HR Službeni list Europske unije C 415/30

Mišljenje Odbora regija – Program potpore za dostavu voća i povrća, banana te mlijeka u obrazovnim ustanovama

2014/C 415/07

Izvjestitelj Povilas ŽAGUNIS, načelnik općine Panevėžys (LT/EA) Referentni dokument Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU) br. 1308/2013 i Uredbe (EU) br. 1306/2013 u pogledu programa potpore za dostavu voća i povrća, banana te mlijeka u obrazovnim ustanovama COM(2014) 32 final

I. PREPORUKE O POLITIKAMA

ODBOR REGIJA

1. imajući u vidu važnost stvaranja zdravih prehrambenih navika već u školskoj dobi te ukazujući na mogućnosti Europske unije da potiče sposobnost vođenja zdravog života, kao i mogućnosti lokalnih i regionalnih vlasti da poduzimaju i provode mjere prilagođene konkretnom slučaju uz pomoć zajedničkih europskih programa;

2. ističe da ekološka hrana i hrana koja nije genetski modificirana čine važan dio održive prehrane za djecu;

3. imajući u vidu važnost programa dostave voća i povrća u kojem sudjeluje 25 država članica (ne sudjeluju Ujedinjena Kraljevina, Finska i Švedska) i koji je 2012./2013. godine obuhvatio 8,4 milijuna djece u 61 396 škola, kao i važnost programa dostave mlijeka u kojem sudjeluju sve države članice i koji je 2011./2012. godine obuhvatio 20,3 milijuna djece u cijelom EU-u te imajući u vidu mogućnosti koje se pružaju svim uključenim državama članicama EU-a;

4. imajući u vidu da se ova zakonodavna inicijativa neovisno o njezinoj tematskoj ograničenosti tiče više važnih područja nadležnosti EU-a i država članica – ZPP-a i unutarnjeg tržišta, javnog zdravstva te, uz izvjesna ograničenja, obrazovnog sustava;

5. pozdravlja Prijedlog zasnovan na izvješću Europskog revizorskog suda iz 2011. godine (1) za spajanje programa opskrbe škola mlijekom (uvedenog 1977., proširenog na srednje škole 2008.) i programa opskrbe škola voćem (uvedenog 2009.) te za utvrđivanje jedinstvenih propisa za sufinanciranje, kao i preporuke za povećanje učinkovitosti i poboljšanje koordinacije;

6. pozdravlja činjenicu da se državama članicama, prema izmijenjenoj Uredbi br. 1308/2013, daje mogućnost da u okviru nacionalnih kvota preraspodjeljuju jedan dio sredstava namijenjenih opskrbi škola voćem, povrćem, bananama i mlijekom (članak 23.a stavak 4.); na taj se način ne osigurava samo veća fleksibilnost pri korištenju sredstava, već se na razini država članica stvaraju uvjeti za izbjegavanje mogućih problema povezanih sa zabrinjavajuće visokim udjelom neiskorištenih poticajnih sredstava (u nekim slučajevima i 30 %), što se navodi u financijskom izvješću o Prijedlogu (točka 1.5.1); te poziva lokalne i regionalne vlasti da se uključe u taj postupak preraspodjele;

7. izražava, međutim, zabrinutost u pogledu dijela sredstava koji, prema predloženom programu, države članice mogu preraspodijeliti po vlastitom nahođenju; konstatira da se predloženi udio od 15 % ne temelji na podrobnoj analizi, ponajprije imajući u vidu da udio neiskorištenih sredstava za oba programa koji bi trebali biti izmijenjeni u pojedinim slučajevima iznosi čak 30 %, zbog čega sam Prijedlog po svemu sudeći nije dovoljno usklađen s načelima odgovornog upravljanja;

