Prijedlog PROVEDBENE UREDBE VIJEĆA o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine /* COM/2013/0760 final - 2013/0370 (NLE) */





OBRAZLOŽENJE 1. KONTEKST PRIJEDLOGA Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi Ovaj prijedlog odnosi se na primjenu članka 10. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice. Opći kontekst Ovaj prijedlog donosi se u kontekstu provedbe Osnovne uredbe i rezultat je ispitnog postupka provedenog u skladu s bitnim i postupovnim zahtjevima utvrđenima u Osnovnoj uredbi. Postojeće odredbe u području prijedloga Privremene antidampinške mjere uvedene su za isti proizvod Uredbom Komisije (EU) br. 513/2013 (SL L 152, 5.6.2013., str.5.). Paralelni prijedlog za uvođenje konačnih antidampinških mjera. Usklađenost s ostalim politikama i ciljevima Unije Nije primjenjivo. 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA Savjetovanje sa zainteresiranim stranama Zainteresirane strane obuhvaćene postupkom imale su mogućnost braniti svoje interese tijekom ispitnog postupka, u skladu s odredbama Osnovne uredbe. Prikupljanje stručnih mišljenja i njihova uporaba Nije bilo potrebno obratiti se vanjskim stručnjacima. Procjena učinka Ovaj prijedlog rezultat je provedbe Osnovne uredbe. Osnovnom uredbom ne predviđa se opća procjena učinka, ali se u njoj nalazi iscrpni popis uvjeta koje je potrebno procijeniti. 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA Sažetak predloženog djelovanja Komisija je 8. prosinca 2012. pokrenula postupak protiv subvencioniranog uvoza koji se odnosi na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom iz Narodne Republike Kine. U ispitnom postupku utvrđeno je subvencioniranje dotičnog proizvoda koje je prouzročilo štetu industriji Unije. U ispitnom postupku je isto tako utvrđeno da uvođenje antisubvencijskih mjera nije bilo protivno interesima Unije. Stoga se predlaže da Vijeće donese priloženi prijedlog Uredbe radi uvođenja konačnih antisubvencijskih mjera na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom iz Narodne Republike Kine. U opseg proizvoda koji podliježe mjerama nisu uključene pločice koje su na početku bile dio ispitnog postupka. Razlog tome je činjenica da pločice imaju posebna svojstva koja se razlikuju od dotičnog proizvoda. Pravna osnova Uredba Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”). Načelo supsidijarnosti Prijedlog je u isključivoj nadležnosti Unije. Načelo supsidijarnosti stoga se ne primjenjuje. Načelo proporcionalnosti Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti iz sljedećih razloga: Način poduzimanja mjera opisan je u prethodno navedenoj Osnovnoj uredbi i njime se ne dopušta mogućnost donošenja odluka na nacionalnoj razini. Pokazatelj o načinu na koji se financijsko i administrativno opterećenje koje nastaje za Uniju, nacionalne vlade, regionalne i lokalne vlasti, gospodarske subjekte i građane svodi na minimum i o proporcionalnosti cilju prijedloga nije primjenjiv. Izbor instrumenata Predloženi instrument: Uredba. Ostala sredstva ne bi bila primjerena jer se Osnovnom uredbom ne predviđaju druge mogućnosti. 4. UTJECAJ NA PRORAČUN Prijedlog nema nikakav utjecaj na proračun EU-a. 2013/0370 (NLE) Prijedlog PROVEDBENE UREDBE VIJEĆA o uvođenju konačne kompenzacijske pristojbe na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 597/2009 o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice[1], a posebno njezin članak 17., uzimajući u obzir prijedlog koji je podnijela Europska komisija nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, budući da: 1. POSTUPAK 1.1. Pokretanje postupka (1) Europska je komisija („Komisija”) 8. studenoga 2012. objavom u Službenom listu Europske unije[2] („Obavijest o pokretanju postupka”) najavila pokretanje antisubvencijskog postupka u vezi s uvozom u Uniju kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK” ili „dotična zemlja”). (2) Antisubvencijski postupak pokrenut je nakon što je EU ProSun („podnositelj pritužbe”) 26. rujna 2012. uložio pritužbu u ime proizvođača koji u ovom slučaju predstavljaju više od 25 % ukupne proizvodnje kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata u Uniji. Pritužba je sadržavala dokaz prima facie subvencioniranja navedenog proizvoda i materijalne štete koja je iz njega proizašla i koji se smatrao dostatnim za opravdanje pokretanja postupka. (3) Prije pokretanja postupka i u skladu s člankom 10. stavkom 7. Uredbe Vijeća (EZ) br. 597/2009 od 11. lipnja 2009. o zaštiti od subvencioniranog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice („Osnovna uredba”)[3], Komisija je obavijestila Vladu NRK-a („kineska vlada”) da je primila pravilno dokumentiranu pritužbu u kojoj se tvrdi da je subvencionirani uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata podrijetlom iz NRK-a prouzročio materijalnu štetu industriji Unije. Kineska vlada pozvana je na savjetovanja u cilju objašnjavanja situacije u vezi sa sadržajem pritužbe i postizanjem sporazumnog rješenja. Kineska vlada prihvatila je ponuđena savjetovanja koja su kasnije održana. Tijekom savjetovanja nije bilo moguće postići zajedničko rješenje. Međutim, uzete su u obzir primjedbe kineske vlade o nemogućnosti uvođenja kompenzacijskih mjera protiv programa navedenih u pritužbi. Nakon savjetovanja kineska vlada dostavila je svoja stajališta. 1.2. Usporedni antidampinški postupak (4) Komisija je 6. rujna 2012. objavom u Službenom listu Europske unije[4] najavila pokretanje antidampinškog postupka u vezi s uvozom u Uniju kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom iz Narodne Republike Kine. (5) Komisija je 6. lipnja 2013. Uredbom (EU) br. 513/2013[5] uvela privremenu antidampinšku pristojbu na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine („Privremena antidampinška uredba”). (6) Analize štete provedene u okviru tog antisubvencijskog i usporednog antidampinškog ispitnog postupka temelje se na istoj definiciji industrije Unije, predstavnika proizvođača Unije i razdoblju ispitnog postupka (RIP) i navele su na identične zaključke, osim ako je drugačije utvrđeno. To se smatralo primjerenim radi pojednostavljenja analize štete i postizanja dosljednosti nalaza za oba postupka. Zbog toga su primjedbe o aspektima štete koje su dostavljene u jednom od ta dva postupka uzete u obzir u oba postupka. 1.3. Evidentiranje (7) Nakon zahtjeva podnositelja pritužbe potkrijepljenog potrebnim dokazima, Komisija je 1. ožujka 2013. donijela Uredbu (EU) br. 182/2013 o uvjetovanju evidentiranjem uvoza kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i ključnih elemenata (tj. ćelija i pločica) podrijetlom ili poslanih iz Republike Kine od 6. ožujka 2013. (8) Neke zainteresirane strane tvrdile su da je odluka o evidentiranju uvoza neutemeljena jer nisu ispunjeni uvjeti iz članka 24. stavka 5. Osnovne uredbe. Međutim, te tvrdnje nisu potkrijepljene dokazima ili utemeljene na činjeničnim dokazima. U vrijeme donošenja odluke o obveznom evidentiranju uvoza Komisija je raspolagala dovoljnim dokazima prima facie koji opravdavaju potrebu za evidentiranjem uvoza, posebno nagli porast uvoza u apsolutnom iznosu i kao tržišnog udjela. Stoga su se tvrdnje u tom pogledu morale odbaciti. 1.4. Strane na koje se postupak odnosi (9) Komisija je o pokretanju ispitnog postupka službeno obavijestila podnositelje pritužbe, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike u NRK-u, tijela vlasti NRK-a i poznate uvoznike. Zainteresirane strane dobile su priliku iznijeti svoje stavove u pisanom obliku i zahtijevati saslušanje u roku određenom u Obavijesti o pokretanju postupka. (10) S obzirom na očito velik broj proizvođača izvoznika, proizvođača Unije i nepovezanih uvoznika, od svih se poznatih proizvođača izvoznika i nepovezanih uvoznika zatražilo da se jave Komisiji i dostave, kako je navedeno u Obavijesti o pokretanju postupka, osnovne podatke o svojim djelatnostima povezanima s dotičnim proizvodom tijekom razdoblja ispitnog postupka, kako je definirano u uvodnoj izjavi (38) u nastavku. Ti podaci zatraženi su u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe kako bi se Komisiji omogućilo odlučivanje o tome je li odabir uzoraka potreban te, ako jest, sam odabir uzoraka. Zatraženo je mišljenje i od tijela vlasti NRK-a. (a) Odabir uzoraka proizvođača izvoznika (11) Na početku je 121 kineski proizvođač izvoznik/skupina proizvođača dostavio/dostavila zatražene informacije i pristao/pristala na uključivanje u uzorak. Trgovačka društva koja surađuju predstavljaju više od 80 % ukupnog obujma kineskog izvoza. Na temelju podataka primljenih od proizvođača izvoznika i u skladu s člankom 27. Osnovne uredbe Komisija je prvotno predložila uzorak od sedam proizvođača izvoznika/skupina proizvođača izvoznika. (12) Odabrani uzorak od sedam skupina trgovačkih društava sastoji se od tri izvoznika koji surađuju s najvećim obujmom izvoza modula, dva izvoznika koji surađuju s najvećim obujmom izvoza ćelija i dva izvoznika koji surađuju s najvećim obujmom izvoza pločica. Uzorak od tih sedam skupina proizvođača izvoznika poslužio je kao osnova za određivanje razine subvencioniranja tih skupina i razine subvencioniranja svih proizvođača izvoznika koji surađuju, a koji nisu uključeni u uzorak, kako je utvrđeno člankom 15. stavkom 2. i člankom 15. stavkom 3. Osnovne uredbe. Kako je navedeno u uvodnoj izjavi (46) u nastavku, Komisija je u konačnoj fazi ispitnog postupka isključila pločice iz opsega proizvoda. Određena trgovačka društva uključena su u uzorak na temelju njihova najvećeg obujma izvoza pločica. Međutim, uzimajući u obzir činjenicu da je Komisija već ispitivala ta trgovačka društva, provjerila podatke koje su ta društva dostavila te osim toga i činjenicu da su sva ta društva imala značajan izvoz modula i/ili ćelija, nije se smatralo potrebnim izmijeniti uzorak. (13) Uzorak proizvođača izvoznika uključivao je na kraju osam društava/skupina. Razlog je u tome što je utvrđeno da društva Jinko Solar Co. Ltd i Renesola Jiangsu Ltd nisu povezana iako je prvotno bilo navedeno da jesu. (b) Odabir uzoraka proizvođača iz Unije (14) Komisija je u Obavijesti o pokretanju postupka objavila da je privremeno odabrala uzorak proizvođačâ iz Unije. Svi poznati proizvođači iz Unije i poznata udruženja proizvođača obaviještena su o odabiru privremenog uzorka proizvođača iz Unije. Privremeni uzorak činilo je devet proizvođača iz Unije od oko 215 proizvođača iz Unije koji su bili poznati prije pokretanja ispitnog postupka kao proizvođači istovjetnog proizvoda, odabranih na temelju najvećeg reprezentativnog obujma proizvodnje, uzimajući u obzir obujam prodaje i zemljopisni položaj koji su se razumno mogli ispitati u raspoloživom vremenu. Vodilo se računa da su uzorkom obuhvaćeni i vertikalno integrirani i neintegrirani proizvođači iz Unije. Zainteresirane strane također su pozvane da iznesu svoje stavove o privremenom uzorku. (15) Nekoliko zainteresiranih strana dostavilo je sljedeće prigovore o privremenom uzorku proizvođača iz Unije: i. neke strane tvrdile su da ograničene informacije dostavljene u pogledu privremeno odabranog uzorka nisu bile dostatne i onemogućile su im davanje smislenih primjedaba na predloženi uzorak. Posebno su kritizirale činjenicu da je identitet proizvođačâ iz Unije bio povjerljiv i zatražile su da se otkriju države članice u kojima se nalaze proizvođači iz Unije u uzorku, kao i udio proizvodnje odabranih proizvođača iz Unije u ukupnom obujmu proizvodnje fotonaponskih modula i ćelija te postotak proizvodnje i prodaje koji predstavljaju trgovačka društva u uzorku pojedinačno i prema uzorku u cjelini; ii. metoda upotrijebljena za odabir uzoraka osporavana je jer „miješa tri različita koraka”, odnosno potporu pokretanju ispitnog postupka, definiciju industrije Unije i odabir uzoraka. Stoga se tvrdilo da je bilo nejasno je li industrija Unije već bila definirana u trenutku odabira uzoraka te može li se stoga uzorak smatrati reprezentativnim. Bez definiranja industrije Unije u fazi odabira uzoraka, zainteresirane strane nisu mogle provjeriti je li privremeni uzorak bio reprezentativan i, stoga, može li se na temelju uzorka ispravno ocijeniti stanje industrije Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka kako je definirano u uvodnoj izjavi 38. u nastavku. Nadalje, tvrdilo se da nije bilo primjereno odabrati privremeni uzorak na temelju odgovora proizvođača iz Unije na ispitivanje potpore