·ESF+: Europski socijalni fond plus

Kako bi se omogućila dosljednost u odnosu na druge politike EU-a u tom području, pravila o primjeni i provedbi Europskog fonda za regionalni razvoj („EFRR”) uređena su u najvećoj mogućoj mjeri Uredbom o zajedničkim odredbama. U njoj su utvrđene zajedničke odredbe za svih sedam fondova u okviru podijeljenog upravljanja na razini EU-a. To su posebice:

U pogledu IPA-e III, iznos doprinosa programima Interrega utvrđuje se na temelju članka 10. Uredbe o ETS-u/Interregu, što se primjenjuje na korištenje tog doprinosa. Kad je to moguće, iz IPA-e III može se dodijeliti doprinos i programima ili mjerama transnacionalne i međuregionalne suradnje koji se uspostavljaju i provode na temelju Uredbe o ETS-u/Interregu (članak 5. stavci 4. i 5. Uredbe o IPA-i III).

Pojednostavnjenje tog okvira utvrđeno je kao ključni cilj u dokumentu za razmatranje o financijama EU-a, u ex post evaluaciji trenutačnog okvira i javnom savjetovanju o okviru za razdoblje 2021. – 2027. Iz iskustva se može zaključiti da su trenutačna pravila pretjerano složena i rascjepkana, što dovodi do nepotrebnog opterećenja voditelja programa i krajnjih korisnika.

Komisija je 2. svibnja 2018. donijela prijedlog sljedećeg višegodišnjeg financijskog okvira, za razdoblje od 2021. do 2027.

·EFRR-om se ostvaruju opipljivi rezultati u područjima koja su važna ljudima – „Proračun EU-a pridonosi ostvarivanju rezultata u područjima koja su važna za Europljane.”. Pomaganje regijama da se prilagode izazovu globalizacije, otvaranje 420 000 radnih mjesta putem pružanja potpore za 1,1 milijun MSP-ova u razdoblju 2014. – 2020., rješavanje problema urbanog siromaštva – sve su to prioriteti za europsku javnost. Treba napomenuti da su mnogi od tih rezultata posebno vidljivi izvan zemalja obuhvaćenih kohezijskom politikom.

·Tako se promiču prioriteti EU-a. To uključuje strukturne reforme politika i programa u područjima tržišta rada, prometa, okoliša, energetike, obrazovanja i socijalne politike te modernizaciju uprave.

·U većini regija, uključujući i razvijene regije, strategije pametne specijalizacije (RIS3) čine dosljedan strateški okvir za ulaganja i donose veliku dodanu vrijednost. One su potaknute zahtjevom za strateško programiranje za potporu iz EFRR-a i odgovarajućim preduvjetom. Štoviše, koristi od takvih strategija često su najviše u najrazvijenijim regijama (posebno u nordijskim zemljama, Austriji, Njemačkoj, državama Beneluksa, i Francuskoj).

U procjeni učinka navedeni su različiti razlozi zašto se djelovanjem na razini EU-a dodaje vrijednost djelovanju na nacionalnoj razini. To uključuje stavke u nastavku.

U pogledu potpore iz instrumenata EU-a za financiranje vanjskog djelovanja, članak 212. stavak 2. UFEU-a predstavlja pravnu osnovu za gospodarsku, financijsku i tehničku suradnju sa zemljama izvan EU-a, uključujući one koje ispunjavaju uvjete za pristupanje: „1. Ne dovodeći u pitanje ostale odredbe Ugovorâ, osobito članke od 208. do 211., Unija provodi mjere gospodarske, financijske i tehničke suradnje, uključujući pružanje pomoći, osobito financijske pomoći, trećim zemljama koje nisu zemlje u razvoju. Te su mjere u skladu s razvojnom politikom Unije i provode se u okviru načela i ciljeva njezinog vanjskog djelovanja. Djelovanja Unije i država članica međusobno se dopunjuju i jačaju. 2. Europski parlament i Vijeće, odlučujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, usvajaju mjere potrebne za provedbu stavka 1.”

Uz to, u članku 174. UFEU-a navodi se da se posebna pozornost poklanja ruralnim područjima, područjima zahvaćenima industrijskom tranzicijom i regijama koje su izložene ozbiljnim i trajnim prirodnim ili demografskim poteškoćama. To uključuje najsjevernije regije s vrlo niskom gustoćom naseljenosti te otoke, pogranične i planinske regije.

