10.1.Rješavanje sporova s Južnom Korejom

10.2.Rješavanje sporova s Ukrajinom

10.3.Rješavanje sporova s Južnoafričkom carinskom unijom

11.Zaključci

Prilog 1.: Stope iskorištenosti povlastica za uvoz u EU

Prilog 2.: Stope iskorištenosti povlastica za izvoz iz EU-a

Pregled sporazuma obuhvaćenih ovim Izvješćem

„Nova generacija” sporazuma o povlaštenoj trgovini Partner Primjenjuje se od Sporazum o slobodnoj trgovini između EU-a i Južne Koreje 1. srpnja 2011. Sporazum o trgovini između EU-a, Kolumbije, Perua i Ekvadora 1. ožujka 2013. za Peru; 1. kolovoza 2013. za Kolumbiju; 1. siječnja 2017. za Ekvador Sporazum o pridruživanju između EU-a i Srednje Amerike 1. kolovoza 2013.: trgovinski stup primjenjuje se s Hondurasom, Nikaragvom i Panamom, 1. listopada 2013.: Kostarikom i El Salvadorom; 1. prosinca 2013.: Gvatemalom. Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum između EU-a i Kanade (CETA) 21. rujna 2017. Područja produbljene i sveobuhvatne slobodne trgovine (DCFTA-e) EU – Gruzija 1. rujna 2014., stupio je na snagu 1. srpnja 2016. EU – Moldova 1. rujna 2014., stupio je na snagu 1. srpnja 2016. EU – Ukrajina 1. siječnja 2016., stupio je na snagu 1. rujna 2017. „Prva generacija” sporazuma o povlaštenoj trgovini Partner Primjenjuje se od Carinska unija između EU-a i Turske Sporazum o pridruživanju potpisan 1963.; posljednja faza carinske unije dovršena 1. siječnja 1996. EU – Švicarska 1972. EU – Norveška 1. srpnja 1973. EU – Izrael 1. siječnja 1996. EU – Jordan 1. svibnja 2002. EU – Palestina 1. srpnja 1997. EU – Tunis 1. ožujka 1998. EU – Maroko 18. ožujka 2000. EU – Libanon 1. ožujka 2003. EU – Egipat 21. prosinca 2003. EU – Alžir 1. rujna 2005. Globalni sporazum između EU-a i Meksika Primjenjuje se za robu od 1. srpnja 2000.; primjenjuje se za usluge od 1. ožujka 2001. Sporazum o pridruživanju između EU-a i Čilea 1. veljače 2003. SSP između EU-a i Sjeverne Makedonije Privremeni sporazum o trgovini 1. lipnja 2001. SSP između EU-a i Albanije Privremeni sporazum o trgovini 1. prosinca 2006. SSP između EU-a i Crne Gore Privremeni sporazum o trgovini 1. siječnja 2008. SSP između EU-a i Srbije Privremeni sporazum o trgovini za Srbiju: 1. veljače 2009.; za EU: 8. prosinca 2009. SSP između EU-a i Bosne i Hercegovine Privremeni sporazum o trgovini 1. srpnja 2008. SSP između EU-a i Kosova 1. travnja 2016. Sporazumi o gospodarskom partnerstvu s afričkim, karipskim i pacifičkim zemljama EU i Južnoafrička razvojna zajednica (SADC) 10. listopada 2016. za Bocvanu, Esvatini, Lesoto, Namibiju i Južnu Afriku; 4. veljače 2018. za Mozambik. EU i države istočne i južne Afrike (privremeno) 14. svibnja 2012. za Madagaskar, Mauricijus, Sejšele i Zimbabve EU i Côte d'Ivoire (privremeno) 3. rujna 2016. EU i Gana (privremeno) 15. prosinca 2016. EU i srednja Afrika (Kamerun) 4. kolovoza 2014. za Kamerun EU i CARIFORUM 29. prosinca 2008. za Antigvu i Barbudu, Belize, Bahame, Barbados, Dominiku, Dominikansku Republiku, Grenadu, Gvajanu, Jamajku, Sveti Kristofor i Nevis, Svetu Luciju, Sveti Vincent i Grenadine, Surinam te Trinidad i Tobago. EU i pacifičke zemlje (privremeno) 20. prosinca 2009. za Papuu Novu Gvineju; 28. srpnja 2014. za Fidži





1.Uvod

U svojoj Komunikaciji Trgovina za sve iz 2015. Komisija se obvezala izdavati godišnja izvješća o provedbi najvažnijih sporazuma Europske Unije (EU). Ovo je treće izvješće o tom pitanju.

