HR    HR  
 EUROPSKA  
KOMISIJA 
Bruxelles, 29.10.2014. 
COM(2014) 633 final 
  
IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJE ĆU 
o primjeni Uredbe (EU) br. 1007/2011 o nazi vima tekstilnih vl akana i povezanom 
označivanju i obilježavanju  sirovinskog sastava te kstilnih proizvoda 
 
 
2 
 IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJE ĆU 
o primjeni Uredbe (EU) br. 1007/2011 o nazi vima tekstilnih vlakana i povezanom 
označivanju i obilježavanju sirovinsk og sastava tekstilnih proizvoda 
 
3 
 1. UVOD 
Člankom 23. Uredbe (EU) br. 1007/2011 od 27. rujna 2011. o nazivima tekstilnih vlakana i 
povezanom ozna čivanju i obilježavanju sirovinskog sast ava tekstilnih proizvoda (dalje u 
tekstu: „Uredba o tekstilu” ili „Uredba”)1 od Komisije se zahtijeva da Europskom parlamentu 
i Vijeću do 8. studenoga 2014. dostavi izvješ će o primjeni Uredbe, s naglaskom na zahtjeve 
za nazive novih tekstilnih vl akana i njihovo donošenje. Tim se člankom zahtijeva i da 
Komisija prema potrebi podnese zakonodavni prijedlog.   
U ovom se izvješ ću daje pregled primjene Uredbe o teks tilu u Uniji u razdoblju od 8. svibnja 
2012. do kraja lipnja 2014. Obuhva ćeni su zahtjevi za nove nazive tekstila i njihovo 
donošenje te ostali glavni problemi u prim jeni na koje su Komisiji ukazale države članice i 
relevantni dionici. Pr edstavljeno je i vi đenje dionika o u činku Uredbe. Naposljetku, 
predstavljeni su i izgledi za budu ći razvoj. 
Izvješće je sastavljeno na temelju savjetovanja sa stru čnjacima iz država članica, industrijom i 
ostalim dionicima, osobito sa Stru čnom skupinom Komisije  za nazive i ozna čivanje tekstila 
(dalje u tekstu: „Stru čna skupina za tekstil”).2 Uzete su u obzir i in formacije iz odgovora na 
upitnike koji su bili podijeljeni nadležnim tijelima država članica i drugim dionicima. 
2. PREGLED UREDBE   
2.1. Ciljevi Uredbe o tekstilu i novi elementi 
Uredbom o tekstilu su od 8. svibnja 2012. stavlje ne izvan snage i zamijenj ene tri „direktive o 
tekstilu”: Direktiva 2008/121/EZ o nazivi ma tekstila, Direktiva 96/73/EZ o odre đenim 
metodama kvantitativne analize dvokomponentni h mješavina tekstilnih  vlakana i Direktiva 
73/44/EEZ o uskla đivanju zakonodavstava država članica u odnosu na kvantitativnu analizu 
trokomponentnih mješavina tekstilnih vlakana. Tekstilni proizvodi koji su uskla đeni s 
Direktivom 2008/121/EZ i stavljen i na tržište prije 8. svibnja 2012. mogu i dalje biti prisutni 
na tržištu do kraja prijel aznog razdoblja, 9. studenoga 2014. 
Opći ciljevi ove Uredbe isti su kao i ciljevi  prethodnih direktiva o tekstilu, tj. ukloniti 
potencijalne prepreke pravilnom funkci oniranju unutarnjeg tržišta te potroša čima dati 
odgovaraju će i relevantne informacije.  Cilj je Uredbe i uvesti ve ću fleksibilnost kako bi se 
zakonodavstvo moglo prilagoditi u skladu s o čekivanim razvojem tehnol ogije u sektoru. Osim 
toga, omogu ćeno je pojednostavnjenje i poboljšanje regulatornog okvira za razvoj i primjenu 
novih vlakana te pove ćanje transparentnosti postupka za dodavanje novih vlakana na popis 
naziva vlakana. 
Uredbom su revidirane glavne odredbe direktiva o tekstilu u skladu s novijim zakonodavnim 
normama kako bi se olakšala izravna  primjena Uredbe te kako bi gra đani, gospodarski 
subjekti i javna tijela mogli lakš e utvrditi svoja prava i obveze. Ve ćina je odredaba u suštini 
                                                            
1  Uredba (EU) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vije ća od 27. rujna 2011. o nazivima tekstilnih vlakana i 
povezanom ozna čivanju i obilježavanju sirovinskog sastava te kstilnih proizvoda (SL L 272, 18.10.2011., 
str. 1.). 
2  Više informacija o sastancima Stru čne skupine za tekstil dostupno je na:   
http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/textiles/documents/index_en.htm . 
 
