Ako pružatelj usluga planira pružati uslugu privremeno i prekogranično, e-karticu bi izdala matična država članica. Države članice domaćini i dalje bi mogle osporiti izdavanje e-kartice u slučajevima u kojima im je to već dopušteno postojećom Direktivom o uslugama navođenjem jednog od prevladavajućih razloga od javnog interesa navedenog u članku 16. Nakon izdavanja, e-kartica omogućila bi pružatelju usluga privremeno pružanje usluga preko granice u državi članici domaćinu. Ovlasti za donošenje odluka država članica domaćina u pogledu odbijanja zahtjeva za izdavanje europske e-kartice usluga ostaju iste u skladu s člankom 16. Direktive o uslugama.

Stoga se primjenom europske e-kartice usluga želi smanjiti administrativna složenost za pružatelje usluga koji žele svoje djelatnosti proširiti na druge države članice. Njome će se istovremeno osigurati da države članice mogu primijeniti opravdane propise. Pružatelji usluga mogli bi ju dobrovoljno upotrebljavati kao alternativnu metodu dokazivanja usklađenosti s primjenjivim pravilima. Njome se pružateljima usluga omogućuje da za ispunjavanje formalnosti pri širenju u inozemstvo primijene potpuno digitalizirani postupak na razini EU-a – time dobivaju veću pravnu sigurnost te se znatno smanjuje administrativna složenost. S pomoću e-kartice moći će izbjeći administrativne prepreke, poput nesigurnosti u vezi s primjenjivim zahtjevima, ispunjavanja različitih obrazaca na stranim jezicima, prevođenja, ovjeravanja ili potvrde vjerodostojnosti dokumenata i neelektroničkih koraka u postupku. U usporedbi s postojećim stanjem ostvarile bi se znatne uštede u pogledu troškova povezanih s formalnostima obuhvaćenima postupkom izdavanja e-kartice – možda i do 50 % ili čak više.

Pružatelji usluga suočavaju se s administrativnom složenošću pri prekograničnom poslovanju. To uključuje nedostatak jasnoće u pogledu poštovanja postojećih pravila koja odvraćaju poduzeća, posebno MSP-ove, od toga da pokušaju iskoristiti poslovne prilike u drugim državama članicama. Pružateljima usluga teško je dobiti informacije o primjenjivim regulatornim zahtjevima i postupcima koji trebaju biti ispunjeni za pristup tržištu druge države članice. Osim toga, nacionalnim pravilima često se u obzir uzimaju samo nacionalne situacije bez pojašnjenja kako bi se one trebale primijeniti na pružatelje usluga iz drugih država članica EU-a. Zbog toga pružatelji usluga koji pokušavaju uspostaviti trajni nastan u drugoj državi članici ili pružati privremene prekogranične usluge često imaju poteškoća u razumijevanju koja pravila primijeniti i kako. Pružateljima usluga često je složeno i skupo ispunjavati administrativne formalnosti u različitim državama članicama.

Načela uvedena tom Direktivom omogućila su pozitivan napredak prema boljem funkcioniranju tržišta usluga u EU-u. Istodobno su prepreke većoj integraciji jedinstvenog tržišta još uvijek prisutne u nizu ključnih uslužnih sektora. To se posebno odnosi na nekoliko vrsta poslovnih usluga i građevinski sektor u kojem pružatelji usluga često ne mogu lako ostvariti poslovne prilike u drugim državama članicama. Pri širenju u inozemstvo suočavaju se s administrativnim preprekama. To je potvrđeno kroz intenzivne kontakte s pružateljima usluga.

Međutim, još uvijek postoji veliki potencijal za rast i stvaranje radnih mjesta koji bi trebalo iskoristiti. Na tržišta usluga u EU-u povoljno bi djelovao brži rast produktivnosti i učinkovitija raspodjela resursa. I dalje se slabo prekogranično trguje i ulaže u usluge. Otklanjanje preostalih prepreka za povećanje prekograničnih aktivnosti u uslužnom sektoru pomoći će jačanju tržišnog natjecanja, što će dovesti do većeg izbora i boljih cijena za potrošače kao i do više inovacija. Otklanjanjem tih prepreka na temelju okvira koji je već osiguran Direktivom o uslugama otvara se potencijal za dodatni rast BDP-a EU-a od 1,7 %. Osim toga, bolje funkcioniranje tržišta usluga pozitivno će utjecati na konkurentnost industrije jer je proizvodni sektor EU-a važan kupac i krajnji korisnik usluga. Naime, usluge čine 40 % vrijednosti gotovih proizvoda proizvedenih u EU-u. Stoga konkurentnost proizvodnog sektora ovisi o dobrom funkcioniranju tržišta usluga.

