HR Službeni list Europske unije C 150/8

Objava zahtjeva za izmjenu u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

(2017/C 150/06)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1).

JEDINSTVENI DOKUMENT

„PORC NOIR DE BIGORRE”

EU br.: PDO-FR-02106 – 14.1.2016.

ZOI ( X ) ZOZP ( )

1. Naziv

„Porc noir de Bigorre”

2. Država članica ili treća zemlja

Francuska

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda

Razred 1.1. Svježe meso (i nusproizvodi klanja)

3.2. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1.

Meso svinje „Porc noir de Bigorre” dobiva se od mužjaka i ženki gaskonjskih tovljenih svinja čiste pasmine, koje se kolju najranije u dobi od 12 mjeseci, a najkasnije u dobi od 24 mjeseca.

Težina trupova iznosi najmanje 100 kg, debljina sala najmanje je 30 mm, a mišićnog tkiva 45 mm, s time da se te debljine mjere na leđnoj slanini.

Masno tkivo sadržava neofitadien, marker ugljikovodika u prehrani u kojoj prevladava trava u količini iznad 0,4 proizvoljne jedinice zone (UAA), analizirano na temelju leđnog masnog tkiva.

Meso je intenzivno crveno. Prema japanskom sustavu bodovanja boja na srednjem stražnjičnom mišiću iznosi 3 ili više. Vanjsko masno tkivo bijelo je, a udio međumišićne masti na dugom leđnom mišiću (longissimus dorsi) iznosi 2,5 % ili više.

Pečeno meso blago je vlaknaste, topive, sočne teksture, ukusno i meko.

Meso se prodaje rashlađeno, a odmrznuto rashlađeno meso je zabranjeno.

3.3. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla) i sirovine (samo za prerađene proizvode)

Za vrijeme dojenja odojci mogu uzimati dodatke u obliku smjese žitarica, soje i mlijeka u prahu. Najveća količina takve hrane po odojku iznosi 5 kg u tom razdoblju. Hrana može dolaziti izvan zemljopisnog područja. Zapravo, sva hrana ne može se dobiti na zemljopisnom području čija topografska i klimatska obilježja ne omogućuju proizvodnju svih biljnih sirovina, osobito bjelančevina i mahunarki, koje su nužne za uravnoteženu prehranu životinja. Taj dio prehrane, ograničen na 5 kg, količinski je manji od onog koji se dobiva dojenjem tijekom kojeg odojak unese prosječno 40 litara majčina mlijeka, što u suhoj tvari čini približno 8 kg podrijetlom sa zemljopisnog područja. Za smjesu koju čine žitarice, soja i mlijeko u prahu ne može se potvrditi da dolazi s određenog područja zbog različitih izvora opskrbe.

Nakon prestanka dojenja odojci unose hranu koju čine žitarice (najmanje 70 % u težini sirove tvari), eventualno uz dodatak bjelančevina (pogača uljane repice, pogača suncokreta, stočni bob, grašak) te minerala i vitamina. Žitarice moraju biti sa zemljopisnog područja.

U dobi od najranije 3,5, a najkasnije 6 mjeseci svinje se u fazi tovljenja uzgajaju na travnatim pašnjacima, s najviše 20 životinja po hektaru tako da životinje dio svoje prehrane dobivaju iz ispaše. Hrane se travom, koju uglavnom čine djetelina i krmna trava, plodovima i drugim izvorima iz okoliša.

Dobivaju i dopunsku krmnu smjesu za tovljenje. Tu hrane čini najmanje 70 % žitarica (pšenica, zob, ječam, raž, pšenoraž), eventualno uz dodatak bjelančevina i/ili proizvoda od žitarica (stočni bob, grašak, pogača uljane repice ili suncokreta) te minerala i vitamina. Žitarice moraju biti sa zemljopisnog područja. Samo dodaci bjelančevina, minerala i vitamina mogu biti izvan tog područja. S obzirom na ograničenja okoliša, njih nema dovoljno na zemljopisnom području.

Najveća dnevna količina dopunske krmne smjese po svinji iznosi 3 kg suhe tvari.

Ta pravila jamče da tijekom životnog vijeka životinje najmanje 72,6 % hrane dolazi sa zemljopisnog područja.

3.4. Posebni proizvodni postupci koji se moraju provesti na određenom zemljopisnom području

Životinje se rađaju, uzgajaju, tove i kolju na zemljopisnom području.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd. proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

—

3.6. Posebna pravila za označivanje proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

Svaki se trup označava etiketom koja se pričvršćuje na unutarnju stranu svake polovice trupa na leđima, a sadržava datum klanja, broj gospodarstva tovljenja, broj klaonice, identifikacijski broj svinje i oznaku NB.

