IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU u skladu s člankom 16. Direktive Vijeća 2007/74/EZ o oslobođenju od poreza na dodanu vrijednost i trošarina na uvoz robe za osobe koje putuju iz trećih zemalja /* COM/2013/0849 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU u skladu s člankom 16. Direktive Vijeća 2007/74/EZ o oslobođenju od poreza na dodanu vrijednost i trošarina na uvoz robe za osobe koje putuju iz trećih zemalja SADRŽAJ IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU..................................... 2 1........... Sažetak.......................................................................................................................... 4 2........... Analiza rezultata savjetovanja...................................................................................... 4 2.1........ Uvod............................................................................................................................. 4 2.1.1..... Pravna osnova i glavni elementi Direktive.................................................................... 4 2.1.2..... Metodologija................................................................................................................. 4 2.2........ Rasprave na temelju primljenih komentara................................................................... 5 2.2.1..... Članci 3., 7. i 13. - Definicije........................................................................................ 5 2.2.2..... Članak 6.a – Tumačenje „povremenog uvoza”............................................................. 8 2.2.3..... Članak 8. – Postupanje u pogledu ostalih duhanskih proizvoda (u ovom slučaju: duhan za žvakanje (snus)).................................................................................................................................... 11 2.2.4..... Članak 8. stavak 2. – Razlikovanje između putnika u zračnom prometu i ostalih putnika 11 2.2.5..... Članci 8., 9. i 11. – Količinska ograničenja................................................................. 12 2.2.6..... Članak 10. – Starost putnika....................................................................................... 12 2.2.7..... Članak 11. – Gorivo u prijenosnom spremniku........................................................... 13 2.2.8..... Članak 14. – Minimalni iznos poreza.......................................................................... 14 2.2.9..... Odnos između novčanih pragova i količinskih ograničenja........................................ 14 2.2.10... Unutarnja riječna plovidba i prijevoz putnika na rijeci Dunav.................................... 14 3........... Cjelokupna procjena i zaključak................................................................................. 14 4........... Prilog........................................................................................................................... 15 1. Sažetak Izvješće se temelji na članku 16. Direktive Vijeća 2007/74/EZ o oslobođenju od poreza na dodanu vrijednost i trošarina na uvoz robe za osobe koje putuju iz trećih zemalja („Direktiva”), u skladu s kojim Komisija Vijeću dostavlja izvješće o provedbi ove Direktive, prema potrebi s prijedlogom izmjena. Za potrebe pripreme ovog izvješća, Komisija je u lipnju 2012. državama članicama uputila upitnik i od njih zatražila da komentiraju bilo koji dio Direktive (sve uvodne izjave i članke) te postavila konkretna pitanja o korištenju oslobođenja određenih tom Direktivom. Komisija je primila odgovore od svih, tada 27, država članica[1]. Petnaest država članica nije smatralo potrebnim mijenjati postojeća pravila. Pet država članica predložilo je uređivačke izmjene, a sedam država članica izvijestilo je o poteškoćama u primjeni određenih odredbi. Iako je utvrđen niz bitnih poteškoća, prije svega u vezi s definicijom i tumačenjem tehničkih izraza kao što je „povremeni uvoz”, Komisija smatra da trenutačno ne postoji uvjerljiva osnova za zakonodavno djelovanje i ipak će nastojati rješavati ta pitanja u okviru odgovarajućih postupaka Odbora, razmjene najbolje prakse i praktičnih upravnih smjernica i alata. 2. Analiza rezultata savjetovanja 2.1. Uvod 2.1.1. Pravna osnova i glavni elementi Direktive Pravna osnova ovog izvješća je članak 16. Direktive: „Svake četiri godine, a prvi put 2012., Komisija šalje izvješće o provedbi ove Direktive Vijeću, prema potrebi s prijedlogom izmjena.” Direktivom se utvrđuju pravila koja se odnose na oslobođenje od poreza na dodanu vrijednost (PDV-a) i trošarina na robu uvezenu u osobnoj prtljazi osoba koje putuju iz treće zemlje ili iz područja gdje se odredbe Zajednice koje se odnose na PDV ili trošarine, ili oboje, ne primjenjuju. Drugim riječima, u osnovi se definiraju oslobođenja EU-a od poreza kod međunarodnih putovanja. Članak 41. Uredbe 1186/2009 relevantan je u pogledu carina. To nije izravno obuhvaćeno ovim izvješćem, osim za potrebe dosljedne analize ili kako bi se obuhvatile sinergije (vidi dalje u tekstu). Cilj redovite ocjene, kako se zahtijeva u okviru obveze izvješćivanja, jest provjera odražavaju li još uvijek definicije, granične vrijednosti, količinska ograničenja i druge odredbe utvrđene u Direktivi stvarno gospodarsko stanje i ispunjuju li svoju namjenu. 2.1.2. Metodologija Za potrebe izrade ovog izvješća Komisija je obavila savjetovanje s državama članicama kako bi dobila povratne informacije o provedbi, učinkovitosti i korisnosti odgovarajućih odredbi. Posebno su postavljena određena pitanja o korištenju oslobođenja i količinskim ograničenjima utvrđenima Direktivom[2]. Podaci iz upitnika predstavljaju temeljne osnove ovog izvješća. Službe Komisije izvršile su i ocjenu „Izvješća o odredbama o osobnoj prtljazi – Izvješćivanje o pitanjima u vezi s provedbom članka 41. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009, uvedeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 274/2008”, kako ga je uspostavilo Opće tajništvo Vijeća 22. studenoga 2011[3]. Dok se Uredba br. 274/2008 odnosi na oslobođenja od carinskih pristojbi, a Direktiva Vijeća 2007/74/EZ na oslobođenja od poreza na dodanu vrijednost i trošarina, pravila koja se njima propisuju u osnovi se odnose na ista pitanja, prije svega na uvoz robe iz trećih zemalja ili državnih područja gdje se ne primjenjuju pravila Zajednice i koja se nalazi u osobnoj prtljazi putnika. Nadalje, navedena pravila primjenjuju ista nadležna tijela, odnosno carinska tijela nadležna za uvoz. Stoga su poteškoće koje su utvrdile države članice istovjetne ili se barem djelomično preklapaju. Uzme li se u obzir takva pozadina, opseg problematičnih područja koja su navele države članice u upitniku, te moguća rješenja, mogu se bolje razumjeti i obraditi razmotre li se dosljedno sva predmetna pravila. U ovom se izvješću stoga dalje u tekstu izlažu isključivo utvrđena temeljna pitanja. Zahtjevi u vezi s uredničkim i jezičnim izmjenama nisu obuhvaćeni, no uzeti su u obzir u postupcima Odbora za trošarine[4]. 2.2. Rasprave na temelju primljenih komentara 2.2.1. Članci 3., 7. i 13. - Definicije Dvije države članice zatražile su jasniju definiciju sljedećih izraza navedenih u Direktivi: Članak 3. stavci 1. i 2. – „treća zemlja” i „područje gdje se odredbe Zajednice koje se odnose na PDV ili trošarine, ili oboje, ne primjenjuju” Za potrebe primjene oslobođenja od PDV-a i trošarina na robu koju uvezu osobe koje putuju iz trećih zemalja, predloženo je da se objasne definicije pojmova „treća zemlja” i „područja” u skladu s Direktivama Vijeća 2006/112/EZ i 2008/118/EZ, uzimajući u obzir konvencije i ugovore sklopljene zasebno s Francuskom, Ujedinjenom Kraljevinom i Ciprom, prema kojima se Kneževina Monako, Otok Man i Suverene vojne baze Ujedinjene Kraljevine Akrotiri i Dhekelia ne smatraju trećim zemljama, za potrebe primjene te Direktive. Istina je da se člankom 3. stavcima 1. i 2. Direktive Vijeća 2007/74/EZ razlikuju „treće zemlje” i „područja osim trećih zemalja gdje se ne primjenjuje Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 92/12/EEZ ili se ne primjenjuje nijedna od navedenih direktiva”. Ta razlika je prisutna zbog toga što su neka državna područja dio carinskog područja EU-a, no određena fiskalna pravila se na njima ne primjenjuju, a u drugim slučajevima određena državna područja nalaze se izvan carinskog područja, no zbog sporazuma o pridruživanju tamo se primjenjuju određena fiskalna pravila Zajednice. U većini slučajeva pozadina tih, ponekad zaista složenih pravila, su povijesni razlozi koji su često poslužili kao rješenje dugotrajnih sukoba. Upravo zbog tih povijesnih razloga i poštivanja obveza određenih država članica postoje razlike naznačene u članku 3. stavcima 1. i 2. te se one moraju održati. Putnici koji ulaze u Zajednicu s Otoka Mana ne mogu imati koristi od oslobođenja za putnike u skladu s člankom 1. i člankom 3. stavkom 1. jer područje Otoka Mana nije treća zemlja i putnici iz Monaka ne mogu imati koristi od oslobođenja u skladu s člankom 1. i člankom 3. stavkom 2. jer se na njihovim područjima primjenjuje ili Direktiva 2006/112/EZ ili 92/12/EEZ ili se primjenjuju obje navedene direktive. Zbog istih povijesnih razloga izuzeća od tih definicija postoje i moraju se nastaviti primjenjivati. Drugim podstavkom članka 3. stavka 1. određuje se, s obzirom na Fiskalni sporazum između Francuske i Kneževine Monaka od 18. svibnja 1963. i Sporazum o prijateljstvu i dobrosusjedskim odnosima između Italije i Republike San Marino od 31. ožujka 1939., da se Monako i San Marino ne smatraju trećim zemljama u pogledu trošarina. Činjenica da se Monako i San Marino (isključivo za potrebe trošarina) ne smatraju trećim zemljama (članak 3. stavak 1.) osigurava, zajedno s definicijom iz članka 3. stavka 2. da putnici koji ulaze u Zajednicu iz Monaka nikako ne smiju imaju koristi od oslobođenja prema Direktivi Vijeća 2007/74/EZ, a putnici iz San Marina ne smiju imati koristi od putničkih oslobođenja u pogledu trošarina. Dapače, člankom 1. te Direktive ograničavaju se prava u okviru oslobođenja za putnike iz trećih zemalja i s područja osim trećih zemalja gdje se ne primjenjuje Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 92/12/EEZ, ili se ne primjenjuje nijedna od navedenih direktiva. Isto tako, drugim podstavkom članka 3. stavka 2. određuje se da, uzimajući u obzir Sporazum između Vlada Ujedinjene Kraljevine i Otoka Man o carinskim i trošarinskim pitanjima i vezanim pitanjima od 15. listopada 1979., Otok Man ne smatra se područjem koje nije treća zemlja na kojem se ne primjenjuje Direktiva 2006/112/EZ ili Direktiva 92/12/EEZ, ili se ne primjenjuje nijedna od navedenih direktiva. Tim se izuzećem još jednom osigurava da putnici koji dolaze s tih državnih područja, na ulasku u Zajednicu ne mogu imati koristi od oslobođenja za putnike prema Direktivi Vijeća 2007/74/EZ jer je člankom 1. te Direktive ograničeno oslobođenja za putnike s državnih područja gdje se ne primjenjuju odredbe Zajednice o PDV-u ili o trošarinama, ili oboje, kao ni na putnike iz trećih zemalja. Budući da su ti posebni slučajevi s povijesnom pozadinom još uvijek prisutni, Komisija i dalje vidi potrebu primjene posebnih pravila iz članka 3. stavka 1. i članka 3. stavka 2. Direktive Vijeća 2007/74/EZ. Članak 3. stavak 3. - Putnici u zračnom i morskom prometu Člankom se, s jedne strane, razlikuje između putnika u zračnom i morskom prometu, a s druge strane od oslobođenja za putnike isključuju pojedinici koji putuju privatnim rekreacijskim zrakoplovima ili morskim plovilima. Podstavkom 1. članka 7. Direktive određuje se novčani prag za putnike u zračnom i morskom prometu od 430 EUR, dok je prag za ostale putnike 300 EUR. Jedan od prijedloga savjetovanja bio je da se izmijeni članak 3. stavak 3., tako da države članice imaju mogućnost primjene isključenja prema potrebi za pojedince koji putuju privatnim zrakoplovima ili plovilima te da tako mogu primijeniti jedinstveni novčani prag od 430 EUR za sve putnike, umjesto 430 EUR za putnike u zračnom i morskom prometu i 300 EUR za sve druge putnike. Osnovna ideja bila je olakšati postupke u državama članicama bez kopnene granice s trećim zemljama. Razlikovanje između različitih prijevoznih modaliteta uvedeno je kako bi se bolje obuhvatilo stvarno stanje u državama članicama koje dijele kopnenu granicu sa zemljama istočne Europe (npr. Rusija i Ukrajina) sa značajno nižom cijenom i/ili razinom poreza/trošarina. Komisija nema informacije o značajnom usklađivanju tih razlika u cijenama od donošenja Direktive 2007. Upravo suprotno, relativno visoke stope inflacije u većini država članica na istočnoj granici EU-a čini se da su dovele do još većih razlika u paritetu kupovne moći između tih država i trećih zemalja na istočnoj granici EU-a. Nadalje, čini se da taj zaključak potvrđuju poteškoće koje su prijavile Mađarska i Estonija u „Izvješću o odredbama o osobnoj prtljazi – Izvješćivanje o pitanjima u vezi s provedbom članka 41. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009, uvedeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 274/2008”. Na temelju takve pozadine Komisija ne vidi stvarni prostor za davanje izbora državama članicama o uvođenju isključivanja pojedinaca koji putuju privatnim rekreacijskim zrakoplovima ili morskim plovilima. Još jedan prijedlog sa savjetovanja bio je usklađivanje s definicijom „putnika” u skladu s člankom 236. Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice. U članku 236. Pismu A Uredbe Komisije (EEZ) br. 2454/93 navodi se da je „(...) ‚putnik’: 1. svaka osoba koja privremeno ulazi u carinsko područje Zajednice u kojem nema uobičajeno boravište, i 2. svaka osoba koja se vraća u carinsko područje Zajednice u kojem ima uobičajeno boravište, nakon što je privremeno boravila u trećoj zemlji.” Suprotno tome, člankom 1. Direktive, međutim, utvrđuju se pravila za „(...) osobe koje putuju iz treće zemlje, ili državnog područja gdje se odredbe Zajednice koje se odnose na PDV ili trošarine, ili oboje, kako je određeno u članku 3., ne primjenjuju.”. Člankom 3. podrobnije se definiraju ta područja upućivanjem na direktive 2006/112/EZ i 2008/118/EZ (kojima se stavlja izvan snage Direktiva 92/12/EEZ). Ove direktive predstavljaju različit koncept zbog prethodno navedenih razloga u vezi s predloženim izmjenama članka 3. Direktive. Stoga Komisija ne vidi mogućnost za usklađivanje definicija putnika iz članka 3. Direktive s onom iz članka 236. Uredbe 2454/93. Članak 7. stavak 4. - Osobna prtljaga Ovom se odredbom izuzima vrijednost osobne prtljage putnika od novčanog praga[5]. U skladu s opsežnijim tumačenjem ove odredbe, „osobna prtljaga putnika” moglo bi obuhvaćati i bescarinsku kupnju koju putnik obavlja na svojem povratnom putovanju. To bi moglo stvoriti propust u okviru kojeg putnik može kupiti robu na izlasku, bez plaćanja PDV-a i/ili trošarina i ponovno uvesti tu robu povrh novčanog praga. Putnik bi mogao kupiti robu u neograničenoj vrijednosti bez plaćanja carine i još uvijek je koristiti unutar EU-a. Stoga je predloženo da se u taj članak uključi definicija „osobne prtljage” kako bi bilo jasno da bescarinska kupnja na povratnom putovanju ne obuhvaća osobnu prtljagu i podliježe novčanom pragu. Prema članku 5. i članku 7. stavku 4. Direktive i članku 147. stavku 1. slovu a) i članku 146. stavku 1. slovu b) Direktive 2006/112/EZ zaista bi moglo biti teoretske mogućnosti zlouporabe. Međutim, u praksi treće zemlje ili područja izvan EU-a obično isto tako primjenjuju novčane pragove te količinska ograničenja za putnike koji ulaze na njihovo državno područje. Vrijednost ili količina robe koja se u tim zemljama odredišta prihvaća bez plaćanja carina općenito nije neograničena, no treba ispunjavati nacionalne pravne zahtjeve i pravne zahtjeve predmetnog državnog područja na obje dionice puta u slučaju uvoza. Komisija nema saznanja o slučajevima zlouporabe koji bi imali gospodarsku dimenziju koja bi zahtijevala zakonodavnu inicijativu, a i države članice nisu prijavile takve slučajeve. Službe Komisije stoga ne namjeravaju pokretati raspravu o dotičnom pitanju uključivanja bescarinske kupovine putnika na povratnom putovanju u pogledu odredbe o osobnoj prtljazi / novčanim pragovima. Članak 13. - Posade prijevoznih sredstava Tijekom rasprave isto tako je predloženo usklađivanje definicije „posade prijevoznih sredstava” u članku 13. Direktive s člankom 49. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 918/83 od 28. ožujka 1983. o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici, kako je zamijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 1186/2009 od 16. studenoga 2009. U skladu s Prilogom VI. Uredbi Vijeća (EU) br. 1186/2009, članak 49. Uredbe (EEZ) br. 918/83 stavljen je izvan snage bez ikakve povezane (nove) odredbe u Uredbi kojom je prethodna stavljena izvan snage. Umjesto toga, člankom 41. Uredbe Vijeća (EU) br. 1186/2009 određuje se oslobođenje od trošarina za robu koja se nalazi u osobnoj prtljazi putnika, upućivanjem na odredbe Direktive Vijeća 2007/74/EZ: „Roba koja se nalazi u osobnoj prtljazi putnika koji dolaze iz treće zemlje uvozi se bez uvoznih carina, pod uvjetom da je takav uvoz oslobođen poreza na dodanu vrijednost (PDV-a) na temelju odredaba nacionalnoga zakonodavstva donesenog u skladu s odredbama Direktive Vijeća 2007/74/EZ od 20. prosinca 2007. o oslobođenju od poreza na dodanu vrijednost i trošarina za robu koju uvoze putnici koju putuju iz trećih zemalja”. Komisija stoga ne vidi potrebu ili bilo kakvu dodanu vrijednost u usklađivanju definicije „posade prijevoznih sredstava” u članku 13. Direktive s člankom 49. stavkom 1. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 918/83. 2.2.2. Članak 6.a – Tumačenje „povremenog uvoza” Četiri države članice naglasile su da vide potrebu za boljim utvrđivanjem dozvoljene učestalosti nekomercijalnog uvoza za putnike (tj. utvrđivanjem maksimalnog broja putovanja u danom vremenskom razdoblju). Čini se da se neke države članice koje dijele granice s trećim zemljama suočavaju s posebnim poteškoćama s fizičkim osobama koje prelaze granicu između EU-a i treće zemlje nekoliko puta tjedno – ili u nekim slučajevima – i dnevno i koje prenose trošarinsku robu u skladu s ili malo niže od maksimalno dozvoljenih količinskih ograničenja, te drugu robu, u skladu s dozvoljenim novčanim pragovima. Službe Komisije razumiju zabrinutost tih država članica, prije svega jer su navedena pitanja uvelike u skladu s onima opisanima u „Izvješću o odredbama o osobnoj prtljazi – Izvješćivanje o pitanjima u vezi s provedbom članka 41. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009, uvedeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 274/2008”. Službe Komisije isto tako dijele mišljenje da takav uvoz ne treba smatrati „povremenim uvozom”. Međutim, Direktiva ne određuje definiciju o odgovarajućoj učestalosti putovanja. U skladu s člankom 6. Direktive, „uvoz se smatra nekomercijalnim, ako zadovoljava sljedeće uvjete: (a) vrši se povremeno; (b) sastoji se isključivo od robe za osobnu uporabu putnika ili njihovih obitelji, ili predmeta namijenjenih za poklone. Priroda ili količina robe ne smije ukazivati na prisutnost komercijalnih razloga”. Pri analizi mnogobrojnih scenarija uvoza za putnike, službe Komisije nisu mogle doli zaključiti da zakonodavna inicijativa kojom bi se izmijenile odredbe Direktive ne primjenjuje odgovarajuće rješenje za uklanjanje napomenutih pitanja jer bi daljnja raščlamba definicije povremenog uvoza na „koji se odvija neredovito/ponekad/iznimno” tek povećala složenost pravnih definicija bez jačanja pravne sigurnosti. Jednostavno ne postoji jednoznačna definicija „povremenog”, u smislu određenog broja vezanog uz učestalost; međutim, pogotovo u pogledu trošarinske robe, iznosi koje putnik nosi sa sobom nakon ulaska u EU trebali bi biti potrošni, uzme li se u obzir uobičajeno ponašanje fizičkih osoba. Primjer 1.: putnik prelazi granicu EU-a s trećom zemljom svakog drugog dana i prenosi paket cigareta (200 komada) pri svakom ulasku u EU kada se vraća iz treće zemlje. Količina od 100 cigareta koje bi ta osoba trebala konzumirati dnevno, očito premašuje uobičajeno ponašanje potrošača. Takav uvoz ne može se smatrati uvozom nekomercijalne prirode. Primjer 2.: putnik prelazi granicu EU-a s trećom zemljom jednom tjedno i prenosi pet paketa cigareta i litru votke pri svakom ulasku u EU kada se vraća iz treće zemlje. U slučaju da su zadovoljeni svi ostali uvjeti, količine navedene u ovom primjeru ne bi trebale uzrokovati pokretanje carinskih postupaka. Primjer 3.: putnik svakodnevno prelazi granicu EU-a s trećom zemljom i svaki put ulazi u EU motornim vozilom sa standardnim spremnikom punim nafte/dizelskog goriva uz dodatnih 10 litara u prijenosnom spremniku. Malo je vjerojatno da će fizička osoba iskoristiti tako velike količine goriva za nekomercijalne svrhe. Primjer 4.: putnik prelazi granicu EU-a s trećom zemljom jednom tjedno i svaki put ulazi u EU s 3 paketa fino rezanog duhana (ukupno 90 g), 4 litre nepjenušavog vina, 1 litrom viskija, 5 ručnih satova, nekoliko bočica parfema i 3 GPS-a. Iako se još uvijek čini da je količina uvezene trošarinske robe u skladu sa zahtjevima Direktive, uvoz ostale robe povećava nadzor nad svrhom putovanja putnika, bez obzira na korištenje u komercijalne svrhe. Komisija je svjesna postojanja mnogih različitih scenarija koji se ne mogu raspraviti podrobno i na odgovarajući način u okviru ovog izvješća. Moguće ih je samo proučiti od slučaja do slučaja, posebno kada se sumnja na izbjegavanje poreza, kako bi se uzeli u obzir svi uvjeti navedeni prije svega u člancima 4. do 6. Direktive. Komisija nema većih primjedbi na pristup koji su odabrale neke države članice za praćenje broja putovanja pojedinog putnika u određenom vremenskom razdoblju, posebno na kopnenim granicama s trećim zemljama. Međutim, takav nadzor ne bi smio dovesti do neprimjerenog ograničavanja slobode kretanja građana EU-a, ni ograničiti uobičajeni prijelaz granice za osobe koje nose robu kupljenu u inozemstvu. Što se tiče „arhitekture” takvih aktivnosti nadzora, države članice slobodno mogu donijeti mjere koje im se čine najprimjerenije i predstavljaju najmanje opterećenje. Također se ne smije previdjeti činjenica da mnoge odredbe Direktive Vijeća 2007/74/EZ potječu iz međunarodnih konvencija čije su potpisnice i države članice i EU. Stoga se dosljednost odredaba Zajednice s odredbama tih konvencija mora održati. Uzimajući u obzir navedeno, Komisija u ovom trenutku ne namjerava pokrenuti zakonodavnu inicijativu kako bi se uklonile opisane poteškoće; međutim, Komisija je otvorena za suradnju sa zainteresiranim državama članicama na razvoju upravnih alata i praksi u svrhu primjerenog rješavanja problematičnih scenarija i razmjenu znanja s ostalim državama članicama. Prethodno opisani slučajevi još su složeniji kada su u pitanju osobe s boravištem u pograničnoj zoni, pogranični radnici ili posade prijevoznih sredstava (vidi članak 13. Direktive). Pri procjeni takvih graničnih prijelaza, države članice trebaju uzeti u obzir zemljopisni položaj boravišta putnika, njegovo zanimanje i/ili radno okruženje, uz zahtjeve uvedene člancima od 4. do 6. Direktive. Za lakše postupanje u takvim slučajevima, člankom 3. stavcima 5. i 6. Direktive zadane su definicije „pogranična zona” i „pogranični radnik”. U skladu s tim definicijama i u vezi s člankom 13. stavkom 2. putnici koji putuju dalje od 15 kilometara od granice („zračne linije”) ne podliježu nikakvim dodatnim ograničenjima pored onih primjenjivih na sve druge putnike. Međutim, neke fizičke osobe zlorabe tu odredbu tako da se zaustavljaju u pograničnoj zoni i dijele kupljenu robu osobama koje žive unutar manje od 15 km od granice. Budući da se takav uvoz odvija samo na kopnenim granicama, Direktivom se određuju odgovarajuće mjere koje države članice mogu primjenjivati kako bi ograničile ili suzbile zlouporabu odobrenih oslobođenja. Kao prvo, putnici osim putnika u zračnom i morskom prometu mogu unijeti robu (osim duhana, alkohola i goriva) u vrijednosti od 300 EUR po osobi. Za sve putnike u zračnom i morskom prometu to ograničenje iznosi 430 EUR. Kao drugo, i u svrhu promicanja visoke razine javne zdravstvene zaštite, države članice mogu smanjiti maksimalnu dozvoljenu količinu duhanskih proizvoda na 20 posto redovnih količina (npr. 40 cigareta umjesto 200). Tako države članice mogu odabrati primjenjuju li se takva niža ograničenja na sve putnike (članak 8. stavak 1.) ili samo za putnike u zračnom i morskom prometu. Kao treće, države članice mogu smanjiti novčane pragove te količinska ograničenja za rezidente, pogranične radnike i posade prijevoznih sredstava u međunarodnom prijevozu na razinu koju utvrđuju na nacionalnoj razini, vidi članak 13. stavak 1. u korelaciji s člankom 13. stavkom 2. drugim podstavkom Direktive. U nekim slučajevima države članice smanjile su količine/iznose čak i na nulu. Komisija je u potpunosti svjesna teških okolnosti u određenim državama članicama s kojima se suočavaju u provedbi posebnih slučajeva i oslobođenja odobrenih Direktivom. Međutim, smatra da je postojećim zakonodavstvom osigurana uravnoteženost među obvezama država članica da spriječe dvostruko oporezivanje nekomercijalnog uvoza i suverenog prava država članica na zaštitu domaćeg gospodarstva i nacionalnih prihoda. Komisija ponovno smatra da zakonodavna inicijativa za rješavanje slučajeva u pograničnoj zoni jednostavno nije najprimjereniji način za rješavanje prijavljenih poteškoća. Komisija je međutim otvorena za suradnju sa zainteresiranim državama članicama na razvoju upravnih alata i praksi u svrhu primjerenog rješavanja problematičnih scenarija i razmjenu znanja s ostalim državama članicama. 