Jamstvo EFOR-a ključni je inovativni element kojim se smanjuje rizik za ulaganja u održivi razvoj u partnerskim zemljama, čime se pomaže u mobilizaciji ulaganja, potiče održiv i uključiv gospodarski i društveni razvoj, kao i financiranje iz privatnog sektora, te u najvećoj mogućoj mjeri povećava dodatnost. Jamstvo bi trebalo služiti kao mehanizam za ublažavanje rizika pri privlačenju financijskih sredstava iz privatnog sektora uz istodobno izbjegavanje narušavanja tržišta.

Jamstvo EFOR-a utvrđeno je u ukupnom iznosu od 1,5 milijardi EUR, što će se osigurati iz općeg proračuna Unije. Dodatni doprinosi za potporu Jamstvenom fondu EFOR-a uključuju 50 milijuna USD iz zaklade Billa i Melinde Gates, 9,6 milijuna EUR od Danske, 300 000 EUR od Češke i 100 000 EUR od Estonije.

Člankom 14. Uredbe o EFOR-u uspostavlja se Jamstveni fond EFOR-a, koji predstavlja likvidnu rezervu iz koje se u slučaju aktivacije jamstva EFOR-a isplaćuju sredstva partnerima koji ispunjavaju uvjete. Unija je na raspolaganje stavila 750 milijuna EUR za pokriće svojih financijskih obveza, što odgovara iznosu od 50 % njezinih jamstvenih obveza.

Jamstveni fond EFOR-a efektivno je uspostavljen 2018. Do 31. prosinca 2020. u fond je uplaćeno 799 milijuna EUR.

Komisija je u izvješću o upravljanju Jamstvenim fondom EFOR-a Europskom parlamentu, Vijeću i Revizorskom sudu podnijela informacije o rezultatima Jamstvenog fonda EFOR-a 2019.

3. Upravljanje Jamstvenim fondom EFOR-a u 2020.

3.1. Financijsko upravljanje

Ulagački portfelj Jamstvenog fonda EFOR-a ulaže se u skladu s načelima upravljanja utvrđenima u Odluci Komisije C (2017) 7693 od 22. studenoga 2017., koja se primjenjuju i na smjernice za upravljanje imovinom tog fonda.

U tim smjernicama predviđa se da će se imovinom iz ulagačkog portfelja osigurati dovoljna likvidnost za moguća aktiviranja jamstva i istodobno nastojati postići optimalna razina povrata i rizika koja je u skladu s održavanjem visokog stupnja sigurnosti i stabilnosti.

Donesene su strategije ulaganja i upravljanja rizikom utemeljene na ciljevima ulaganja i tržišnim izgledima. Ulagačkim pristupom nastojala se postići veća diversifikacija među različitim razredima fiksne imovine.

3.2. Tržišna kretanja

Tržišna kretanja 2020. obilježilo je širenje bolesti COVID-19, njezin razarajući učinak na javno zdravlje i globalno gospodarstvo te brz i snažan politički odgovor vlada i središnjih banaka.

Tržišta fiksnih prihoda optimistično su započela godinu zbog napretka u trgovinskom odnosu između SAD-a i Kine te općenito s pozitivnim stavom u pogledu gospodarstva. Njemačka 10‑godišnja obveznica (Bund) dosegnula je najvišu razinu od -0,16 % sredinom siječnja, što se pokazalo najvišom razinom za cijelu godinu.

Kasnije te godine, kad je opasnost od virusa postala jasna, uvedene su mjere ograničavanja kretanja za više od polovice svjetskog stanovništva, što je bio udar na ponudu i potražnju u cijelom svijetu, a naročito usluge koje se pružaju uz izravan kontakt. Financijska tržišta iz cijelog svijeta doživjela su nagli šok te je došlo do velikog porasta nesklonosti riziku i volatilnosti. Trka za likvidnošću koja je uslijedila dovela je do toga da su mnogi ulagači rasprodali imovinu, što je dovelo do poremećaja i ugrozilo stabilnost financijskih tržišta.

Došlo je do pada na tržištima dionica, a ulagači su se okrenuli sigurnoj imovini kao što je Bund, čiji je prinos brzo, već do sredine ožujka, pao na najnižu razinu od -0,86 %, te državne obveznice SAD-a, čiji su prinosi još više pali zbog dvaju hitnih smanjenja kamata središnje banke SAD-a (Federal Reserve), u ukupnom iznosu od 150 baznih bodova početkom ožujka. Zatim su se prinosi iz sigurnih priljeva preokrenuli i zajedno s ostalima iz područja fiksnog prihoda porasli usred pomutnje na tržištu i ograničene likvidnosti. Deset dana nakon što je dosegnuo najnižu razinu u godini Bund se vratio na -0,20 %. Razlike prinosa ostalih europskih državnih obveznica u odnosu na Bund znatno su se povećale kao i razlike između svih ostalih razreda fiksne imovine.

Kako bi vratile povjerenje, vlade su uvele pakete za spašavanje, a središnje banke osigurale su monetarne prilagodbe (npr. smanjenje kamatnih stopa i/ili kupnju imovine) dosad nezabilježenih razmjera, što je pomoglo tržištima da se smire i da se oporavi ukupno vrednovanje imovine. Nakon nestabilnog ožujka, razlike prinosa stabilizirale su se od travnja nadalje te krenule silaznom putanjom. Najava dotad nezabilježenih fiskalnih paketa u svijetu i u Europi, posebno paketa u vrijednosti od 750 milijardi EUR u okviru instrumenta Next Generation EU, dovela je do porasta ukupnih razina prinosa u lipnju, ali središnje banke pokazale su svoju odlučnost i ograničile nastojanja da se osiguraju povoljni uvjeti financiranja s obzirom na dugotrajne negativne rizike. Ostatak godine prinosi i razlike prinosa europodručja općenito su se postupno smanjivali, a povjerenje ulagača nastavilo se poboljšavati zahvaljujući napretku na području cijepljenja i izgledima za daljnji poticaj nakon američkih izbora u studenome. Bund je završio godinu s -0,57 %.

Iako je obilježen vrlo visokom volatilnošću, razvoj tržišta fiksnih prihoda je pružio privlačne mogućnosti ulaganja koje su pridonijele pozitivnom povratu Jamstvenog fonda EFOR-a na kraju godine.

3.3. Sastav i ključne značajke portfelja

Strategijom ulaganja usmjerava se upravljanje imovinom investicijskoga portfelja Jamstvenoga fonda EFOR-a kako bi se postigli ciljevi ulaganja. Ta je strategija izražena u obliku referentne vrijednosti kojom se utvrđuju okvirni ciljani udjeli različitih kategorija prihvatljive financijske imovine u portfelju.

Investicijski se portfelj od prosinca 2020. sastojao uglavnom od vrijednosnih papira koje su izdala javna državna tijela, državna tijela niže razine vlasti, nadnacionalna tijela i agencije (SSA) i strane vlade (46 % tržišne vrijednosti u odnosu na 52 % za referentnu vrijednost), neosiguranih obveznica koje su izdala trgovačka društva i financijske institucije (14 % tržišne vrijednosti u odnosu na 18 % za referentnu vrijednost) i pokrivenih obveznica (14 % tržišne vrijednosti u odnosu na 0 % za referentnu vrijednost). Ostatak su većinom činili novčani fondovi.