U instrumentima Unije za financiranje vanjskog djelovanja postoje jasna pravila o „prijenosu” za sve sastavnice Interrega. Tijekom programskog razdoblja 2014. – 2020. programima IPA-CBC-a već upravljao GU REGIO te su provedbena pravila, utemeljena na Uredbi o IPA-i, uglavnom bila usklađena s pravilima Interrega za programe suradnje u državama članicama. Programima ENI-CBC-a upravljao je GU NEAR te su u provedbenim pravilima, utemeljenima na Uredbi o ENI-ju, postojale brojne razlike u odnosu na pravila Interrega. Suradnja u pogledu najudaljenijih regija bila je uglavnom organizirana na razini projekata uz dodatne pilot-aktivnosti koje su uključivale tijela programa Interrega u provedbi mjera suradnje u okviru neizravnog upravljanja.

IPA aktivno promiče teritorijalnu suradnju, primjerice putem prekograničnih programa, transnacionalnih i međuregionalnih programa suradnje te makroregionalnih strategija. Dodana je vrijednost očigledna: pomirenje i izgradnja povjerenja na zapadnom Balkanu, prevladavanje zemljopisnih i mentalnih prepreka te razvoj dobrosusjedskih odnosa – sve su to i dalje ključni aspekti u procesu proširenja koji se rješavaju isključivo programima EU-a, a ne drugim donatorima.

5.Uredbom o zajedničkim odredbama i Uredbom o EFRR-u dodatno će se potaknuti i poduprijeti bolja koordinacija programa Interrega te programa za radna mjesta i rast. To će se postići osiguravanjem da mjere koordinacije budu jasno navedene u prioritetima koji se financiraju u okviru tih programa.

4.jačanjem međuregionalne suradnje za inovacije, kako je navedeno u Komunikaciji Komisije „Jačanje inovacija u europskim regijama – strategije za otporni, uključivi i održivi rast”. To će se postići predlaganjem novog međuregionalnog instrumenta namijenjenog za pomoć onima koji su uključeni u strategije pametne specijalizacije (S3) da se okupe kako bi povećali inovacije te na europsko tržište donije inovativne proizvode i procese;

U razdoblju 2021. – 2027. nastojat će se dodatno ojačati suradnja. To se ostvariti posebice sljedećim mjerama:

3.u većini se programa tijekom odlučivanja o projektima koji će se podupirati primjenjivao pristup odozdo prema gore. To je otežavalo primjenu koherentne strategije za promicanje razvoja te socioekonomske i teritorijalne integracije predmetnih regija, iako je većina pojedinačnih projekata doprinijela tome;

2.čini se da se prilikom identificiranja regija kojima se treba pružiti podrška ograničena pozornost posvećuje pojmu funkcionalne regije ili područja. Međutim, to je bitno za razmatranje potencijalnih koristi od prekogranične i transnacionalne suradnje;

Ex post evaluacijom pokazalo se i sljedeće:

U okviru programa Interrega do kraja 2013. financirano je gotovo 7 000 projekata u područjima politike koja su u središtu strategije Europa 2020. Oni su uključivali stvaranje i širenje gospodarskih klastera, osnivanje centara izvrsnosti, centara za visoko obrazovanje i osposobljavanje te mreže suradnje između istraživačkih centara i prekograničnih savjetodavnih službi za poduzeća i novoosnovana poduzeća. Oko 1 300 projekata iz područja okoliša uključivalo je zajedničko upravljanje prirodnim resursima, uključujući more i riječne slivove, zajedničko djelovanje u borbi protiv prirodnih rizika, odgovor na klimatske promjene, očuvanje biološke raznolikosti i pilot-inicijative za razvoj energije iz obnovljivih izvora.

Ex post evaluacija Interrega za razdoblje 2007. – 2013.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Javno savjetovanje na internetu provedeno je od 10. siječnja do 9. ožujka 2018. Savjetovanjem je obuhvaćena kohezijska politika, tj. EFRR, Kohezijski fond i ESF, uključujući aspekte ETS-a/Interrega.

U ex post evaluaciji pohvaljen je impresivan broj i raznolikost projekata prekogranične suradnje te stabilna osnova za suradnju u usporedbi s prethodnim razdobljem, uključujući dobro utvrđena programska tijela i iskusnije korisnike. U evaluaciji se istodobro primjećuju nedostatni dokazi o postignućima programa ENPI CBC, kašnjenja u provedbi programa i projekata te široko formulirani ciljevi i prioriteti programa, čime se umanjio ukupni učinak. Neki od tih elemenata već su (u cijelosti ili djelomično) korigirani u trenutačnoj generaciji programa 2014. – 2020.