2.2.3. Članak 8. – Postupanje u pogledu ostalih duhanskih proizvoda (u ovom slučaju: duhan za žvakanje (snus)) Jedna država članica (Švedska) izvješćuje da se porezno oslobođenje određeno ovom Direktivom zlorabi u pogledu duhanskog proizvoda koji se naziva „snus”. Snus je duhanski proizvod koji prema švedskom zakonu podliježe trošarinama. Zabranjen je na svim drugim tržištima EU-a, osim u Švedskoj. Budući da je uvoz snusa izuzetog od poreza ograničen samo pragom od 430/300 EUR iz članka 7. (no ne i količinskim ograničenjima iz članka 8.) čini se da je moguće donijeti velike količine neoporezivog snusa u Švedsku i tvrditi da je za osobnu uporabu. Čini se da mjere carinske kontrole potvrđuju da snus ilegalno donose u Švedsku putnici (kuriri) na trajektima preko Baltičkog mora, na organizirani način i u velikim razmjerima. Neoporezivi snus preprodaje se na maloprodajnoj razini u Švedskoj i čini se da narušava tržište. Švedska predlaže uvođenje količinskog ograničenja kao odstupanje od članaka 7. i 8. Nadalje, Švedska predlaže i količinska ograničenja za sve oporezive duhanske proizvode, uključujući proizvode od bezdimnog duhana. U skladu s člankom 8. Direktive, količinska ograničenja određena su za pojedine duhanske proizvode koje države članice izuzimaju od PDV-a i trošarina. Za ostalu robu, kao što su proizvodi koji nisu navedeni u članku 8., mora se poštivati prag od samo 300/430 EUR (članak 7.). Čini se da je švedska upravna praksa dugogodišnje primjene smanjenih pragova od 4 300 SEK i 3 000 SEK za putnike koji dolaze čamcem ili brodom iz trećih država, što odgovara 507,49 EUR (zračni i morski promet), odnosno 354,06 EUR (ostali putnici), značajno pogoršala stanje. Uzimajući u obzir navedeno, čini se da su nacionalne mjere prioritetne jer bi se takvim nacionalnim mjerama mogli uskladiti švedski smanjeni pragovi s iznosima pragova u eurima navedenima u članku 7. Direktive, no isto tako za cilj imaju ograničavanje uvoza snusa. Primjeri se mogu naći za droge, lijekove, oružje, eksplozivni materijal, pornografski materijal, kada države članice preispituju svoje suvereno pravo na zabranu ili ograničavanje uvoza i/ili distribucije takvih proizvoda. Trenutačno Komisija ne namjerava predlagati izmjene Direktive u pogledu „snusa”. 2.2.4. Članak 8. stavak 2. – Razlikovanje između putnika u zračnom prometu i ostalih putnika Jedna država članica predlaže ukidanje razlikovanja između putnika u zračnom prometu i ostalih putnika (primjenu nižih količinskih ograničenja za duhanske proizvode samo na putnike osim putnika u zračnom prometu). U skladu s člankom 8. stavkom 2. „Države članice mogu odlučiti razlikovati između putnika u zračnom prometu i drugih putnika, primjenom nižih količinskih ograničenja navedenih u stavku 1. samo na putnike koji ne putuju zračnim prometom.” Ukidanje ovog razlikovanja dovelo bi do toga da bi države članice imale obvezu primijeniti niža količinska ograničenja za duhanske proizvode (tj. 40 umjesto 200 cigareta) na sve putnike ili na nikoga od njih. Postojećom odredbom članka 8. stavka 2. omogućava se državama članicama da suvereno odlučuju o tome žele li razlikovati između različitih vrsta putovanja ili ne. Zadržavanje ove odredbe nužno je za uzimanje u obzir okolnosti u određenim državama članicama koje dijele kopnenu ili morsku granicu s trećim zemljama uz znatno niže razine cijena. Države članice mogu, međutim, slobodno odlučiti primjenjivati ista ograničenja na sve putnike. Stoga Komisija ne vidi prostor za ukidanje mogućnosti iz članka 8. stavka 2. 2.2.5. Članci 8., 9. i 11. – Količinska ograničenja Jedna država članica predložila je usklađivanje količinskih ograničenja sa (znatno višim) načelnim ograničenjima primjenjivim na putnike unutar EU-a (članak 32. stavak 3. Direktive Vijeća 2008/118/EZ), tako sprečavajući različito postupanje prema putnicima iz trećih zemalja. U skladu s člancima 8., 9. i 11. Direktive, države članice izuzimaju od PDV-a i trošarina određene količine duhanskih proizvoda i proizvoda s alkoholnom te goriva u standardnom spremniku i prijenosnom spremniku. Prema osnovnom načelu unutarnjeg tržišta EU-a, nema ograničenja na kupnju koju obavljaju fizičke osobe i količinu koju mogu nositi sa sobom dok putuju zemljama EU-a, dokle god su ti proizvodi za osobnu uporabu i ne služe preprodaji, uz iznimku novih načina prijevoza. Porezi (PDV i trošarine) su uključeni u cijenu proizvoda u državama članicama kupnje i ne postoji daljnja obveza plaćanja bilo kakvog drugog poreza u drugim državama članicama. Međutim, kako bi se utvrdilo je li trošarinska roba namijenjena isključivo za osobnu uporabu fizičke osobe, države članice utvrđuju ogledne razine, isključivo kao oblik dokaza. Te načelne razine nekoliko su puta više od količinskih ograničenja za uvoz izuzet od poreza prema toj Direktivi. Stoga ne bi imalo puno smisla povećavati količinska ograničenja za uvoz izuzet od poreza, uz načelne ogledne razine za oporezovanu robu u EU; upravo suprotno, to bi stvorilo negativnu diskriminaciju građana Zajednice i istovremeno povećalo rizik od narušavanja tržišta. Količinska ograničenja iz članaka 8., 9. i 11. Direktive pomažu zaštititi države članice u pogledu društveno-gospodarskih i proračunskih politika, kao i onih koje se odnose na javno zdravlje, postavljanjem jasnih odrednica koje nacionalna nadležna tijela mogu provesti u svakome trenutku. Komisija ne podržava povećanje količinskih ograničenja iz članaka 8., 9. i 11. Direktive na ogledne razine navedene u članku 32. stavcima 3-4 Direktive Vijeća 2008/118/EZ. 2.2.6. Članak 10. – Starost putnika Jedna država članica predložila je zamjenjivanje dobne granice od „17” s „18”, u pogledu mjera javnog zdravlja za maloljetnike u različitim državama članicama. U skladu s člankom 10. Direktive, oslobođenja