4 
 neizmijenjena, ali je u nekim slu čajevima izmijenjen tekst ili su promijenjeni brojevi članaka 
(vidjeti Prilog IX. Uredbi). 
Ipak, Uredbom se uvode neki važni novi elementi: 
• opća obveza navo đenja punog sirovinskog sastava tekst ilnih proizvoda te objašnjenje 
pravila o ozna čivanju i obilježavanju sirovinskog sastava, 
• minimalni tehni čki zahtjevi za podnošenje zahtjeva  za nove nazive vlakana,   
• zahtjev za nazna čivanje prisutnosti netekstilnih dijelova životinjskog podrijetla, 
• objašnjenje izuze ća za proizvode po mjeri koje su izradili samozaposleni- kroja či te 
• ovlašćivanje Komisije za donošenje dele giranih akata o izmjeni tehni čkih priloga 
Uredbi. 
2.2. Područje primjene, sadržaj i odredbe o izvješ ćivanju  
Uredba o tekstilu primjenjuj e se na tekstilne proizvode3 i proizvode ili tekstilne komponente u 
kojima tekstilna vlakna imaju najmanje 80 % masenog udjela.4 Ona sadržava pravila o: 
− označivanju i obilježavanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda, 
− označivanju i obilježavanju tekstilnih proizvoda koji sadržavaju netekstilne dijelove 
životinjskog podrijetla te 
− utvrđivanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda kvantitativnom analizom 
dvokomponentnih i trokomponentnih mj ešavina tekstilnih vlakana.  
Uredbom se ne reguliraju druge vrste ozna čivanja kao što su ozna čivanje veli čine ili načina 
održavanja. Ipak, člankom 24. od Komisije se zahtijeva da do 30. rujna 2013. Europskom 
parlamentu i Vije ću dostavi izvješ će o mogu ćim novim zahtjevima za ozna čivanje koji bi se 
uveli na razini Unije kako bi potroša či dobili to čne, relevantne, razumljive i usporedive 
informacije o karakteristikama te kstilnih proizvoda. Osim toga, člankom 25. od Komisije se 
zahtijevalo da provede studiju ka ko bi se ocijenilo postoji li uzro čno-posljedi čna veza izme đu 
alergijskih reakcija i kemijski h tvari ili mješavina koje se  upotrebljavaju u tekstilnim 
proizvodima. 
U skladu s tim, Komisija je 25. rujna 2013. donijela izvješ će5 o mogućim novim zahtjevima 
za označivanje tekstilnih proizvoda te o studiji o alergenim tvarima u tekstilnim proizvodima. 
                                                            
3  „Tekstilni proizvod” definira se u članku 3. stavku 1. to čki (a) Uredbe kao „svaka sirovina, poluproizvod ili 
gotovi proizvod, ru čno ili industrijski izra đen proizvod te djelomi čno ili potpuno izra đen konfekcijski 
proizvod koji se sastoji isklju čivo od tekstilnih vlakana, bez obzira na primijenjeni postupak miješanja ili 
sastavljanja.” 
4  Tekstilnim proizvodima smatraju se i tekstilni proizvodi koji su sadržani u drugim proizvodima i čine njihov 
sastavni dio, ako je naveden njihov sastav ( članak 2. stavak 2. to čka (d)). 
5  Izvješće Komisije Europskom parlamentu i Vije ću o mogu ćim novim zahtjevima u vezi s ozna čivanjem 
tekstilnih proizvoda te o studiji o alergenim tvarima u tekstilnim proizvodima, COM(2013) 656 završna 
verzija, 25.9.2013. 
 
5 
 Zaključeno je da su trenuta čni zahtjevi za ozna čivanje tekstilnih proizvoda primjereni. Kada 
je riječ o zahtjevima za ozna čivanje alergenih tv ari upotrijebljenih u proizvodnji tekstila, 
Komisija je smatrala da su važni daljnji napori u istraživanju i primjeni alternativnih i nealergenih tvari te je ukazala na mogu će djelovanje u tom pogledu. 
2.3. Delegirani akti za izmjenu odre đenih priloga Uredbi 
Člankom 21. Uredbe Komisija se ovlaš ćuje za donošenje delegiranih akata o izmjeni priloga 
II., IV., V., VI., VII., VIII. i IX. radi njihove prilagodbe tehni čkom napretku. Delegirani akti 
mogu se donijeti i o izmj eni Priloga I. radi uvrštavanja naziva novih tekstilnih vlakana na 
popis naziva tekstilnih vlakana. Od 7. st udenoga 2011. delegirani se akti mogu donositi na 
razdoblje od pet godina, podložno tehni čkim kriterijima i pravilima o postupku iz članka 22.  
U skladu s člankom 22. Komisija treba sastaviti izvješ će o delegiranju ovlasti najkasnije devet 
mjeseci prije završetka razdoblja, tj. do 7. velja če 2016. Delegiranje ovl asti prešutno se 
produljuje za pet godina osim ako se najkasnije tri mjeseca prije kraja tog razdoblja Europski 
parlament i Vije će ne usprotive tom produljenju. Parlament i Vije će mogu u bilo kojem 
trenutku opozvati delegiranje ovlasti. 
3. FUNKCIONIRANJE UREDBE 
3.1. Pristup i metodologija izvješ ća 
Prilikom pripreme izvješ ća Komisija je ocijenila funkcioniranj e Uredbe u praksi i ostvarivanje 
njezinih glavnih ciljeva. Pokušala je i utvrditi podru čja u kojima je mogu će poboljšati 
primjenu Uredbe. 
Organizirano je istraživanje te su provedena ciljana savjetovanja sa stru čnjacima iz država 
članica, industrijom i udrugama trgovaca na malo, sindikatima, udrugama potroša ča, 
europskim tijelima za normizaciju i drugim dionicima, osobito zahvaljuju ći Stručnoj skupini 
za tekstil. 
Istraživanje Komisije u svrhu prikupljanja strukturiranih in formacija od nadležnih tijela 
država članica i dionika provedeno je na temelju dvaju upitnika objavljenih na web-mjestu 
Komisije i dijeljenih putem Europske poduzetni čke mreže te mreža malih i srednjih 
poduzeća.6 Jedan je upitnik bio namijenjen javnim tijelima, a drugi zainteresiranim stranama. 
Odgovori su predstavljeni u okviru Stru čne skupine za tekstil, nakon čega je uslijedila 
rasprava.7  
Na prvi je upitnik djelomi čno ili u potpunosti odgovorilo 27 država članica i Norveška.8 Na 
drugi upitnik stiglo je 29 odgovora iz 15 razli čitih država članica (i jedan iz Švicarske), 
uključujući devet odgovora poduze ća i 14 odgovora industrijskih udruga. Budu ći da je rije č o 
vrlo specifi čnoj tematici, smatra se da je  dostavljen dovoljan broj odgovora. 
                                                            
