OBAVIJEST KOMISIJE

Revidirane SMJERNICE

Režim EU-a kojim se uređuje trgovina bjelokosti

(2021/C 528/03)

Sadržaj

1. Uvod i pojmovnik 20

2. Kontekst 20

a) Međunarodni pravni okvir i pravni okvir EU-a kojim se uređuje trgovina bjelokosti 20

b) Inicijative EU-a za sprječavanje nezakonite trgovine divljom faunom i florom koje se odnose na trgovinu bjelokosti unutar EU-a i ponovni izvoz bjelokosti 22

3. Status ovog dokumenta 22

4. Obrazloženje i sažetak preporuka 23

a) Ponovni izvoz iz EU-a 23

b) Trgovina bjelokosti unutar EU-a 24

c) Uvoz u EU 24

5. Kako tumačiti pravila EU-a o ponovnom izvozu bjelokosti 24

a) Ponovni izvoz neobrađene bjelokosti 25

b) Ponovni izvoz obrađene bjelokosti 25

6. Kako tumačiti pravila EU-a o trgovini bjelokosti unutar EU-a 27

a) Posebne smjernice o trgovini neobrađenom bjelokosti unutar EU-a 27

b) Posebne smjernice o trgovini obrađenom bjelokosti unutar EU-a 28

7. Kako tumačiti pravila EU-a o uvozu bjelokosti 29

8. Koordinacija u državama članicama EU-a i među njima te s trećim zemljama 30

9. Sažetak režima EU-a kojim se uređuje komercijalna trgovina bjelokosti 30

Prilog I. – Dokaz zakonitog stjecanja predmeta 32

Prilog II. – Označivanje, registracija i drugi uvjeti za izdavanje potvrda 34

1. Uvod i pojmovnik

Svrha je ovih smjernica tumačenje Uredbe Vijeća (EZ) br. 338/97 (1) („osnovna uredba”) i Uredbe Komisije (EZ) br. 865/2006 (2) te preporučivanje državama članicama EU-a da:

a) zaustave (ponovni) izvoz i uvoz predmeta od neobrađene bjelokosti;

b) zaustave trgovinu neobrađenom bjelokosti unutar EU-a, osim radi popravka glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975. i antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti;

c) zaustave trgovinu obrađenim primjercima iz razdoblja nakon 1947., uz izuzetak glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975., unutar EU-a;

d) odobravanje uvoza i (ponovnog) izvoza obrađene bjelokosti ograniče na glazbene instrumente iz razdoblja prije 1975. i prodaju antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti;

e) osiguraju strogo tumačenje prava EU-a u pogledu trgovine koja je još dopuštena.

Ove bi smjernice trebalo tumačiti u vezi s Uredbom Komisije (EU) br. 2021/2280 o izmjeni Uredbe Komisije (EZ) br. 865/2006 (3).

Za potrebe ovih smjernica sljedeći se pojmovi upotrebljavaju s posebnim značenjem:

— bjelokost: odnosi se samo na slonovaču,

— glazbeni instrument iz razdoblja prije 1975.: glazbeni instrument koji sadržava zakonito stečenu bjelokost iz razdoblja prije 1975. i koji koristi ili ga je donedavno koristio aktivni glazbenik te se stoga ne radi samo o ukrasnom predmetu. Konvencija CITES primjenjuje se na afričke slonove od 26. veljače 1976., a na azijske od 1. srpnja 1975. Radi jednostavnosti u ovim se smjernicama kao referenca upotrebljava samo raniji datum (1975.),

— antikvitet iz razdoblja prije 1947.: predmet koji sadržava bjelokost obuhvaćenu definicijom „obrađeni primjerci stečeni prije više od 50 godina” (članak 2. točka (w) osnovne uredbe),

— muzej: „neprofitna, stalna ustanova u službi društva i njegova razvoja, otvorena za javnost, koja nabavlja, čuva, istražuje, komunicira i izlaže materijalnu i nematerijalnu baštinu čovječanstva i njegova okoliša u svrhu educiranja, proučavanja i uživanja” (4).

2. Kontekst

a) Međunarodni pravni okvir i pravni okvir EU-a kojim se uređuje trgovina bjelokosti

Afrički slon (Loxodonta africana) i azijski slon (Elephas maximus) navedeni su u Konvenciji o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divljih životinja i biljaka (CITES), koju su potpisale 183 potpisnice (stranke), uključujući EU i sve države članice EU-a.