U okviru tih programa tijekom programskog razdoblja financiran je ukupno 941 projekt te je ukupan ugovoren iznos bio 910 milijuna EUR (do travnja 2017.), od čega je 38 % dodijeljeno za projekte kojima se promiče gospodarski razvoj, 32 % za okoliš, 19 % za socijalni razvoj, a 11 % za pitanja sigurnosti. Većina novčanih sredstava EU-a (70 %) dodijeljena kroz standardne projekte odabrane putem poziva na podnošenje prijedloga. Na velike infrastrukturne projekte otpadalo je 22 % ukupnih financijskih sredstava EU dodijeljenih putem ugovora (približno 195 milijuna EUR), do je manji dio dodijeljen za strateške projekte (8 % ukupnih novčanih sredstava EU-a dodijeljenih putem ugovora). Ukupno je bilo 867 standardnih projekata, 51 veliki infrastrukturni projekt i 23 strateška projekta. U pozivima na podnošenje prijedloga sudjelovao je velik broj kandidata (ukupno je za sve programe podneseno više od 7 000 zahtjeva), čime se potvrđuje privlačnost CBC-a među dionicima u prihvatljivim područjima. U ENPI CBC ukupno je bilo uključeno 4 569 organizacija iz 36 različitih zemalja, od kojih je 2 106 organizacija bilo iz partnerskih zemalja.

Trinaest programa ENPI CBC-a provedenih u razdoblju 2007. – 2013. obuhvatilo je devet kopnenih granica u EU-u, tri morska bazena i jedan morski prijelaz. Financijska sredstva dodijeljena iznosila su 947,2 milijuna EUR, kombinirajući sredstava iz Europskog instrumenta za susjedstvo i partnerstvo, EFRR-a i IPA-e. Doprinos zemalja sudionica i/ili korisnika projekta iznosio je ukupno 1,2 milijarde EUR. Programima su obuhvaćene 34 zemlje, 19 država članica EU-a i 12 od 16 susjednih partnerskih zemalja plus Norveška, Rusija i Turska.

Ex post evaluacija programa ENPI CBC-a u razdoblju 2007. – 2013.

·mnogi od najvećih izazova (globalizacija i gospodarska preobrazba, prijelaz na niskougljično gospodarstvo, promjene u okolišu, migracije i izolirana područja urbanog siromaštva) sve više utječu na mnoge regije diljem EU-a, uključujući i one razvijenije. Ulaganja EU-a nužna su i znak su solidarnosti,

Uz to, Uredbom o zajedničkim odredbama utvrdit će se okvir za EFRR kako bi se:

Poglavlje I. – Opće odredbe (članci od 1. do 13.)

U programskom razdoblju 2014. – 2020. bio je potreban sustav elektroničke razmjene podataka između korisnika i upravljačkih tijela te između različitih tijela sustava upravljanja i kontrole. Ovaj prijedlog Uredbe temelji se na tome i u njemu se dodatno razvijaju određeni aspekti u pogledu prikupljanja podataka. Svi podaci potrebni za praćenje napretka u provedbi, uključujući rezultate i uspješnost programa, sada će se svaka dva mjeseca prenositi elektroničkim putem. To znači da će se platforma otvorenih podataka ažurirati gotovo u stvarnom vremenu.

Drugi važan aspekt pojednostavljenja jest to da bi se ovim prijedlogom integrirala potpora iz EFRR-a i iz instrumenata EU-a za financiranje vanjskog djelovanja, kako je prethodno navedeno.

·tim proporcionalnijim pristupom kontroli i revizijama omogućilo bi se veliko smanjenje broja provjera i revizijskog opterećenja za „niskorizične” programe. Tako bi se ukupni administrativni troškovi EFRR-a smanjili za 2-3 %, a troškovi za programe na koje se to odnosi smanjili bi se i mnogo više.

Pravila iz Uredbe o zajedničkim odredbama u pogledu programskih tijela, upravljanja i kontrole prilagođavaju se programima Interrega. To se posebno odnosi na funkcioniranje jedinstvenog tijela za reviziju te se u velikoj mjeri pojednostavnjuje revizija operacija.

Poglavlje VI. – Tijela programa Interrega, upravljanje i kontrola (članci od 44. do 48.)