Za usporedbu, europskom e-karticom usluga trebao bi se ponuditi potpuno usklađeni i standardizirani instrument za prekogranično pružanje usluga, čime se smanjuju troškovi usklađivanja za posebna tržišta usluga na kojima prevladavaju MSP-ovi. Njezina je svrha administrativno pojednostavnjenje uz sudjelovanje države članice iz koje dolazi pružatelj usluga, ali ta (matična) država članica nema utjecaja na to koje zahtjeve pružatelj usluga mora ispuniti u drugim državama članicama. Na temelju europske e-kartice usluga potonje su države članice odgovorne za informiranje i osiguravanje usklađenosti u okviru unaprijed utvrđenog i potpuno standardiziranog tijeka rada. Uspostavit će se poveznica između jedinstvenog digitalnog pristupnika i tog postupka te će se korisnicima postupka olakšati da ga pronađu.

Ovaj će prijedlog biti dopunjen i inicijativom o jedinstvenom digitalnom pristupniku najavljenom u strategiji jedinstvenog tržišta za 2017. Pristupnikom, o kojem je javno savjetovanje provedeno u jesen 2016., integrirat će se, upotpuniti i poboljšati relevantne informacije na internetu na razini EU-a i nacionalnim razinama kako bi se otklonio trenutačni nedostatak informacija za poduzeća i građane. On će se povezati i sa službama za pomoć. Osim toga, njime se želi poticati daljnja digitalizacija nacionalnih postupaka bitnih za građane i poduzeća koji ostvaruju svoja prava na jedinstvenom tržištu. Predviđeno je da područje primjene jedinstvenog digitalnog pristupnika ne uključuje samo sektore obuhvaćene sadašnjom inicijativom.

U ovu se Uredbu u cijelosti prenose postojeće odredbe EU-a o socijalnim pitanjima, uvjetima zapošljavanja (posebno u pogledu upućivanja radnika, prava radnika i stupa socijalnih prava), zdravlju i sigurnosti te zaštiti okoliša. Njome se ne mijenjaju niti dovode u pitanje postojeći zaštitni mehanizmi u tom pogledu. E-kartica sadržavala bi daljnje informacije o poduzeću. Ovlast države članice za provođenje izravnih nadzora ostala bi u potpunosti nepromijenjena. Pravila o upućivanju radnika u skladu s direktivama 96/71/EZ i 2014/67/EU i dalje će se primjenjivati u kontekstu europske e-kartice usluga, no radi poštivanja tih pravila osigurat će se daljnja sredstva. Ako su države članice uspostavile postupke kojima se omogućuje elektroničko popunjavanje izjave u vezi s upućivanjem radnika u skladu s člankom 9. Direktive 2014/67/EU, europskom e-karticom usluga nositelja kartice uputit će se na relevantne nacionalne postupke. Nositelji europske e-kartice usluga mogu podnijeti tu izjavu i putem elektroničke platforme povezane s IMI-jem ako je država članica domaćin obavijestila Komisiju da bi se ta mogućnost trebala primjenjivati na upućivanje radnika na njezinu državnom području.

Javno savjetovanje provedeno je putem interneta od 3. svibnja do 26. srpnja 2016. Tijekom savjetovanja prikupljena su dodatna mišljenja dionika, kao i iskustva iz prve ruke o preostalim preprekama u tim uslužnim sektorima, posebno u pogledu prekograničnog pružanja usluga u EU-u.