Do krajnjeg distributera trupovi nose etiketu na kojoj se, osim propisanih oznaka, navodi najmanje sljedeće: ime uzgajivača, broj gospodarstva, identifikacijski broj svinje i datum klanja.

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Zemljopisno područje obuhvaća sljedeće općine i dijelove općina:

Općine obuhvaćene u cijelosti:

Departman Haute-Garonne:

Ardiège, Aspret-Sarrat, Ausson, Bagiry, Balesta, Barbazan, Blajan, Bordes-de-Rivière, Boudrac, Boulogne-sur-Gesse, Cardeilhac, Cassagnabère-Tournas, Cazaril-Tambourès, Charlas, Ciadoux, Cier-de-Rivière, Clarac, Cuguron, Le Cuing, Eup, Franquevielle, Galié, Génos, Gensac-de-Boulogne, Gourdan-Polignan, Huos, Labarthe-Rivière, Labroquère, Lalouret-Laffiteau, Larcan, Larroque, Lécussan, Lespugue, Lodes, Loudet, Lourde, Lunax, Luscan, Malvezie, Martres-de-Rivière, Mont-de-Galié, Montgaillard-sur-Save, Montmaurin, Montréjeau, Nénigan, Nizan-Gesse, Ore, Payssous, Pointis-de-Rivière, Ponlat-Taillebourg, Régades, Saint-Bertrand-de-Comminges, Saint-Gaudens, Saint-Ignan, Saint-Lary-Boujean, Saint-Loup-en-Comminges, Saint-Marcet, Saint-Pé-d’Ardet, Saint-Pé-Delbosc, Saint-Plancard, Saman, Sarrecave, Sarremezan, Sauveterre-de-Comminges, Saux-et-Pomarède, Sédeilhac, Seilhan, Les Tourreilles, Valcabrère, Valentine, Villeneuve-de-Rivière, Villeneuve-Lécussan.

Departman Gers:

— općine kantona Mirande-Astarac, osim općine Lamazère;

— općine kantona Pardiac-Rivière-Basse, osim općina Castelnau-d’Anglès, L’Isle-de-Noé, Izotges, Montesquiou, Mouchès;

— u kantonu Astarac-Gimone općine Arrouède, Aujan-Mournède, Bellegarde, Bézues-Bajon, Cabas-Loumassès, Chélan, Cuélas, Esclassan-Labastide, Labarthe, Lalanne-Arqué, Lourties-Monbrun, Manent-Montané, Masseube, Moncor-neil-Grazan, Monlaur-Bernet, Mont-d’Astarac, Panassac, Ponsan-Soubiran, Pouy-Loubrin, Saint-Arroman, Saint-Blancard, Samaran, Sarcos, Seissan, Sère;

— u kantonu Fezensac općine Gazax-et-Baccarisse, Peyrusse-Grande, Peyrusse-Vieille, Saint-Pierre-d’Aubézies.

Departman Atlantski Pireneji:

Aast, Bédeille, Bentayou-Sérée, Casteide-Doat, Castéra-Loubix, Coarraze, Ger, Labatmale, Labatut, Lamayou, Maure, Monségur, Montaner, Montaut, Ponson-Debat-Pouts, Ponson-Dessus, Pontacq, Pontiacq-Viellepinte, Saint-Vincent, Saubole.

Departman Hautes-Pyrénées:

— općine sljedećih kantona: Aureilhan, Bordères-sur-l’Échez, Les Coteaux, Moyen Adour, Ossun, Val d’Adour-Rustan-Madiranais, La Vallée de l’Arros et des Baïses (osim općine Asque, koja je djelomično obuhvaćena), Vic-en-Bigorre;

— sljedeće općine: Adast, Adé, Anères, Les Angles, Anla, Antichan, Antist, Aragnouet, Arcizac-ez-Angles, Argelès-Gazost, Arné, Arrayou-Lahitte, Arrodets-ez-Angles, Artigues, Aspin-en-Lavedan, Astugue, Aventignan, Aveux, Avezac-Prat-Lahitte, Ayros-Arbouix, Ayzac-Ost, Barlest, La Barthe-de-Neste, Bartrès, Bazus-Neste, Bertren, Bize, Bizous, Boô-silhen, Bourréac, Campistrous, Cantaous, Capvern, Cheust, Clarens, Créchets, Escala, Escoubès-Pouts, Gaudent, Gazave, Gembrie, Générest, Ger, Gerde, Geu, Gez, Gez-ez-Angles, Hautaget, Hiis, Ilheu, Izaourt, Izaux, Jarret, Julos, Juncalas, Labastide, Laborde, Lagrange, Lannemezan, Lau-Balagnas, Lézignan, Lombrès, Lortet, Loubajac, Lourdes, Loures-Barousse, Lugagnan, Mazères-de-Neste, Mazouau, Montégut, Montgaillard, Montoussé, Montsérié, Nestier, Neuilh, Omex, Ordizan, Ossun-ez-Angles, Ousté, Pailhac, Paréac, Peyrouse, Pierrefitte-Nestalas, Pinas, Poueyferré, Pouzac, Préchac, Réjaumont, Saint-Arroman, Saint-Créac, Sainte-Marie, Saint-Laurent-de-Neste, Saint-Paul, Samuran, Sarp, Sassis, Sère-en-Lavedan, Sère-Lanso, Siradan, Sireix, Soulom, Tajan, Tarbes, Tibiran-Jaunac, Trébons, Troubat, Tuzaguet, Uglas, Viger.