Pravila prihvatljivosti trebala bi u najvećoj mogućoj mjeri utvrditi svaka država članica uz minimalna pravila na razini EU-a. Međutim, taj pristup ne funkcionira za programe Interrega, u kojima bi moglo doći do proturječnosti i konflikta između 2 – 27 različitih skupova nacionalnih propisa. U tom se poglavlju stoga utvrđuje jasna hijerarhija pravila EU-a, pravila specifičnih za program Interrega, a zatim nacionalna pravila prihvatljivosti. Detaljne odredbe u skladu s Delegiranom Uredbom Komisije (EU) br. 481/2014 od 4. ožujka 2014. uključena su u ovaj prijedlog Uredbe.

Poglavlje V. – Prihvatljivost (članci od 36. do 43.)

Poglavlje IV. – Praćenje – evaluacija – informiranje i komunikacija (članci od 27. do 35.)

Poglavlje III. – Programiranje (Programi Interrega – teritorijalni razvoj – operacije i fond za male projekte – tehnička pomoć) (članci od 16. do 26.)

Poglavlje X. – Završne odredbe (članci od 62. do 65.)

Kao polazišna točka primjenjivat će se „normalna” pravila ETS-a/Interrega. Potrebne su određene prilagodbe kako bi se uzelo u obzir da zemlje izvan EU-a ili partnerske zemlje ili PZP-ove ne obvezuje pravo EU-a. To utječe na programska tijela, metode upravljanja, prihvatljivost, velike infrastrukturne projekte, javnu nabavu, financijsko upravljanje i sklapanje sporazuma o financiranju.

Poglavlje VIII. – Sudjelovanje trećih zemalja i PZP-ova u programima Interrega u okviru podijeljenog upravljanja (članci od 51. do 59.)

(18)U kontekstu jedinstvene i posebne okolnosti na otoku Irske te s ciljem podupiranja suradnje sjevera i juga u okviru Sporazuma na Veliki petak, trebala bi se nastaviti provedba prekograničnog programa PEACE PLUS te bi se trebao nastaviti rad iz prethodnih programa između pograničnih okruga Irske i Sjeverne Irske. Uzimajući u obzir njegovu praktičnu važnost, nužno je osigurati da se, u slučajevima kad taj program djeluje kao potpora miru i pomirenju, doprinosi iz EFRR-a mogu dodjeljivati i za promicanje socijalne, gospodarske i regionalne stabilnosti u predmetnim regijama, posebice putem mjera za promicanje kohezije među zajednicama. S obzirom na posebnosti tog programa, njime je potrebno upravljati na integrirani način, tako da se doprinos Ujedinjene Kraljevine integrira u program kao vanjski namjenski prihod. Nadalje, neka od pravila o odabiru operacija iz ove Uredbe ne bi se trebala primjenjivati na taj program kad je riječ o operacijama za potporu miru i pomirenju.

(20)Glavni dio potpore Unije trebao bi biti usmjeren na ograničen broj ciljeva politike kako bi se maksimalno povećao utjecaj Interrega.

(21)Odredbe o pripremi, odobravanju i izmjeni programa Interrega te o teritorijalnom razvoju, odabiru operacija, praćenju i evaluaciji, programskim tijelima, reviziji operacija te o transparentnosti i komunikaciji potrebno je prilagoditi posebnostima programa Interrega u usporedbi s odredbama iz Uredbe (EU) [nova Uredba o zajedničkim odredbama].

(22)Odredbe o kriterijima za operacije koje će se uzeti u obzir kao stvarno zajedničke i kooperativne, o partnerstvu u okviru operacije Interrega te o obvezama glavnog partnera kako su utvrđene tijekom programskog razdoblja 2014. – 2020. potrebno je zadržati. Međutim, partneri u Interregu trebali bi surađivati u sve četiri dimenzije (razvoj, provedba, zapošljavanje osoblja i financiranje), odnosno, u okviru suradnje najudaljenijih regija, u tri od četiri dimenzije jer bi trebalo biti jednostavnije kombinirati potporu iz EFRR-a i instrumenata Unije za financiranje vanjskog djelovanja na razini programa i na razini operacija.