8. pozdravlja odredbu izmijenjene Uredbe br. 1308/2013 prema kojoj države članice iz vlastitog proračuna ili privlačenjem privatnih sredstava mogu izdvojiti dodatna sredstva za program i smatra da ona predstavlja dobar temelj za nastanak sinergija pri korištenju nacionalnih i europskih sredstava s ciljem postizanja dobrih rezultata koji neće ovisiti o stajalištima pojedinih država članica;

9. predlaže da se poboljšaju propisi o programu opskrbe škola voćem i povrćem te mlijekom tako što će se uvesti mogućnost preraspodjele nacionalnih kvota za poticaje. Ako se, primjerice, neposredno prije okončanja šestogodišnjeg programa pokaže da neka država članica nije iskoristila sredstva koja su joj dodijeljena, najprije bi trebalo razmisliti o njihovoj preraspodjeli u korist regija koje su ih iskoristile u većoj mjeri, a nakon toga bi trebala postojati mogućnost prebacivanja nacionalnih kvota na one države koje su iskoristile ili prekoračile svoju kvotu, čime bi se poduprlo one države članice koje uspješno provode program, a države koje u tome nisu tako učinkovite poticalo na dodatne napore;

10. naglašava da su sadašnja načela raspodjele kvota među državama članicama, naime empirijski kriterij (kako su države članice dosad iskorištavale poticaje), odnosno kriterij postojeće potrebe (stvaran udio djece u uzrastu od šest do deset godina u ukupnom stanovništvu države članice) vrlo rigidna i da možda nisu dostatna za utvrđivanje potrebe za poticajima;

11. s obzirom na raznolikost koja prevladava u Europi, predlaže da se u obzir uzmu i dodatni kriteriji za određivanje nacionalnih kvota za program opskrbe škola voćem i mlijekom. Takvi bi kriteriji mogli biti sljedeći: razina razvijenosti regije i prosječan nedostatak vitamina, koji se (pomoću metode Svjetske zdravstvene organizacije) izražava kao razlika između objektivne potrebe za voćem u prehrani djece (400 g voća dnevno) i stvarne prosječne konzumacije voća; zatim prehrambene navike (npr. u južnim državama članicama jede se tradicionalno više voća i povrća nego u sjevernim) itd.;

12. izražava dvojbu u pogledu primjerenosti uvodne izjave 7. iz Prijedloga uredbe, prema kojoj se Komisiji delegiraju ovlasti donošenja određenih pravnih akata s dodatnim propisima u svrhu uspostavljanja ravnoteže između oba kriterija te smatra da to možda predstavlja pokušaj proširenja ovlasti Komisije nauštrb nadležnosti država članica;

13. izražava zabrinutost glede obveze nadziranja programa koju Prijedlog nameće državama članicama (2), posebice imajući u vidu da ta obveza dovodi do administrativnog opterećenja nacionalnih te lokalnih i regionalnih tijela vlasti u državama članicama, zbog čega od Komisije i država članica traži da se pobrinu za to da administrativno opterećenje povezano s nadziranjem programa bude što manje;

14. izražava dvojbu u pogledu načela iz Uredbe prema kojem se ne utvrđuje određeni postotak poticaja, već maksimalan iznos po porciji koji će platiti EU te upozorava na rizike do kojih dovodi takav način obračunavanja, odnosno na to da bi utvrđivanje konkretnog iznosa za poticaj u konačnici moglo dovesti do pokušaja primjene jeftinijih proizvoda slabije kvalitete; predlaže da se financijski poticaji EU-a predviđeni za program (gornja granica) i konkretan opseg poticaja i dalje određuju na temelju članka 43. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije;

15. s obzirom na opasnost od slabljenja kvalitete dostavljenih proizvoda do kojeg bi moglo doći zbog utvrđivanja EU-ovih poticaja po porciji, poziva sve zainteresirane strane da poduzmu mjere kojima će se jamčiti i kontrolirati jesu li dostavljeni poljoprivredni proizvodi dovoljno kvalitetni;