6  Stručnjaci iz država članica i Komisije usuglasili su se oko upitnika. 
7  Sažetak odgovora na up itnike dostupan je na web-mjestu: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5710  i 
http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/5711 . 
8  Nizozemska nije dostavila odgovor. 
 
6 
 Bilo je teško prikupiti informacije o troškovima nadležnih tijela ili subjek ata koji su nastali pri 
provedbi pravnih zahtjeva, vjerojatno zbog toga što ih je teško izmjeriti. 
U nastavku slijede glavni zaklju čci ocjene koji se temelje na raspravama s javnim tijelima i 
dionicima te informacijama prikup ljenima putem dvaju upitnika, uklju čujući završnu procjenu 
Komisije. 
3.2. Prilagodbe novom pravnom okviru 
3.2.1.  Prilagodbe nacionalnog zakonodavstva   
Budući da se Uredba o tekstilu izravno primjenjuj e, njezine odredbe ni je potrebno prenositi. 
Ipak, države članice moraju osigurati da su nji hovi nacionalni pravni sustavi uskla đeni s 
novim zakonodavstvom, primjerice stavljanjem izvan snage nacionalnih mjera kojima se 
prenose prethodne direktive o tekstilu. 
Prema dostupnim informacijama, države članice koje su dostav ile odgovore za ovo izvješ će 
poduzele su korake za osiguravanje ispravne  primjene Uredbe. To je uglavnom uklju čivalo 
stavljanje izvan snage ili izmjenu postoje ćih nacionalnih uredaba, ukaza i odluka i/ili 
donošenje novih zakonskih akata. Cilj promjena  uglavnom je bio dati ovlasti nadležnim 
tijelima, uklju čujući tijela za nadzor tržišta te utvr diti kazne za dostavljanje pogrešnih ili 
nedostatnih informacija u svrhu ispunjavanja zahtjeva Uredbe. Ve ćina je država članica na 
vrijeme završila potrebne prilagod be, ali neke su države to u činile tek nakon stupanja na 
snagu Uredbe, 8. svibnja 2012. U vr ijeme sastavljanja ovog izvješ ća pojedine su države 
članice još bile u postupku pril agodbe nacionalnog zakonodavstv a ili su planirale uvesti 
izmjene u bliskoj budu ćnosti.  
3.2.2.  Širenje informacija o Uredbi o tekstilu 
Premda se Uredbom ne predvi đaju informativne kampanje, u ve ćini su država članica 
provedene mjere za informiranje relevant nih gospodarskih subjekata i dionika o u činku 
Uredbe. Kampanje su organizirala javna  tijela ili strukovne organizacije, trgova čke komore i 
potrošačke organizacije, često u suradnji s javnim tijelima. Informacije su se često prenosile 
od ministarstava do strukovni h udruženja i njihovih članova. Širile su se putem seminara, 
okružnica, popratnih materijala , informacija na internetu, članaka u stru čnim časopisima i 
nacionalnim novinama i radijski h intervjua. Nekoliko je dioni ka smatralo da je za bolje 
poznavanje Uredbe, osobito me đu malim i srednjim poduze ćima, potrebno daljnje djelovanje. 
Na razini EU-a nisu organizi rane informativne kampanje. 
Većina je ispitanih država članica uočila da se nakon donošenja Uredbe pove ćao broj zahtjeva 
za informacije, koje su prvenstveno podnosila poduze ća.9 Odredba na koju se odnosio daleko 
najveći broj upita je članak 12. u kojem se zahtijeva navo đenje netekstilnih dijelova 
životinjskog podrijetla. Upiti se nisu odnosili samo na nove odredbe, nego i na stare, možda kao rezultat informativnih kampanja, obnovljenog interesa dionika (neki još nisu u potpunosti 
upoznati s postoje ćim zakonodavstvom) za ozna čivanje tekstilnih proizvoda ili izmjene teksta 
u starim odredbama i brojnog ozna čavanja starih odredaba zbog čega naoko djeluju druga čije. 
                                                            
9  Mnogi se upiti nisu odnosili na podru čje primjene Uredbe, nego na primjerice ozna čivanje veli čine ili načina 
održavanja. 
 