(23)Potrebno je pojasniti pravila kojima se uređuju fondovi za male projekte koji se provode od uspostave Interrega, ali nikada nisu bili obuhvaćeni posebnim odredbama. Kao što je navedeno i u Mišljenju Odbora regija pod nazivom „Projekti „od građana za građane” i manji projekti u sklopu programa prekogranične suradnje”, takvi fondovi za male projekte imaju važnu ulogu u izgradnji povjerenja između građana i institucija, nude veliku europsku dodanu vrijednost te uvelike pridonose općem cilju programa prekogranične suradnje jer omogućavaju svladavanje graničnih prepreka te integraciju pograničnih područja i njihovih stanovnika. Kako bi se upravljanje financiranjem malih projekata pojednostavnilo za krajnje primatelje, koji često nisu navikli na podnošenje zahtjeva za sredstva Unije, upotreba pojednostavnjenih mogućnosti obračuna troškova i primjena fiksnih iznosa trebale bi biti obvezne ispod određenog praga.

(24)Zbog sudjelovanja više od jedne države članice, a time i viših administrativnih troškova, osobito u pogledu kontrole i prijevoda, gornja granica rashoda za tehničku pomoć trebala bi biti viša od one u okviru cilja „Ulaganje za radna mjesta i rast”. Kako bi se nadoknadili veći administrativni troškovi, države članice trebale bi se poticati da, kad god je to moguće, smanje administrativno opterećenje u pogledu provedbe zajedničkih projekata. Osim toga, za programe Interrega s ograničenom podrškom Unije ili programe vanjske prekogranične suradnje trebao bi se dodijeliti određeni minimalni iznos za tehničku pomoć kako bi se osiguralo dostatno financiranje za učinkovitost mjera tehničke pomoći.

(25)U skladu sa stavcima 22. i 23. Međuinstitucijskog sporazuma o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016., potrebno je ocijeniti fondove na temelju podataka prikupljenih putem posebnih zahtjeva za praćenje, izbjegavajući pritom prekomjerne propise i administrativno opterećenje, posebice za države članice. Ti zahtjevi, prema potrebi, mogu uključivati mjerljive pokazatelje kao temelj za evaluaciju učinaka fondova na terenu.

(26)Na temelju iskustva tijekom programskog razdoblja 2014. – 2020., potrebno je nastaviti sa sustavom uvođenja jasne hijerarhije pravila o prihvatljivosti rashoda, uz zadržavanje načela pravila o prihvatljivosti rashoda koja će se uspostaviti na razini Unije ili za program Interrega u cjelini kako bi se izbjegle eventualne proturječnosti ili nedosljednosti između različitih uredbi te između uredbi i nacionalnih pravila. Dodatna pravila koja je donijela jedna država članica i koja bi se primjenjivala samo na korisnike u toj državi članici trebala bi biti ograničena na strogi minimum. U ovu bi Uredbu posebice trebalo uključiti odredbe Delegirane uredbe Komisije (EU) br. 481/2014 donesene za programsko razdoblje 2014. – 2020.

(27)Potrebno je potaknuti države članice da dodjeljuju funkcije upravljačkog tijela nekom EGTS-u ili da stvore takvu grupaciju, kao i druge prekogranične pravne osobe, odgovornu za upravljanje potprogramom, integriranim teritorijalnim ulaganjem ili jednim ili više fondova za male projekte, ili za djelovanje kao jedini partner.

(28)Kako bi se nastavio lanac plaćanja uspostavljen za programsko razdoblje 2014. – 2020., npr. od Komisije do glavnog partnera preko tijela za ovjeravanje, potrebno je taj lanac plaćanja nastaviti u okviru računovodstvene funkcije. Potporu Unije potrebno je isplatiti glavnom partneru, osim bi to dovelo do dvostruke naknade za konverziju u euro i natrag u drugu valutu ili obrnuto između glavnog partnera i ostalih partnera.

(29)U skladu s [člankom 63. stavkom 9.] Uredbe (EU, Euratom) [FR-Omnibus] u sektorskim pravilima potrebno je uzeti u obzir potrebe programa europske teritorijalne suradnje (Interrega), posebice u pogledu revizijske funkcije. Odredbe o godišnjem revizorskom mišljenju, godišnjem izvješću o kontroli i reviziji operacije stoga bi trebalo pojednostavniti i prilagoditi programima u kojima sudjeluje više od jedne države članice.