U pripremi ovog prijedloga Komisija je provela temeljitu evaluaciju Direktive o uslugama. Tom se evaluacijom pokazalo da je provedba Direktive o uslugama do sada bila samo djelomično učinkovita. Direktivom o uslugama ostvaren je dodatni rast kroz reforme država članica. Međutim, pružatelji usluga u ključnim uslužnim sektorima (poput poslovnih usluga i građevinarstva) još uvijek se suočavaju sa znatnim brojem prepreka. Osim toga, sustavom administrativne suradnje između država članica ne ostvaruju se sve njegove prednosti. Detaljnom analizom funkcioniranja i upotrebljivosti jedinstvenih kontaktnih točaka pokazalo se da većina još nije dovela do očekivanog administrativnog pojednostavnjenja u smislu pružanja privremenih prekograničnih usluga ili osnivanja poduzeća.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Mjere uvedene ovom Uredbom proporcionalne su njezinom cilju daljnje integracije tržišta usluga na razini EU-a omogućavanjem povećane tržišne dinamike i prekograničnog tržišnog natjecanja. Ova je Uredba isto tako proporcionalna ciljevima povećanja transparentnosti, smanjenja troškova i pojednostavnjenja postupaka koje države članice propisuju za pružatelje usluga u prekograničnim situacijama, posebno u postupcima za upućivanje osoblja i u pogledu osiguranja od profesionalne odgovornosti. Osim toga, nadovezuje se na sustav IMI, postojeći instrument informacijske tehnologije na razini EU-a koji se financira iz proračuna EU-a i koji nacionalne javne uprave već upotrebljavaju . Postupak na razini EU-a donijet će samo ograničene prilagodbe sustava IMI koje će dovesti do ograničenih troškova na razini EU-a i na nacionalnim razinama. Takvi su ograničeni troškovi procijenjeni u odnosu na postojeće slične postupke kao što je europska strukovna iskaznica.

Očekuje se da će prijedlog imati utjecaj na proračun EU-a u mjeri u kojoj će se Informacijski sustav unutarnjeg tržišta („IMI”) koristiti kao operativna okosnica buduće europske e-kartice usluga. Sustav IMI morat će se prilagoditi radi podrške izdavanju europske e-kartice usluga i zahtjevima za pohranjivanje informacija i nadopuniti određenim dodatnim funkcijama, odnosno javnim sučeljem za pružatelje usluga, poveznicama s drugim odgovarajućim sustavima te funkcijom za pružanje administrativne podrške (engl. back-office) nacionalnim nadležnim tijelima. To proizlazi iz činjenice da će se IMI ponuditi, u svrhu primjene europske e-kartice usluga, kao alat za učinkovitu razmjenu informacija i međusobnu pomoć nadležnim tijelima unutar određene države članice, ne dovodeći u pitanje druga rješenja koja države članice uvedu. Utjecaj na proračun EU-a bit će skroman s obzirom na činjenicu da će se upotrebom sustava IMI za podršku europske e-kartice usluga osigurati važne ekonomije razmjera i opsega. Nadalje, glavne postojeće mogućnosti sustava IMI te one koje se trenutačno razvijaju u velikoj su mjeri usklađene sa zahtjevima europske e-kartice usluga. Stoga će troškovi prilagodbe i razvoja biti znatno smanjeni.

Očekuje se da će odabrani paket dovesti do veće pravne sigurnosti i ušteda troškova za pružatelje usluga koji šire poslovanje preko granice. Njime će se povećati tržišna dinamika i razina tržišnog natjecanja, čime bi se potencijalno povećali izbor i dodana vrijednost za potrošače.

Primjenom prvog paketa ostvarili bi se određeni učinci pojednostavnjenja koji su, međutim, ograničeniji u odnosu na ostale pakete. Iako bi i treći i četvrti paket imali jače učinke od drugog paketa s obzirom da se njima isto tako otklanjaju regulatorne prepreke (povrh administrativnog pojednostavnjenja), Komisija je odlučila odabrati drugi paket na temelju sljedećih razloga: otklanjanje najrigoroznijih zahtjeva obuhvaćenih paketima 3 i 4 ciljanim aktivnostima provedbe, uz specifične preporuke koje bi se odnosile na cijeli regulatorni okvir primjenjiv na struku koja pruža uslugu, čini se proporcionalnijim rješenjem od zakonodavnog prijedloga kojim se uvodi minimalno usklađivanje za ograničeni broj zahtjeva za ograničeni broj uslužnih sektora. K tomu, četvrti je paket odbačen i zato što bi doveo do percepcije o uvođenju rješenja koje se vodi pristupom države podrijetla prema kojem strani pružatelji usluga podliježu samo zakonodavstvu njihove matične države članice, što bi dovelo do obrnute diskriminacije domaćih pružatelja usluga.