7 
 To može biti i odraz prisutnosti novih sudionika  na tržištu, novih vrst a proizvoda ili novih 
poslovnih modela i strategija distribucije/prodaje, uklju čujući internetsku maloprodaju samo u 
obliku e-trgovine.  
Primijećeno je i da nakon svake promjene zakonodavstva dolazi sve ve ći broj upita, neovisno 
o broju izmijenjenih odre daba. Komisija i države članice primijetile su pad broja zahtjeva za 
informacije nekoliko mjeseci nakon što se Uredba po čela primjenjivati.    
3.3. Glavni utvr đeni učinci 
Zahvaljuju ći izravnoj primjeni Uredbe o tekstilu poduze ća (proizvo đači, uvoznici, trgovci 
itd.) se susre ću s uskla đenim i transparentnim zahtjevima, a potroša či su primjereno 
obaviješteni i stoga sigurniji pri donošenju odluka. Države članice i dionici složili su se da je 
zbog izravne primjene u svim državama članicama pojednostavnjen često dug i složen 
postupak provedbe zakonodavstva Unije. 
Većina je nadležnih tijela država članica izvijestila da nije bilo ve ćih poteško ća ili posebnih 
problema, možda zato što se Uredba po čela primjenjivati tek neda vno. Ostale su države 
članice i dionici izrazili zabri nutost koja se dijelom odnosi i na nepromijenjene odredbe. 
Neke države članice i brojni dionici naveli su da su zahtjev za navo đenje netekstilnih dijelova 
životinjskog podrijetla ( članak 12.) i zahtjev za ozna čivanje ili obilježavanje tekstilnih 
proizvoda na jezicima država članica u kojima se proizvodi stavljaju na tržište ( članak 16. 
stavak 3.) uzro čnici većine problema: zbrke, nepotrebne složenosti i troškova.  
U skladu s člankom 12. prisutnost netekstilnih dijelova  životinjskog podrijetla u tekstilnim 
proizvodima nazna čuje se izrazom „Sadržava netekstiln e dijelove životinjskog podrijetla” na 
etiketama ili oznakama tih proizvoda. Komisija i nadležna tijela država članica primili su 
nekoliko upita poduze ća za pojašnjenje moraju li se nazna čiti čak i vrlo mali dijelovi 
životinjskog podrijetla, kao što su kost, biser ili rog (ili njihovi  dijelovi), a odgovor je da 
moraju.  
Člankom 16. stavkom 3. zahtijeva se da ozna čivanje ili obilježavanje bude na službenom 
jeziku/jezicima države članice u kojoj je proizvod dostupan potroša ču, osim ako ta država 
članica predvidi druga čije. Brojni su dionici izjavili da su se zbog toga pove ćali troškovi, ali 
razilaze se mišljenja o tome koliko. Jedni tvrd e da su troškovi bili znatni, a drugi tvrde 
suprotno.     
Izvijestili su i o teško ćama u primjeni ili razumijevanju drugih odredaba, kao što su: 
članak 14. stavak 2. kojim se gospodarskim subj ektima unutar lanca opskrbe dopušta da 
etikete ili oznake zamijene ili dopune popratnim komercijalnim ispravama, upu ćivanje na 
Prilog VII. u članku 19. (komponente koje se ne uzimaju u obzir pri odre đivanju sirovinskog 
sastava), „iznimke” iz Priloga V. (proizvodi za koje ozna čivanje ili obilježavanje nije 
obvezno) te posebne odredbe za odre đene tekstilne proizvod e iz Priloga IV.   
Iako se za neke nove odredbe, osobito članak 12. i članak 16. stavak 3. smatra da su 
dvosmislene te da dionicima stvaraju optere ćenje i trošak, istovremeno se priznaje da se 
upravo tim odredbama najviše osigurava prenošenje informacija potroša čima. Opravdano je i 
osigurati da svi potroša či dobiju informacije na  vlastitom jeziku. Tako đer, poduze ća se 
 