Djelomično obuhvaćene općine:

Departman Haute-Garonne:

Antichan-de-Frontignes, Chaum, Cierp-Gaud, Esténos, Fronsac, Frontignan-de-Comminges, Marignac, Saint-Béat.

Departman Hautes-Pyrénées:

Adervielle-Pouchergues, Agos-Vidalos, Ancizan, Arcizans-Avant, Arcizans-Dessus, Ardengost, Armenteule, Arras-en-Lavedan, Arreau, Arrens-Marsous, Artalens-Souin, Aspin-Aure, Asque, Asté, Aucun, Avajan, Bagnères-de-Bigorre, Bareilles, Barran-coueu, Bazus-Aure, Beaucens, Beaudéan, Berbérust-Lias, Betpouey, Beyrède-Jumet, Bordères-Louron, Bourisp, Bramevaque, Bun, Cadéac, Cadeilhan-Trachère, Camous, Campan, Camparan, Cauterets, Cazarilh, Cazaux-Debat, Cazaux-Fréchet-Anéran-Camors, Chèze, Esbareich, Esparros, Esquièze-Sère, Estaing, Estarvielle, Estensan, Esterre, Ferrère, Fréchet-Aure, Gaillagos, Gazost, Gèdre, Génos, Germs-sur-l’Oussouet, Gouaux, Grezian, Grust, Guchan, Guchen, Hèches, Ilhet, Jézeau, Labas-sère, Lançon, Loudenvielle, Luz-Saint-Sauveur, Mauléon-Barousse, Nistos, Ossen, Ourde, Ourdis-Cotdoussan, Ourdon, Ouzous, Ris, Sacoué, Sailhan, Saint-Lary-Soulan, Saint-Pastous, Saint-Pé-de-Bigorre, Saint-Savin, Saléchan, Saligos, Salles, Sarrancolin, Sazos, Ségus, Seich, Sers, Sost, Thèbe, Tramezaïgues, Uz, Viella, Vielle-Aure, Vielle-Louron, Vier-Bordes, Viey, Vignec, Villelongue, Viscos, Vizos.

5. Povezanost sa zemljopisnim područjem

Posebnosti zemljopisnog područja

Prirodni okoliš svojstven proizvodnom području Bigorre čine obronci i doline izdubljene u sedimentima Pireneja. Zahvaljujući uglavnom dubokom i kiselom tlu te vlažnoj i blagoj klimi, trava gotovo neprekidno raste tijekom cijele godine, osim u kratkom zimskom razdoblju. Zbog neravnog reljefa i brojnih šuma često ograničen okoliš prikladan je za formiranje pašnjaka za svinje, koji istodobno obuhvaća dijelove prekrivene travom i pošumljene dijelove.

Samo područje Bigorre nastalo je prije više od 2 000 godina kada su tim krajem vladali Rimljani. Povezanost između svinje „Porc noir” i područja Bigorre učvršćuje se od 11. stoljeća kada benediktinski redovnici u Clunyju utemeljuju brojne opatije baš u području Bigorre te razvijaju proizvodnju i uzgoj te životinje koja je osobito prilagođena prirodnom i poljoprivrednom okolišu područja Bigorre.

Iako je uzgoj gaskonjske svinje u velikoj mjeri izašao izvan okvira područja Bigorre, tamo se u elitnom okruženju svakako ukorijenio od 17. stoljeća, a osobito početkom 20. stoljeća kada je pasmina gotovo nestala. Od osamdesetih godina 20. stoljeća pasmina se spašava i razvija se njezin uzgoj u središtu područja Bigorre.