U skladu s postojećim pravilima u okviru CITES-a međunarodna trgovina bjelokosti (5) zabranjena je, a izuzeća su strogo ograničena (odnose se na predmete stečene prije nego što se CITES počeo primjenjivati na bjelokost). No CITES-om se ne uređuje trgovina bjelokosti na domaćem tržištu.

EU provodi CITES putem osnovne uredbe i s njom povezanih propisa Komisije („propisi EU-a o trgovini divljim vrstama”). Kad je riječ o slonovači (kao i o drugim vrstama bjelokosti navedenima u Prilogu A osnovnoj uredbi), EU je donio dodatne mjere koje su strože od mjera iz CITES-a.

Stoga EU putem propisâ o trgovini divljim vrstama strogo regulira trgovinu bjelokosti. Uvoz bjelokosti u EU-u, njezin izvoz iz EU-a i trgovanje njome unutar EU-a u komercijalne svrhe u načelu nisu dopušteni.

Međutim, nacionalna tijela mogu trgovinu bjelokosti za komercijalne svrhe dopustiti pod sljedećim uvjetima:

— ponovni izvoz može se odobriti za primjerke od bjelokosti stečene prije nego što se na njih počeo primjenjivati CITES, odnosno 26. veljače 1976. za afričke slonove i 1. srpnja 1975. za azijske slonove,

— trgovina unutar EU-a može se odobriti za predmete od bjelokosti uvezene u EU prije nego što je predmetna vrsta slona navedena u Dodatku I. CITES-u (18. siječnja 1990. za afričke slonove i 1. srpnja 1975. za azijske slonove) (6) ako je država članica EU-a u kojoj se predmet prvi put nudi na prodaju izdala odgovarajuću potvrdu o tome,

— može se odobriti uvoz predmeta iz razdoblja prije 1947. i uvoz zakonito stečenih predmeta iz razdoblja prije 1975. koji su već prije zakonito uvezeni u EU.

Krivolov slonova i nezakonita trgovina bjelokosti potaknuti potražnjom iz Azije i dalje su na opasno visokim razinama

Krivolov slonova u novije je vrijeme dosegnuo dosad nezabilježene razine, što je dovelo do općeg smanjenja populacija afričkih slonova (7).

U okviru programa CITES-a za praćenje nezakonitog ubijanja slonova (MIKE) (8) utvrđeno je da se udio nezakonito ubijenih slonova (PIKE) stalno povećavao od 2006., dosegnuo vrhunac 2011. te se zatim smanjivao od 2011. do 2019. Iz toga proizlazi da su se razine krivolova počele smanjivati, no potrebno je pažljivo ispitati hoće li se to smanjenje održati. Potrebno je i uzeti u obzir da je svako smanjenje nezakonite trgovine bjelokosti povezano s općim smanjenjem populacija slonova u Africi (9). Iako procjene PIKE-a upućuju na ukupno smanjenje krivolova slonova u Africi od 2011., postoje znatne regionalne razlike te su ukupne razine krivolova za afričke slonove i dalje zabrinjavajuće.

Na visokim je razinama i nezakonita trgovina bjelokosti, iako su, prema Izvješću o kaznenim djelima u području divlje faune i flore u svijetu iz 2020 (10)., cijene bjelokosti u stalnom padu. Prema izvješću iz Sustava informacija o trgovini slonovima (ETIS) (11) u cijelom je svijetu od 2012. do 2017. zaplijenjeno oko 280 tona slonovače u oko 8 000 zapljena. Podaci iz ETIS-a ukazuju i na povećanje broja pogona za obradu bjelokosti u vlasništvu kineskih državljana u Africi za potrebe izvoza proizvoda na azijska tržišta (12): 2017. utvrđena su najmanje 24 slučaja u kojima je ukupno 1,11 tona obrađene bjelokosti preneseno iz četiriju afričkih zemalja u Aziju (13). Prenošenje tako velikih količina bjelokosti upućuje na sve veću uključenost transnacionalnih organiziranih kriminalnih mreža.

Međunarodni odgovor

Na probleme povezane s krivolovom slonova i trgovinom bjelokosti međunarodna zajednica odgovorila je uvođenjem brojnih obveza na temelju rezolucija Opće skupštine UN-a i Skupštine UN-a za okoliš te odluka donesenih na nekoliko konferencija na visokoj razini.