pokretanju ispitnog postupka; iii. tvrdilo se i da je privremeni uzorak odabran samo na temelju trgovačkih društava koja su izrazila potporu ovom ispitnom postupku; iv. jedna strana tvrdila je da se, s obzirom na to da su vertikalno integrirana trgovačka društva uključena u privremeni uzorak, obujam proizvodnje ćelija može izračunati dvostruko ili trostruko, što baca sumnju na ukupnu reprezentativnost uzorka. Zatražila je da bi se za vertikalno integrirane proizvođače trebao računati samo obujam proizvodnje modula, ali ne i obujam ćelija; v. ista strana tvrdila je da su podaci na kojima se temeljio odabir uzorka barem djelomično bili nepouzdani, što bi moglo utjecati na reprezentativnost privremenog uzorka u cjelini; vi. jedna strana dostavila je popis koji navodno sadrži oko 150 dodatnih proizvođača istovjetnog proizvoda iz Unije, tvrdeći da ih je trebalo uzeti u obzir za potrebe odabira uzorka proizvođačâ iz Unije. (16) Argumenti strana razmotreni su kako slijedi: proizvođači iz Unije zatražili su da njihovi nazivi budu povjerljivi zbog rizika od protumjera. Doista su postojale stvarne prijetnje da bi proizvođači iz Unije mogli ugroziti svoje poslovanje u Uniji i izvan nje. Komisija je smatrala da su ti zahtjevi bili dostatno potkrijepljeni te ih je odobrila. Objavom mjesta ili udjela proizvodnje i prodaje pojedinih proizvođača iz Unije odabranih u uzorak mogao bi se jednostavno otkriti identitet dotičnog proizvođača i zahtjevi se u tom pogledu moraju odbaciti. (17) Komisija nije „pomiješala” utvrđivanje potpore pokretanju ispitnog postupka, utvrđivanje industrije Unije i odabir privremenog uzorka jer su ti koraci bili neovisni jedan od drugog i o njima se odlučivalo zasebno. Nije se pokazalo u kojoj je mjeri korištenje podataka o proizvodnji i prodaji koje su dostavili proizvođači iz Unije u kontekstu ispitivanja potpore pokretanju ispitnog postupka utjecalo na reprezentativnost uzorka. Prilikom pokretanja postupka industrija Unije bila je privremeno definirana. Sve raspoložive informacije o proizvođačima iz Unije, uključujući informacije dane u pritužbi i podatke prikupljene od proizvođača iz Unije i ostalih strana prije pokretanja ispitnog postupka, upotrijebljene su kako bi se privremeno utvrdila ukupna proizvodnja Unije tijekom razdoblja ispitnog postupka, kako je definirano u uvodnoj izjavi (38) u nastavku. (18) Svi proizvođači iz Unije koji su odgovorili na upitnik o potpori pokretanju ispitnog postupka smatrali su se uzorkom, bez obzira na to jesu li podržali ispitni postupak, protivili mu se ili nisu izrazili mišljenje. Stoga je ta tvrdnja odbačena. (19) Pitanje dvostrukog/trostrukog računanja razmatrano je prilikom odabira privremenog uzorka. Činilo se da se isključivanjem proizvodnje i prodaje ćelija vertikalno integriranih proizvođača iz Unije ne bi uzeo u obzir dio proizvodnje ćelija koji se prodaje na slobodnom tržištu. Stoga se smatralo da se isključivanjem prodaje ćelija iz ukupnog obujma proizvodnje ne bi nužno došlo do reprezentativnijeg uzorka. Nadalje, reprezentativnost uzorka nije utvrđena samo na temelju obujma proizvodnje, već i na temelju zemljopisne rasprostranjenosti i jednake zastupljenosti vertikalno integriranih i neintegriranih proizvođača. Relativna reprezentativnost obujma proizvodnje izračunana je na razini svake vrste istovjetnog proizvoda. Na temelju toga smatralo se da je metodologija upotrijebljena za odabir privremenog uzorka razumna i stoga se u pogledu proizvoda iz ispitnog postupka u cjelini uzorak smatrao reprezentativnim za industriju Unije. Stoga je te tvrdnja odbačena. Što se tiče pouzdanosti podataka, uzorak je odabran na temelju informacija dostupnih u trenutku odabira uzorka kako je predviđeno člankom 27. Osnovne uredbe. U pogledu pouzdanosti podataka upotrijebljenih u potporu pokretanju ispitnog postupka, tijekom ispitnog postupka nisu pronađeni dokazi da su podaci prikupljeni prije pokretanja postupka bili znatno manjkavi. Stoga se može razumno pretpostaviti da je temelj na kojem je odabran privremeni uzorak bio dostatno pouzdan. Stoga je ta tvrdnja odbačena. (20) Kad je riječ o popisu oko 150 dodatnih proizvođača iz Unije, treba napomenuti da je ta informacija dostavljena daleko nakon roka određenog za primjedbe zainteresiranih strana o odabiru privremenog uzorka i javljanje proizvođača iz Unije te dostavljanje zahtjeva za uključivanje u uzorak. Štoviše, oko 30 proizvođača iz Unije navedenih na tom popisu bili su de facto poznati Komisiji u trenutku odabira uzorka. Nadalje, svi proizvođači iz Unije koji su se javili nakon objave Obavijesti o pokretanju postupka razmotreni su prilikom odabira uzorka. Stoga to nije utjecalo na reprezentativnost uzorka. Stoga je ta tvrdnja odbačena. (21) Nakon primitka primjedaba preispitan je sastav uzorka jer su postojale naznake da jedno od odabranih trgovačkih društava nije moglo u potpunosti surađivati. Kako bi se zadržala razina reprezentativnosti uzorka, odabran je dodatan proizvođač iz Unije. Taj preispitani uzorak sastojao se stoga od deset trgovačkih društava odabranih na temelju najvećeg reprezentativnog obujma za svaku razinu proizvodnje, uzimajući u obzir obujam prodaje na tržištu Unije i zemljopisni položaj koji bi se objektivno mogli ispitati u raspoloživom roku. Nakon isključivanja pločica iz definicije dotičnog proizvoda te stoga iz opsega ovog ispitnog postupka (vidi uvodne izjave od (42) do (46) i (349) u nastavku) uzorak je činilo osam društava. Kao rezultat toga, preispitani uzorak proizvođača iz Unije predstavljao je, izraženo kao postotak ukupne proizvodnje Unije, između 18 i 21 % za module i između 17 i 24 % za ćelije te je obuhvatio vertikalno integrirana i neintegrirana trgovačka društva. S obzirom na to da bi točan postotak omogućio izračun obujma proizvodnje prethodno navedenog dodatnog proizvođača iz Unije i tako bi se mogao otkriti njegov identitet, nisu se mogli objaviti točni postotci. (22) Proizvođači iz Unije koji su Komisiji dostavili informacije potrebne za odabir uzorka u ovom antisubvencijskom postupku podudaraju se s proizvođačima iz Unije koji su dostavili mjerodavne informacije u usporednom antidampinškom ispitnom postupku koji je u tijeku. Nadalje, svi proizvođači iz Unije koji su uključeni u konačni uzorak u antidampinškom ispitnom postupku dostavili su u ovom antisubvencijskom postupku mjerodavne informacije na temelju kojih je Komisiji omogućen odabir uzorka. Stoga se smatralo primjerenim da u oba postupka konačni uzorci proizvođača iz Unije budu identični. (23) Kineska vlada ponovno je u svojim tvrdnjama naglasila da upotreba klauzule o povjerljivosti imena podnositelja pritužbi i proizvođačâ iz Unije u uzorku nije opravdana. Kao što je već navedeno u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe, proizvođači iz Unije zatražili su da njihova imena budu povjerljiva zbog rizika od protumjera. Komisija je smatrala da su ti zahtjevi bili dostatno potkrijepljeni te ih je odobrila. Informacije koje su dostavljene Komisiji kako bi se dokazao rizik od protumjera ne mogu se objaviti trećim stranama jer bi takva objava bila u suprotnosti sa svrhom zahtjeva za povjerljivošću. Nadalje, u slučaju ako je, kao što je priopćila kineska vlada, određeni proizvođač Unije ponovno procijenio svoj položaj i otkrio svoj identitet podnošenjem zahtjeva za pokretanje sudskog postupka protiv Privremene uredbe, nema razloga za objavljivanje informacija na temelju kojih je bila zajamčena anonimnost jer je identitet otkriven. (24) Nakon konačne objave Kineska gospodarska komora za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda (dalje u tekstu „CCCME”) ponovila je svoje argumente u vezi s metodom upotrijebljenom za odabir privremenog uzorka proizvođača iz Unije. Posebno je tvrdila da institucije nisu uzele u obzir 120 proizvođača. Komisija je na to pitanje već odgovorila u uvodnoj izjavi (9) Privremene uredbe. Nadalje, institucije su provjerile djelatnosti društava koja su se nalazila na tom popisu. Pokazalo se da se na popisu uglavnom nalaze ugraditelji, distributeri, povezani uvoznici i proizvođači izvoznici u Kini, Tajvanu i Indiji. Stoga nije bilo moguće dokazati da su institucije previdjele znatan broj proizvođača iz Unije. Osim toga, CCCME nije osporio ukupnu proizvodnju Unije dostavljanjem različitih podataka, a nije ni dostavio dokaze o tome da je reprezentativnost uzorka mogla biti narušena jer ni jedan navodni dodatni proizvođač iz Unije ne bi bio uključen u uzorak da je bio poznat Komisiji. (c) Odabir uzoraka nepovezanih uvoznika (25) Od oko 250 nepovezanih uvoznika koje je prijavio podnositelj pritužbe i s kojima je Komisija stupila u kontakt, dvadeset strana odgovorilo je na obrazac o odabiru uzorka priložen uz Obavijest o pokretanju postupka: dvanaest u vezi s modulima, a jedna u vezi s ćelijama. Osim toga, javilo se sedam drugih strana, ali one nisu dostavile podatke o uvozu ni o ponovnoj prodaji dotičnog proizvoda. U skladu s člankom 27. Osnovne uredbe uzorak je odabran tako da obuhvaća najveći mogući reprezentativni obujam uvoza koji je bilo moguće razumno ispitati u raspoloživom roku. Na temelju toga odabran je uzorak nepovezanih uvoznika koji se sastojao od dva uvoznika modula i jednog uvoznika ćelija, što je predstavljalo od 2 do 5 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje. Međutim, nakon primitka odgovora na upitnik postalo je jasno da su temeljna djelatnost jednoga od tri uvoznika de facto solarne instalacije, a ne trgovina dotičnim proizvodom. Kad je riječ o drugom uvozniku, njegova djelatnost bila je uvoz modula, a ne uvoz ćelija. Unatoč tome, kvaliteta dostavljenih informacija u njegovom odgovoru na upitnik nije bila zadovoljavajuća za njihovo uključivanje u analizu nepovezanih uvoznika. Osim toga, u ispitnom postupku pokazalo se da je većina uvoza dotičnog proizvoda ušla na tržište Unije preko trgovačkih društava povezanih s proizvođačima izvoznicima iz NRK-a ili preko društava za ugradnju ili razvoj projekata. (26) Nakon uvođenja privremenih antidampinških mjera u usporednom antidampinškom ispitnom postupku Komisija je stupila u kontakt s drugim uvoznicima koji su već surađivali u fazi pokretanja ispitnog postupka dostavljanjem osnovnih informacija o svojim djelatnostima povezanima s proizvodom iz ispitnog postupka tijekom razdoblja ispitnog postupka, što je navedeno u Obavijesti o pokretanju postupka. Svrha toga bila je utvrditi mogućnost povećanja uzorka nepovezanih uvoznika. Javilo se šest trgovačkih društava, koja se smatraju nepovezanim uvoznicima, a trguju dotičnim proizvodom (tj. proizvod kupuju i zatim ga preprodaju) i bila su spremna dalje surađivati u okviru ispitnog postupka. Od tih šest društava pet ih je odgovorilo u roku. Od pet primljenih odgovora samo tri su bila dostatno ispunjena i omogućila smislenu ocjenu. Na temelju toga povećan je uzorak nepovezanih uvoznika i sada je obuhvaćao četiri uvoznika modula koji su činili 2 % do 5 % ukupnog uvoza iz dotične zemlje. S obzirom na strukturu nepovezanih uvoznika koji su većinom mala i srednje velika trgovačka društva te imajući u vidu ograničena sredstva kojima raspolažu institucije nije bilo moguće imati uzorak koji bi predstavljao veći udio. (d) Odgovori na upitnik i provjere (27) Komisija je poslala upitnike predstavnicima NRK-a (uključujući posebne upitnike za Kinesku razvojnu banku, Kinesku izvozno-uvoznu banku, Kinesku banku, Šangajsku banku, Sinosure, ostale mjerodavne financijske institucije i proizvođače polisilicija, stakla i aluminija u državnom vlasništvu koji su dotičnoj industriji tijekom razdoblja ispitnog postupka dobavljali te sirovine), osmorici proizvođača izvoznika iz NRK-a u uzorku, ostalim proizvođačima izvoznicima iz NRK-a koji su to zatražili, kao i proizvođačima iz Unije u uzorku, nepovezanim uvoznicima u uzorku te subjektima koji se nalaze više ili niže u poslovnom lancu i njihovim udruženjima koji su se javili u rokovima određenima u Obavijesti o pokretanju postupka. Komisija je, također, stupila u kontakt s reprezentativnim udruženjem potrošača. (28) Odgovori na upitnike primljeni su od kineske vlade, svih proizvođača izvoznika u uzorku i njihovih povezanih društava u NRK-u, pet proizvođača izvoznika koji su zatražili individualno ispitivanje, svih proizvođača iz Unije u uzorku, svih nepovezanih uvoznika iz Unije u uzorku i 21 subjekta koji se nalazi više ili niže u poslovnom lancu te tri