Obrazloženje

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

Europska unija (EU) i 26 država članica potpisale su Minamatsku konvenciju o živi (dalje u tekstu: „Konvencija”) o kojoj se pregovaralo pod pokroviteljstvom Programa UN-a za zaštitu okoliša (UNEP) te koja je donesena u listopadu 2013. na Konferenciji opunomoćenika u Kumamotu, Japan.

Konvencija je glavni međunarodni pravni okvir kojemu je cilj zaštita ljudskog zdravlja i okoliša od antropogenih emisija i ispuštanja žive i živinih spojeva (dalje u tekstu: „emisije žive”) u zrak, vodu i tlo. Konvencijom je obuhvaćen cijeli životni ciklus žive od primarnog rudarenja žive do odlaganja otpada koji sadržava živu.

Člankom 8. Konvencije od stranaka se zahtijeva da kontroliraju i, gdje je to moguće, smanje emisije žive u atmosferu iz točkastih izvora koji pripadaju kategorijama navedenima u Prilogu D Konvenciji. U skladu s člankom 8. stavkom 2. točkom (b) Konvencije stranka može, ako tako odluči, regulirati samo dio izvora obuhvaćenih određenom kategorijom sve dok je tim dijelom obuhvaćeno najmanje 75 % emisija iz te kategorije.

U skladu s člankom 8. stavkom 4. Konvencije stranke propisuju za sve „nove izvore” primjenu najboljih raspoloživih tehnika i najboljih postupaka zaštite okoliša. Za „postojeće izvore” stranke kontroliraju emisije žive u atmosferu s pomoću jedne ili više mjera navedenih u članku 8. stavku 5. Konvencije, uključujući primjenu najboljih raspoloživih tehnika i najboljih postupaka zaštite okoliša, postavljanje kvantificiranog cilja ili utvrđivanje graničnih vrijednosti emisija. Prema članku 8. stavku 7. Konvencije svaka stranka izrađuje i vodi popis emisija žive u atmosferu iz izvora koji su regulirani člankom 8.

Kako bi se strankama pomoglo u ispunjavanju tih obveza, u članku 8. stavcima 8. i 9. Konvencije propisuje se da Konferencija stranaka Konvencije donosi smjernice o najboljim raspoloživim tehnikama i najboljim postupcima zaštite okoliša, podršci za stranke u provedbi mjera iz članka 8. stavka 5. (posebno u utvrđivanju kvantificiranih ciljeva i postavljanju graničnih vrijednosti emisija), kriterijima koje stranke mogu primjenjivati u skladu s člankom 8. stavkom 2. točkom (b) i metodologiji za izradu popisa emisija.

U članku 8. stavku 10. (druga rečenica) Konvencije navodi se da stranke uzimaju u obzir smjernice kod primjene članka 8.

U okviru toga Konferencija opunomoćenika Konvencije osnovala je i ovlastila skupinu tehničkih stručnjaka, kao pomoćno tijelo odgovorno međudržavnom pregovaračkom odboru, da izradi smjernice kako se traži u prethodno spomenutom članku 8. stavcima 8 i 9. Ciljevi koji su postavljeni na Konferenciji trebaju omogućiti Konferenciji stranaka Konvencije da na svojem prvom sastanku odluče o takvim pitanjima te potaknuti brzo međunarodno djelovanje u cilju zaštite ljudskog zdravlja i okoliša od antropogenih emisija žive do stupanja na snagu Konvencije. Dosad je ova stručna skupina izradila četiri dokumenta sa smjernicama, a objavilo ih je tajništvo UNEP-a dana [XX/XX/XXXX] te će oni biti predloženi za privremeno donošenje na sedmom sastanku međudržavnog pregovaračkog odbora (INC.7) koji će se održati od 10. do 15. ožujka 2016. u Jordanu, s tim da se ne očekuju bitne izmjene u razdoblju od privremenog donošenja do službenog i konačnog donošenja na Konferenciji stranaka Konvencije.

2.REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UTJECAJA

Članovi stručne skupine sastali su se u četiri navrata od veljače 2014. do rujna 2015. U organizaciji UNEP-a provedeno je javno savjetovanje o nacrtu smjernica u ljeto 2015., a stručna skupina donijela je konačnu verziju tih dokumenata ubrzo nakon svojeg četvrtog sastanka održanog u Stockholmu od 10. do 15. rujna 2015.

U EU-u je u tijeku prenošenje Konvencije u zakonodavstvo Unije i njezina ratifikacija, ali su obveze koje proizlaze iz prethodno spomenutog članka 8. stavaka 4., 5. i 7. te koje su dopunjene smjernicama iz članka 8. već ugrađene u nekoliko instrumenata EU-a. Tako se Direktivom 2010/75/EU o industrijskim emisijama (IED) nalaže operatorima postrojenja obuhvaćenima člankom 8. Konvencije da poduzmu odgovarajuće mjere radi sprječavanja onečišćenja koje uzrokuju primjerice emisije žive i da se u tu svrhu koriste najboljim raspoloživim tehnikama. U pogledu obveze izrade i vođenja popisa emisija žive i relevantne metodologije koja je pojašnjena u predloženim smjernicama, Uredbom (EZ) br. 166/2006 o Europskom registru ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari (E-PRTR) uspostavlja se takav popis.

Prema tome, privremeno donošenje dokumenata sa smjernicama i naknadno službeno donošenje na Konferenciji stranaka Konvencije ne bi uzrokovalo dodatne socioekonomske promjene ili posebno utjecalo na zaštitu okoliša u EU-u. Međutim, time bi se potakle treće zemlje na smanjenje emisija žive u atmosferu koje dovode do prekograničnog onečišćenja živom u EU-u i povećavaju kontaminaciju u globalnom prehrambenom lancu.

3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

Budući da je zakonodavstvo EU-a usklađeno s četiri predložena dokumenta sa smjernicama, EU ih na sedmom sastanku međudržavnog pregovaračkog odbora treba podržati kako bi bili privremeno doneseni, a s namjerom da se što je prije moguće pokrene njihova primjena te omogući službeno i konačno donošenje tih smjernica na prvom sastanku Konferencije stranaka Konvencije.

4.UTJECAJ NA PRORAČUN

Predložena odluka nema utjecaja na proračun Unije.