8 
 pozivaju da dostave sve informacije koje smat raju korisnima, pod uvjetom da se njima ne 
obmanjuju potroša či.     
3.4.  Aktivnosti nadzora tržišta 
Nadzor tržišta tekstila temelji se na istim na čelima kao i nadzor svih drugih proizvoda. 
Uredbom o tekstilu ne predvi đaju se drugi mehanizmi nadzora tržišta pored op ćih 
mehanizama primjenjivih u državama članicama. Radi naju činkovitije upotrebe osoblja, 
opreme, prijevoznih sredstava i resursa za is pitivanje, nadležna tijela djeluju na temelju 
godišnjih programa inspekcije o kojima izvješ ćuju Komisiju. U programima se uzimaju u 
obzir prethodna iskustva i zaklju čci, proizvodi o kojima se u čestalo izvješ ćuje putem sustava 
RAPEX10 te pritužbe potroša ča. Programima se utvr đuju prioriteti za skupine potroša čkih 
proizvoda koje često predstavljaju rizik za zdravlje i sigurnost potroša ča, često na temelju 
informacija dobivenih od potroša ča, poduze ća i iz drugih izvora. Prio riteti se mogu mijenjati 
iz godine u godinu ili kada se pojave nova problemati čna područja. Osim toga, tijela država 
članica mogu prema potrebi (npr. u izvanrednim situacijama) provoditi kontrole i ispitivanja 
koji nisu nužno predvi đeni njihovim programima. 
Samo je nekoliko zemalja11 izričito uvrstilo tekstil u nacionaln e programe za nadzor tržišta. 
Općenito govore ći, čak i ako se izri čito upućuje na tekstilne proizvode, kontrole nadzora 
tržišta obuhva ćaju provjere uskla đenosti izvan podru čja primjene Uredbe, npr. pitanja 
sigurnosti kao što su duljina vezica, gumbi i odvajanje malih dijelova koji mogu izazvati 
gušenje.  
Osim općih tijela za nadzor tržišt a postoje i druga tijela čiji je cilj zaštititi poduze ća i 
potrošače od nepoštenog tržišnog natjecanja i obmanjuju ćeg oglašavanja.12 Svatko tko sumnja 
u takvu praksu može se izravno obratiti navedenim tijelima. 
Ne postoji jedinstven pristup razli čitim vrstama inspekcije u odnosu na Uredbu o tekstilu jer 
se u odre đenoj mjeri razlikuje važnost koju države članice pridaju pojedinim vrstama 
inspekcije. Rezultati istraživanja me đu nacionalnim tijelima pokazuju da su redovite 
periodične inspekcije i ad hoc kontrole naj češći oblici inspekcije u ve ćini država članica. 
Izravni kontakti s proizvo đačima i drugim gospodarskim subjektima manje su važni.   
Istraživanje je ukazalo na dvije vrste problema o kojima su izvijest ila tijela za na dzor tržišta u 
pogledu primjene Uredbe, a to su: 
− poduzeća ne poštuju propise, to čnije: upotrebljavaju se nazivi tekstilnih vlakana koji 
nisu navedeni u Prilogu I., sirovinski sastav nije nazna čen na službenom jeziku države u 
kojoj se proizvod stavlja na trži šte, sirovinski sastav na e tiketi ili oznaci  neispravno je 
označen, ne postoji etiketa ili oznaka te 
                                                            
10  Sustav RAPEX uspostavljen je na temelju Direktive o op ćoj sigurnosti proizvoda (GPSD) za uskla đene i 
neusklađene potroša čke proizvode te je proširen na sve uskla đene proizvode na temelju Uredbe (EU) 
br. 765/2008. Službe Komisije tjedno objavljuju sve obavijesti putem RAPEX-a na web-mjestu: 
http://ec.europa.eu/consumers/ safety/rapex/index_en.htm.  
11  Sedam država članica (Bugarska, Francuska, Hrvatska, Latvija, Litva, Portugal i Rumunjska) te Norveška. 
12  Npr. Wettbewerbszentrale  u Njemačkoj, neovisno i nekomercijalno promatra čko tijelo. 
 