Člankom 13. od strukovnih organizacija koje svojim članovima ili drugim posebnim pružateljima usluga nude grupno pokriće povezano s osiguranjem od profesionalne odgovornosti zahtijeva se da pod nediskriminirajućim uvjetima omoguće pristup pružateljima iz drugih država članica koji za to iskažu interes, uključujući nositelje europske e-kartice usluga.

Člankom 6. nositeljima europske e-kartice usluga omogućuje se ispunjavanje formalnosti za upućivanje osoblja u skladu s Direktivom 2014/67/EU i/ili Direktivom 2005/36/EZ putem elektroničke platforme povezane sa sustavom IMI, pod vodstvom koordinacijskog tijela u matičnoj državi članici. Ista mogućnost primjenjuje se u kontekstu upućivanja radnika prema direktivama 96/71/EZ i 2014/67/EZ na one države članice koje Komisiju obavijeste da bi se ta mogućnost trebala primjenjivati na upućivanje radnika na njihova državna područja. K tomu, ako su države članice uspostavile postupke kojima se omogućuje elektroničko popunjavanje izjave u vezi s upućivanjem radnika u skladu s člankom 9. Direktive 2014/67/EU, nositelj kartice pronaći će odgovarajuće nacionalne postupke na elektroničkoj platformi povezanoj sa sustavom IMI.

S obzirom na to da je u lipnju 2019. predviđena revizija određenih aspekata Direktive 2014/67/EU, u okviru te revizije trebalo bi iznova ocijeniti potencijal usluga koje će se nuditi u okviru članka 6. U reviziji će se u obzir uzeti iskustva država članica koje su možda odabrale mogućnost predviđenu člankom 6. stavkom 3. ovog nacrta Uredbe kako bi se omogućilo da se formalnosti u vezi s upućivanjem radnika provode putem elektroničke platforme povezane sa sustavom IMI.

(3)Direktivom 2006/123/EZ od država članica se zahtijeva da uspostave i stalno ažuriraju jedinstvene kontaktne točke gdje pružatelj usluga koji želi uspostaviti poslovni nastan ili pružati usluge može pronaći sve odgovarajuće informacije o zahtjevima koje treba ispuniti i e-postupcima u pogledu svih formalnosti, ovlaštenja i prijave koje treba proći. Međutim, pružatelji usluga i dalje se suočavaju sa skupim izazovima u pogledu dobivanja informacija i poteškoćama u poštovanju nacionalnih postupaka na daljinu, posebno u pogledu zahtjeva povezanih s određenim sektorima. Suradnja među javnim upravama različitih država članica u načelu bi se trebala odvijati putem Informacijskog sustava unutarnjeg tržišta (IMI), IT platforme ponuđene za prekograničnu razmjenu informacija i međusobnu pomoć među nadležnim tijelima različitih država članica u skladu s tom Direktivom. Unatoč činjenici da ponekad postoji sumnja nadležnih tijela u vezi sa zakonitim poslovnim nastanom pružatelja u drugoj državi članici, mogućnosti za suradnju koje trenutačno pruža sustav IMI nisu u potpunosti iskorištene.

(7)Otklanjanje preostalih prepreka za povećanje prekograničnih aktivnosti u uslužnom sektoru pomoći će jačanju tržišnog natjecanja, što će dovesti do većeg izbora i boljih cijena za potrošače te konkurentnijih uslužnih sektora u kojima se stvaraju nova radna mjesta, promiče produktivnost i osigurava privlačna klima za ulaganja i inovacije.

(6)Prekogranična trgovina i prekogranična ulaganja u određene poslovne i građevinske usluge na posebno su niskim razinama, što ima znatne negativne posljedice za preostali dio gospodarstva te je vidljiv potencijal za bolju integraciju tržišta usluga. Ti slabi rezultati dovode do situacija u kojima potencijal za veći rast i stvaranje većeg broja radnih mjesta na jedinstvenom tržištu nije u potpunosti iskorišten.

(4)Još uvijek postoje zahtjevi kojima se pružateljima usluga otežava i čini neprivlačnim širenje poslovanja na unutarnjem tržištu, poput višestrukih i različitih sustava ovlašćivanja različitih nadležnih tijela, i kojima se, u pogledu poslovnog nastana, ne dovodi do uzajamnog priznavanja uvjeta koji su prethodno ispunjeni u drugim državama članicama ili se, u pogledu privremenog prekograničnog pružanja usluga, primjenjuju neproporcionalna ili neopravdana ograničenja. Pružatelji usluga stoga su suočeni s višestrukim i neproporcionalnim troškovima usklađivanja pri širenju poslovanja preko granice.