Europska trgovinska politika znatno se razvila od 2015. i EU je sklopio i počeo primjenjivati nove trgovinske sporazume s Ekvadorom, Kanadom i Japanom, Sporazum o gospodarskom partnerstvu s Južnoafričkom razvojnom zajednicom (SADC), privremene SGP-ove s Ganom i Côte dʼIvoireom te sporazum o području produbljene i sveobuhvatne slobodne trgovine s Ukrajinom. U tijeku je ratifikacija trgovinskih sporazuma sklopljenih sa Singapurom (2012.) i Vijetnamom (prosinac 2015.). U 2018. 31 % trgovine robom EU-a s ostatkom svijeta odvijalo se u okviru sporazuma o povlaštenoj trgovini su. Ta se vrijednost povećava na 39 % kada se uključe sporazum s Japanom, koji je stupio na snagu 1. veljače 2019., i sporazumi sa Singapurom i Vijetnamom, koji su potpisani 19. listopada 2018. i 30. lipnja 2019. Dodavanjem političkog sporazuma između EU-a i Mercosura od 28. lipnja 2019. iznos bi se povećao na 41 %.

U trgovinskim sporazumima sada se poštuju i načela bolje regulative i osobito podliježu redovnim ex post evaluacijama. Od 2015. dovršene su tri ex post evaluacije za EU-ove trgovinske sporazume s Meksikom, Čileom i Južnom Korejom. U tijeku su ex post evaluacije sporazuma s CARIFORUM-om i sa šest sredozemnih zemalja, a uskoro će početi evaluacije sporazuma između EU-a i Kolumbije, Ekvadora i Perua te sporazuma između EU-a i Srednje Amerike.

U ovom su izvješću navedene novosti u provedbi 35 velikih trgovinskih sporazuma sa 62 partnera, uključujući prvo izvješće za cijelu godinu o Sveobuhvatnom gospodarskom i trgovinskom sporazumu između EU-a i Kanade (CETA). Osim toga, u izvješću se opisuje rad koji je obavljen prije nego što je Sporazum o gospodarskom partnerstvu između EU-a i Japana stupio na snagu.

Prema studiji Izvoz EU-a u svijet: Učinci na zapošljavanje , 36 milijuna radnih mjesta u EU-u ovisi o izvozu izvan EU-a, pri čemu se na 13,7 milijuna tih radnih mjesta nalaze žene. Od 2000. do 2017. broj radnih mjesta u EU-u za koja je zaslužan izvoz u ostatak svijeta povećao se za 66 %. To čini još 14,3 milijuna dodatnih radnih mjesta za koja je zaslužan izvoz. Udio zaposlenosti u EU-u za koju je zaslužna prodaja robe i usluga ostatku svijeta u ukupnoj zaposlenosti povećao se s 10,1 % 2000. na 15,3 % 2017. Radna mjesta povezana s izvozom u prosjeku su 12 % bolje plaćena nego radna mjesta u ostatku gospodarstva. Europski radnici iz svih država članica ostvaruju korist od izvoza iz EU-a. Ta dodatna radna mjesta nastaju u poduzećima koja su izravno uključena u izvoz robe i usluga te u poduzećima u EU-u koja dobavljaju robu i usluge za izvozna poduzeća.

Kao i u prethodnim izvješćima, sporazumi su grupirani u četiri kategorije prema njihovu sadržaju i ciljevima.

„Sporazumi nove generacije”, kao što su sporazum s Južnom Korejom ili Kanadom, uključuju i obvezu liberalizacije trgovine robom i obveze u vezi s uslugama i ulaganjima, javnom nabavom, tržišnim natjecanjem i subvencijama te regulatornim pitanjima. Ti su sporazumi usmjereni na razvoj jačih trgovinskih režima s predmetnim zemljama trgovinskim partnerima koji se temelje na pravilima i vrijednostima te uključuju odredbe o trgovini i održivom razvoju. Najnoviji sporazumi sadržavaju i posebne odredbe usmjerene na rješavanje pitanja s kojima se suočavaju suvremena gospodarstva i društva, na primjer Sporazum o gospodarskom partnerstvu s Japanom uključuje poglavlje o malim i srednjim poduzećima i posebne odredbe o informacijskim i telekomunikacijskim uslugama i e-trgovini.