(30)Potrebno je uspostaviti jasan lanac financijske odgovornosti u pogledu povrata uslijed nepravilnosti od jedinog partnera ili od ostalih partnera putem glavnog partnera i upravljačkog tijela do Komisije. Potrebno je osigurati odgovornost država članica, trećih zemalja, partnerskih zemalja ili prekomorskih zemalja i područja (PZP-ova), za slučaj ako dobivanje povrata od jedinog partnera ili ostalih partnera ili glavnog partnera nije uspjelo, što znači da država članica nadoknađuje taj iznos upravljačkom tijelu. Slijedom toga, u programima Interrega nisu predviđeni nenadoknadivi iznosi na razini korisnika. Međutim, potrebno je pojasniti pravila u slučaju da država članica, treća zemlja, partnerska zemlja ili PZP ne nadoknadi taj iznos upravljačkom tijelu. Potrebno je pojasniti i obveze glavnog partnera u pogledu povrata. Konkretno, upravljačko tijelo ne bi trebalo imati mogućnost prisiliti glavnog partnera da pokrene sudski postupak u drugoj zemlji.

(31)Kako bi se u državama članicama i trećim zemljama, partnerskim zemljama ili PZP-ovima primijenio uglavnom zajednički skup pravila, ova bi se Uredba trebala primjenjivati i na sudjelovanje trećih zemalja, partnerskih zemalja ili PZP-ova, osim ako se u posebnom poglavlju ove Uredbe utvrde posebna pravila. Za tijela programa Interrega mogu postojati odgovarajuća usporediva tijela u trećim zemljama, partnerskim zemljama ili PZP-ovima. Početak prihvatljivosti rashoda trebao bi biti povezan s potpisivanjem sporazuma o financiranju od strane relevantne treće zemlje, partnerske zemlje ili PZP-a. Javna nabava za korisnike u trećoj zemlji, partnerskoj zemlji ili PZP-u treba slijediti pravila za vanjsku nabavu u skladu s Uredbom (EU, Euratom) [novi FR-Omnibus] Europskog parlamenta i Vijeća. Potrebno je utvrditi postupke za sklapanje sporazuma o financiranju sa svakom trećom zemljom, partnerskom zemljom ili PZP-om, kao i sporazuma između upravljačkog tijela i svake treće zemlje, partnerske zemlje ili PZP-a u pogledu potpore iz instrumenta Unije za financiranje vanjskog djelovanja ili u slučaju prijenosa dodatnog doprinosa od treće zemlje, partnerske zemlje ili PZP-a u program Interrega, osim nacionalnog sufinanciranja.

(32)Iako bi se programi Interrega u kojima sudjeluju treće zemlje, partnerske zemlje ili PZP-ovi trebali provoditi u okviru podijeljenog upravljanja, suradnja najudaljenijih regija može se provoditi u okviru neizravnog upravljanja. Posebnim bi se pravilima trebao utvrditi način primjene tih programa u cjelini ili djelomično u okviru neizravnog upravljanja.

(33)S obzirom na iskustva tijekom programskog razdoblja 2014. – 2020. u pogledu velikih infrastrukturnih projekata u programima prekogranične suradnje u okviru Europskog instrumenta za susjedstvo, potrebno je pojednostavniti postupke. Međutim, Komisija treba zadržati određena prava u vezi s odabirom takvih projekata.

(34)Komisiji je potrebno dodijeliti provedbene ovlasti za donošenje i izmjenu popisa programa Interrega te ukupnog iznosa iz potpore Unije za svaki program Interrega, te za donošenje odluka o odobravanju programa Interrega i njihovih izmjena. Te provedbene ovlasti trebale bi se izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije. Iako su ti akti općeg karaktera, trebalo bi upotrebljavati savjetodavni postupak jer se njima samo tehnički provode odredbe.

(35)Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za donošenje ili izmjenu programa Interrega, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Međutim, za programe vanjske prekogranične suradnje trebali bi se, kad je to primjenjivo, poštovati odborski postupci uspostavljeni na temelju uredbi (EU) [IPA III] i [NDICI] s obzirom na prvu odluku o odobrenju tih programa.

(36)Kako bi se dopunili i izmijenili određeni elementi ove Uredbe koji nisu ključni, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a radi izmjene Priloga o predlošku za programe Interrega. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. Konkretno, kako bi se osiguralo ravnopravno sudjelovanje u izradi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kad i stručnjaci u državama članicama te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koje se bave izradom delegiranih akata.

(37)Budući da cilj ove Uredbe – poticanje suradnje među državama članicama te između država članica i trećih zemalja, partnerskih zemalja ili PZP-ova – ne mogu u dovoljnoj mjeri postići države članice, već se može bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

POGLAVLJE I.

Opće odredbe