za duhanske proizvode i proizvode koji sadrže alkohol ne primjenjuju se na maloljetnike mlađe od 17 godina. Zakonsko ograničenje starosne dobi u pogledu konzumacije alkohola u državama članicama EU-a u skladu je s nacionalnim/regionalnim politikama javnog zdravlja i društveno-gospodarskim politikama. Dok neke države članice dozvoljavaju kupnju i konzumaciju svih vrsta alkohola i alkoholnih pića samo onim osobama minimalne starosti 18 ili čak 20 godina, druge države članice primjenjuju nižu dobnu granicu od 16 godina, koja se primjenjuje isključivo na pivo ili na bilo koje vrste alkohola i alkoholnih pića, uključujući i jaka alkoholna pića. Što se tiče dobnih granica za kupnju i konzumaciju duhanskih proizvoda, situacija u državama članicama slična je onoj u pogledu alkohola. Međutim, većina država članica primjenjuje višu dobnu granicu od 18 godina za kupnju duhanskih proizvoda, dok manji broj država članica to dozvoljava maloljetnicima od 16 godina. Nadalje, neke države članice provode zakonodavstvo za zaštitu mladih koje je u regionalnoj nadležnosti. To dovodi do činjenice da se odredbe o pušenju uvelike razlikuju čak i unutar jedne države. Prije donošenja postojećeg članka 10. Direktive o tim se aspektima iscrpno raspravljalo i dobna granica od 17 godina koja je određena člankom 10. Direktive ukazuje na razuman kompromis među različitim sudski nadležnostima i nacionalnim/regionalnim politikama javnog zdravlja i društveno-gospodarskim politikama. Trenutačno ne postoje čimbenici koji bi doprinijeli raspravi s drukčijim konačnim zaključkom. Komisija stoga trenutačno ne namjerava izmijeniti dotičnu odredbu o dobnoj granici putnika. 2.2.7. Članak 11. – gorivo u prijenosnom spremniku Jedna je država članica izrazila mišljenje da nema potrebe osigurati oslobođenje za gorivo u prijenosnom spremniku, uglavnom zbog praktičnih razloga. Nadalje, ta država članica predlaže usklađivanje članka 11. Direktive s odredbama utvrđenima člancima 84. i 87. Direktive Vijeća 2009/132/EZ o utvrđivanju područja primjene članka 143. točaka (b) i (c) Direktive 2006/112/EZ o oslobođenju od plaćanja poreza na dodanu vrijednost prilikom konačnog uvoza određene robe za potrebe PDV-a i člancima 107. i 110. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 o uspostavi sustava oslobođenja od carina u Zajednici kako bi se osigurala jasnija i dosljednija primjena oslobođenja od poreza za gorivo sadržano u standardnom spremniku. Prema članku 11. Direktive, gorivo sadržano u standardnom spremniku i dodatna količina od 10 litara u prijenosnom spremniku mogu se osloboditi od PDV-a i trošarina. Te odredbe potječu iz nekoliko međunarodnih konvencija, kao što je Konvencija iz Kyota i Istanbulska konvencija o privremenom uvozu čije su potpisnice države članice i/ili Europska unija. Ta se sukladnost između pravila Zajednice i međunarodne obveze mora održati. Osim toga, aspekti sigurnosti na cestama ne bi se smjeli ignorirati primjenom isključivo fiskalnog pristupa. S druge strane, Komisija dijeli zabrinutost tih država članica u pogledu zlouporabe tih oslobođenja, tim više što su potvrđena i podrobno opisana u „Izvješću o odredbama o osobnoj prtljazi – Izvješćivanje o pitanjima u vezi s provedbom članka 41. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009, uvedeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 274/2008”. Ipak, zakonodavna inicijativa ne čini se odgovarajućim instrumentom za rješavanje takvih slučajeva zlouporabe. Čini se da bi bilo primjerenije razviti upravne prakse i instrumente za suzbijanje takvih zlouporaba. Odredbe članaka 84. i 87. Direktive Vijeća 2009/132/EZ i članaka 107. i 110. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009 mogle bi poslužiti kao temelj za razvoj takvih instrumenata i praksi. Stoga se zadržava oslobođenje za gorivo u standardnim spremnicima vozila kao i oslobođenje za gorivo u prijenosnom spremniku veličine do 10 litara. Komisija je međutim otvorena za suradnju sa zainteresiranim državama članicama u razvoju upravnih alata i najbolje prakse u svrhu primjerenog rješavanja problematičnih scenarija i razmjenu znanja s ostalim državama članicama. 2.2.8. Članak 14. – Minimalni iznos poreza Jedna je država članica postavila pitanje o tome primjenjuje li se iznos naveden u članku 14. (10 EUR) na PDV i trošarine (ukupno 10 EUR) ili na svaki porez zasebno (10 + 10 EUR). U skladu s člankom 14. „države članice mogu odlučiti ne primjenjivati PDV ili trošarine na robu koju uvoze putnici, kada je svota dobivena oporezivanjem jednaka ili manja od 10 EUR”. Komisija bi željela razjasniti da se taj minimalni iznos poreza odnosi na ukupni izračunani porez (PDV i trošarine zajedno). 2.2.9. Odnos između novčanih pragova i količinskih ograničenja U „Izvješću o odredbama o osobnoj prtljazi – Izvješćivanje o pitanjima u vezi s provedbom članka 41. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1186/2009, uvedeno Uredbom Vijeća (EZ) br. 274/2008” države članice izrazile su negodovanje u vezi s mogućnostima odabira između novčanih pragova i količinskih ograničenja jer bi mogla biti previše slobodna i uzrokovati narušavanje tržišnog natjecanja među državama članicama. U pogledu trošarina države članice nisu prijavile nikakva takva narušavanja tržišnog natjecanja, niti su dostavile gospodarske podatke kojima bi se potkrijepile takve pretpostavke. Komisija trenutačno stoga ne namjerava ponovno pokrenuti rasprave o toj temi odnosa između novčanih pragova i količinskih ograničenja. 2.2.10. Unutarnja riječna plovidba i prijevoz putnika na rijeci Dunav Gospodarski subjekt postavio je pitanje zbog čega putnici koji ulaze u EU rijekom Dunavom na riječnom plovilu ne mogu koristiti putnička oslobođenja. Službe Komisije nisu imale odgovora na to pitanje i raspravit će ga s državama članicama jer se čini da su uključena pitanja jednakog fiskalnog postupanja. Komisija će raspraviti pitanje unutarnje riječne plovidbe i putničkog prijevoza na rijeci Dunavu s državama članicama na sastanku Odbora za trošarine. 