(34)Primjenu ove Uredbe trebalo bi pratiti i procjenjivati kako bi se utvrdio njezin učinak na troškove širenja poslovanja preko granica, povećanje transparentnosti u pogledu prekograničnih pružatelja, tržišno natjecanje, cijene i kvalitetu pruženih usluga. Učinke ove Uredbe i funkcioniranje suradnje između koordinacijskih tijela u praksi trebalo bi redovito evaluirati. To će se praćenje odvijati u suradnji s državama članicama, socijalnim partnerima i ostalim relevantnim dionicima.

(28)Države članice imaju pravo naplaćivati naknade samo u mjeri u kojoj se one odnose na posebne troškove provođenja postupka. Troškovi koji se već financiraju iz proračuna Unije ne bi trebali dovesti do naplaćivanja naknada od strane država članica. Države članice trebale bi putem sustava IMI Komisiji dostaviti informacije o naknadama koje naplaćuju te ih objaviti. Budući da sustav IMI u biti pruža svu potrebnu podršku, države članice ne bi trebale, među ostalim, naplaćivati naknade za ažuriranje, suspenziju, opoziv ili poništenje europske e-kartice usluga. Kako bi se osigurala jedinstvena provedba odredbi o plaćanju naknada, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za donošenje pravila o načinima i obradi plaćanja. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća.

(c) javnobilježničke isprave,

(a) isprave koje je izdalo tijelo ili službenik suda države članice, uključujući one koje je izdalo državno odvjetništvo, upravitelj sudske pisarnice ili sudski ovršitelj (huissier de justice),

2.Ovom se Uredbom ne utječe na pitanja navedena u članku 1. stavcima 2. do 7. Direktive 2006/123/EZ.

8.„ovjereni prijevod” znači prijevod koji je izradila osoba koja je prema pravu određene države članice za to kvalificirana;

7.„ovjerena preslika” znači preslika izvornika isprave koju je potpisalo te kao točnu i cjelovitu reprodukciju izvornika te isprave ovjerilo tijelo koje je za to ovlašteno prema nacionalnom pravu;

4.Države članice Komisiji dostavljaju sve informacije o postupovnim koracima povezanim sa zahtjevima za pružatelje u pogledu pružanja usluga putem podružnice, agencije ili ureda ili u pogledu privremenog prekograničnog pružanja uslužnih djelatnosti obuhvaćenih Direktivom …[Direktiva o uslugama]……….., koje su potrebne za razvoj standardnih obrazaca zahtjeva te opisuju informacije i dokumente koje pružatelj usluga mora navesti u svim primjenjivim zahtjevima u skladu s nacionalnim pravom, putem sustava IMI do [devet mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe osim specifičnih podataka koji su navedeni u obavijesti o samom zahtjevu koja je već podnesena na temelju članka 15. stavka 7. i članka 39. stavka 5. Direktive 2006/123/EZ.

a) pojedinosti o elementima informacija u standardnom obrascu navedene slovima u stavku 1. točkama od (a) do (h), koji će se nalaziti na standardnom obrascu;

2.Komisija pobliže određuje kako će informacije iz prethodnih točaka od (a) do (h) biti predočene u standardnom obrascu te provedbenim aktima utvrđuje tehničke pojedinosti standardnog obrasca u cijeloj Europskoj uniji. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 16. stavka 2.

(c) naznaku je li predviđeno pružanje usluga informacijskog društva;

(c) ovjerene preslike izrađene u bilo kojoj državi članici, u skladu sa zakonima države članice u kojoj je ovjera izvršena.

1.U roku od 15 dana od primitka takvog zahtjeva od ugovaratelja osiguranja, distributer osiguranja izdaje potvrdu o odštetnim zahtjevima u vezi s odgovornošću za štetu nanesenu trećim osobama za njegove djelatnosti obuhvaćene ugovorom o osiguranju od profesionalne odgovornosti tijekom prethodnih godina ugovornog odnosa do najviše pet godina, ili o nepostojanju takvih odštetnih zahtjeva, u kojoj se opisuju obveze koje proizlaze iz pružanja dotičnih usluga koje su bile predmet odštetnog zahtjeva.