Svilenkasta nijansa boje, od sive do crne, i spori rast glavna su obilježja te pasmine s područja obrubljenog Sredozemnim morem. Mnogo se kreće, tankih je nogu, okretnog držanja i niskog rasta. Potpuno je prilagođena životu na otvorenom i na strmim područjima. Iznimne je snage i može podnijeti znatne klimatske i prehrambene promjene te brzo skladištiti rezerve masti kada joj je prehrana obilna. Teško podnosi vrućinu i vjetar, što uvjetuje odabir ispaše, tako da joj osobito odgovaraju pošumljena područja koja pružaju hlad i/ili živice. Iskorištava teško obradiv okoliš (šume, ledine, livade na strmom terenu) te ga istodobno održava.

Pri genetskoj selekciji te pasmine naglasak je osobito na poslušnosti i materinskoj naravi krmača, što su važne karakteristike te vrste uzgoja.

Svinja „Porc noir de Bigorre” živi na pašnjaku od šestog mjeseca života. Za vrijeme cijele završne faze uzgoja svinje koje su dosegle veličinu odraslih jedinki svakodnevno pojedu 5 do 6 kg hrane. Budući da je količina unesene krmne hrane ograničena na 3 kg dnevno, 2 do 3 kg hrane stoga moraju pronaći na samom pašnjaku. To je u najvećoj mjeri trava. Mjerenje provedeno na travnatom pašnjaku pokazuje da svinje pojedu do 2,9 kg trave dnevno. Svinje na pašnjaku također pronalaze sezonske plodove (žirovi, kesteni itd.), korijenje, crve iz tla te kukce kojima nadopunjuju svoju prehranu. U jesen kada su neki pašnjaci puni plodova, svinje radije jedu njih i pojedu malo krmne hrane.

Posebnosti proizvoda

Meso ima sljedeća obilježja:

— najmanja težina trupa iznosi 100 kg, najmanja debljina sala je 30 mm, a debljina mišićnog tkiva najmanje 45 mm, izmjereno na leđnoj slanini;

— intenzivno je crveno. Prema japanskom sustavu bodovanja boja na srednjem stražnjičnom mišiću iznosi 3 ili više;

— vanjska masnoća bijela je, udio međumišićne masti na dugom leđnom mišiću (longissimus dorsi) iznosi 2,5 % ili više, a prosječna vrijednost je 4 % u odnosu na 1,5 % kod svinja iz tradicionalnog uzgoja.

Pečeno ružičasto meso blago je vlaknaste, topive, sočne teksture, ukusno i meko, kriška je obrubljena masnim tkivom, a okus je intenzivan.

Uzročna povezanost

Svojstva gaskonjske pasmine rezultat su stoljetnog odabira uzgajivača, a zahvaljujući njima ona je u potpunosti prilagođena tom okolišu i vrsti uzgoja: sposobna je kretati se te podnosi klimatske i prehrambene promjene.

Na pašnjaku svinje dobivaju mnogo na težini te su u mogućnosti, a i primorane su, redovito vježbati, zahvaljujući čemu im se razvijaju mišići zbog čega je njihovo meso jače prošarano mašću, zasićenije mioglobinom i stoga crvenije.

Hrana koju pronalaze na pašnjaku sadržava aromatične elemente koji utječu na organoleptička svojstva mesa. Ona naravno ovisi o sezoni, ali u završnoj fazi uzgoja čini otprilike 50 % ukupnog dnevnog unosa hrane po svinji. To je moguće jer na pašnjaku pase malen broj životinja, a ograničene su količine krmne smjese.

Upravo u završnoj fazi uzgoja, dakle na pašnjaku, najvećim se dijelom taloži masno tkivo koje će na različite načine utjecati na senzorska svojstva. Veliki udio trave i žitarica siromašnih mastima (osobito pšenice i ječma) u prehrani pogoduje sadržaju antioksidansa, oleinske kiseline i omega 3 masnih kiselina te endogenoj sintezi masnih kiselina koje slabo oksidiraju. Dakle vrsta hrane određuje sastav masti u masnim kiselinama, a prehrana doprinosi i osobitim senzorskim svojstvima tog mesa.

Tovljena svinja kolje se relativno kasno (u dobi od 12 do 24 mjeseca, u odnosu na pet do šest mjeseci kod industrijski uzgojenih svinja), na kraju života obilježenog znatnom mišićnom aktivnošću, što mesu daje intenzivnu boju i teksturu koje životinje iz klasičnog uzgoja nemaju.

I konačno, zahvaljujući pasmini, prehrani i osobitom načinu uzgoja, meso svinje „Porc noir de Bigorre” posebno je, izrazito je crveno, vanjska masnoća mu je bijela, tekstura mu je blago vlaknasta, meka, sočna i topiva, a okus intenzivan.

Upućivanje na objavu specifikacije

(članak 6. stavak 1. drugi podstavak ove Uredbe)

https://www.inao.gouv.fr/fichier/CDCPorcNoirDeBigorre2016.pdf

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.