3. Cjelokupna procjena i zaključak Savjetovanje s državama članicama dalo je najnoviji uvid u tekuću primjenu zakonodavstva Zajednice u nacionalnom zakonodavstvu. Velika većina država članica zadovoljna je s odredbama i ne vide nikakvu potrebu izmjena postojeće Direktive. Značajan broj zaprimljenih komentara odnosio se isključivo na urednička i lingvistička pitanja. Zbog toga Komisija trenutačno ne predlaže pokretanje nikakve zakonodavne inicijative s ciljem izmjena Direktive o oslobođenjima za putnike. Komisija je, međutim, otvorena za suradnju sa zainteresiranim državama članicama na razvoju upravnih alata i praksi u svrhu primjerenog rješavanja problematičnih scenarija i razmjenu znanja s ostalim državama članicama. Svi značajniji komentari sadržani su u ovome izvješću. Države članice pronaći će smjernice o pojedinim pitanjima, uglavnom onima koja se odnose na definiciju i tumačenje tehničkih izraza korištenih za primjenu ove Direktive. Neki od komentara odnose se na sveobuhvatnija pitanja koja se rješavaju u okviru ostalog zakonodavstva o trošarinama (posebno u pogledu općih aranžmana o trošarinama navedenima u Direktivi Vijeća 2008/118/EZ). Ti komentari bit će uzeti u obzir kod predlaganja izmjena takvog zakonodavstva. 4. Prilog Pregled primjene oslobođenja i viših/nižih količinskih ograničenja u skladu s člancima 7., 8., 13., 14. i 15. Direktive Vijeća 2007/74/EC u državama članicama U skladu s člancima 7., 8., 13., 14. i 15. Direktive Vijeća 2007/74/EZ države članice mogu koristiti oslobođenja i viša/niža količinska ograničenja u provedbi tih odredbi Direktive. Te se odredbe primjenjuju na nacionalnoj razini. Tablice dalje u tekstu daju pregled primjene takvih oslobođenja u državama članicama. Provedba smanjenih količina/novčanih pragova u skladu s člankom 7. stavkom 2. i člankom 8. stavcima 1.-2. DČ || Smanjeni novčani prag u skladu s člankom 7. stavkom 2., u Eurima || Smanjene količine za putnike u skladu s člankom 8. stavkom 1. || Smanjene količine za putnike osim za putnike u zračnom prometu, članak 8. stavak 2. 1 || 2 || 3 || 4 AT* || 150 || ne || ne BE || 175 || ne || ne BG || ne || Djelomično da || da CY || 175 || ne || ne CZ || 200 || ne || ne DE || 175 || ne || ne DK || ne || ne || ne EE || ne || samo za članak 8. stavak 1. točke (a) i (d) || N/P EL || 150 || ne || da ES || 150 || ne || ne FI || ne || ne || ne FR || 150 || ne || ne HU || 150 || ne || da IE || 215 || ne || ne IT || 150 || ne || ne LT || 147,70 || ne || da LU || 175 || ne || ne LV || 282,01 || ne || da MT || ne || ne || ne NL || ne || ne || ne PL || ne || PDV: ne. Trošarine: oboje. || da PT || 150 || ne || ne RO || ne || samo za članak 8. stavak 1. točku (a) || ne SE || ne || ne || da (samo donekle) SI || 150 || ne || ne SK || ne || Djelomično da || da UK || ne || ne || ne *Austrija primjenjuje članak 8. stavak 3. na putnike koji dolaze iz pokrajine Samnauntal u Švicarskoj Provedba smanjenih količina/novčanih pragova u skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (a) DČ || Duhan (a) cigarete (b) cigarilosi (c) cigare (d) duhan za pušenje || Alkohol i alkoholna pića (a) s više od 22 % volumnog udjela alkohola ili nedenaturirani etilni alkohol s ili više od 80 % volumnog udjela alkohola (b) s ili manje od 22 % volumnog udjela alkohola (c) nepjenušavo vino (d) pivo || Gorivo (a) standardni spremnik (b) prijenosni spremnik || Novčani prag (maksimalni iznos u EUR) AT || a ) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litre b) 0,75 litre c) 1 litra d) 2 litre || N/P || uključujući 20 EUR 4 EUR za hranu i bezalkoholna pića BE || ne || ne || ne || ne BG || ne || ne || ne || ne CY || ne || ne || ne || ne CZ || ne || ne || ne || ne DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0 litara b) 0 litara c) 0 litara d) 0 litara || N/P || 90 EUR DK || ne || ne || ne || ne EE || ne || ne || ne || ne EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 1 litra (b): 2 litre (c): 4 litre (d): 16 litara || a) gorivo u standardnom spremniku b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 175 EUR ES || a) 200 mjesečno || ne || ne || ne FI || ne || ne || ne || ne FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 0,25 litara (b): 0,50 litara (c): 0,50 litara (d): 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku 200 litara b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || Maks.: 175 EUR (putnici 15 godina i više). Za mlađe od 15 godina: 40 EUR HU || ne || ne || ne || ne IE || ne || ne || ne || ne IT || a ) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litara b) 0,250 litara c) 1 litra d) 2 litre || samo standardni spremnik || 50 EUR LT || a ) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,5 litara b) 0,75 litara c) 0,75 litara d) 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku b) bez oslobođenja za prijenosne spremnike || 147,70 EUR LU || ne || ne || ne || ne LV || ne || ne || ne || ne MT || ne || ne || ne || ne NL || ne || ne || ne || ne PL || ne || a) 0,5 litara (samo za PDV) b) 0,5 litara (samo za PDV) c) 0,5 litara (samo za PDV) d) 2 litre (samo za PDV) || ne || ne PT || ne || ne || ne || ne RO || ne || ne || ne || ne SE || ne || ne || ne || ne SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litara c) 1 litra || N/P || 40 EUR SK || ne || ne || ne || ne UK || ne || ne || ne || ne Provedba smanjenih količina/novčanih pragova u skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (b) DČ || Duhanski proizvodi (a) cigarete (b) cigarilosi (c) cigare (d) duhan za pušenje || Alkohol i alkoholna pića (a) s više od 22 % volumnog udjela alkohola ili nedenaturirani etilni alkohol sa ili više od 80 % volumnog udjela alkohola (b) sa ili manje od 22 % volumnog udjela alkohola (c) nepjenušavo vino (d) pivo || Gorivo (a) standardni spremnik (b) prijenosni spremnik || Novčani prag (maksimalni iznos u EUR) AT || a ) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litara b) 0,75 litara c) 1 litra d) 2 litre || N/P || uključujući 20 EUR 4 EUR za hranu i bezalkoholna pića BE || ne || ne || ne || ne BG || ne || ne || ne || ne CY || ne || ne || ne || ne CZ || ne || ne || ne || ne DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || a) 0 litara b) 0 litara c) 0 litara d) 0 litara || N/P || 90 EUR DK || ne || ne || ne || ne EE || ne || ne || ne || ne EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 1 litra (b): 2 litre (c): 4 litre (d): 16 litara || a) gorivo u standardnom spremniku b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 175 EUR ES || a) 200 mjesečno || ne || ne || ne FI || ne || ne || ne || ne FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || (a): 0,25 litara (b): 0,50 litara (c): 0,50 litara (d): 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku: 200 litara b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || Maks.: 175 EUR (putnici 15 godina i više). Za mlađe od 15 godina: 40 EUR HU || ne || ne || ne || ne IE || ne || ne || ne || ne IT || a ) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litara b) 0,250 litara c) 1 litra d) 2 litre || samo standardni spremnik || 50 EUR LT || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || a) 0,5 litara b) 0,75 litara c) 0,75 litara d) 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku b) bez oslobođenja za prijenosne spremnike || 147,70 EUR LU || ne || ne || ne || ne LV || ne || ne || ne || ne MT || ne || ne || ne || ne NL || ne || ne || ne || ne PL || ne || a) 0,5 litara (samo za PDV) b) 0,5 litara (samo za PDV) c) 0,5 litara (samo za PDV) d) 2 litre (samo za PDV) || ne || ne PT || ne || ne || ne || ne RO || ne || ne || ne || ne SE || ne || ne || ne || ne SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litara c) 1 litra || N/P || 40 EUR SK || ne || ne || ne || ne UK || ne || ne || ne || ne Provedba smanjenih količina/novčanih pragova u skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (c) DČ || Duhanski proizvodi (a) cigarete (b) cigarilosi (c) cigare (d) duhan za pušenje || Alkohol i alkoholna pića (a) s više od 22 % volumnog udjela alkohola ili nedenaturirani etilni alkohol sa ili više od 80 % volumnog udjela alkohola (b) sa ili manje od 22 % volumnog udjela alkohola (c) nepjenušavo vino (d) pivo || Gorivo (a) standardni spremnik (b) prijenosni spremnik || Novčani prag (maksimalni iznos u EUR) AT || a) 25 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,25 litara b) 0,75 litara c) 1 litra d) 2 litre || N/P || uključujući 20 EUR 4 EUR za hranu i bezalkoholna pića BE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litara b) 0,50 litara c) 2 litre d) 8 litara || a) standardni spremnik: ne postoji. b) prijenosni spremnik: ne postoji || Maksimalna količina: 175 EUR BG || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 1 litra (b): 1 litra (c): 2 litre (d): 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 150 EUR CY || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || a) 0,25 litara b) 0,50 litara c) 1 litra d) 3 litre || N/P || 35 EUR CZ || N/P || N/P || N/P || 300 EUR DE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || a) 0 litara b) 0 litara c) 0 litara d) 0 litara || N/P || 90 EUR DK || ne || ne || ne || ne EE || ne || ne || ne || ne EL || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 1 litra (b): 2 litre (c): 4 litre (d): 16 litara || a) gorivo u standardnom spremniku. b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 175 EUR ES || ne || ne || ne || 30 ili 43 EUR FI || Mjesečno: a) 200 b) 100 c) 50 d) 250 g || Mjesečno: a) 1 litra b) 2 litre c) 4 litre d) 16 litara || Mjesečno: a) gorivo u standardnom spremniku. b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 430 EUR mjesečno (morski i zračni promet). Kopneni promet: novčani prag jednokratno uvezene robe maksimalno 300 EUR. FR || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 0,25 litara (b): 0,50 litara (c): 0,50 litara (d): 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku: 200 litara b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || Maks.: 175 EUR (putnici 15 godina i stariji). Za mlađe od 15 godina: 40 EUR HU || ne || ne || ne || ne IE || a) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,35 litara b) 0,50 litara c) 0,75 litara d) 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku. b) 10 l goriva u prijenosnom spremniku || 430 EUR IT || a) 20 b) 10 c) 5 d) 25 g || a) 0,125 litara b) 0,250 litara c) 1 litra d) 2 litre || samo standardni spremnik || 50 EUR LT || a ) 40 b) 20 c) 10 d) 50g || a) 0,5 litara b) 0,75 litara c) 0,75 litara d) 4 litre || a) gorivo u standardnom spremniku b) bez oslobođenja za prijenosne spremnike || 147,70 EUR LU || a ) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || a) 0,25 litara b) 0,5 litara c) 2 litre d) 8 litara || N/P || 175 EUR LV || ne || ne || ne || ne MT || ne || ne || ne || ne NL || a ) 40 b) 20 c) 10 d) 50 g || (a): 1 litra (b): 1 litra (c): 2 litre (d): 8 litre || Bez manje količine || Bez manjeg praga PL || ne || a) 0,5 litara (samo za PDV) b) 0,5 litara (samo za PDV) c) 0,5 litara (samo za PDV) d) 2,0 litara (samo za PDV) || ne || ne PT || a ) 80 b) 20 c) 10 d) 50 g || N/P || N/P || 200 EUR RO || ne || ne || ne || ne SE || a) 100 b) 20 c) 20 d) 100 g || a) 0 litara b) 0 litara c) 0 litara d) 0 litara || N/P || 0 EUR SI || a) 25 b) 10 c) 5 d) 250 g || a) 0,25 litara c) 1 litra || N/P || 40 EUR SK || ne || ne || ne || ne UK || ne || ne || ne || ne Provedba izuzeća u skladu s člankom 14. i člankom 15. DČ || Izuzeća iz članka 14. (bez PDV-a i trošarine ako je porez jednak ili manji od 10 EUR) || Izuzeća iz članka 15. (prilagodba/zaokruživanje nacionalne valute naspram EUR)* AT || da || ne BE || ne || ne BG || ne || ne CY || da || ne CZ || da || Da (samo za članak 15. stavak 2.) DE || ne || ne DK || ne || ne EE || ne || ne EL || ne || ne ES || ne || ne FI || ne || ne FR || ne || ne HU || ne || Da (samo za članak 15. stavak 2.) IE || ne || ne IT || da || ne LT || ne || Da (samo za članak 15. stavak 2.) LU || da || ne LV || ne || Da (samo za članak 15. stavak 2.) MT || da || ne NL || ne || ne PL || da || ne PT || da || ne RO || da || ne SE || da || da SI || ne || ne SK || ne || ne UK || ne || da [1] Hrvatska je pristupila EU-u tek 1. srpnja 2013. i nije obuhvaćena ovim postupkom. [2] Upitnik je predstavljen na sastanku Odbora za trošarine i moglo ga se komentirati od 26. lipnja 2012. do 27. srpnja 2012. [3] Dokument 16879/2011 – UD 335 – Prilog [4] Vidi dokument Komisije o „Rezultatima ankete o provedbi Direktive Vijeća 2007/74/EZ od 20. prosinca 2007. o oslobođenju od poreza na dodanu vrijednost i trošarina na uvoz robe za osobe koje putuju iz trećih zemalja” (ZUD 798). [5] „Vrijednost osobne prtljage putnika, koja se uvozi privremeno, ili se uvozi ponovno nakon privremenog izvoza, i vrijednost lijekova neophodnih za osobne potrebe putnika, ne uzima se u obzir za potrebe primjene oslobođenja navedenih u stavcima 1. i 2.”