9 
 − sredstva i alati: ograni čena dostupnost ljudskih i financijskih resursa utje če na nadzor 
tržišta i aktivnosti ispitivanja koj e provode nacionalna tijela, zbog čega se ispitivanja 
mogu provesti na manjem broju uzoraka. 
Premda na razini Unije ne postoje statisti čki podaci o uskla đenosti tekstilnih proizvoda s 
Uredbom, op ći je dojam da tijela za nadzor tržišta ili ca rinska tijela nisu prijavila ozbiljnije 
probleme, možda zbog toga što ne smatraju uvije k da sirovinski sastav  tekstila predstavlja 
visoki rizik. Ipak, čini se da razina uskla đenosti nije uv ijek zadovoljavaju ća.13 Također, u 
nedostatku dovoljnog broja provjera i kontrola sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda 
postoji rizik da potroša či kupe proizvode na kojima je ozna čeno da sadržavaju skupa vlakna 
(npr. kašmir, svilu), a zapravo su izra đeni od manje skupih vlakana. Komisija stoga poti če 
države članice da više sudjeluju u zajedni čkim provedbenim mjerama kojima se nacionalnim 
tijelima omogu ćuje dijeljenje resursa, stru čnog znanja i rezultata te se istovremeno osigurava 
koordiniran i uskla đen pristup provedbi. Komisija ima mogu ćnost sufinanciranja takvih 
zajedničkih mjera pa tako i u podru čju sirovinskog sastava tekstila.14   
3.4.1.  Kazne za povrede Uredbe o tekstilu 
Države članice predvidjele su širok raspon kazni, uklju čujući administrativne i sudske, za 
povrede Uredbe o tekstilu. Čini se da je najteža ad ministrativna kazna povla čenje 
neusklađenog proizvoda s tržišta, ali i da se  ona primjenjuje tek u iznimnim slu čajevima. 
Razina kazne znatno se razli kuje od jedne do druge države članice pa su pojedini dionici 
predložili da se u okviru Uredbe uvede uskla đen europski sustav. (U Komunikaciji Vizija 
unutarnjeg tržišta15 Komisija je nagovijestila da će razmatrati zakonodavni prijedlog za 
usklađeni pristup ekonomskim kaznama na unutarnj em tržištu industrij skih proizvoda). 
Prema ispitivanjima Komisije, razina znanja  i informiranosti dionika o kaznama prili čno je 
ograničena. Prema nekim mišljenjima, k azne nisu dovoljne stroge jer nov čane kazne nemaju 
svojstva odvra ćanja. 
3.5. Smjernice Komisije 
Kao dopunu Uredbi Komisija je sastavila popis naj češćih pitanja kako bi poduze ća dobila 
odgovore na pitanja nastala primjenom Uredbe. P opis se redovito ažurira i objavljuje na web-
mjestu Komisije.16 Međutim, u odgovorima se ne tuma če odredbe Uredbe jer je obvezuju će 
tumačenje zakonodavstva EU-a u isklju čivoj nadležnosti Suda Europske unije. 
Na temelju naj češćih pitanja te savjetovanja s dionicima i državama članicama, zajedni čki se 
zaključilo da bi se popis naj češćih pitanja mogao zamijeniti ili dopuniti sustavnijim i 
sveobuhvatnijim smjernicama u kojima se daje pregled glavnih problema u odnosu na 
                                                            
13  U jednoj je državi članici oko 35 % ispitanih proizvoda imalo neispravno naveden sadržaj vlakana, a oko 
33 % ispitanih proizvoda neispravnu oznaku. 
14  Više informacija na www.prosafe.org. 
15  Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vije ću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i 
Odboru regija Vizija unutarnjeg tržišta industrijskih proizvoda  COM(2014) 25 završna verzija (22. sije čnja 
2014.). 
16  http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/tex tiles/files/regulation-1007-2011-faq_en.pdf . 
 
10 
 razumijevanje Uredbe. Me đutim, u njima se ne bi tuma čile odredbe Uredbe jer je, kako je ve ć 
navedeno, obvezuju će tumačenje zakonodavstva EU-a u isklju čivoj nadležnosti Suda 
Europske unije. Stru čna skupina za tekstil mogla bi pomo ći u raspravi o dokumentu i njegovoj 
izradi. 
Ona ima važnu ulogu u primjeni Uredbe. Preuzela je zada će prethodne stru čne skupine, uz 
iznimku onih koje se odnose na prenošenje jer se  stupanjem na snagu Uredbe (koja se izravno 
primjenjuje) prenošenje prestalo primjenjivati. Stru čna skupina raspravl ja i razmjenjuje 
stajališta o primjeni Uredbe prikupljaju ći informacije kako bi bolje razumjela poteško će i 
utvrdila zajedni čko tumačenje odredaba Uredbe. Sastoji se od predstavnika država članica, a 
stručne osobe koje predstavljaju zainteresirane di onike prema potrebi prisustvuju sastancima 
kao promatra či.  
3.6. Normizacija 
Člankom 19. Uredbe propisuje se da se provjere za utvr đivanje sirovinskog sastava tekstilnih 
proizvoda provode u skladu s metodama kva ntitativne analize dvokomponentnih i 
trokomponentnih mješavina tekstilnih vlakana utvr đenima u Prilogu VIII. ili u skladu s 
usklađenim normama. Što se ti če upotrebe normi, Komisija razmatra podnošenje zahtjeva za 
normizaciju Europskom odboru za normizaciju (CEN). Okvirno, zahtjev bi mogao 
uključivati:  
− provjeru kvantitativnih metoda (iz Prilo ga VIII. i prema normama EN ISO), 
− utvrđivanje razlika u zahtjevima i mogu će korektivne mjere te  
− razvoj uskla đenih normi za analizu tekstilnih proizvoda koji se sastoje od 
dvokomponentnih i trokomponentnih mješavina vlakana. 
Nekoliko je država članica istaknulo da nema jedinstvene utvr đene metode za utvr đivanje 
vlakana. Stajališta o prednostima i nedostacima metoda za utvr đivanje opti čkih, kemijskih i 
infracrvenih vlakana uvelike se razlikuju. 
4. NOVI NAZIVI TEKSTILNIH VLAKANA 
4.1. Odredbe Uredbe 
Dodavanje novog vlakna u priloge pret hodnih direktiva o tekstilu, od po četnog zahtjeva za 
novo vlakno do njegovog zakonskog donošenja na europskoj razini, trajalo je dugo17, a države 
članice EU-a morale su naknadno prilago đavati nacionalne zakone. Po sljedice toge bile su 
administrativno optere ćenje javnih tijela, gubici prihoda poduze ća te kašnjenja u stavljanju 
novog vlakna na tržište, osobito za poduze će koje je to vlakno razvilo. Takva su kašnjenja 
djelovala kao prepreke i imala negativne u činke na inovacije.    
U okviru Uredbe o tekstilu nov i nazivi vlakana mogu se dodavati delegiranim aktima 
Komisije koji se izravno primjenjuju i za koje državama članicama nije potreban provedbeni 
postupak.   
                                                            
