgovina ljudima te identificirale i zaštitile žrtve,

–uspostaviti koordinacijsku platformu, zajedno s Komisijom i Europolom, kako bi se poduprle i usmjerile zajedničke operacije i patrole u cijelom EU-a radi održavanja i poboljšanja javnog reda i sigurnosti, sprečavanja kaznenih djela ili pomoći u suzbijanju porasta specifičnih kriminalnih aktivnosti na ključnim lokacijama ili tijekom određenog razdoblja (npr. turistička područja, ključna središta kriminalnih aktivnosti, blagdanska sezona), tijekom masovnih okupljanja (npr. velika sportska događanja, međunarodni sastanci na vrhu) ili u slučaju katastrofa i teških nesreća,

–proširiti zajedničke programe osposobljavanja i razmjene policijskih kadeta i cjeloživotno osposobljavanje službenika uključenih u operativnu prekograničnu suradnju te razmotriti stvaranje opsežnog paneuropskog zajedničkog programa osposobljavanja u području operativne prekogranične suradnje kako bi se stvorila istinska kultura obavljanja policijske službe u EU-u.

Kako je utvrđeno u predloženoj Preporuci, države članice trebale bi prema potrebi izmijeniti svoja nacionalna pravila te bilateralne i multilateralne sporazume s drugim državama članicama kako bi provele mjere koje su u njoj sadržane.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

Ova je Preporuka u skladu s postojećim i budućim odredbama politike u području suradnje za izvršavanje zakonodavstva.

Kako je istaknuto u odjeljku „razlozi i ciljevi prijedloga”, postojeći strateški dokumenti Komisije podupiru nastojanja Komisije da poboljša učinkovitost i djelotvornost suradnje tijela za izvršavanje zakonodavstva u EU-u. To uključuje strategiju za sigurnosnu uniju, Agendu EU-a za borbu protiv terorizma, strategiju EU-a za suzbijanje organiziranog kriminala za razdoblje 2021.–2025., strategiju EU-a za suzbijanje trgovine ljudima za razdoblje 2021.–2025., strategiju EU-a za učinkovitiju borbu protiv seksualnog zlostavljanja djece , strategiju EU-a za borbu protiv droga za razdoblje 2021.–2025. i novu strategiju za schengensko područje.