16. pozivajući se na zaključak izvješća Europskog revizorskog suda, prema kojem je nepostojanje instrumenta za usmjeravanje poticaja na pokrivanje prioritetnih potreba uvelike pridonijelo produbljivanju jaza između rezultata programa opskrbe škola mlijekom i zacrtanih ciljeva, iznosi zamjerku na formulaciju članka 23. Uredbe br. 1308/2013 (opskrba obrazovnih ustanova poljoprivrednim proizvodima), u kojem se ne navodi koliko je važno prilikom daljnjeg razvoja šestogodišnjih programa distribucije voća i povrća savjetovati se s lokalnim i regionalnim vlastima i uvažavati njihova iskustva;

17. poziva Komisiju da – vodeći računa o tome da će se svaki pokušaj EU-a da državama članicama nametne propise o savjetovanju unutar pojedinih država neminovno smatrati kršenjem načela supsidijarnosti – u Prijedlogu preporuči državama članicama da više iskorištavaju mogućnosti povratnih informacija lokalnih i regionalnih vlasti jer su ta tijela najbliža krajnjim korisnicima i ciljnoj skupini; lokalne bi vlasti naročito trebale biti uključene u rasprave u okviru izrade nacionalnih šestogodišnjih programa distribucije voća i povrća;

Cilj programa

18. skreće pozornost na to da bi stvaranje navike konzumacije voća, povrća i mlijeka imalo dugoročne gospodarske učinke i da bi pridonijelo ostvarenju zajedničkih europskih ciljeva jačanja konkurentnosti i kohezije;

19. ukazuje na to da su namirnice, osim malobrojnih iznimaka, lokalni proizvodi pa poticanje njihove konzumacije pridonosi povećanju sadašnje potražnje i – na makrorazini – ostvarenju ciljeva zajedničke poljoprivredne politike. Osim toga, za stjecanje zdravih prehrambenih navika i za održivu potrošnju u budućnosti korisno je da se djecu potiče da jedu zdravu hranu. Stoga se poticanje potrošnje voća, povrća i mlijeka treba smatrati sastavnim dijelom zajedničkih napora za jačanje konkurentnosti Europe;

20. imajući u vidu aktualne rasprave o stupnju prerađenosti proizvoda obuhvaćenih ovim programom poticaja i s obzirom na važnost usvajanja zdravih prehrambenih navika već u ranoj dobi, predlaže da se financijski poticaji u okviru ovog programa ograniče na one proizvode koji nisu prerađeni ili su prerađeni samo u manjoj mjeri i koji ne sadrže štetne aditive, zaslađivače, pojačivače okusa i sol;

21. s obzirom na raznolikosti u Europi smatra kako pokušaj da se na europskoj razini odluči kojim će se vrstama voća i povrća opskrbljivati škole u okviru ovog programa poticaja nije svrsishodan; umjesto toga, svaka bi država članica sama, na regionalnoj ili lokalnoj razini, trebala odlučiti koji su voćni, povrtni i mliječni proizvodi primjereni za distribuciju školama;

22. kritizira prijedlog da se distribucija mlijeka u sklopu novog programa ograniči isključivo na mlijeko za piće te smatra da bi trebalo subvencionirati i mliječne proizvode koji su prerađeni u manjoj mjeri i ne sadrže štetne aditive: prirodne (nezaslađene) mliječne proizvode poput jogurta i svježeg sira;

23. ukazuje na to da ograničavanje asortimana proizvoda ne bi samo smanjilo mogućnost izbora kod djece i učinilo program manje privlačnim, već bi i značilo da taj program ne bi koristio djeci koja su netolerantna na laktozu, ali dobro podnose fermentirane mliječne proizvode kao što je nezaslađeni jogurt;