njihova udruženja. (29) Komisija je tražila i provjerila sve informacije koje je smatrala neophodnima za utvrđivanje subvencioniranja, nastale štete i interesa Unije. Posjeti radi provjere obavljeni su u poslovnim prostorima sljedećih državnih tijela vlasti i financijskih institucija, društava u uzorku, jednog nepovezanog uvoznika, dvaju subjekata koji se nalaze više u poslovnom lancu i četiri subjekata koji se nalaze niže u poslovnom lancu, udruženja i jednog nezavisnog savjetnika: (a) Vlada Narodne Republike Kine – Ministarstvo trgovine Kine, Peking, Kina, – Banka Huaxia, Peking, Kina, – Kineska razvojna banka, Peking, Kina, – Kineska izvozno-uvozna banka, Peking, Kina, – Kineska izvozno-kreditna agencija (SINOSURE), Peking, Kina; (b) proizvođači iz Unije – osam proizvođačâ iz Unije u uzorku; (c) Skupine proizvođača izvoznika (i povezanih društava) u NRK-u – Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd., Kina, – Delsolar (Wujiang) Ltd. (Wujiang) Co. Ltd., Kina, – Jiangxi LDK Solar Hi-tech Co. Ltd., Kina, – JingAo Group, Kina, – Wuxi Suntech Power Co. Ltd, PRC Power Co. Ltd, Kina, – Yingli Green Energy Holding Company, Kina, – Zhejiang Yuhui Solar Energy Source Co. Ltd i Renesola Jiangsu Ltd, Kina, – Jinko Solar Co Ltd, Kina; (d) Nepovezani uvoznik u Uniji – IBC SOLAR AG, Bad Staffelstein, Njemačka; (e) Subjekti koji se nalaze više u poslovnom lancu – Roth & Rau AG, Hohenstein-Ernsthal, Njemačka, – WACKER Chemie AG, Burghausen, Njemačka; (f) Subjekti koji se nalaze niže u poslovnom lancu – Juwi Solar GmbH, Worrstadt, Njemačka, – ValSolar SL, Badajoz, Španjolska, – Jayme de la Costa, Pedroso, Portugal, – Sunedison Spain Construction, Madrid, Španjolska; (g) Udruženja – Europsko udruženje fotonaponske industrije (EPIA), Bruxelles, Belgija; (h) Nezavisni savjetnik – Europressedienst, Bonn, Njemačka. (30) Primjedbe koje su dostavile zainteresirane strane razmotrene su i prema potrebi uzete u obzir. (31) Savez za pristupačnu solarnu energiju („AFASE”), koji zastupa uvoznike te subjekte koji se nalaze niže ili više u poslovnom lancu doveo je u pitanje pravnu osnovu posjeta obavljenog u poslovnim prostorima Europressediensta, tvrdeći da u skladu s člankom 26. Osnovne uredbe nezavisni savjetnik nije zainteresirana strana. Međutim, nalazi bi se trebali, kad god je to moguće, temeljiti na pouzdanim i provjerljivim podacima. Europressedienst je na temelju ugovora dostavio informacije o makroekonomskim pokazateljima. Komisija je provela provjere na licu mjesta u svojim poslovnim prostorima zbog načela dobrog upravljanja kako bi se provjerila pouzdanost i točnost podataka na kojima je Komisija utemeljila svoje nalaze. (32) Kineska vlada tvrdila je da su povrijeđena njezina prava na obranu u vezi s pristupom otvorenom spisu koji je zainteresiranim stranama radi provjere stavljen na raspolaganje jer (i.) su bez opravdanog razloga nedostajale informacije iz spisa koji nije povjerljiv ili nisu dostavljeni dovoljno detaljni sažeci ili, iznimno, nisu navedeni razlozi nedostavljanja sažetka koji nije povjerljiv, (ii.) je nedostajala verzija koja nije povjerljiva cjelokupnih odgovora proizvođača iz Unije na upitnik i (iii.) se previše kasnilo u stavljanju na raspolaganje verzija koje nisu povjerljive odgovora proizvođača iz Unije na upitnik zainteresiranim stranama. (33) (i.) U pogledu tvrdnje da su iz otvorenog spisa nedostajale informacije zainteresirana strana nije navela na koju se informaciju poziva. (ii.) Bila je netočna njezina tvrdnja da nije stavljena na raspolaganje verzija koja nije povjerljiva svih odgovora proizvođača iz Unije na upitnik. (iii.) U pogledu kašnjenja prilikom stavljanja na raspolaganje verzija koje nisu povjerljive odgovora proizvođača iz Unije u uzorku na upitnik, dotičnoj strani objašnjeno je da su upitnici dodani spisu koji nije povjerljiv tek nakon što je provjerena cjelovitost i smislenost njihovih sažetaka. Kako bi se osiguralo pravo proizvođača iz Unije na anonimnost, utvrđeno je i da verzije upitnika koje nisu povjerljive doista nisu otkrile identitet dotičnih proizvođača iz Unije. Stoga je u nekim slučajevima bilo potrebno da strane koje su dostavile verzije koje nisu povjerljive na odgovarajući način isprave te verzije prije njihova stavljanja na raspolaganje drugim zainteresiranim stranama. (34) U svakom slučaju smatra se da to ni na koji način nije utjecalo na pravo zainteresiranih strana na obranu. Komisija je svim zainteresiranim stranama na vrijeme dala mogućnost odgovora na informacije iz spisa otvorenog radi provjere kako bi se prije donošenja bilo kojih zaključaka u ispitnom postupku uzele u obzir njihove primjedbe ako su potkrijepljene i opravdane. Zainteresirane strane mogle su iznijeti primjedbe na upitnike proizvođačâ iz Unije u uzorku i nakon privremene i konačne objave. Stoga, iako se objave i pristup zainteresiranih strana otvorenom spisu radi provjere temelje na različitim zakonskim odredbama, treba napomenuti da su zainteresirane strane imale mnogobrojne mogućnosti iznošenja primjedaba na sve informacije koje je dostavila bilo koja od strana u ispitnom postupku. Stoga se ta tvrdnja morala odbaciti. (35) Sve zainteresirane strane obaviještene su o bitnim činjenicama i okolnostima na temelju kojih se namjeravalo preporučiti uvođenje kompenzacijskih pristojbi na uvoz kristalnih silicijskih fotonaponskih modula i njihovih ključnih elemenata (tj. ćelija) podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine („konačna objava”). Svim je stranama odobreno razdoblje unutar kojeg su mogle podnijeti primjedbe na konačnu objavu. (36) Primjedbe koje su dostavile zainteresirane strane razmotrene su i prema potrebi uzete u obzir. 1.5. Prihvaćanje preuzimanja obveze s obzirom na konačne pristojbe (37) Nakon konačne objave Komisija je od proizvođača izvoznika i Kineske gospodarske komore za uvoz i izvoz strojeva i elektroničkih proizvoda primila izmijenjenu ponudu za preuzimanje obveze kojom je obuhvaćen i usporedni antidampinški ispitni postupak. Odlukom Komisije 2013/XXX/EU od XX. studenoga 2013. Komisija je potvrdila da prihvaća navedeno preuzimanje obveze. 1.6. Razdoblje ispitnog postupka i razmatrano razdoblje (38) Ispitni postupak o subvencioniranju i šteti obuhvatio je razdoblje od 1. srpnja 2011. do 30. lipnja 2012. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”). Ispitivanje kretanja koja su važna za procjenu štete obuhvatilo je razdoblje od 1. siječnja 2009. do kraja RIP-a („razmatrano razdoblje”). 2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD 2.1. Dotični proizvod (39) Dotični proizvod definiran je u fazi pokretanja postupka kao kristalni silicijski fotonaponski moduli ili ploče te ćelije i pločice vrste koja se koristi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili poslani iz NRK-a. Debljina ćelija i pločica ne prelazi 400 mikrometara. Navedeni je proizvod trenutačno obuhvaćen oznakama KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90. (40) Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda: – solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije, – tankoslojni fotonaponski proizvodi, – kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba upotrebljava električnu energiju proizvedenu pomoću integrirane kristalne silicijske fotonaponske ćelije ili ćelija. 2.2. Istovjetni proizvod (41) U ispitnom postupku pokazalo se da dotični proizvod kao i proizvod koji proizvodi industrija Unije i koji se prodaje u Uniji imaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva te jednaku osnovnu krajnju upotrebu. Stoga se ti proizvodi smatraju istovjetnima u smislu članka 2. točke (c) Osnovne uredbe. 2.3. Tvrdnje u vezi s opsegom proizvoda 2.3.1. Izuzeće pločica (42) Zainteresirane strane tvrdile su da iz opsega proizvoda treba izuzeti pločice jer one nemaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva kao ćelije i moduli. Uz argumente iznesene prije objave Privremene antidampinške uredbe iznesena su u vezi s tim i dva dodatna argumenta. (43) Prvo, zainteresirane strane tvrdile su da se pločice mogu rabiti i za druge namjene osim za proizvodnju ćelija, posebno za proizvodnju integriranih sklopova i ostalih mikrouređaja. Napominje se s tim u vezi da nisu sve pločice obuhvaćene opsegom proizvoda u ovom ispitnom postupku, koji je ograničen na „pločice vrste koja se rabi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama” te da „debljina tih pločica ne prelazi 400 mikrometara”. Iako se pločice rabe i za druge primjene, ispitni postupak nikad nije obuhvaćao pločice koje se rabe u proizvodnji drugih proizvoda poput integriranih sklopova. Osim toga, nije se javio ni jedan proizvođač, uvoznik ili korisnik na tržištu drugih vrsta pločica i tvrdio da će se na njegove pločice primjenjivati obvezno evidentiranje ili privremene antidampinške pristojbe. Stoga je zaključeno da navedene druge vrste pločica nisu obuhvaćene opsegom proizvoda iz ovog ispitnog postupka. Time se istovremeno pokazalo da krajnja upotreba pločica nije nužno ista kao krajnja upotreba ćelija i modula. (44) Drugo, tvrdi se da neprerađene pločice nemaju nijedno od bitnih električnih svojstava kojima se solarne ćelije i moduli razlikuju od ostalih proizvoda. Osobito, pločice nemaju sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčeve svjetlosti, što je ključno svojstvo kristalnih fotonaponskih ćelija i modula. (45) U ispitnom postupku se doista pokazalo da pločica tek nakon prerade u ćeliju može proizvoditi električnu energiju iz sunčeve svjetlosti. Pretvorba se provodi pomoću ćelija koje apsorbiraju svjetlost i pretvaraju je u električnu energiju preko kristalnog silicija. Ćelije imaju pozitivno-negativne spojeve za prikupljanje i prijenos električne energije koju proizvede jedna ćelija. Moduli se sastavljaju tako da se ćelije spoje s plošnim žicama ili metalnim trakama u niz ćelija. Nizovi se laminiraju između ploča. Većinom se na vrhu koristi staklo, a na dnu polimerna potporna ploča. Obično se sastavljaju okviri tako da se omogući ugradnja (npr. na krovovima). Moduli mogu imati invertere. (46) Zaključeno je da bi se pločice zbog različitih osnovnih fizičkih i tehničkih svojstava, definiranih tijekom ispitnog postupka, među ostalim, kao mogućnost proizvodnje električne energije iz sunčeve svjetlosti, morale isključiti iz definicije dotičnog proizvoda, a time i iz opsega ovog ispitnog postupka. 2.3.2. Fizička, kemijska i tehnička svojstva i krajnja upotreba (47) Nekoliko je zainteresiranih strana tvrdilo da se ispitnim postupkom ne mogu obuhvatiti dva proizvoda s različitim fizičkim, kemijskim i tehničkim svojstvima te bi stoga moduli i ćelije trebali biti predmetom dvaju zasebnih ispitnih postupaka. Štoviše, tvrdili su da nije jasno obuhvaća li ispitni postupak jedan jedinstveni proizvod ili dva zasebna proizvoda i da stoga ne mogu u potpunosti braniti svoje interese. (48) Proizvodnja ćelija i modula jest jedan jedinstveni proizvodni postupak s različitim koracima proizvodnje. Ćelije određuju svojstva gotovog proizvoda (tj. modulâ). U ispitnom postupku pokazalo se da je proizvodnja ćelija izravno i isključivo namijenjena proizvodnji modula; moduli i ćelije imaju jednaka fizička, kemijska i tehnička svojstva (određena rabljenom sirovinom) i jednake osnovne krajnje upotrebe, tj. prodaju se za ugradnju u fotonaponske solarne sustave. Djelovanje modula izravno je povezano s djelovanjem ćelija. (49) U Obavijesti o pokretanju postupka jasno je rečeno da moduli i ćelije čine proizvod obuhvaćen ispitnim postupkom. Zainteresirane strane su stoga u potpunosti mogle braniti svoje interese na temelju takve definicije dotičnog proizvoda. Na temelju toga argumenti se odbacuju. 2.3.3. Različita nomenklatura (50) Nadalje se tvrdilo da se moduli i ćelije ne mogu smatrati jedinstvenim proizvodom jer imaju nekoliko različitih osmeroznamenkastih oznaka KN, šesteroznamenkasti podbroj i četveroznamenkasti tarifni broj HS. U tom pogledu napominje se da se ćelije i moduli mogu uvrstiti pod carinski broj 8541 40 90, a carinski brojevi pod brojem 8501 namijenjeni su općenito za električne generatore, a ne posebno za solarne proizvode. Na temelju toga tvrdnja je odbačena. 