17  U okviru prethodnog sustava novi nazivi vlakana dodavani su postupkom komitologije. 
 
11 
 U skladu s člankom 5. Uredbe samo se nazivi tekstiln ih vlakana navedeni u Prilogu I. mogu 
upotrebljavati za opisivanje sirovi nskog sastava na etiketama i oz nakama tekstilnih proizvoda. 
U Prilogu I. zasad su utvr đene dvije skupine naziva vlakana: tablica 1. uklju čuje prirodna 
vlakna (brojevi 1. – 18.) kao što su vuna , svila, pamuk i lan, a tablica 2. uklju čuje umjetna 
vlakna (brojevi 19. – 49.)18 kao što su viskoza, najlon, poliest er i elastan. Pored svakog naziva 
vlakna navodi se opis. 
U Uredbi o tekstilu uvedena je i nova odredba ( članak 6.) prema kojoj svaki proizvo đač ili 
osoba koja djeluje u ime proizvo đača može Komisiji podnijeti zahtjev za dodavanje novog 
naziva tekstilnog vlakna u Prilog I. Zahtjev mora uklju čivati tehni čku dokumentaciju19 koja 
sadržava najmanje: 
− informacije o predloženom nazivu i definiciju tekstilnog vlakna,  
− metode utvr đivanja i kvantifikacije,  
− određene parametre i svojstva vlakna te 
− proizvodni postupak i važnost za potroša če.  
Podnositelj zahtjeva službama Ko misije mora dostaviti reprezen tativne uzorke novog vlakna 
u obliku čistih tekstilnih vlakana i relevantnih mješavina tekstilnih vlakana, u svrhu 
potvrđivanja i kvantitativne analize. 
4.2. Novi nazivi vlakana  
Za potrebe ovog izvješ ća u obzir su uzeta tri zahtjeva za dono šenje novih naziva vlakana. Dva 
su zahtjeva podnesena prije stupanja na snagu Ur edbe o tekstilu, ali je  ocjena njihove tehni čke 
dokumentacije završena kad se Uredba ve ć primjenjivala. Ipak, uzmu li se u obzir zahtjevi 
utvrđeni Uredbom, smatralo se da je koli čina informacija u toj dokumentaciji dovoljna za 
donošenje odluke. 
Prvi se zahtjev odnosio na „dvokomponentni polipropilen/poliamid”, a Komisiji je podnesen 
2005. dok su na snazi bile stare direktive o te kstilu. Naziv je dodan na popis u Prilogu I. u 
okviru nedavno donesene Uredbe o tekstilu u sk ladu s Delegiranom ured bom Komisije (EU) 
br. 286/2012.20  
 Drugi zahtjev, za generi čki naziv „trieksta” (vrstu poliester skog vlakna), Komisiji je podnesen 
početkom 2011. Nakon pregledavanja tehni čke dokumentacije u suradnji sa Stru čnom 
skupinom za tekstil, Komisija je smatrala da  je zahtjev prihvatljiv. Zatim je provedena 
dubinska tehni čka analiza kako bi se potvrdila predlo žena definicija te provjerila svojstva 
                                                            
18  Nakon prvog delegiranog akta na temelju Uredbe. 
19  Minimalni zahtjevi u pogledu tehni čke dokumentacije koju je potrebno priložiti zahtjevu navedeni su u 
Prilogu II. Uredbi. 
20  Delegirana uredba Komisije (EU) br. 286/2012 od 27. sije čnja 2012. o izmjeni Priloga I., priloga VIII. i IX. 
Uredbi (EZ) br. 1007/2011 Europskog parlamenta i Vije ća o nazivima tekstilnih vlakana i s njima 
povezanom etiketiranju i ozna čivanju sirovinskog sastava tekstilnih proizvoda radi uklju čivanja naziva novih 
tekstilnih vlakna za potrebe njihove prilagodbe tehni čkom i znanstvenom napretku (SL L 95, 31.3.2012., 
str. 1.). 
 
