OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

• Razlozi i ciljevi prijedloga

Komunikacijom o europskom zelenom planu pokrenuta je nova strategija rasta EU-a kojom se EU nastoji pretvoriti u pravedno i prosperitetno društvo s modernim, resursno učinkovitim i konkurentnim gospodarstvom. Njome se ponovno potvrđuje ambicija Komisije da poveća svoje klimatske ciljeve kako bi Europa postala prvi klimatski neutralan kontinent do 2050. Nadalje, njome se nastoji zaštititi zdravlje i dobrobit građana od rizika i učinaka povezanih s okolišem. Nužnost i vrijednost europskog zelenog plana samo su se povećale s obzirom na vrlo teške posljedice pandemije bolesti COVID-19 na zdravlje i gospodarsku dobrobit građana Unije.

Borba protiv klimatskih promjena hitno je pitanje. U skladu sa znanstvenim spoznajama iz Posebnog izvješća Međuvladinog panela o klimatskim promjenama (IPCC) potrebno je postići globalnu nultu neto stopu emisija CO2 oko 2050. i neutralnost za sve ostale stakleničke plinove kasnije u ovom stoljeću. Zbog tog hitnog pitanja EU mora pojačati svoje djelovanje i pokazati globalno vodstvo tako što će do 2050. postati klimatski neutralan. Taj je cilj naveden u Komunikaciji „Čist planet za sve” – Europska strateška dugoročna vizija za prosperitetno, moderno, konkurentno i klimatski neutralno gospodarstvo.

Na temelju sveobuhvatne procjene učinka u Komunikaciji Komisije iz rujna 2020. pod nazivom „Povećanje klimatskih ambicija Europe za 2030.” (Plan za postizanje klimatskog cilja do 2030.) predlaže se povećanje ambicija EU-a i sveobuhvatan plan za odgovorno povećanje obvezujućeg cilja Europske unije za 2030. radi neto smanjenja emisija od najmanje 55 % u odnosu na 1990. Povećanjem ambicija za 2030. sada se pruža sigurnost oblikovateljima politika i ulagačima kako se odluke donesene u nadolazećim godinama ne bi ograničile na razine emisija koje nisu u skladu s ciljem EU-a da do 2050. postane klimatski neutralan. Cilj za 2030. u skladu je s ciljem Pariškog sporazuma da se porast globalne temperature zadrži na razini znatno manjoj od 2 °C i da ga se nastoji zadržati na 1,5 °C.

Europsko vijeće poduprlo je novi obvezujući cilj EU-a za 2030. na sastanku u prosincu 2020. Također je pozvalo Komisiju da „procijeni kako svi gospodarski sektori mogu na najbolji način doprinijeti cilju za 2030. i da podnese potrebne prijedloge popraćene dubinskim ispitivanjem ekoloških, gospodarskih i socijalnih učinaka na razini država članica, uzimajući u obzir nacionalne energetske i klimatske planove i preispitujući postojeće fleksibilnosti”.

U tu je svrhu Uredbom o uspostavi okvira za postizanje klimatske neutralnosti („europski propis o klimi”) cilj klimatske neutralnosti EU-a do 2050. postao pravno obvezujući te je povećan cilj za 2030., odnosno domaće smanjenje neto emisija stakleničkih plinova (emisije nakon što se odbiju uklanjanja) do 2030. za najmanje 55 % u odnosu na razine iz 1990.

Kako bi Komisija slijedila put utvrđen europskim propisom o klimi i ostvarila tu veću ambiciju za 2030., preispitala je postojeće zakonodavstvo u području klime i energetike, čime bi se emisije stakleničkih plinova vjerojatno smanjile samo za 40 % do 2030. i za 60 % do 2050.

Taj zakonodavni paket za ostvarivanje cilja od 55 % („Fit for 55”), kako je najavljeno u Komisijinu planu za postizanje klimatskog cilja, najsveobuhvatnija je temeljna sastavnica nastojanja za provedbu ambicioznog novog klimatskog cilja za 2030., a svi gospodarski sektori i politike morat će dati svoj doprinos.