2.3.4. Dodana vrijednost ćelija (51) Nekoliko strana tvrdilo je da dodana vrijednost u postupku pretvorbe u ćelije čini najveći dio vrijednosti modula i stoga se ćelije moraju smatrati zasebnim proizvodom. (52) U ispitnom postupku pokazalo se da je proizvodnja ćelija tehnološki najsofisticiraniji dio postupka proizvodnje. Međutim, pokazalo se i da su dva stupnja proizvodnje međusobno povezana i da dodana vrijednost nije sadržana u konkretnoj fazi proizvodnog postupka, nego je raširena na cijeli postupak proizvodnje. Na temelju toga tvrdnja je odbačena. 2.3.5. Zasebna prodajna tržišta (53) Neke zainteresirane strane tvrdile su da moduli i ćelije imaju zasebna prodajna tržišta i da bi se stoga trebali smatrati različitim proizvodima, što pokazuje i činjenica da veliki broj proizvođača nije vertikalno integriran. (54) Moduli i ćelije ne mogu se smatrati zasebnim proizvodima čije se cijene mijenjaju samo ovisno o tržišnim čimbenicima. Zapravo su njihove cijene usko povezane i pod utjecajem su cijene polisilicija. Isto tako, kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (49), dotični proizvod proizvodi se u jedinstvenom postupku proizvodnje s različitim koracima. Činjenica da neki proizvođači nisu vertikalno integrirani posljedica je samo poslovne odluke i ekonomije razmjera te ne mijenja ovaj zaključak. Na temelju toga argument se morao odbaciti. 2.3.6. Krajnja upotreba i zamjenjivost (55) Nekoliko zainteresiranih strana tvrdilo je da se moduli i ćelije moraju smatrati različitim proizvodima jer imaju drukčiju krajnju upotrebu i nisu međusobno zamjenjivi. (56) Kako je prethodno navedeno, u ispitnom postupku pokazalo se da je postupak proizvodnje ćelija i modula jedinstven proizvodni postupak i stoga pitanje zamjenjivosti različitih koraka jedinstvenog proizvodnog postupka nije primjenjivo. Štoviše, moduli i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu, odnosno pretvorbu sunčeve svjetlosti u električnu energiju, i stoga se ne mogu koristiti za druge primjene. 2.3.7. Distribucijski kanali (57) Jedna zainteresirana strana tvrdila je da moduli i ćelije nemaju jednake distribucijske kanale i da se stoga ne mogu smatrati jedinstvenim proizvodom. U ispitnom postupku pokazalo se da se moduli i ćelije mogu distribuirati unutar različitih ili sličnih distribucijskih kanala. Međutim, glavni kriteriji za definiranje jedinstvenog proizvoda jesu jednaka fizička, kemijska i tehnička svojstva i krajnja upotreba. Uzimajući u obzir uvodne izjave od (47) do (49), zaključuje se da se stoga različiti distribucijski kanali ne smatraju odlučujućim elementom. Stoga bi se argument morao odbaciti. 2.3.8. Percepcija potrošača (58) Tvrdilo se da se moduli i ćelije bitno razlikuju u smislu percepcije potrošača i stoga se ne bi trebali smatrati jedinstvenim proizvodom. (59) Kako je prethodno navedeno, glavni kriteriji za definiranje jedinstvenog proizvoda jesu jednaka fizička, kemijska i tehnička svojstva i krajnja upotreba. Uzimajući u obzir uvodne izjave od (47) do (49), zaključuje se da se stoga različita percepcija potrošača ne smatra odlučujućim elementom. Stoga bi se argument morao odbaciti. 2.3.9. Razdvojeno ispitivanje za ćelije i module (60) Zainteresirane strane ponovile su da ćelije i moduli nisu jedinstven proizvod i da bi se stoga trebali procjenjivati razdvojeno. Za razliku od pločica, ćelije i moduli doista imaju jednako osnovno svojstvo, tj. sposobnost proizvodnje električne energije iz sunčeve svjetlosti. Stoga su te tvrdnje odbačene. (61) Nakon konačne objave jedan izvoznik tvrdio je da ćelije same po sebi ne mogu proizvoditi električnu energiju. Za to ih je navodno potrebno integrirati u module. Međutim, kapacitet za proizvodnju električne energije iz sunčeve svjetlosti koji ima svaka ćelija sama po sebi obično iznosi 4W. Iako bi ta snaga bila nedostatna za većinu primjena koje nalažu sklapanje višestrukih ćelija u module, to ne znači da ćelija sama po sebi već nema kapacitet za proizvodnju električne energije. (62) Nakon konačne objave jedan izvoznik tvrdio je i da ćelije nisu samo druga vrsta modula nego potpuno različiti proizvod. Ćelija je zapravo ključna komponenta modula. Jasno je da ćelija kao ključna komponenta nije „potpuno različiti proizvod” jer, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (60), moduli i ćelije imaju jednako osnovno svojstvo proizvodnje električne energije iz sunčeve svjetlosti. (63) Ista strana osim toga tvrdila je da je razlika između ćelija i modula uzeta u obzir kada su odabrani uzorci proizvođača iz Unije i kineskih izvoznika. Za module i ćelije je stoga trebalo utvrditi različite stope pristojba. U tom pogledu potvrđeno je da je razlika između modula i ćelija doista uzeta u obzir pri odabiru uzorka proizvođača iz Unije i kineskih izvoznika, kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (10) i (14) Privremene antidampinške uredbe. Međutim, to je učinjeno samo kako bi se osigurala reprezentativnost uzorka i samo po sebi ne znači da se ćelije i moduli ne bi trebali smatrati jedinstvenim dotičnim proizvodom ili da je potrebno utvrditi zasebne stope pristojba za ćelije i module. Doista, kako bi se osigurala reprezentativnost uzorka za sve vrste proizvoda pri odabiru uzorka bilo je važno razlikovati ćelije i module. Nadalje, s obzirom na to da je postojao određeni stupanj nesigurnosti u vezi s pitanjem trebaju li se ćelije i moduli smatrati jednim proizvodom ili dvama zasebnim proizvodima, bilo je potrebno osigurati reprezentativnost za oba moguća ishoda. (64) Proizvođači izvoznici tvrdili su da činjenica da se preuzimanjem obveze određuju različite najniže uvozne cijene i obujam uvoza za ćelije i module navodno potvrđuje da su to različiti proizvodi za koje su potrebna dva različita ispitna postupka. Međutim, različite najniže uvozne cijene samo su naznaka da su ćelije i moduli različite skupine vrsta proizvoda koji se prodaju po različitim cijenama. Stoga, kako bi najniže uvozne cijene imale značaj, potrebno je utvrditi različite cijene. (65) Osim toga, činjenica da su ćelije i moduli različite skupine vrsta proizvoda nije sama po sebi relevantna za definiciju dotičnog proizvoda. Za definiciju dotičnog proizvoda dovoljno je da proizvodi imaju jednaka osnovna svojstva i krajnju upotrebu, kao što je slučaj s modulima i ćelijama kako je opisano u uvodnoj izjavi (46) odnosno (71). (66) Kineska vlada tvrdila je da pri procjeni jesu li ćelije i moduli jedinstven dotični proizvod nije obuhvaćen izvjestan broj kriterija koje je utvrdilo Žalbeno tijelo u predmetu EZ – azbest[6]. Ti kriteriji upotrebljavaju se za definiciju „istovjetnog proizvoda”, a ne dotičnog proizvoda. Drugim riječima, ti se kriteriji moraju upotrijebiti za definiciju istovjetnog proizvoda, na primjer istovjetnog proizvoda koji proizvodi industrija Unije i koji se potom uspoređuje s dotičnim proizvodom koji izvoze kineski proizvođači izvoznici. Ti kriteriji stoga nisu primjereni za definiciju dotičnog proizvoda. U svakom slučaju institucije smatraju da primjena kriterija upotrijebljenih u predmetu EZ – azbest na definiciju dotičnog proizvoda u ovom slučaju ne bi dovela do različitog ishoda. Prvi i drugi kriterij (svojstva, vrsta i kvaliteta odnosno krajnje upotrebe) istovjetni su kriterijima fizičkih, kemijskih i tehničkih svojstava i krajnjih upotreba iz prethodnih uvodnih izjava. Treći kriterij (ukus i navike potrošača) u ovom slučaju nije koristan jer su ćelije ključna komponenta modula; u pogledu četvrtog kriterija, razvrstavanja u carinsku tarifu, napominje se da se ćelije i moduli mogu uvrstiti pod carinski broj 8541 40 90, a carinski brojevi pod brojem 8501 namijenjeni su općenito za električne generatore, a ne posebno za solarne proizvode. (67) Ostale zainteresirane strane tvrdile su da objektivna primjena kriterija koje je u prijašnjim predmetima[7] utvrdio Sud navodno dovodi do zaključka da su moduli i ćelije različiti proizvodi. S tim u vezi napominje se da je Sud naveo samo nekoliko kriterija koji se mogu uzeti u obzir, tj. nije obavezno upotrijebiti sve kriterije u svim slučajevima jer neki od njih možda nisu relevantni. Ti su se kriteriji procjenjivali u uvodnim izjavama od (27) do (39) Privremene antidampinške uredbe kojom je utvrđeno da određeni broj kriterija u ovom slučaju nije relevantan. U predmetu Brosmann procjena o tome pripadaju li različite vrste cipela „dotičnom proizvodu” izvršena je također na temelju samo tri kriterija za koje je utvrđeno da su relevantni. Budući da zainteresirane strane nisu dostavile obrazloženje svojeg mišljenja da objektivna primjena kriterija dovodi do zaključka da su moduli i ćelije različiti proizvodi, ta se tvrdnja ne može prihvatiti. (68) Osim toga, podsjeća se da su osnovne krajnje upotrebe ćelija i modula jednake, tj. prodaju se za uključivanje u fotonaponske solarne sustave. Djelovanje modula izravno je povezano s djelovanjem ćelija, kao što se navodi u uvodnoj izjavi (28) Privremene antidampinške uredbe. (69) Jedna zainteresirana strana tvrdila je da se isključivanjem pločica iz opsega dotičnog proizvoda te zbog znatne obrade za dobivanje modula od ćelija odbacuje i argument da ćelije i moduli imaju jednake krajnje upotrebe. Tvrdi se i da se procjena da moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na pretpostavci da je postupak proizvodnje isti za pločice, module i ćelije. (70) Prvo, zaključak da se procjena da moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na postupku proizvodnje jest pogrešan. Iako su obje tvrdnje doista u istoj uvodnoj izjavi (36) Privremene antidampinške uredbe, to ne znači da se jedan zaključak temelji na drugoj pretpostavci. Riječ „štoviše” kojom su odvojene dvije tvrdnje jasno upućuje na to da se druga tvrdnja ne temelji na prvoj. Osim toga, te dvije tvrdnje odnose se na zasebna pitanja koja se razmatraju u dijelu pod naslovom „Krajnja upotreba i zamjenjivost”. Postupak proizvodnje spominje se u prvoj tvrdnji koja se odnosi na zamjenjivost, dok se druga tvrdnja odnosi na krajnju upotrebu. Temeljna pretpostavka da se procjena da moduli i ćelije imaju jednake krajnje upotrebe temelji na pretpostavci da je postupak proizvodnje isti za pločice, module i ćelije je stoga netočna. (71) Kad je riječ o stvarnoj krajnjoj upotrebi ćelija i modula, zainteresirane strane ne osporavaju da se moduli i ćelije prodaju za uključivanje u fotonaponske solarne sustave. Stoga se potvrđuje zaključak da moduli i ćelije imaju jednaku krajnju upotrebu. 2.3.10. Tankoslojni proizvodi (72) Jedna zainteresirana strana tvrdila je da bi se tankoslojni fotonaponski proizvodi trebali uključiti u definiciju dotičnog proizvoda, tvrdeći da imaju jednaka osnovna fizička, kemijska i tehnička svojstva i jednake osnovne krajnje upotrebe. (73) Tankoslojni fotonaponski proizvodi jasno su isključeni iz definicije proizvoda (vidi uvodnu izjavu (40)). Naime, u usporedbi s dotičnim proizvodom tankoslojni fotonaponski proizvodi imaju različita fizička, kemijska i tehnička svojstva. Proizvode se u drugačijem postupku proizvodnje i to ne od kristalnog silicija koji je glavna sirovina za proizvodnju modula i ćelija. Imaju manju iskoristivost pretvorbe i manju izlaznu snagu te se stoga ne mogu koristiti za iste primjene kao dotični proizvod. Na temelju toga argumenti su se morali odbaciti. 2.3.11. Poluproizvodi (74) Nadalje se tvrdilo da bi se ćelije trebale smatrati poluproizvodima, dok su moduli gotovi proizvodi te da se stoga ćelije i moduli ne bi smjeli smatrati jedinstvenim proizvodom. (75) Kako je prethodno navedeno, glavni kriteriji za definiranje jedinstvenog proizvoda jesu ista fizička, kemijska i tehnička svojstva i iste krajnje upotrebe. Uzimajući u obzir uvodne izjave od (47) do (49), zaključuje se da se stoga razlika između poluproizvoda i gotovih proizvoda ne smatra odlučujućim elementom. Stoga bi se argument morao odbaciti. 