2.Države članice Komisiji dostavljaju informacije o naknadama i načinima plaćanja uvedenim na temelju ovog članka putem sustava IMI najkasnije do [dvije godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe] te na odgovarajući način objavljuju te informacije.

(c) formalnosti uvedene u skladu s člankom 6. stavkom 1. i člankom 7. za upućivanje osoblja i kretanje samozaposlenih osoba.

2.Države članice Komisiji priopćavaju identitet koordinacijskog tijela koje su odredile u skladu sa stavkom 1. najkasnije do [9 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe] te ga registrira u sustavu IMI u skladu s člankom 5. točkom (f) Uredbe (EU) 1024/2012.

5.Delegirani akt donesen na temelju članka 4. stavka 3. stupa na snagu samo ako Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od priopćenja tog akta Europskom parlamentu i Vijeću na njega ne ulože nikakav prigovor ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da neće uložiti prigovore. To se razdoblje na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća produžuje za dva mjeseca.

3.Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 4. stavka 3. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave te odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u toj odluci. On ne utječe na valjanost nijednog delegiranog akta koji je već na snazi.

Komisija će zajedno s državama članicama, socijalnim partnerima i ostalim relevantnim dionicima uspostaviti mehanizme za praćenje provedbe i učinaka ove Uredbe, posebno njezinih učinaka na slobodu poslovnog nastana i slobodu pružanja usluga diljem država članica za obuhvaćene usluge, s obzirom na troškove pružatelja usluga za širenje poslovanja preko granica, povećanje transparentnosti u pogledu prekograničnih pružatelja usluga, povećanje konkurentnosti te kako se njome utječe na cijene i kvalitetu tih usluga, uzimajući u obzir odgovarajuće pokazatelje.

Članak 19.

Klauzula o preispitivanju

Do 60 mjeseci nakon stupanja na snagu ove Uredbe i najkasnije svakih pet godina nakon toga, Komisija provodi evaluaciju ove Uredbe te Europskom parlamentu i Vijeću podnosi izvješće o njezinoj učinkovitosti, uključujući analizu učinka na administrativno opterećenje pružatelja usluga koji posluju preko granica. To izvješće uključuje i procjenu svakog praktičnog iskustva koje se odnosi na suradnju među koordinacijskim tijelima. To izvješće sadržava procjenu primjerenosti uvođenja europske e-kartice usluga za druge uslužne djelatnosti. Ono sadržava evaluaciju Direktive …….[Direktiva o uslugama]…u skladu s njezinim člankom 21.

Komisija u okviru izvješća utvrđenog u članku 24. stavku 1. Direktive 2014/67/EU procjenjuje može li i u kojoj mjeri elektronička platforma povezana sa sustavom IMI koji se navodi u članku 6. ove Uredbe pospješiti pridržavanje potrebnih formalnosti za upućivanje radnika u skladu s člankom 9. Direktive 2014/67/EU. Pri toj se procjeni u obzir uzima iskustvo država članica koje su možda odlučile iskoristiti elektroničku platformu povezanu sa sustavom IMI u skladu s člankom 6. stavkom 3. ove Uredbe.

Članak 20.

Izmjena Uredbe (EU) br. 1024/2012

U Prilogu Uredbi (EU) br. 1024/2012 dodaje se sljedeća točka:

„9. Uredba (EU)…….Europskog parlamenta i Vijeća od …………. o uvođenju europske e-kartice usluga i povezanih administrativnih usluga’

Članak 21.

Stupanje na snagu

Ova Uredba stupa na snagu [dvadesetog] dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

Članak 4. stavci 1. do 3., članak 5. stavak 1., članak 6. stavci 1., 2., 3. i 4., članak 7. stavci 1. i 2., članak 8. stavak 1., članak 9. stavci 1., 2. i 3., članak 10. stavak 1., članak 14. stavci 1., 2. i 3. primjenjuju se od [dvije godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe].

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.

Sastavljeno u Bruxellesu

Za Europski parlament Za Vijeće Predsjednik Predsjednik



ZAKONODAVNI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

1.OKVIR PRIJEDLOGA/INICIJATIVE

1.1.Naslov prijedloga/inicijative

1.2.Odgovarajuća područja politike u strukturi ABM/ABB

1.3.Vrsta prijedloga/inicijative

1.4.Cilj/ciljevi