24. naglašava važnost kvalitete proizvoda distribuiranih u okviru programa, koja se u Uredbi ne razmatra; savjetovanja s korisnicima, školama i drugim društvenim i gospodarskim partnerima pokazala su da se pri pokušaju nabave većih količina po istoj cijeni često ide nauštrb kvalitete i da je postupak nabave čista formalnost, što dovodi do toga da djeca u nekim slučajevima dobivaju sve samo ne prvoklasne namirnice;

25. stoga poziva Komisiju i države članice da poduzmu mjere za utvrđivanje minimalnih normi kvalitete namirnica koje se dostavljaju u okviru programa opskrbe te da se pobrinu za poštovanje tih normi;

26. upućuje na zaključak izvješća Europskog revizorskog suda, prema kojemu program opskrbe škola mlijekom nije pretjerano učinkovit i nije postigao željeni učinak, budući da bi se subvencionirani proizvodi ionako našli na školskim jelovnicima ili bi ih korisnici kupovali i da nisu subvencionirani. Osim toga, pri osmišljavanju i provedbi programa ne vodi se dovoljno računa o zacrtanim odgojnim ciljevima; (3)

27. iz tog razloga i s obzirom na važnost mlijeka za djecu poziva države članice da utvrde potrebnu količinu mliječnih proizvoda predviđenih za dostavu u okviru programa opskrbe škola mlijekom, kako bi se financijska potpora EU-a koristila isključivo za opskrbu školskih kantina mliječnim proizvodima koji ispunjavaju kriterije zdrave prehrane i imaju najvišu nutritivnu vrijednost;

28. izražava zabrinutost zbog alarmantnih statističkih podataka prema kojima u EU-u ima 22 milijuna djece s prekomjernom tjelesnom težinom i 5 milijuna pretile djece (4) te da su 2011. godine odrasli građani 27 država EU-a prosječno konzumirali manje od polovice količine voća i povrća koju preporučuje Svjetska zdravstvena organizacija (SZO); (5) s tim u vezi ističe da škola ima važnu ulogu u pripremanju mladih na život, prenošenjem znanja o zdravoj prehrani, te u njegovanju zdravih prehrambenih navika;

29. u tom pogledu ukazuje na ulogu lokalnih i regionalnih vlasti, koje su nerijetko tijela odgovorna za obrazovne ustanove, u poticanju zdravog načina života te zahtijeva da se mjere i suradnja u tom području smatraju prioritetom;

30. daje pozitivnu ocjenu kriterijima kvalitete (6) sadržanima u dosad važećim propisima i preporučuje da ih se zadrži, odnosno, s obzirom na preporuke nutricionistâ, po mogućnosti pooštri;

31. napominje da unatoč mnoštvu regionalnih, nacionalnih i europskih zdravstvenih inicijativa (7) opći društveni uvjeti još uvijek ne pogoduju zdravom načinu života: godine 2011. građani 27 država EU-a u prosjeku su konzumirali manje od polovice količine voća i povrća koju preporučuje Svjetska zdravstvena organizacija; (8) s tim u vezi izražava sumnju u pogledu dobnog ograničenja predviđenog programom, prema kojem su potpore ograničene isključivo na djecu od šest do deset godina i smatra da je to u sadašnjim okolnostima koje ne pogoduju zdravom načinu života nedovoljno za stjecanje dobrih prehrambenih navika te preporučuje da se razmotri mogućnost proširenja programa kako na mlađu djecu koja pohađaju jaslice, vrtić ili neku drugu predškolsku ustanovu, tako i na djecu stariju od deset godina;

Održivi razvoj i zaštita okoliša

32. ukazuje na posljedice koje distribucija voća, povrća i mlijeka može imati na održivi razvoj, posebice na negativne posljedice prijevoza robe po okoliš i zdravlje građana, te se s tim u vezi zalaže da se u okviru ovog programa dostavlja više proizvoda proizvedenih ili uzgojenih lokalno ili u okolnim regijama;