Cilj je ovog prijedloga, kao dio Paketa za ostvarivanje cilja od 55 %, izmijeniti Uredbu o raspodjeli tereta („ESR”) kako bi se uskladio njezin doprinos ostvarenju ambicioznijih ciljeva za 2030. U prosincu 2020. Europsko vijeće pozvalo je EU da zajednički ostvari taj cilj na troškovno najučinkovitiji mogući način, čuvajući konkurentnost EU-a i uzimajući u obzir različite polazišne točke država članica, posebne nacionalne okolnosti i potencijal za smanjenje emisija. Dalo je dodatne smjernice o ključnim elementima za revidirani okvir klimatske i energetske politike do 2030. Kako bi se postiglo smanjenje emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % u cijelom gospodarstvu, sektori obuhvaćeni Uredbom o raspodjeli tereta morat će pojačati svoja nastojanja. U procjeni učinka kojom se podupire Plan za postizanje klimatskog cilja navedeno je da bi se ukupna smanjenja trebala povećati za desetak postotnih bodova u odnosu na trenutačni cilj iz ESR-a od –30 % u odnosu na 2005. Potreba za preispitivanjem ESR-a, odlučivanjem o njegovu području primjene i povećanjem ambicije već je razrađena u Planu za postizanje klimatskog cilja.

ESR-om su trenutačno obuhvaćene sve emisije stakleničkih plinova uključene u cilj EU-a koje nisu obuhvaćene ni sustavom EU-a za trgovanje emisijama (ETS) ni Uredbom o korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu (LULUCF). Njime su trenutačno obuhvaćene izravne emisije stakleničkih plinova iz prometa (osim zračnog i stranog pomorskog prometa), zgrada, poljoprivrede, industrijskih postrojenja i plinova koji nisu obuhvaćeni sustavom EU-a za trgovanje emisijama te emisije iz otpada kao i emisije iz uporabe energije i proizvoda koje nisu povezane s izgaranjem goriva. Uključuje emisije CO2 i znatan udio emisija koje nisu povezane s CO2. ESR je donesen 2018. kako bi se do 2030. postiglo smanjenje emisija od 30 % u odnosu na 2005., u skladu s ciljem smanjenja emisija u cijelom gospodarstvu EU-a do 2030. od najmanje 40 % u odnosu na 1990. U ESR-u su utvrđeni obvezujući godišnji ciljevi povezani s emisijama stakleničkih plinova za države članice koje zajednički ostvaruju to smanjenje. Ako se zakonodavstvo ne promijeni, sektori koji su trenutačno obuhvaćeni ESR-om zajedno bi ostvarili smanjenje emisija od –32 % do 2030. u odnosu na 2005. Iako bi to značilo premašivanje prethodno navedenog doprinosa od –30 %, to bi i dalje bio nedovoljan doprinos općem cilju od najmanje –55 % u odnosu na 1990., u skladu s dogovorom o europskom propisu o klimi. Stoga je opći cilj ove inicijative revizija ESR-a kako bi se pridonijelo klimatskim ambicijama za 2030. da se do 2030. postigne neto smanjenje emisija stakleničkih plinova od najmanje 55 % u odnosu na razine iz 1990. na troškovno učinkovit i dosljedan način, uzimajući pritom u obzir potrebu za pravednom tranzicijom i potrebu da svi sektori pridonesu nastojanjima EU-a u području klime. Cilj je postići postupnu i uravnoteženu putanju prema klimatskoj neutralnosti do 2050.

Ovim se prijedlogom nadograđuju nacionalni ciljevi u skladu sa smanjenjem od 40 % na razini EU-a u sektorima iz ESR-a u odnosu na 2005 do 2030. Države članice moraju pridonijeti ukupnom smanjenju emisija u EU-u do 2030. pri čemu su ciljevi u rasponu od –10 % do –50 % u odnosu na 2005.

• Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

Unija, osobito u okviru paketa „Čista energija za sve Europljane”, nastoji ostvariti ambiciozan plan dekarbonizacije, posebno izgradnjom snažne energetske unije, što obuhvaća ciljeve povećanja energetske učinkovitosti i uvođenja energije iz obnovljivih izvora do 2030.

Klimatski i energetski paket za ostvarivanje cilja od 55 % sveobuhvatan je korak u reformi zakonodavstva Unije kako bi ga se uskladilo s većim klimatskim ambicijama EU-a. Sve inicijative u paketu međusobno su usko povezane.

Ovim se zakonodavnim prijedlogom dopunjuju drugi prijedlozi u okviru Paketa za ostvarivanje cilja od 55 % koji su osmišljeni za zajedničko ostvarivanje klimatskih ciljeva kao paketa. Interakcija mjera na razini EU-a i mjera država članica sve je važnija i intenzivnija. Stoga je ovaj zakonodavni prijedlog usklađen s:

(a)europskim propisom o klimi;

(b)revizijom Direktive 2003/87/EZ o sustavu EU-a za trgovanje emisijama (ETS);