Na 17. konferenciji stranaka Konvencije CITES (CoP17), održanoj u listopadu 2016., donesen je niz mjera za unaprjeđenje provedbe pravila za zaustavljanje krivolova slonova i trgovine bjelokosti, smanjenje potražnje za nezakonito stečenom bjelokosti i strožu kontrolu zakonitosti bjelokosti na domaćim tržištima. Rezolucijom CITES-a 10.10 (Rev. CoP18) o trgovini primjercima slonova stranke se potiče da na svojem području uvedu sveobuhvatne zakonodavne, regulatorne, provedbene i druge mjere koje se odnose na trgovinu bjelokosti/domaća tržišta. U toj se rezoluciji preporučuje i „da sve stranke i zemlje koje nisu stranke u čijoj jurisdikciji postoji zakonito domaće tržište bjelokosti koje pridonosi krivolovu ili nezakonitoj trgovini hitno poduzmu sve potrebne zakonodavne, regulatorne i provedbene mjere kako na njihovim domaćim tržištima ne bi bilo komercijalne trgovine neobrađenom i obrađenom bjelokosti”, uz napomenu da su „za neke predmete moguća manja odstupanja od pravila zatvaranja tržišta, no ta odstupanja ne smiju pridonositi raširenosti krivolova i nezakonite trgovine”.

Od EU-a se, kao i od drugih stranaka, zahtijeva da izvješćuje stalni odbor i konferenciju stranaka o mjerama poduzetima kako bi se spriječio doprinos domaćeg tržišta EU-a trenutačnim razinama krivolova i nezakonite trgovine.

Smanjena je zakonita trgovina bjelokosti iz EU-a

Komercijalni ponovni izvoz neobrađene i obrađene bjelokosti iz EU-a u skladu s osnovnom uredbom („zakoniti ponovni izvoz”) znatno se povećao do 2015.

Od donošenja prethodne verzije ovih smjernica (14) u srpnju 2017. ponovni izvoz neobrađene bjelokosti zaustavljen je, što je dovelo do smanjenja količine ponovno izvezenih kljova od bjelokosti čak i prije stupanja zabrane na snagu (420 ponovno izvezenih kljova 2016., 101 ponovno izvezena kljova 2017.).

Razina komercijalnog ponovnog izvoza zakonito stečene obrađene bjelokosti također se smanjila od 2016. Prosječni broj potvrda o ponovnom izvozu koje su izdale države članice EU-a smanjio se s oko 470 dozvola godišnje u razdoblju od 2012. do 2015. na 280 dozvola godišnje u razdoblju od 2016. do 2018.

b) Inicijative EU-a za sprječavanje nezakonite trgovine divljom faunom i florom koje se odnose na trgovinu bjelokosti unutar EU-a i ponovni izvoz bjelokosti

Komunikacijom o Akcijskom planu EU-a za suzbijanje nezakonite trgovine divljom faunom i florom (15) EU i njegove države članice pozvani su da provedu sveobuhvatnu strategiju za suzbijanje nezakonite trgovine divljom faunom i florom (16). U Komunikaciji je posebno predviđeno (u skladu s mjerom 2. „Daljnje ograničenje trgovine bjelokosti unutar i iz EU-a”) da Europska komisija do kraja 2016. objavi smjernice „za ujednačavanje tumačenja propisa EU-a u cilju zaustavljanja izvoza sirove bjelokosti iz vremena prije Konvencije i osiguravanja da se u EU uvoze samo zakoniti drevni proizvodi od bjelokosti”. U zaključcima iz lipnja 2016. povezanima s tom komunikacijom Vijeće Europske unije potaknulo je „države članice da ne izdaju izvozne isprave niti isprave za ponovni izvoz za neobrađenu slonovu bjelokost iz razdoblja prije Konvencije na temelju smjernica EU-a i da razmotre dodatne mjere za zaustavljanje trgovine slonovom bjelokosti”.

Komisija je u svibnju 2017. donijela smjernice kao odgovor na te pozive. Ovim se smjernicama ažurira i zamjenjuje verzija iz 2017. i dio su mjera koje Komisija poduzima u okviru svoje obveze iz Strategije za bioraznolikost do 2030. da dodatno postroži pravila o trgovini bjelokosti u EU-u (17).

3. Status ovog dokumenta

Ove smjernice izrađene su uz savjetovanje i u suradnji s predstavnicima država članica koji čine skupinu stručnjaka nadležnih upravnih tijela za CITES („skupina stručnjaka”).

Cilj im je pomoći građanima, poduzećima i nacionalnim tijelima u primjeni osnovne uredbe i povezanih uredaba Komisije. One ne zamjenjuju, ne dopunjavaju niti izmjenjuju pravila iz osnovne uredbe i njezinih provedbenih uredaba. Nadalje, one se ne bi trebale tumačiti odvojeno, već primjenjivati u vezi s tim zakonodavstvom. Za tumačenje prava Unije na pravno obvezujući način nadležan je samo Sud Europske unije.