2.3.12. Solarni punjači (76) Jedna zainteresirana strana zatražila je isključivanje solarnih ploča namijenjenih isključivo punjenju baterija od 12V jer imaju drugačiju krajnju upotrebu od modula za priključenje na mrežu zbog činjenice da proizvode puno manji napon i da se stoga ne mogu koristiti za priključenje na mrežu. (77) U skladu s Obavijesti o pokretanju postupka solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije, isključeni su iz proizvoda obuhvaćenog ispitnim postupkom. Moduli s više od šest ćelija namijenjeni isključivo punjenju baterija imaju jednaka osnovna svojstva i djelovanje kao moduli za priključivanje na mrežu. Rabe otvoreni strujni krug koji ima niži napon od kruga koji se rabi za priključenje na mrežu u modulima. Unatoč toj razlici u ispitnom postupku pokazalo se da se navedena vrsta modula može priključiti na mrežu. Niži napon može se jednostavno nadoknaditi povećanjem dimenzije i/ili broja ćelija. Stoga su moduli namijenjeni punjenju baterija koji se sastoje od više od šest ćelija obuhvaćeni definicijom dotičnog proizvoda. (78) Zainteresirane strane tvrdile su i da je definicija „solarnih punjača koji se sastoje od manje od šest ćelija” preuska i da se treba proširiti na proizvode slične namjene koji nisu obuhvaćeni tom definicijom, primjerice proizvodi slične veličine koji se sastoje od većeg broja manjih ćelija. (79) Osim toga, zainteresirane strane tvrdile su da je definicija „silicijskih fotonaponskih proizvoda koji su trajno integrirani u električnu robu” preuska jer su isključeni samo završeni električni proizvodi, a solarni sastavni dijelovi za integriranje u električne proizvode nisu nužno isključeni. (80) Doista, analizom tvrdnji koje su iznijele razne zainteresirane strane pokazalo se da je primjerenije definirati isključenje takvih proizvoda na temelju tehničkih normi nego na temelju broja ćelija. Posebno je utvrđeno da se definicijama norme „IEC 61730-1 razreda C” primjerenije definiraju proizvodi koje bi trebalo isključiti iz opsega mjera. (81) Nakon konačne objave primljene su primjedbe u vezi s isključenjem koje se temelje na prethodno navedenoj međunarodnoj normi. Tvrdilo se da bi umjesto pozivanja na normu bilo primjerenije definirati isključenje na temelju izlaznog napona i izlazne snage kao „module ili ploče s izlaznim naponom koji ne prelazi 50 V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i snage”. Ta se tvrdnja mogla prihvatiti i isključenje je na kraju određeno prema toj definiciji. 2.3.13. Integrirani krovni solarni moduli (82) Jedna druga zainteresirana strana tvrdila je da bi se u ovom ispitnom postupku integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz opsega proizvoda jer objedinjuju funkcionalnost solarnog modula s funkcionalnošću crijepa ili škriljevca. Kao takvi nisu neposredno zamjenjivi sa standardnim solarnim modulom. (83) Međutim, u ispitnom postupku pokazalo se da kako standardni moduli tako i integrirani krovni solarni moduli moraju biti u skladu s istim normama za električne instalacije. Unatoč tome što se integrirani krovni solarni modul ne može jednostavno zamijeniti standardnim modulom, može se zamijeniti standardnim modulom i crijepovima ili škriljevcem. Ti proizvodi stoga imaju jednako osnovno tehničko svojstvo, a to je proizvodnja električne energije iz sunčeve svjetlosti. Dodana funkcionalnost (koja se inače osigurava krovnim materijalom) ne smatra se bitnom i nije dovoljna za isključenje integriranih krovnih solarnih modula iz opsega proizvoda. (84) Nakon konačne objave ista zainteresirana strana, pozivajući se općenito na predmet u vezi s obućom[8] te posebno na predmet o posebnoj sportskoj obući „STAF” (Special Technology Athletic Footwear), tvrdila je da je nepostojanje dvostruke zamjenjivosti između integriranih krovnih solarnih modula i standardnih solarnih modula naznaka da bi se integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz opsega mjera. Međutim, razlozi za isključenje STAF-a bili su mnogobrojni, a u predmetu Brosmann[9] Opći sud nije smatrao nepostojanje dvostruke zamjenjivosti samo po sebi dovoljnim razlogom, što potvrđuje da se vrlo različiti proizvodi kao što su cipele za nošenje po gradu i čizme za planinarenje, unatoč razlikama, mogu doista smatrati dotičnim proizvodom u zasebnom antidampinškom ispitnom postupku. (85) Osim toga, zainteresirana strana tvrdila je da nepostojanje proizvodnje u EU-u i činjenica da zainteresirana strana posjeduje prava intelektualnog vlasništva navodno potvrđuju da su integrirani krovni solarni moduli inovativni i različiti od bilo kojeg drugog proizvoda. Međutim, navodeći ponovno predmet o obući koji je spomenula zainteresirana strana, u predmetu Brosmann Opći sud smatrao je da „nepostojanje proizvodnje te vrste obuće u Zajednici i postojanje patenta nisu presudni”[10]. Kao posljedica toga obuća proizvedena patentiranom tehnologijom smatrala se u tom slučaju dotičnim proizvodom. (86) Zainteresirana strana tvrdila je i da bi se integrirani krovni solarni moduli trebali isključiti iz definicije dotičnog proizvoda jer se prodaju po znatno višim cijenama od cijena standardnih modula. Osim toga, u navedenom predmetu o obući, obuća STAF iznad određene cijene bila je isključena iz definicije dotičnog proizvoda. S tim u vezi napominje se da integrirani krovni solarni moduli doista objedinjuju funkcionalnost solarnog modula s funkcionalnošću crijepa ili škriljevca kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (83). Izravna usporedba cijena stoga nije značajna jer se zbog dodatne funkcionalnosti cijene obično povećavaju. (87) Kao odgovor na tu tvrdnju, zainteresirana strana tvrdila je da bi na temelju tih argumenata bilo posve nemoguće pozivati se na razlike u cijeni kao na dodatni pokazatelj kojim se opravdava isključenje iz opsega proizvoda. Međutim, to je tumačenje preširoko. U prethodnoj uvodnoj izjavi navedeno je samo to da u ovom posebnom slučaju u kojem integrirani krovni solarni moduli objedinjuju funkcionalnost dotičnog proizvoda i nekog drugog proizvoda (u ovom slučaju crijepa ili škriljevca), cijena kao takva nije značajna. To nikako ne znači da u drugim slučajevima razlika u cijeni ne može biti koristan pokazatelj za utvrđivanje treba li se određeni proizvod isključiti iz definicije dotičnog proizvoda. (88) Naposljetku, zainteresirana strana tvrdila je da bi se njezinom dobavljaču integriranih krovnih solarnih modula trebalo odobriti preuzimanje obveze u vezi s najnižim cijenama. Međutim, čini se da kineski izvoznik u ispitnom postupku nije surađivao, a kao strana koja ne surađuje, nema pravo sudjelovanja u preuzimanju obveze. Stoga se ti zahtjevi ne mogu prihvatiti. 2.3.14. Monokristalne i multikristalne ćelije (89) Jedna zainteresirana strana tvrdila je da u Uniji ne postoji proizvodnja monokristalnih ćelija te da njezin izvoz monokristalnih ćelija ne konkurira industriji EU-a. Međutim, u ispitnom postupku pokazalo se da i u Uniji postoji proizvodnja monokristalnih ćelija. Ta je tvrdnja stoga odbačena. U svakom slučaju u predmetu Brosmann Opći sud smatrao je da nepostojanje proizvodnje određene vrste proizvoda u Zajednici nije odlučujuće. 2.3.15. Klauzula „mjesta otpreme” (90) Neke zainteresirane strane tvrdile su da je širenje opsega ispitnog postupka na proizvode „poslane iz” NRK-a neopravdano jer je ispitni postupak pokrenut samo protiv proizvoda podrijetlom iz NRK-a. (91) Međutim, roba poslana iz NRK-a obuhvaćena je već u fazi pokretanja postupka. U točki 5. Obavijesti o pokretanju postupka navedeno je da su „trgovačka društva koja isporučuju dotični proizvod iz Narodne Republike Kine, međutim smatraju da dio navedenog izvoza ili čak cijeli navedeni izvoz nema carinsko podrijetlo u Narodnoj Republici Kini, pozvana da se tijekom ispitnog postupka jave i dostave sve relevantne informacije”. Stoga je jasno da su sva trgovačka društva koja otpremaju robu iz NRK-a mogla surađivati u ovom ispitnom postupku. Nadalje, budući da proizvod iz ispitnog postupka često sadrži sastavne i ostale dijelove podrijetlom iz različitih zemalja, u točki 5. Obavijesti o pokretanju postupka najavljeno je da se za rješavanje tog pitanja „mogu donijeti posebne odredbe”. (92) Stoga se smatra da su svi gospodarski subjekti na koje se mjera odnosi propisno obaviješteni o mogućnosti da će se u vezi s robom poslanom iz NRK-a po potrebi donijeti posebne odredbe te su pozvani da surađuju u ispitnom postupku. Stoga opseg ispitnog postupka nije proširen na proizvode „poslane iz NRK-a” jer su oni obuhvaćeni od samog početka postupka. (93) Nakon objave zainteresirane strane tvrdile su da je bez obzira na odredbe iz Obavijesti o pokretanju postupka, navedene u uvodnoj izjavi (91), ispitni postupak ograničen na robu podrijetlom iz NRK-a te da nije procijenjen učinak robe poslane iz NRK-a. (94) S tim u vezi napominje se da su poduzeti sljedeći koraci kako bi se osiguralo da se tijekom ispitnog postupka procijeni sva roba poslana iz NRK-a, a ne samo roba podrijetlom iz NRK-a: · Sva trgovačka društva koja isporučuju dotični proizvod iz NRK-a pozvana su da se jave tijekom ispitnog postupka bez obzira na podrijetlo robe. · U Prilogu A. Obavijesti o pokretanju postupka od trgovačkih društava izvoznika zatražilo se da dostave informacije o svim proizvodima koje proizvode. Te informacije nisu bile ograničene na robu podrijetlom iz NRK-a. · Na temelju tih informacija, koje su obuhvaćale sve izvoznike u EU bez obzira na podrijetlo robe, odabran je reprezentativan uzorak. · Proizvođači u uzorku primili su upitnik za „proizvođače koji izvoze u Europsku uniju” u kojem je Narodna Republika Kina navedena kao „dotična zemlja”, a ne zemlja podrijetla. Stoga je bilo jasno da je ispitnim postupkom obuhvaćena sva roba bez obzira na njezino podrijetlo. (95) Na temelju toga zaključuje se da je ispitnim postupkom obuhvaćena sva roba podrijetlom ili poslana iz NRK-a te da je nalazima ispitnog postupka, uključujući one u vezi sa subvencioniranjem i štetom, obuhvaćena sva roba podrijetlom ili poslana iz NRK-a. (96) Nakon konačne objave zainteresirane strane tvrdile su da je pritužba sadržavala samo prima facie dokaz u vezi s uvozom solarnih ploča podrijetlom iz NRK-a, ali ne u vezi s robom poslanom iz NRK-a. S tim u vezi potrebno je razjasniti da je pritužbom doista obuhvaćena roba „iz NRK-a”, što je vidljivo iz naslovne stranice s pečatom koju je dostavio podnositelj zahtjeva. Toj stranici u spisu prethodi druga stranica s tekstom u kojem se doista spominje izraz „podrijetlom iz Narodne Republike Kine”. Međutim, taj dio ne pripada dokumentu koji je dostavio podnositelj pritužbe, već su ga kao naslovnu stranicu dodale službe Komisije rabeći naziv ispitnog postupka umjesto ponavljanja naslova pritužbe. Stoga se smatralo da je pritužbom obuhvaćena sva roba iz NRK-a, bez obzira na to je li roba podrijetlom iz NRK-a. (97) Kineski proizvođači izvoznici tvrdili su i da se od proizvođača izvoznika u trećim zemljama nije razumno moglo očekivati da znaju da njihovi proizvodi mogu biti predmetom ispitnog postupka. S tim u vezi napominje se da se mjere ne primjenjuju na robu u provozu u smislu članka V. GATT-a. Stoga se mjere ne odnose na proizvođače izvoznike koji ne posluju u NRK-u. Nadalje, nije se javio ni jedan proizvođač izvoznik u trećim zemljama kako bi pokrenuo pitanje o tome kako proizvodi koje izvozi podliježu mjerama. (98) Isti proizvođači izvoznici tvrdili su da se od proizvođača izvoznika u trećim zemljama nije zatražilo da se jave te da nisu mogli dokazati da njihovi proizvodi nisu subvencionirani. Institucije smatraju da se mjere ne odnose na proizvođače izvoznike koji uopće ne posluju u NRK-u jer je njihova roba, ako je poslana iz NRK-a, bila u provozu. Svi ostali proizvođači izvoznici obaviješteni su u Obavijesti o pokretanju postupka da je njihovo poslovanje dio ispitnog postupka. 2.3.16. Zaključak (99) S obzirom na prethodno navedeno, opseg proizvoda konačno je definiran kao kristalni silicijski fotonaponski moduli ili ploče i ćelije vrste koja se koristi u kristalnim silicijskim fotonaponskim modulima ili pločama, podrijetlom ili poslanih iz Narodne Republike Kine, osim ako su u provozu u smislu članka V. GATT-a. Debljina ćelija ne prelazi 400 mikrometara. Navedeni proizvod trenutačno je obuhvaćen oznakama KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 i ex 8541 40 90. (100) Sljedeće vrste proizvoda isključene su iz definicije dotičnog proizvoda: – solarni punjači koji se sastoje od manje od šest ćelija, prijenosni su i opskrbljuju uređaje energijom ili pune baterije, – tankoslojni fotonaponski proizvodi, – kristalni silicijski fotonaponski proizvodi koji su trajno integrirani u električnu robu kada funkcija električne robe nije proizvodnja energije i kada navedena električna roba upotrebljava električnu energiju proizvedenu pomoću integrirane kristalne silicijske fotonaponske ćelije ili ćelija, – moduli ili ploče s izlaznim naponom koji ne prelazi 50 V istosmjerno i izlaznom snagom koja ne prelazi 50 W samo za izravnu uporabu kao punjači baterija u sustavima s istim svojstvima u pogledu napona i snage. 