OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Komisija predlaže da se u ključnim prvim godinama oporavka iskoristi puna moć proračuna EU-a kako bi se mobilizirala ulaganja i pojačala financijska potpora. Ti se prijedlozi temelje na tri stupa:

·povećanje gornjih granica u sklopu višegodišnjega financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020. kako bi se omogućila trenutačna provedba mjera unutar Unije i izvan njezinih granica kao reakcija na utjecaj pandemije bolesti COVID-19;

·hitni europski instrument za oporavak kao izvanredna mjera, na temelju članka 122. UFEU-a, čije će se financiranje temeljiti na osnaživanju sadržanom u prijedlogu Odluke o vlastitim sredstvima. Sredstvima će se omogućiti provedba brzih mjera kako bi se zaštitili izvori zarade, povećala prevencija te ojačali otpornost i oporavak kao reakcija na krizu;

·pojačani višegodišnji financijski okvir za razdoblje od 2021. do 2027.

U tom kontekstu Komisija predlaže pristupanje problemu negativnih socioekonomskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 za radnike, kućanstva i društva u Uniji. Mnoga europska društva već se suočavaju s teškoćama povezanima sa solventnošću zbog krize, dok će problemi biti izraženiji jer i dalje postoje ograničenja gospodarskih i socijalnih aktivnosti, a pravila o udaljenosti i dalje će utjecati na poslovne aktivnosti u mnogim sektorima. Teškoće mogu biti dugoročne te mogu trajati čak i nakon trenutačnoga sveopćeg zatvaranja (engl. lockdown) te produbiti gospodarske razlike među državama članicama i u njima.

Teško je točno odrediti potrebe za oporavkom kapitala koje su rezultat gospodarskih posljedica pandemije bolesti COVID-19. Procjene Komisije dobivene iz podataka na razini poduzeća upućuju na to da bi te potrebe mogle iznositi otprilike 720 milijardi EUR u 2020. ako se ostvari osnovni scenarij koji se temelji na proljetnoj prognozi. Te bi potrebe bile znatno veće ako mjere sveopćeg zatvaranja ostanu na snazi dulje nego što se pretpostavljalo u proljetnoj prognozi ili će se morati ponovno uvesti zbog ponovnog izbijanja epidemije. Ostvari li se najcrnji scenarij, kojim se predviđa pad BDP-a od 15,5 % za 2020., izravni učinak na vlasnički kapital svih (uvrštenih i neuvrštenih) društava osnovanih u EU27 mogao bi dosegnuti 1,2 bilijuna EUR. Ako se taj manjak kapitala ne riješi, to može dovesti do duljeg razdoblja manjih ulaganja i veće nezaposlenosti. Učinak manjka kapitala bit će neujednačen u svim sektorima, regijama, industrijskim ekosustavima i državama članicama, što će dovesti do razlika na jedinstvenom tržištu. Općenito, većina europskih industrijskih ekosustava oslanja se na složene lance opskrbe diljem država članica na jedinstvenom tržištu.

Tome pridonosi i činjenica da se kapaciteti država članica za dodjelu državnih potpora znatno razlikuju.

Ovim se prijedlogom donosi privremeni instrument temeljen na vlasničkom kapitalu, za koji razdoblje ulaganja u odnosu na dio za potporu solventnosti općenito traje do kraja 2024. u pogledu odobrenja Odbora za ulaganja i upravljačkih tijela EIB-a/EIF-a te do kraja 2026. u pogledu potpisivanja operacija. U okviru prijedloga potrebno je poduprijeti društva s inače održivim poslovnim modelom, ali koja zbog krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19 imaju poteškoća sa solventnošću. Svrha je prijedloga pomoći im da prebrode ovo teško razdoblje kako bi se mogla oporaviti kad za to dođe vrijeme.

Drugi je cilj prijedloga ublažiti očekivane poremećaje na jedinstvenom tržištu s obzirom na to da određene države članice možda nemaju dovoljno proračunskih sredstava za pružanje odgovarajuće potpore društvima kojima je pomoć potrebna. Dostupnost nacionalnih mjera potpore solventnosti za društva stoga se može znatno razlikovati među državama članicama i dovesti do nejednakih uvjeta. Osim toga, zbog znatnog rizika da će posljedice bolesti COVID-19 biti dugotrajne, nepostojanje mehanizma za pomoć održivim poduzećima može dovesti do sustavnih poremećaja te stvoriti nove ili zadržati stare razlike. S obzirom na snažnu međusobnu povezanost europskog gospodarstva, gospodarski pad u jednom dijelu EU-a imao bi daljnje negativne učinke na prekogranične lance opskrbe i cjelokupno gospodarstvo EU-a. S druge strane, iz istog bi razloga potpora u jednom dijelu EU-a isto tako imala daljnje pozitivne učinke na prekogranične lance opskrbe i cjelokupno gospodarstvo EU-a.