Komisija, a možda i države članice EU-a, objavit će elektroničku verziju ovih smjernica.

Preporuke iz ovog dokumenta upućene su državama članicama te su u skladu s načelom opreznosti osim ako se pojave novi nedvojbeni znanstveni dokazi koji bi opravdali revidiranje ovih smjernica uz savjetovanje sa stručnom skupinom.

4. Obrazloženje i sažetak preporuka

Stalna velika potražnja za bjelokosti iz Azije jedan je od glavnih razloga za trenutačan visoki intenzitet krivolova slonova i trgovine bjelokosti. Najnovije analize (MIKE i ETIS, vidjeti odjeljak 2. pododjeljak a)) ukazuju na malo smanjenje intenziteta krivolova. Ipak, broj slonova ubijenih u krivolovu i dalje je neodrživ za mnoge populacije u Africi.

Iako nijedna država članica EU-a nije u izvješćima ETIS-a navedena kao zemlja uključena u nezakonitu trgovinu bjelokosti, EU bi trebao nastaviti smanjivati rizik od sudjelovanja u potražnji za bjelokosti.

Cilj je ovih smjernica dodatno ograničiti trgovinu potencijalno rizičnijim predmetima i određene oblike trgovine te istodobno omogućiti ograničenu i dobro kontroliranu trgovinu niskorizičnim predmetima. Smjernice se temelje na preventivnom pristupu provedbi pravila o trgovini bjelokosti na domaćim tržištima u EU-u. U slučajevima u kojima postoji veći rizik da će trgovina pridonijeti potražnji za bjelokosti i nezakonitoj trgovini bjelokosti primjenjuju se ograničenja. Stoga se uz odobrenja i dalje može trgovati unutar EU-a određenim ograničenim vrstama predmeta za koje postoji nizak ili nikakav rizik od doprinosa potražnji za bjelokosti ili nezakonitom krivolovu slonova. Cilj je ovog dokumenta i da građani i poduzeća bolje razumiju i slijede pravila te da se ona učinkovitije provode.

U sljedećim se odjeljcima obrađuje ponovni izvoz bjelokosti iz EU-a (odjeljak 5.), trgovina bjelokosti unutar EU-a (odjeljak 6.), uvoz iz zemalja izvan EU-a (odjeljak 7.) te pitanja koordinacije (odjeljak 8.).

U preostalom dijelu ovog odjeljka navode se dodatna obrazloženja potrebe za djelovanjem u pogledu svakog od tih trgovinskih tokova i naveden je sažetak preporuka državama članicama. Kraći sažetak u obliku tablice nalazi se u zaključnom odjeljku 9.

a) Ponovni izvoz iz EU-a

Najveći dio bjelokosti kojom se nezakonito trguje na međunarodnom tržištu čini neobrađena bjelokost (18). To dokazuju i podaci koje su stranke CITES-a dostavile u ETIS i prema kojima većinu bjelokosti zaplijenjene u cijelom svijetu čini nezakonito stečena neobrađena bjelokost.

Neobrađenu bjelokost čine uglavnom kljove, koje je teško međusobno razlikovati. Opasnost da se zakoniti ponovni izvoz neobrađene bjelokosti upotrebljava kao paravan za trgovinu nezakonito stečenom neobrađenom bjelokosti veća je nego u slučaju obrađene bjelokosti unatoč tomu što se zakonito stečenim kljovama može trgovati samo ako su označene.

Zaustavljanjem ponovnog izvoza neobrađene bjelokosti iz EU-a jamči se da se kljove zakonitog podrijetla ne miješaju s nezakonito stečenom bjelokosti te se zemljama odredišta pomaže u provedbi mjera za smanjenje potražnje za bjelokosti, što je važan korak u rješavanju problema nezakonite trgovine bjelokosti i krivolova slonova. Na tim se razlozima temelji de facto zabrana komercijalnog ponovnog izvoza neobrađene bjelokosti koja je na snazi od srpnja 2017. (vidjeti odjeljak 5. pododjeljak a)).

Budući da postoje naznake da međunarodna nezakonita trgovina bjelokosti sve više uključuje i obrađene predmete (19), potrebno je primjenjivati dodatna ograničenja na ponovni izvoz obrađene bjelokosti. Iako nema naznaka da se zakonitim aktivnostima u EU-u pridonosi krivolovu i nezakonitoj trgovini, EU želi smanjiti rizik da se bilo kakvom međunarodnom trgovinom iz EU-a povećava potražnja za bjelokosti, a time i potiče krivolov slonova kako bi se ta potražnja zadovoljila.