3. SUBVENCIONIRANJE (101) Podnositelj pritužbe tvrdio je da NRK intenzivno subvencionira svoju fotonaponsku industriju i naveo je brojne političke dokumente i planove te zakonodavstvo na kojima se temelji državna potpora u tom sektoru. Komisija je pregledala i analizirala dokumente navedene u pritužbi te dodatne dokumente koje su tijekom ispitnog postupka dostavili kineska vlada i proizvođači izvoznici u uzorku te utvrdila da mnogi dokumenti zaista upućuju na povlašteno postupanje NRK-a prema fotonaponskoj industriji u mnogim područjima. (102) U 12. petogodišnjem planu kineska vlada uvrstila je fotonaponsku industriju među „strateške” industrije[11]. Kineska vlada objavila je i poseban plan za solarnu fotonaponsku industriju (podređen glavnom 12. petogodišnjem planu), tj. 12. petogodišnji plan za solarnu fotonaponsku industriju. U tom planu kineska vlada izrazila je potporu „izuzetnim poduzećima”[12] i „ključnim poduzećima”[13] te preuzela obvezu „promicanja provedbe različitih politika za potporu fotonaponskom sektoru”[14] i „oblikovanja opće pripreme politika potpore za industriju, financiranje, poreze …”[15]. U Odluci Državnog vijeća br. 40 upućuje se na to da će kineska vlada „aktivno podupirati razvoj industrije nove energije i pospješiti razvoj solarne energije”[16], upućuju se sve financijske institucije da pruže kreditnu podršku samo poticanim projektima (kategorija kojoj pripadaju fotonaponski projekti) te se jamči provedba „ostalih povlaštenih politika za poticane projekte”[17]. U drugoj Odluci Državnog vijeća od 10. listopada 2010. navodi se jačanje „intenziteta fiskalne i financijske političke podrške”, potiču se financijske institucije da „povećaju kreditnu potporu” te se jamči „korištenje povlaštene fiskalne politike kao što je naknada rizika”[18] za nove strateške industrije, kategoriju kojoj pripada i fotonaponska industrija. Nacionalnim planom za srednjoročni i dugoročni znanstveni i tehnički razvoj (2006. – 2020.) jamči se da će se „pridati najveća važnost financiranju politika”, „poticati financijske institucije da daju potporu u obliku povlaštenih kredita glavnim nacionalnim znanstvenim i tehnološkim industrijalizacijskim projektima”, „poticati financijske institucije na poboljšanje i jačanje financijskih usluga za visokotehnološka poduzeća” te da će se „provesti povlaštene porezne politike radi promicanja razvoja visokotehnoloških poduzeća” [19]. U Zakonu NRK-a o znanstvenom i tehnološkom napretku navodi se niz mjera za potporu strateškim industrijama uključujući fotonaponsku industriju. Među ostalim, ukazuje se na to da država potiče financijske institucije i daje im smjernice da podupiru razvoj industrija visoke i nove tehnologije davanjem zajmova[20], politički usmjerene financijske institucije upućuju se da pri pružanju financijskih usluga daju prednost razvoju industrija visoke i nove tehnologije[21], osigurava se „popust na kamate i jamstvo za zajmove” koje primaju neka poduzeća i „posebna pomoć” politički usmjerenih financijskih institucija namijenjena projektima koje potiče država[22]. Praktična primjena tih mjera prikazana je u nastavku. 3.1. Uvodne napomene (103) Kineska vlada i kineski proizvođači izvoznici u uzorku dostavili su odgovore na upitnik i prihvatili posjete na licu mjesta[23] radi provjere odgovora. (104) Nakon analize odgovora na upitnik, Komisija je kineskoj vladi poslala pismo za dopunu podataka i pismo najave posjeta nakon čega je uslijedila korespondencija u vezi s programom posjeta radi provjere. Komisija je kineskoj vladi ostavila dovoljno vremena za pripremu i podnošenje zapažanja kad god je to zatraženo i bilo opravdano. Kineskoj su vladi odobrena doista značajna produljenja rokova, tj. produljenje od 30 dana za odgovor na upitnik, što je bio ukupni rok od 69 dana za podnošenje odgovora na upitnik, pri čemu je Komisija kineskoj vladi dala 25 dana za odgovor na pismo za dopunu podataka. Stoga je kineska vlada imala ukupno više od tri mjeseca za dostavljanje potrebnih informacija koje je zatražila Komisija. (105) Tijekom posjeta kineskom Ministarstvu trgovine u Pekingu i četirima financijskim institucijama (Kineska razvojna banka, Kineska izvozno-uvozna banka, Banka Huaxia i SINOSURE) radi provjere na licu mjesta Komisija je nastojala provjeriti informacije dane na temelju pratećih dokumenata, a koji su korišteni za pripremu odgovora kineske vlade, u skladu s odredbama članaka 11. i 26. Osnovne uredbe. Pritom je Komisija došla do privremenog zaključka da se zbog nedostavljanja informacija i pratećih dokumenata kineske vlade odgovori na upitnik nisu mogli primjereno provjeriti. Štoviše, određeni podaci nisu uopće dostavljeni iako su izričito zatraženi, a na određena pitanja jednostavno nije odgovoreno. Slijedom toga, kineskoj vladi ukazano je na posljedice nesuradnje u skladu s člankom 28. stavcima 1. i 6. Osnovne uredbe. (106) Kineska vlada tvrdila je i da joj je Komisija nametnula nerazumni teret tražeći nebitne i nepotrebne informacije u upitniku i naknadnom pismu za dopunu podataka. (107) S obzirom na zatražene informacije napominje se da je Komisija zatražila samo informacije koje se odnose na navode u pritužbi za koje se smatralo da su nužne za potrebe reprezentativnih nalaza i ostala je ustrajna u svojim zahtjevima tražeći iste podatke i informacije tijekom ispitnog postupka te zahtijevajući od kineske vlade razjašnjenje podnesenih informacija i njihovih posljedica na ispitane programe. Drugim riječima, Komisija je zatražila samo one informacije koje su bile potrebne za procjenu postojanja i razine subvencioniranja za dotični proizvod na temelju subvencijskih programa koji su navedeni u pritužbi. 3.2. Nesuradnja (108) Kao što je navedeno u uvodnoj izjavi (106), Komisija je nakon posjeta radi provjere na licu mjesta 23. svibnja 2013. obavijestila kinesku vladu da razmatra mogućnost primjene dostupnih činjenica u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Komisija je taj dopis poslala jer je došla do privremenog zaključka da se zbog nedostavljanja informacija i pratećih dokumenata kineske vlade odgovori na antisubvencijski upitnik, pismo za dopunu podataka i ostale podneske kineske vlade u predmetnom postupku nisu mogli primjereno provjeriti. Štoviše, na licu mjesta utvrđeno je da je u odgovoru na upitnik i naknadnim podnescima kineska vlada uskratila određene informacije iako ih je Komisija izričito zahtijevala. Osim toga, na određena pitanja jednostavno nije odgovoreno. Moguća primjena dostupnih činjenica odnosila se na vladine planove, projekte, razno zakonodavstvo i ostale dokumente; politiku davanja povlaštenih zajmova, ostalo financiranje, jamstva i osiguranje; okružnice Narodne banke Kine; provjere u bankama; osiguranja izvoznih kredita i provjere društva Sinosure; demonstracijski program Golden Sun; programe oslobađanja od izravnih poreza i snižavanja poreza; programe za neizravne poreze i uvozne tarife; opskrbu ulaznim materijalima za manju naknadu od primjerene: polisilicij, ekstrudirani aluminij i staklo; i ustupanje prava korištenja zemljištem. (109) Kineska vlada je u dopisu od 3. lipnja 2013. prigovorila prethodnoj namjeri Komisije da primijeni odredbe članka 28. Osnovne uredbe zbog toga što uvjeti potrebni za zanemarivanje dostavljenih informacija ili čak za „popunjavanje informacijskih praznina” u tom slučaju ne bi bili ispunjeni. (110) Kineska vlada tvrdila je da se zbog „sumnje” o točnosti dostavljenih informacija koja nastaje isključivo zbog činjenice što se nisu mogle provjeriti na „krajnje” zadovoljstvo Komisije takve informacije ne smiju zanemariti. Komisija se ne slaže s tom tvrdnjom jer ne odražava stvarno stanje. Komisija zaista nije „zanemarila” nikakve informacije samo iz razloga što ih nije mogla provjeriti tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. Međutim, ako je za informacije i objašnjenja koje je dostavila kineska vlada utvrđeno da su proturječne i/ili nepotpune u usporedbi s ostalim Komisiji dostupnim informacijama i da ih istovremeno nije bilo moguće provjeriti tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta, takve informacije Komisija nije mogla uzeti u obzir u njihovoj nominalnoj vrijednosti. Svaka se informacija uzima u obzir na odgovarajući način i to ovisno o stupnju nesuradnje kineske vlade. Napominje se i da Komisija nije imala nedoumica u pogledu oblika u kojem se dostavljene informacije, kao što je tvrdila kineska vlada, već u pogledu njihove netočnosti ili nepotpunosti. (111) Kineska vlada tvrdila je i da su neke informacije koje je zatražila Komisija predstavljale takav teret da ih praktički nije mogla dostaviti. S tim u vezi napominje se da je Komisija zatražila samo informacije koje su bile potrebne za provjeru navoda podnositelja pritužbe (i potkrijepljene dokazima prima facie) i kineskoj vladi dala dovoljno vremena i mogućnosti za dostavljanje tih informacija. Osim toga, Komisija je u potpunosti svjesna da je zbog velikog broja podrobnih navoda podnositelja pritužbe u tom predmetu bila primorana zatražiti od kineske vlade znatnu količinu informacija. Međutim, kako je prethodno objašnjeno (uvodne izjave od (104) do (107)), količina zatraženih informacija nije bila prekomjerna i za njihovo dostavljanje dano je dovoljno vremena. (112) Nadalje, kineska vlada istaknula je razliku između zanemarivanja dostavljenih informacija i nadopunjavanja primljenih informacija sa stvarno evidentiranim činjenicama. Komisija je u potpunosti svjesna te razlike i djeluje u skladu s odgovarajućim odredbama članka 28. Osnovne uredbe, ali mora naglasiti da kada su dostavljene informacije u suprotnosti s ostalim dostupnim informacijama o istom predmetu te informacije nije moguće nadopuniti. U takvim slučajevima (npr. dostavljene informacije o vlasništvu banaka) Komisija je morala odlučiti koje su informacije pouzdanije. Pritom je osigurala da korištenje raspoloživih činjenica nije kažnjavajuće i da se temelji na stvarno raspoloživim činjenicama. (113) Kineska vlada tvrdila je da Komisija nije imala razloga smatrati da kineska vlada u ovom slučaju ne surađuje jer je Komisija zanemarila svoju obvezu uzimanja u obzir „stvarne sposobnosti” kineske vlade da ispuni njezine zahtjeve ili ju je krivo razumjela. Prema mišljenju kineske vlade ispitni postupak u cjelini bio je nepotrebno opterećujući tako da je suradnja općenito onemogućena, a Komisija je kao ispitno tijelo neprestano odbijala suradnju s kineskom vladom kako bi se to opterećenje ublažilo. Jasno je da je ta tvrdnja pogrešno tumačenje činjenica. Kako bi ispunila pravne obveze nakon primitka pravilno dokumentirane pritužbe i istovremeno ispoštovala mjerodavnu sudsku praksu WTO-a, Komisija je od kineske vlade zatražila samo informacije potrebne za provjeru i procjenu navoda u pritužbi potkrijepljenih dostatnim dokazima. Komisija je kineskoj vladi ponudila pomoć u popratnom dopisu upitnika te u samom upitniku. Isto tako, u pismu za dopunu podataka kineska vlada pozvana je da se obrati Komisiji ako ima kakvih pitanja u pogledu zatraženih informacija. Komisija je odobrila i iznimno duge rokove koje je produžila za potrebno dostavljanje informacija (vidi uvodnu izjavu (104)). Nadalje, u ispitnom postupku Komisija je od kineske vlade zatražila informacije specifične za transakcije samo u vezi s izvoznicima u uzorku, a ne u vezi sa svim proizvođačima solarnih ploča u Kini, čime je uvelike umanjila potencijalnu količinu zatraženih informacija. Komisija napominje da izgleda da je kineska vlada pomiješala argumente u vezi sa svojom stvarnom sposobnošću dostavljanja podataka s drugim pitanjima. Primjerice, u raspravi o navodno prekomjernim zahtjevima Komisije za informacije o bankama i financijskim institucijama svoj je argument uglavnom temeljila na navodnoj nedostatnosti pritužbe koja je prema njezinim tvrdnjama osnovana na „nezakonitom utvrđivanju” iz predmeta o premazanom finom papiru . Stoga izgleda da se pritužba kineske vlade odnosi na kvalitetu dokaza za pokretanje ispitnog postupka, a ne na njezinu stvarnu sposobnost dostavljanja informacija. Doista, kineska vlada u dopisu od 3. lipnja 2013. ponovila je tvrdnju iz prijašnjih podnesaka da pokretanje mnogih programa nije ispunilo uvjet dokaznog praga iz članka 11.2. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama te da je Komisija pokretanjem tih programa povrijedila članak 11.3. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama. Komisija je na te tvrdnje već odgovorila u dopisu i memorandumu kineskoj vladi, a s obzirom na to da u dopisu od 3. lipnja 2013. nisu iznesene nikakve nove tvrdnje, nije potrebno u ovoj uredbi ponovno razmatrati te iste tvrdnje. (114) Kineska vlada tvrdila je i da joj Komisija nije dala dovoljno vremena za ispunjavanje upitnika. Ta tvrdnja jednostavno nije točna. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (104) Komisija je kineskoj vladi odobrila znatna produljenja rokova, dajući joj što je moguće više vremena, a da se pritom u osnovi ne utječe negativno na pravovremeno okončanje predmeta. Rok za ispunjavanje upitnika i dostavljanje odgovora na pismo za dopunu podataka bio je znatno duži od roka koji se zahtijeva u skladu s člankom 11. stavkom 2. Osnovne uredbe. (115) Kineska vlada tvrdila je da Komisija nije uzela u obzir njezin zahtjev za pomoć pri utvrđivanju relativne nužnosti odgovora na upitnik kako bi na taj način izbjegla utvrđivanje na temelju raspoloživih činjenica. U svojem podnesku pozvala se na svoj zahtjev da Komisija objasni namjenu određenih zatraženih informacija te kojem utvrđivanju činjenica bi one vodile, kako bi „sukladno svojim stvarnim mogućnostima što bolje surađivala te istovremeno pružala najbitnije informacije”. Naravno, prije stvarnog dostavljanja informacija Komisija nije mogla znati do kojih će zaključaka doći. Kineska vlada tvrdi i da je Komisija oblikovala upitnik tako da ga je „funkcionalno nemoguće” ispuniti i da je „tražila na slijepo”. Komisija te navode kategorički odbacuje. Kako je već objašnjeno, u upitniku su zatražene samo informacije koje su bile potrebne za utvrđivanje. (116) Kineska vlada tvrdila je i da je Komisija inzistirala na dostavljanju dokumenata koje ona u skladu sa zakonom nije mogla dostaviti ili zahtijevati njihovo dostavljanje te se u tom kontekstu pozvala na mjerodavna zakonodavstva EU-a i WTO-a kojima je jasno utvrđeno da se ne smiju uzimati u obzir samo lažne ili obmanjujuće informacije, tvrdila je i da nije bila „stvarno sposobna” dostaviti određene informacije jer je njihovo odavanje, bilo da je riječ o državnoj tajni ili iz drugih razloga, u skladu s nacionalnim zakonima strogo zabranjeno. Kineska vlada tvrdila je i da odgovarajuće odredbe Protudampinškog sporazuma i Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama kojima su predviđeni načini dostavljanja povjerljivih informacija ispitnim tijelima i na temelju kojih se za te informacije može odobriti „povjerljivo postupanje” ne vrijede uvijek u slučaju kada ih mora dostaviti tijelo vlasti treće zemlje, a u ovom slučaju to je kineska vlada. Kineska vlada tvrdila je i da će Komisija povrijediti Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama ako ne prizna pravnu razliku između, s jedne strane, vladine stvarne sposobnosti dostavljanja informacija koje je zakonski zabranjeno razotkriti i, s druge strane, ostalih vrsta povjerljivih informacija za koje može zatražiti povjerljivo postupanje u uobičajenom tijeku ispitnog postupka. (117) Komisija nije zanemarila nikakve informacije koje kineska vlada iz bilo kojeg razloga nije dostavila jer jednostavno nije moguće zanemariti nešto što nije dostavljeno. S druge strane, u slučaju kada kineska vlada nije dostavila određene informacije ili ih stavila na raspolaganje za provjeru, a slične informacije Komisiji su bile dostupne iz drugih izvora (uglavnom javno raspoložive informacije, ali i informacije proizvođača izvoznika koji surađuju ili informacije koje su tijekom ispitivanja na licu mjesta dostavile određene banke); Komisija je te informacije uključila u predmetni spis i upotrijebila ih je za utvrđivanje. Komisija se ne slaže s tvrdnjom da odredbe Protudampinškog sporazuma i Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama kojima su predviđeni načini dostavljanja povjerljivih informacija ispitnim tijelima i na temelju kojih se za te informacije može odobriti „povjerljivo postupanje” ne vrijede za kinesku vladu. S tim u vezi kineska vlada tvrdi da bi za vlade trebao vrijediti drugačiji standard u pogledu suradnje od onoga koji vrijedi za izvoznike te da su vlade u položaju u kojem im je zajamčena „minimalna pravna kurtoazija” na koju izvoznici nemaju pravo. U pogledu provedbe ispitnog postupka za kompenzacijsku pristojbu Komisija se s time ne slaže. Kineska vlada jedna je od zainteresiranih strana u postupku za potrebe Osnovne uredbe, a NRK kao „zainteresiranu članicu” istovremeno obvezuju odredbe i sudska praksa WTO-a. U članku 28. stavku 1. Osnovne uredbe navodi se: „U slučajevima u kojima zainteresirana strana odbija pristup ili na neki drugi način ne pruža potrebne podatke u rokovima iz ove Uredbe, ili ako znatno ometa ispitni postupak, privremeni ili konačni nalazi, pozitivni ili negativni, mogu se donijeti na temelju raspoloživih činjenica.” U članku 12.7. Sporazuma WTO-a o subvencijama i kompenzacijskim mjerama izričito se navode posljedice nesuradnje vlada („zainteresirana članica”): „U slučajevima u kojima zainteresirana strana odbija pristup ili na neki drugi način ne pruža potrebne podatke u rokovima iz ove Uredbe, ili ako znatno ometa ispitni postupak, privremeni ili konačni nalazi, pozitivni ili negativni, mogu se donijeti na temelju raspoloživih činjenica.” Stoga kada zemlja koja provodi ispitni postupak, u ovom slučaju EU, ostvaruje svoja prava koja propisuje WTO u ispitnom postupku za kompenzacijsku pristojbu i zatraži informacije koje smatra potrebnima za ispitni postupak, vlade i izvoznici imaju jednaku obvezu suradnje. Tijekom ispitnog postupka kineska vlada često je navodila pravila o povjerljivosti kao razlog nedostavljanja zatraženih informacija potrebnih radi provjere, na primjer okružnice Narodne banke Kine. Napominje se da, iako je prema njezinim tvrdnjama kineskoj vladi bilo „zakonski zabranjeno razotkriti takve informacije”, odredbe WTO-a i dalje je obvezuju na dostavljanje informacija koje se smatraju potrebnima za ispitni postupak. U tom pogledu odredbe nacionalnih zakona ili unutarnja pravila članice WTO-a ne oslobađaju ju od poštovanja obveza WTO-a na suradnju u ispitnim postupcima; u takvim slučajevima sukoba kineska vlada mora predložiti način pristupa informacijama kako bi se one mogle primjereno provjeriti. Bez obzira na navedeno, kineska vlada zapravo nikada nije objasnila tu tvrdnju i u vezi s time nije dostavila nikakve dokaze (npr. pravna odredba u skladu s kojom joj je „zakonski zabranjeno” razotkriti takve informacije). (118) Nadalje, kineska vlada tvrdila je da pismo najave posjeta od 25 ožujka 2013. nije bilo dovoljno detaljno i nije sadržavalo posebna pitanja koja će se uzeti u obzir tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. S tim u vezi napominje se da, iako se od Komisije uopće ne zahtijeva da pošalje popis svih pitanja koja će biti postavljena tijekom provjere na licu mjesta (osim toga Komisija smatra da to nije primjereno), pismo najave posjeta od 25. ožujka 2013. sadržavalo je vrlo konkretan i detaljan popis problema i dokumenata koji će se provjeravati u skladu s člankom 26. stavkom 3. Osnove uredbe i zahtjevima WTO-a. Međutim, u pismu je objašnjeno da je popis nepotpun i da se, prema potrebi, mogu uzeti u obzir druga pitanja i dokazi. U tom pogledu napominje se da se prije provjere kineska vlada nije protivila sadržaju tog pisma, iako je s druge strane odbila raspravu o nekim točkama koje u pismu nisu izričito iznesene, kao što su informacije o najvećim bankama u NRK-u, uključenost Komunističke partije Kine („KPK”) u upravljanje nekim bankama ili pristup nekih banaka deviznim pričuvama Državne uprave za devizne pričuve, pri čemu je tvrdila da nije spremna odgovoriti na pitanja u vezi s tim. (119) Kineska vlada tvrdila je i da Komisija tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta nije bila prilagodljiva te da je „de facto postavila obvezujuća vremenska ograničenja u vezi s eventualnim zahtjevima za promjenu upućenima kineskoj vladi”. Isto tako tvrdila je da Komisija nije prihvatila ni jedno „učinkovito” rješenje koje je kineska vlada predložila u vezi s provjerom u Državnom zavodu za statistiku (NBS) i da je Komisija odbila produljenje roka za provjeru u NBS-u do ponedjeljka, 22. travnja 2013. Nadalje, dužnosnici Komisije skoro svaki radni dan započinjali su obavljati provjeru sa zakašnjenjem jer su, kako je navela kineska vlada, dolazili kasno. (120) U pogledu navedenih tvrdnji Komisija naglašava da su njezini dužnosnici na licu mjesta bili potpuno i bezuvjetno prilagodljivi. Dužnosnici Komisije iznimno su u više navrata ponudili da izvan redovnog radnog vremena provjere dokumente i dokaze koje je kineska vlada nastojala dostaviti nakon što je zatvorena određena tema. To su napravili više puta, čak i ako su zbog toga morali odlaziti na druga mjesta provjere u kasne sate i/ili vraćati se na mjesta gdje su dužnosnici Komisije već bili i gdje im je omogućena provjera dokumenata. Nažalost, kineska vlada te ponude u dotičnim slučajevima nije prihvatila, što snažno upućuje na to da razlog zbog kojeg dokumenti koje je zatražila Komisija tijekom redovnog radnog vremena nisu dostavljeni nije bio njihovo vremensko ograničenje ili nespremnost Komisije da ih provjeri. U pogledu kašnjenja na početku posjeta radi provjere, Komisija napominje da su dužnosnici svaki dan dolazili na vrijeme, ali da su određena kašnjenja, nažalost, prouzročena dnevnim postupcima registracije za pristup raznim mjestima provjere, koje je zahtijevala kineska vlada, ili je do kašnjenja došlo naprosto zato što nije bilo predstavnika kineske vlade za pratnju dužnosnika koji su stigli na mjesta provjere zbog čega su bili prisiljeni dugo čekati prije nego započnu posao. Komisija napominje i da su posjeti radi provjere svaki dan trajali znatno duže od uobičajenog radnog vremena te da je upravo kineska vlada prvi dan ukinula poslijepodnevnu smjenu posjeta radi provjere jer su predstavnici Ministarstva tehnologije odlučili u njemu ne sudjelovati (vidi uvodnu izjavu (122)). U stvari, da je kineska vlada prihvatila sve uzastopne ponude dužnosnika Komisije da provjere dokumente izvan redovnog radnog vremena, posjeti bi trajali duže, a to se nije dogodilo upravo zato što kineska vlada nije u potpunosti surađivala. (121) Kineska vlada dodatno je osporila praksu Komisije da ne prihvaća nove dokumente i dokaze koje je potrebno provjeravati po završetku postupka provjere, a koji se na taj postupak odnose. U tom pogledu potrebno je razjasniti da namjera Komisije nije i nije nikada bila u potpunosti zanemariti informacije koje se na taj način dostavljaju. Komisija je uzela u obzir sve dostavljene informacije, analizirala njihovu kvalitetu (npr. s ispisom revidiranih financijskih izvješća postupa se drugačije nego s jednostavnom tablicom u Excelu ili dokumentom u Wordu s podacima koji nisu potkrijepljeni nikakvim službenim izvorom) te im je pridala odgovarajuću važnost s obzirom na to da te informacije nije mogla provjeriti tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. (122) U pogledu šest dokumenata,[24] koje je kineska vlada dostavila tijekom ispitnog postupka i sadržaja o kojem nije željela raspravljati tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta, kineska vlada tvrdila je da Komisija nema temelja za primjenu raspoloživih činjenica u skladu s člankom 28. Osnovne uredbe. Tvrdila je i da joj Komisija nije pomogla da razumije zahtjeve za dostavljanje tih dokumenata i da nije dokazala da su svi predmetni dokumenti važni te da je unatoč tome kineska vlada „prije početka provjere izričito pozvala Komisiju da kineskoj vladi pomogne da razumije zahtjeve za dostavljanje tih dokumenata te da dokaže da su svi predmetni dokumenti važni”. S tim u vezi potrebno je, kao prvo, napomenuti da se svi dokumenti izravno odnose na dotičnu industriju[25] te da je stoga njihovo uključenje u opseg provjere bilo vrlo važno. Kao drugo, formulacija koju je kineska vlada upotrijebila u dopisu Komisiji od 11. travnja 2013. razlikovala se od one na koju se pozvala u dopisu od 3. lipnja 2013. U stvari, kineska vlada u dopisu od 11. travnja 2013. navela je da se provjera navedenih dokumenata „obustavlja, osim ako Komisija može uvjerljivo dokazati u kojoj se mjeri ti dokumenti smatraju važnima u tekućem ispitnom postupku, posebno navodne subvencije”. S obzirom na to da se svi ti dokumenti izravno odnose na dotičnu industriju i čak na posebne subvencijske programe, kao što su povlašteni zajmovi ili