12 
 vlakna i parametri na temelju kojih se može razlikovati od ostalih vlakana. Slijedilo je 
predstavljanje rezultata i rasprava sa stru čnjacima iz država članica i stru čnjacima koji 
predstavljaju dionike, nakon čega su rezultati objavljeni.21 Ta vrsta vlakna, u komercijalnim i 
tehničkim ispravama obi čno pod nazivom PTT (politrimetilen tere ftalat), patentirana je 40-ih 
godina 20. stolje ća, a komercijalno je dostupna kao poliest er. Nadalje, kemijska svojstva tog 
vlakna ne razlikuju se zna čajno od svojstava drugi h poliesterskih vlakana te ono stoga može 
biti ozna čeno kao poliester. Nakon završne ocje ne krajem svibnja 2014. Komisija je 
obavijestila podnositelja zahtjeva  da vlakno „trieksta” ne će biti dodano na popis u Prilogu I. 
Uredbi.  
 Treći zahtjev, za generi čki naziv „poliakrilat”, Komisija je primila u sije čnju 2014., tj. nakon 
donošenja Uredbe. Nakon pregledavanja tehni čke dokumentacije smatra se da je zahtjev 
prihvatljiv. Postupak je u tij eku, a završna se odluka o čekuje iduće godine. 
4.3. Obrada zahtjeva za nove nazive vlakana  
Nijedan od navedenih zahtjeva za donošenje novih naziva vlakana nije prošao cijeli postupak 
ocjenjivanja predvi đen Uredbom o tekstilu, tj. od po četnog podnošenja zahtjeva do zakonskog 
donošenja na razini Unije. 
Stoga ti zahtjevi nisu dovoljni za dava nje potpune ocjene djelotvornosti i u činkovitosti 
Uredbe kojom se pojednostavnjuje i ubrzava postupak za izmjenu Priloga I. radi uklju čivanja 
novih naziva vlakana. Ipak, za o čekivati je da je upotrebom Uredbe umjesto direktiva i 
postupka komitologije znatno ubrzan postupak dodavanja novih naziva vlakana na popis iz 
Priloga I. 
Kada je rije č o podnošenju zahtjeva od 2011., dostavl jene su informacije ispunjavale 
minimalne zahtjeve iz Priloga II. Osim t oga, podnositelji zahtjeva mo rali su predstaviti 
svojstva vlakana na sastanku Stru čne skupine za tekstil te, prem a potrebi, službama Komisije 
dostaviti dodatne informacije.    
Unatoč ograničenom iskustvu u pogledu novog postupka za podnošenje zahtjeva za nove 
nazive vlakana i njihovo donošenje, trenuta čni je stav Komisije da je rije č o uravnoteženim i 
odgovaraju ćim postupcima i kriterijima. Me đutim, i pored poštovanja postoje ćeg regulatornog 
okvira, ima prostora za napredak u praksi, prve nstveno za opsežnije savjetovanje s dionicima.  
5. ZAKLJU ČCI I IZGLEDI ZA BUDU ĆNOST 
Razdoblje koje je Uredbom predvi đeno za ocjenjivanje njezine primjene bilo je ograni čeno 
(2012. – 2014.) i nedovoljno da bi dosad bile uo čene sve prednosti i slabosti zakonodavstva. 
Opći zaključak istraživanja i savjetovanja sa stru čnjacima iz država članica i stru čnjacima koji 
zastupaju ostale dionike ukazuje na to da od svog stupanja na snagu Uredba dobro 
funkcionira. Predvi đene su odgovaraju će mjere za ostvarivanje ciljeva Uredbe, tj. pravilno 
funkcioniranje unutarnjeg  tržišta, davanje to čnih informacija potroša čima, veća fleksibilnost 
za prilagodbu zakonodavstva tehn ološkim promjenama te pojednostavnjenje regulatornog 
okvira. Prijelazom s tri direktive na jednu ured bu smanjena je birokracija i postignuta ve ća 
                                                            
21  Studija je dostupna na:   
https://ec.europa.eu/jrc/sites/default/file s/ptt_final_report_revision_1_v_14_03_05.pdf . 
 
13 
 sigurnost za poduze ća i potroša če. Praktična pitanja te pitanja povezana s uskla đivanjem koja 
još uvijek mu če stručnjake mogu se riješiti na više na čina, osobito izdavanjem tehni čkih 
smjernica. Nove su odredbe možda uzrokovale ve će troškove poduze ćima, ali se može 
smatrati da su zauzvrat potroša či bolje informirani.   
Dakle, unato č praktičnim izazovima u primjeni odre đenih odredaba u sadašnjem 
regulatornom okviru, nisu uo čeni nikakvi veliki nedos taci, nedosljednosti ili administrativna 
opterećenja zbog kojih bi bila nužna izmjena Uredbe.   
S obzirom na navedeno te u cilju poboljšanja postoje ćeg regulatornog okvira, Komisija 
zaključuje da bi trebalo predvidjeti sljede će:   
− izdavanje smjernica na temelju trenuta čnih najčešćih pitanja u kojima bi se objasnili 
razni vidovi Uredbe o tekstilu, 
− ispitivanje prakti čnih mogu ćnosti za poboljšanje postupka rj ešavanja zah tjeva za nove 
nazive vlakana te    
− razmatranje zahtjeva mjerodavnih europski h organizacija za normizaciju, osobito 
Europskog odbora za normizaciju, za rad na normizaciji. 
Osim toga, Komisija će provoditi daljnje i trajno pra ćenje Uredbe uz pomo ć država članica i 
relevantnih dionika. Nadalje, države članice poticat će se da razmotre dodatne provjere i 
kontrole tekstilnih proizvoda u okviru n acionalnih programa za nadzor tržišta.