33. s obzirom na te aspekte održivog razvoja i nužnost da se građani EU-a već u ranoj dobi educiraju o održivoj kulturi potrošnje, poziva Komisiju i države članice da stručnjake i političare potaknu na sudjelovanje u sveobuhvatnoj raspravi o zakonskim mogućnostima za davanje prioriteta voću, povrću i mliječnim proizvodima regionalnog podrijetla, uključujući mogućnost izuzeća od primjene pravnih akata o javnoj nabavi, odnosno mogućnost njihove prilagodbe;

34. traži da se u okviru ovih programa dopusti mogućnost povlaštenog promicanja lokalnih proizvoda i kratkih prodajnih lanaca te da se prednost daje proizvodima iz ekološke proizvodnje;

Mogući pedagoški učinci

35. izražava zabrinutost zbog alarmantnih statističkih podataka prema kojima u cijelom EU-u ima 22 milijuna djece s prekomjernom tjelesnom težinom i 5 milijuna pretile djece te da su 2011. godine odrasli građani 27 država EU-a prosječno konzumirali manje od polovice količine voća i povrća koju preporučuje Svjetska zdravstvena organizacija (SZO); (9) s tim u vezi ističe da škola ima važnu ulogu u pripremanju mladih na život i njegovanju zdravih prehrambenih navika;

36. u tom pogledu posebno ukazuje na ulogu lokalnih i regionalnih vlasti, koje su nerijetko odgovorne za obrazovne ustanove, u poticanju zdravog načina života te zahtijeva da se mjerama i suradnji u tom području prida veći značaj;

37. ukazuje na moguće pedagoške učinke programa distribucije voća, povrća i mlijeka pomoću kojeg se mladi educiraju o EU-u, a istovremeno se produbljuju njihova znanja o poljoprivredi – kako bi se potrošače približilo lokalnim proizvođačima namirnica te prednost dala lokalnoj, ekološki prihvatljivoj poljoprivredi – o zdravim i nezdravim namirnicama, uravnoteženoj ishrani, vezi između konzumirane hrane i vlastitog zdravstvenog stanja i o smanjenju bacanja namirnica te pozdravlja predviđenu mogućnost da se sredstvima namijenjenim ovom programu mogu financirati i popratne mjere, npr. edukacija o koristi zdravih i osnovnih namirnica;

38. skreće pozornost na rezultate znanstvenih istraživanja koji pokazuju da se protiv rasprostranjenosti nezdravih namirnica i pretilosti može uspješno boriti samo pomoću sveobuhvatnih mjera, pri čemu se i škole i roditelji i društvo uključuju u odgoj djece o prehrani; s tim u vezi kampanju edukacije i osvješćivanja usmjerenu na tu ciljnu skupinu smatra sastavnim dijelom programa opskrbe škola voćem i povrćem te mlijekom; (10)

39. imajući u vidu aktualne tendencije konzumiranja proizvoda s privlačnom prezentacijom i ambalažom, nastale u okrilju potrošačkog društva, te činjenicu da je dopadljivo pakiranje nerijetko povezano s konzumacijom sastojaka čiji utjecaj na zdravlje nije razjašnjen, zalaže se da se u kontekstu programa koji se preispituje posveti više pažnje edukaciji o neprerađenim namirnicama i o korisnosti u njima sadržanih hranjivih tvari;

40. dijeli zabrinutost Europske komisije što je u okviru programa opskrbe škola mlijekom, za razliku od programa opskrbe škola voćem, dosad proveden samo malen broj pedagoških mjera (11) te ukazuje na to da su lokalne i regionalne vlasti u stanju učinkovito provoditi takve mjere time što će ih prilagoditi potrebama za informiranjem djece u određenom mjestu ili regiji;

41. s obzirom na načelo supsidijarnosti i činjenicu da obrazovni programi spadaju u nadležnost država članica pa bi miješanje EU-a u nacionalne obrazovne programe stoga moglo biti neprimjereno, predlaže da se sve mjere povezane s programom opskrbe škola voćem i povrćem te mlijekom osmišljavaju isključivo na razini pojedinih država članica i da se državama ne nameće nikakav minimalni prag financiranja.

