Okvir 1. Jamstva i druge mjere potpore za likvidnost u nacrtima proračunskih planova za 2021. Države članice pružile su znatnu potporu za likvidnost kako bi ublažile gospodarske posljedice pandemije bolesti COVID-19. Najčešći su oblici potpore za likvidnost državna jamstva kao potpora zaduživanju privatnog sektora i odgode plaćanja poreza (tj. mogućnost odgode poreznih obveza bez plaćanja kazne). Države članice izdale su i jamstva za potporu novim instrumentima na razini EU-a. Državna jamstva najveća su kategorija mjera potpore za likvidnost. Države članice uvele su programe u vrijednosti od 17 % BDP-a. Taj je iznos maksimalni opseg jamstvenih okvira, ali vrijednost stvarno iskorištenih jamstava ili sklopljenih ugovora između kućanstava, poduzeća, financijskog sektora i države može biti manja. Vjerojatno će samo dio ugovornih obveza dovesti do aktivacije državnih jamstava, a time i utjecati na deficit i razinu duga. Teško je unaprijed procijeniti koliki će biti taj dio. Države članice izdale su i jamstva za potporu novim instrumentima na razini EU-a, posebno instrumentu SURE i Europskom jamstvenom fondu. Grafikon B1.1.Jamstva izdana domaćim subjektima 2020. (% BDP-a) Napomena: isključena su jamstva za instrumente na razini EU-a i međunarodnoj razini. Za Njemačku je prikazan opseg novouvedenih programa jamstava, dok je opći jamstveni okvir zapravo neograničen. Podaci iz nacrta proračunskih planova za Francusku, Irsku i Latviju dopunjeni su informacijama iz drugih javnih izvora. Unatoč postojećim programima Austrija i Italija nisu dostavile podatke o jamstvima. Za Italiju se procjenjuje maksimalne nepredviđene obveze od oko 30 % BDP-a, koje dosad iznose oko 7 % BDP-a. Izvori: nacrti proračunskih planova za 2021. i drugi javni izvori. Opseg i oblik programa jamstava razlikuju se među državama članicama. Neke države članice izravno jamče za bankovne kredite odobrene kućanstvima i poduzećima. Druge su provedbu programa potpore likvidnosti povjerile nacionalnim razvojnim institucijama. Neke od njih su KfW u Njemačkoj, KredEx u Estoniji, Helenska razvojna banka (Hellenic Development Bank), BPI France, CDP u Italiji, Altum u Latviji, INVEGA u Litvi, Malteška razvojna banka (Malta Development Bank) i Finnvera u Finskoj. Aktivacija jamstava, kojom teoretski moguće maksimalne nepredviđene obveze koje proizlaze iz programa postaju stvarne nepredviđene obveze države, neujednačena je među državama članicama. Prema procjenama Komisije dosad je aktivirana samo oko četvrtina raspoloživih jamstava. Komisija je pozvala države članice da, ako to žele, u nacrtima proračunskih planova navedu podatke o maksimalnom opsegu jamstvenih okvira i njihovoj provedbi. Većina država članica barem je djelomično to učinila. Neke države članice navele su podatke i o jamstvima kojima se podupiru instrumenti na razini EU-a i na međunarodnoj razini (npr. instrument SURE). Grafikon B1.1. prikazuje samo jamstva domaćim subjektima, prilagođena radi usporedbe. Države članice europodručja odobrile su i odgode plaćanja poreza i doprinosa za socijalno osiguranje u vrijednosti od oko 1,5 % BDP-a u 2020. Odgode plaćanja poreza ne utječu izravno na državni deficit jer se porezi bilježe u nacionalnim računima u razdoblju u kojem se odvija gospodarska aktivnost na temelju koje nastaje porezna obveza. Istodobno, odgode mogu privremeno utjecati na dug ako za posljedicu imaju dodatno zaduživanje opće države u razdoblju odgode. Međutim, s obzirom na znatan očekivani gospodarski pad u 2020., neka poduzeća vjerojatno neće preživjeti krizu, a neke od odgođenih poreznih obveza možda nikad neće biti podmirene. U skladu sa statističkim okvirom EU-a dospjele, ali nenaplative porezne obveze ne bi se trebale iskazivati kao državni prihodi, tako da imaju učinak povećanja deficita. U nacrtima proračunskih planova uglavnom nisu izričito navedeni podaci o procijenjenim gubicima povezanima s porezom, iako je taj učinak vjerojatno uzet u obzir u poreznim predviđanjima.