U kontekstu usporavanja gospodarstva prouzročenog pandemijom bolesti COVID-19, u kojemu su javne financije sve ograničenije, važno je i mobilizirati privatna sredstva kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri poduprla solventnost održivih društava u Uniji.

Ti će se ciljevi provoditi pružanjem jamstva Unije Europskoj investicijskoj banci (EIB) prema Uredbi o EFSU-u. Potpora solventnosti činit će treći dio u okviru EFSU-a – dio za potporu solventnosti – kako bi se mobilizirao privatni kapital za potporu solventnosti prihvatljivih društava. Grupa EIB-a upotrijebit će jamstvo EU-a za ulaganje uglavnom preko posrednika ili za smanjenje rizika za privatne ulagače od ulaganja u prihvatljivim društvima, čime će se mobilizirati privatna sredstva za njihovu potporu. Grupa EIB-a učinit će to ulaganjem u dioničke fondove, subjekte posebne namjene, platforme za ulaganja, nacionalne razvojne banke ili institucije, te davanjem jamstava njima ili njihovim financiranjem ili, po potrebi, putem izravnih ulaganja ili drugih relevantnih aranžmana.

Ovaj je prijedlog dio cjelokupne inicijative za oporavak koju je najavila Komisija. Ključno je da se takav instrument uspostavi što je prije moguće tijekom 2020., najkasnije do početka listopada 2020., te da se tijekom 2021. može brzo primjenjivati s punim kapacitetom.

Instrument za potporu solventnosti bit će dostupan svim državama članicama i svim sektorima obuhvaćenima Uredbom o EFSU-u, s naglaskom na one države članice čija su gospodarstva najpogođenija učincima pandemije bolesti COVID-19 i/ili u kojima je dostupnost potpore solventnosti države ograničenija. Njegova je namjena poduprijeti ponovnu uspostavu održivosti društava i ostvarivanje njihova potencijala za rast, istodobno pridonoseći prioritetima Unije kao što su zelena i digitalna tranzicija ili potpora prekograničnim aktivnostima u Uniji te jačanje socijalne dimenzije i konvergencije Unije. Potpora će biti dostupna kako bi se iskoristili svi ciljevi Uredbe.

Kako bi se olakšalo uvođenje instrumenta, države članice mogu i. uspostaviti nacionalne subjekte posebne namjene koji bi se mogli prijaviti za potporu u okviru dijela za potporu solventnosti; ii. ulagati u fondove ili subjekte posebne namjene u skladu s pravilima o državnim potporama uz jamstvo Grupe EIB-a ili ulaganje izravno ili preko nacionalne razvojne banke ili institucije te iii. olakšati osnivanje dioničkih fondova ili subjekata posebne namjene suradnjom s institucionalnim ulagačima.

Komisija bi trebala moći sudjelovati u mogućem povećanju kapitala (jednokratno ili u više navrata) Europskoga investicijskog fonda (EIF), što će igrati ključnu ulogu u podupiranju gospodarskog oporavka putem izdavanja jamstava, poduzimanja operacija sekuritizacije i podupiranja kapitalnih ulaganja diljem Unije. Trebalo bi rezervirati financijsku omotnicu do 500 000 000 EUR za revidirani višegodišnji financijski okvir za tekuće razdoblje i u tu svrhu, kako bi Unija, koju zastupa Komisija, mogla održavati svoj ukupni udio u kapitalu EIF-a.

Zadržat će se upravljački ustroj EFSU-a i primjenjivati na treći dio. U okviru dijela za potporu solventnosti Odbor za ulaganja odobrit će svaku EIB-ovu operaciju financiranja ili ulaganja, tj. odlučit će o dodjeli jamstva EU-a za financiranje, jamstvo ili ulaganje u fond, subjekt posebne namjene, nacionalnu razvojnu banku ili instituciju ili drugi subjekt. U slučaju operacija koje provodi EIF, obavlja se savjetovanje s Odborom za ulaganja o financijskim proizvodima koje su odobrili Upravljački odbor i glavni direktor prema kojem će EIF ugovoriti pojedinačne operacije. Pojedinačne odluke o odabiru društava koja će primati posrednu potporu donosit će fond ili upravitelj subjekta u skladu s kriterijima utvrđenima u Uredbi o EFSU-u i relevantnim ugovornim sporazumima potpisanima s EIB-om. Odbor za ulaganja može zadržati i pravo odobravanja odnosnih podoperacija u skladu s Uredbom o EFSU-u u slučaju EIB-ovih operacija financiranja ili ulaganja. Države članice ne sudjeluju u donošenju odluka o odobravanju jamstva EU-a. Nakon što Odbor za ulaganja u skladu s predloženom Uredbom o fondu InvestEU preuzme svoje funkcije, zadaće Odbora za ulaganja u skladu s Uredbom o EFSU-u izvršava potonji.