povlašteni porezni programi, što je očito iz njihove formulacije, Komisija nije razumjela što bi se moglo dodati da se njihova važnost još bolje dokaže. Komisija je bila iznenađena što kineska vlada očigledno nije imala nedoumice u pogledu važnosti tih dokumenata kada su dostavljeni, nego samo kada je Komisija zatražila objašnjenja. (123) Komisija je u dopisu od 23. svibnja 2013. navela da je spriječena u provjeri većine dostavljenih informacija u prvotnoj dokumentaciji i u unakrsnoj provjeri tih informacija s pomoću izvornih podataka koji su upotrijebljeni u pripremi odgovora kineske vlade u vezi s informacijama o financijskom tržištu i financijskim institucijama u NRK-u. Kineska vlada prigovorila je da joj s obzirom na „vrlo opći i neodređeni navod” Komisija nije dala mogućnost za iznošenje smislenih primjedaba te stoga kineska vlada ne može na odgovarajući način zaštititi svoje pravo na obranu. Ta tvrdnja ne odražava stvarno stanje. Komisija je u upitniku postavila vrlo konkretna pitanja i u skladu s uobičajenom praksom mnogih ispitnih tijela pokušala je provjeriti odgovore kineske vlade tijekom posjeta radi provjere na licu mjesta. (124) Kineska vlada je u svom odgovoru na upitnik posebno navela da „zajmovi dotičnoj industriji čine vrlo mali dio u svim odobrenim zajmovima. Neke banke su, na primjer, u svojim dodacima upitniku opisale da su zajmovi odobreni dotičnoj industriji činili manje od 1 % ukupnih zajmova”. Kineska vlada tijekom provjere nije mogla potkrijepiti tu izjavu nikakvim dokazima i Komisiju je naprosto uputila bankama. (125) Komisija je zatražila i statističke podatke o zajmovima dotičnoj industriji. Kineska vlada tvrdila je da ne vodi takvu evidenciju. Kada je Komisija provjeravala je li kineska vlada pokušala prikupiti takve statističke podatke i zatražila te informacije od banaka, službenik CBRC-a (Bankarsko regulatorno tijelo u NRK-u) koji je bio nazočan tijekom provjere odgovorio je da nema te podatke jer je za statističke podatke nadležan drugi odjel CBRC-a. Kineska vlada nije dostavila nikakve statističke podatke koji su zatraženi u upitniku i u više navrata zatraženi u postupku dopune. Komisija je u svom pismu najave posjeta ponovno navela da će se ta tema uzeti u obzir. (126) U pogledu banaka Komisija je tijekom posjeta radi provjere ispitivala ocjenu rizika i kreditne sposobnosti, opće stanje djelatnosti, stanje upravljanja, razinu kredita, korištenje sredstava, sposobnost otplate, strukturu jamstava te poslovnu suradnju između banaka i zajmoprimaca jer je kineska vlada u odgovoru na upitnik navela tvrdnje u vezi s tim pitanjima. Ponovno, unatoč činjenici što su te teme bile navedene u pismu najave posjeta, kineska vlada nije mogla potkrijepiti svoje tvrdnje nikakvim dokazima te je Komisiju uputila bankama. (127) U svom odgovoru na pismo za dopunu podataka kineska vlada dostavila je neke informacije o postotku vladina vlasništva u nekim bankama. Napominje se da je kineska vlada u odgovoru na upitnik prvotno navela da nema takvih informacija te da je informacije u vezi s time podnijela tek nakon što je Komisija istaknula da članak 24. Zakona o poslovnim bankama u stvari obvezuje banke da te informacije dostave CBRC-u. Kada je Komisija tijekom posjeta radi provjere ispitivala koji je izvor tih informacija, nazočni službenik CBRC-a naveo je da nema taj podatak jer je za prikupljanje takvih podataka nadležan drugi odjel CBRC-a. U skladu s člankom 2. Privremene uredbe o nadzornim odborima u važnim financijskim institucijama u vlasništvu države (koju je u odgovoru na pismo za dopunu podataka dostavila Banka EXIM) „popis financijskih institucija u državnom vlasništvu kojima Državno vijeće upućuje nadzorne odbore preporučuje upravno tijelo za nadzorne odbore u financijskim institucijama u državnom vlasništvu”. Budući da se ta odredba odnosi na upravno tijelo za nadzorne odbore u financijskim institucijama u državnom vlasništvu, izgleda da kineska vlada zna koje su financijske institucije u njezinom vlasništvu. Međutim, Komisija zbog izostanka suradnje kineske vlade te informacije nije mogla provjeriti, a nije mogla ni utvrditi njihov izvor. Javno dostupne informacije upućuju na to da pored banaka koje je kineska vlada navela u svojem odgovoru na pismo za dopunu podataka[26] postoje i druge banke u državnom vlasništvu (koje su davale zajmove proizvođačima izvoznicima u uzorku). (128) U svojem dopisu od 3. lipnja 2013. kineska vlada tvrdila je da Komisija ni u upitniku ni u pismu za dopunu podataka nije „zatražila dodatne dokaze ili izvor podataka” te da „sada iznenada tvrdi da nedostaju dodatni dokazi ili izvor podataka”. Kako bi razjasnila pitanja, Komisija, kao i sva ostala ispitna tijela, provjerava podatke koje su joj dostavile sve strane u postupku, a kineska vlada bila je s time upoznata jer je Komisija već u svojem upitniku i u popratnom dopisu upitnika naglasila da će se odgovori provjeravati. Štoviše, Komisija je u svojem pismu najave posjeta osim pitanja koja će se razmatrati tijekom provjere obuhvatila i tu posebnu temu[27]. Stoga činjenica da Komisija zahtijeva dodatne dokaze za izjave kineske vlade za nju nikako nije bilo iznenađenje, već je to bio standardni postupak koji je Komisija slijedila u svakom pojedinačnom slučaju. (129) Kada je Komisija tijekom provjere zatražila od kineske vlade da dostavi popis 10 najvećih banaka u NRK-u i njihov tržišni udio, CBRC je odgovorio da može dostaviti takve informacije, ali da na taj zahtjev može odgovoriti tek nakon što se dostavi u pisanom obliku. Komisija je objasnila da pitanje postavljeno usmenim putem tijekom posjeta radi provjere ima jednaku vrijednost kao bilo koje pitanje dostavljeno u pisanom obliku te je istaknula činjenicu da za druga usmena pitanja kineska vlada nije zatražila da se prije odgovora dostave u pisanom obliku. Unatoč tom objašnjenju kineska vlada još uvijek nije dostavila informacije. (130) Komisija je u upitniku zatražila dokumente koji su bili temelj za osnivanje CBRC-a i utvrđivanja njegovog mandata. Kineska vlada dostavila je dokument Nacionalnog narodnog kongresa u kojem je navedeno samo da će se CBRC osnovati. Kada je Komisija provjeravala postoje li neki drugi dokumenti s detaljnim podacima o mandatu i svrsi CBRC-a, nazočni službenik CBRC-a naveo je da postoje brojni drugi zakoni koji se odnose na CBRC, ali da je, ako ih je Komisija željela dobiti, te dokumente trebala zatražiti prije provjere. Napominje se da je u upitniku Komisija od kineske vlade zatražila da „dostavi dokumente koji su bili temelj za osnivanje tog tijela i utvrđivanje njegovih dužnosti” i stoga je te dokumente zatražila prije provjere. (131) Kada je Komisija zatražila statističke podatke i izvješća banaka koje su tijekom RIP-a davale zajmove izvoznicima u uzorku, istaknula je članak 33. Zakona NRK-a o uređenju i nadzoru bankarske industrije[28] u kojem se navodi da CBRC prikuplja takve statističke podatke. Nazočni službenik CBRC-a naveo je da je najprije morao zatražiti dopuštenje pravne službe, ali, s tim u vezi prije kraja provjere nije dostavio nikakve informacije. Treba ponovno napomenuti da je Komisija zatražila te informacije u upitniku i pismu za dopunu podataka i da je u svojem pismu najave posjeta navela da će se provjeravati i statistički podaci. (132) Kineska vlada tvrdila je i da se navodi u pritužbi prema kojima su kineske banke javna tijela temelje samo na običnim tvrdnjama o državnom udjelu koje se pak temelje na „nezakonitom” utvrđivanju u predmetu o premazanom finom papiru. Kod te tvrdnje riječ je o pogrešnom tumačenju činjenica u pritužbi. U pritužbi se podnositelj pritužbe osim državnog vlasništva ,među ostalim, poziva na zajmove koje daju banke na temelju političkih direktiva i na vladine agencije koje su financijskim institucijama naložile da povećaju kreditiranje poduzeća i davanje zajmova poduzećima radi promicanja novih tehnologija i proizvoda (uključujući fotonaponsku industriju). Nalazi u predmetu o premazanom finom papiru u pogledu kineskih banaka koje su javna tijela temeljili su se na više elemenata, a ne samo na vlasništvu (npr. uplitanje vlade i usmjeravanje banaka prema povlaštenom davanju zajmova industriji papira u skladu s vladinim planovima) te su potpuno u skladu sa zakonodavstvom EU-a i WTO-a. Nadalje, nalazi o statusu banaka u državnom vlasništvu kao javnim tijelima potvrđeni su i u predmetu o čeliku s organskim premazom. (133) Kineska vlada nastavila je tvrditi da nije bila stvarno sposobna dostaviti informacije o 3 800 banaka i financijskih institucija iz NRK-a te da CBRC ni u kom slučaju ne čuva evidenciju o postotku vladina vlasništva u bankama. Komisija ne razumije zašto se kineska vlada u više navrata poziva na sve banke u NRK-u u vezi sa svojim vlasništvom u njima ako su zatražene informacije bile izričito ograničene na one banke „čiji je kineska vlada neposredni ili posredni dioničar”[29]. Kako je objašnjeno u uvodnoj izjavi (127), izgleda da je tvrdnja kineske vlade da CBRC (ili bilo koje drugo vladino tijelo) ne čuva evidenciju o njezinom vlasničkom udjelu u bankama u suprotnosti s mnogim kineskim pravnim odredbama. (134) U svojem dopisu od 3. lipnja 2013. kineska vlada ponovila je tvrdnje da nije ovlaštena od „nezavisnih banaka” zahtijevati da dostave povjerljive informacije i upozorila je na dopis koji je u vezi s time navodno poslan bankama. Točno je da je tijekom provjere kineska vlada pokazala izvornik dopisa namijenjenog bankama, ali, kada je Komisija od nje zatražila da dostavi dokaze o tome kojim je bankama i financijskim institucijama poslan taj dopis, kineska vlada takve dokaze nije mogla dostaviti. Kineska vlada tvrdila je i da neke institucije navedene u Prilogu 7. pismu za dopunu podataka nisu bile banke. U tom pogledu Komisija napominje da su proizvođači izvoznici u uzorku prijavili te institucije Komisiji kao institucije koje su im dale zajmove. (135) Kineska vlada tvrdila je da Komisija u svojem upitniku ili u pismima za dopunu podataka nije nikada uzela u obzir pitanje okružnica YinFa [2003] i [2004] Narodne banke Kine. Napominje se da je Komisija u pismu najave posjeta među teme koje će se obuhvatiti tijekom provjere uključila „uredbe/okružnice/unutarnju dokumentaciju NBK-a o uređenju kamatnih stopa u NRK-u”. Jasno je da obje okružnice pripadaju toj kategoriji. U svojem odgovoru na pismo za dopunu podataka kineska vlada pozvala se i na članak na internetskim stranicama NBK-a u kojem se spominjala jedna od okružnica. Međutim, kineska vlada nije uopće dostavila nikakve okružnice NBK-a, nego je dostavila samo informacije s internetskih stranica NBK-a koje su u vezi s upravljanjem kamatnim stopama za zajmove i depozite u Kini bile nepotpune u usporedbi s okružnicama YinFa [2003] i [2004], koje su dostupne na internetu. Napominje se i da kineska vlada nije odbila dostaviti navedene dokumente zbog toga što nije bila pripremljena za takvo pitanje, nego zbog navodne povjerljivosti okružnica. U tom pogledu treba napomenuti da tvrdnja kineske vlade o povjerljivosti okružnica NBK-a nije u skladu s njezinom vlastitom praksom u ovom postupku. U svojim primjedbama na konačnu objavu kineska vlada dostavila je potpunu verziju druge okružnice NBK-a kako bi potkrijepila svoju tvrdnju da su posebni zajmovi koje daju poslovne banke u državnom vlasništvu ukinuti te da izgleda da drugdje navedena povjerljivost ne predstavlja prepreku. U pogledu izvadaka s internetskih stranica NBK-a Komisija ih je primila na znanje i nije zanemarila njihov sadržaj. Međutim, kako bi se upotpunile informacije s tim u vezi bile su potrebne informacije iz obiju okružnica čime su dopunjene informacije koje je dostavila kineska vlada. 3.3. Individualno ispitivanje („II”) (136) U skladu s člankom 27. stavkom 3. Osnovne uredbe zahtjevi za II primljeni su od 6 proizvođača izvoznika koji surađuju, tj. društava CNPV Dongying Solar Power Co. Ltd., Jiangsu Runda PV Co. Ltd., Kinve Solar Power Co., Ltd. (Maanshan), Phono Solar Technology Co. Ltd., Shandong Linuo Photovoltaic Hi-Tech Co. Ltd. i Shandong Linuo Solar Power Holdings Co. Ltd. Tim trgovačkim društvima nije se mogao odobriti II zbog velikog broja navodnih subvencijskih programa i vremena potrebnog za ispitni postupak te bi to bilo bespotrebno teško i moglo bi spriječiti pravovremeni dovršetak ispitnog postupka. 3.4. Posebni programi (137) Na temelju podataka sadržanih u pritužbi Komisi