II. PREPORUKE ZA AMANDMANE

Amandman 1.

Članak 23. stavak 2.

Prijedlog Komisije Izmjena OR-a 2. Države članice koje žele sudjelovati u programu potpore uspostavljenom u stavku 1. („školski program”) mogu distribuirati ili voće i povrće, uključujući banane, ili mlijeko obuhvaćeno oznakom KN 0401, ili oboje. 2. Države članice koje žele sudjelovati u programu potpore uspostavljenom u stavku 1. („školski program”) mogu distribuirati ili voće i povrće, uključujući banane, ili mlijeko obuhvaćeno oznakom KN 0401, ili oboje druge nezaslađene mliječne proizvode poput jogurta (bez dodatka aroma, voća, orašastog voća ili kakaa, oznaka KN br. 0403 10 11 do 0403 10 39) ili sira i skute (oznaka KN br. 0406).

Obrazloženje

Vidi točku 21. nacrta mišljenja.

Amandman 2.

Članak 23. stavak 3.

Prijedlog Komisije Izmjena OR-a 3. Kao uvjet za sudjelovanje u školskom programu, države članice sastavljaju na nacionalnoj ili regionalnoj razini, prije sudjelovanja u školskom programu i potom svakih šest godina, strategiju provedbe programa. Države članice mogu izmijeniti strategiju, posebno na temelju rezultata praćenja i ocjenjivanja. U strategiji se moraju obvezno utvrditi potrebe koje treba zadovoljiti, rangirati potrebe u smislu prioriteta, odrediti ciljana populacija te očekivani rezultati i kvantificirani ciljevi koje treba ostvariti u odnosu na početno stanje te utvrditi najprikladniji instrumenti i mjere za postizanje tih ciljeva. 3. Kao uvjet za sudjelovanje u školskom programu, države članice sastavljaju na nacionalnoj ili regionalnoj razini, prije sudjelovanja u školskom programu i potom svakih šest godina, strategiju provedbe programa. Države članice mogu izmijeniti strategiju, posebno na temelju rezultata praćenja i ocjenjivanja tijekom provedbe. U strategiji se moraju obvezno utvrditi potrebe koje treba zadovoljiti, rangirati potrebe u smislu prioriteta, odrediti ciljana populacija te očekivani rezultati i kvantificirani ciljevi koje treba ostvariti u odnosu na početno stanje te utvrditi najprikladniji instrumenti i mjere za radi postizanja tih ciljeva.

Obrazloženje

Pokušaj pojednostavljivanja postupka u administrativnom pogledu. Vidi i točku 10. nacrta mišljenja.

Amandman 3.

Članak 23.a stavak 8.

Prijedlog Komisije Izmjena OR-a 8. Države članice koje sudjeluju u programu promoviraju, na mjestima gdje se distribuira hrana, svoju uključenost u program potpore i činjenicu da ga subvencionira Unija. Države članice osiguravaju dodanu vrijednost i vidljivost školskog programa Unije u odnosu na druga jela koja se dijele u obrazovnim ustanovama.” 8. Države članice koje sudjeluju u programu promoviraju, na mjestima gdje se distribuira hrana, svoju uključenost u program potpore i činjenicu da ga subvencionira Unija. Države članice osiguravaju dodanu vrijednost i vidljivost školskog programa Unije u odnosu na druga jela koja se dijele u obrazovnim ustanovama.”

Amandman 4.

Članak 24. stavak 1.

Prijedlog Komisije Izmjena OR-a U svrhu promicanja zdravih prehrambenih navika djece te kako bi se osiguralo da potpora u okviru školskog programa bude namijenjena djeci u ciljanoj skupini iz članka 22., Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 227. u vezi s pravilima o: U svrhu promicanja zdravih prehrambenih navika djece te kako bi se osiguralo da potpora u okviru školskog programa bude namijenjena djeci u ciljanoj skupini iz članka 22., Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 227. u vezi s pravilima o: (a) dodatnim kriterijima koji se odnose na usmjeravanje potpore država članica; (a) dodatnim kriterijima koji se odnose na usmjeravanje potpore država članica; (b) odobravanju i odabiru podnositelja zahtjeva za potporu od strane država članica; (b) odobravanju i odabiru podnositelja zahtjeva za potporu od strane država članica; (c) sastavljanju nacionalnih ili regionalnih strategija i o pratećim obrazovnim mjerama. (c) sastavljanju nacionalnih ili regionalnih strategija i o pratećim obrazovnim mjerama.

Obrazloženje

Vidi točku 11. nacrta mišljenja.

Bruxelles, 7. listopada 2014. Predsjednik Odbora regija Michel LEBRUN

(1) Posebno izvješće br. 10/2011 Europskog revizorskog suda o učinkovitosti programa opskrbe škola mlijekom i programa opskrbe škola voćem (ECA/11/35 od 24.10.2011.).

(2) Članak 24. Uredbe (EZ) br. 1308/2013.

(3) Posebno izvješće Europskog revizorskog suda br. 10/2011 pod naslovom „Jesu li programi opskrbe škola mlijekom i voćem učinkoviti?”, ECA/11/35 od 24.10.2011.

(4) Program opskrbe škola voćem, http://ec.europa.eu/agriculture/sfs/european-commission/index_en.htm

(5) Usprkos porastu od 2 % u odnosu na 2010. godinu građani 27 država EU-a konzumirali su 2011. godine prosječno 185,52 grama voća i povrća dnevno, dakle mnogo manje od 400 grama koliko preporučuje SZO. Vidi izvješće udruge Freshfel o potrošnji, http://www.freshfel.org/asp/what_we_do/consumption_monitor.asp

(6) Odredbe o sastavu mliječnih prerađevina: udio mlijeka u masi proizvoda ne smije biti manji od 90 %, udio šećera je ograničen (na manje od 7 %), voće i povrće moraju ispunjavati kriterije kvalitete EU-a, sokovi s dodanim šećerom nisu dopušteni.

(7) Primjerice, Komisija je 30. svibnja 2007. objavila Bijelu knjigu pod naslovom Europska strategija u vezi sa zdravstvenim problemima povezanima s prehranom, prekomjernom tjelesnom težinom i pretilošću.

(8) Usprkos porastu od 2 % u odnosu na 2010. godinu građani27 država EU-a konzumirali su 2011. godine prosječno 185,52 grama voća i povrća dnevno, dakle mnogo manje od 400 grama koliko preporučuje SZO. Vidi izvješće udruge Freshfel o potrošnji, http://www.freshfel.org/asp/what_we_do/consumption_monitor.asp

(9) Usprkos porastu od 2 % u odnosu na 2010. godinu građani 27 država EU-a konzumirali su 2011. godine prosječno 185,52 grama voća i povrća dnevno, dakle mnogo manje od 400 grama koliko preporučuje SZO. Vidi izvješće udruge Freshfel o potrošnji, http://www.freshfel.org/asp/what_we_do/consumption_monitor.asp

(10) Časopis Public Health Nutrition, listopad 2009.; 12(10):1735-42. doi: 10.1017/S1368980008004278. Epub 2008 Dec 23. Downward trends in the prevalence of childhood overweight in the setting of 12-year school- and community-based programmes.

(11) Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU) br. 1308/2013 i Uredbe (EU) br. 1306/2013 u pogledu programa potpore za dostavu voća i povrća, banana te mlijeka u obrazovnim ustanovama – COM(2014) 32 final, 30.1.2014.