Komisija stoga preporučuje i da se zaustavi izdavanje potvrda o ponovnom izvozu za obrađene primjerke od bjelokosti, uz izuzetak glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975. i antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se prodaju muzejima (vidjeti odjeljak 5. pododjeljak b) za pojedinosti o tim iznimkama). Te se iznimke primjenjuju na predmete čija vrijednost nije povezana s bjelokosti koju sadržavaju. Nadalje, malo je vjerojatno da će te iznimke, uz preporučene kontrole, pridonijeti krivolovu slonova ili nezakonitoj trgovini bjelokosti, a istodobno će pridonijeti očuvanju važnih umjetničkih, kulturnih ili povijesnih vrijednosti.

b) Trgovina bjelokosti unutar EU-a

EU je odgovoran za strogi nadzor i regulaciju komercijalne upotrebe bjelokosti u EU-u u skladu s Rezolucijom CITES-a 10.10 (Rev. CoP18) i osnovnom uredbom.

Od donošenja CITES-ove odluke o zabrani međunarodne trgovine bjelokosti 1989. potražnja za bjelokosti u Europi znatno se smanjila. Države članice EU-a nisu prepoznate u okviru CITES-a kao važna ciljna tržišta ni tranzitne zemlje za nezakonito stečenu bjelokost. Većina trgovine unutar EU-a odnosi se na antikvitete iz razdoblja prije 1947.

No bilo je nekoliko slučajeva nezakonite trgovine predmetima od bjelokosti u EU-u. U trgovini neobrađenom bjelokosti veći je rizik od nezakonite trgovine nego u slučaju trgovine obrađenim primjercima od bjelokosti. To opravdava zaustavljanje izdavanja potvrda za trgovinu neobrađenom bjelokosti unutar EU-a, osim radi popravka glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975. ili antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se nalaze u nekom muzeju ili javnoj ustanovi.

Nadalje, Komisija preporučuje da se zaustavi izdavanje potvrda za obrađene primjerke stečene nakon 1947., osim u slučaju glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975. Time će se unutarnja trgovina obrađenim predmetima ograničiti na antikvitete iz razdoblja prije 1947. i glazbene instrumente iz razdoblja prije 1975.

Primjena drukčijeg režima na obrađene predmete opravdana je činjenicom da je za takve predmete utvrđen manji rizik od nezakonite trgovine bjelokosti u kontekstu trgovine unutar EU-a nego za trgovinu neobrađenom bjelokosti i vanjsku trgovinu EU-a općenito, posebno kad je riječ o antikvitetima iz razdoblja prije 1947. ili glazbenim instrumentima iz razdoblja prije 1975. Malo je vjerojatno da će trgovina antikvitetima iz razdoblja prije 1947. ili glazbenim instrumentima iz razdoblja prije 1975. unutar EU-a pridonijeti nezakonitoj trgovini bjelokosti ili povećanju potražnje za nezakonito stečenom bjelokosti, pogotovo s obzirom na to da će se takva preostala trgovina strogo kontrolirati. Stoga se antikvitetima iz razdoblja prije 1947. i glazbenim instrumentima iz razdoblja prije 1975. i dalje može trgovati unutar EU-a, ali uz prethodno izdavanje potvrde.

c) Uvoz u EU

Uvoz bjelokosti iz zemalja izvan EU-a strogo je reguliran. Komercijalni uvoz je zabranjen, osim u slučaju antikviteta iz razdoblja prije 1947. ili ponovnog uvoza predmeta iz vremena prije Konvencije koji su prethodno zakonito uvezeni u EU (vidjeti odjeljak 7.).

Razine komercijalnog uvoza u EU posljednjih su godina vrlo niske.

Kad je riječ o uvozu obrađenih primjeraka, i dalje postoji određeni rizik od poticanja potražnje za bjelokosti odnosno doprinosa krivolovu ili nezakonitoj trgovini, ali malo je vjerojatno da će glazbeni instrumenti iz razdoblja prije 1975. i antikviteti iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se prodaju muzejima sa sobom nositi takve rizike.

Kako bi se povećala usklađenost s predloženim pravilima o trgovini unutar EU-a i ponovnom izvozu, Komisija predlaže zaustavljanje sljedećeg:

— izdavanja uvoznih dozvola i dozvola za ponovni uvoz za neobrađenu bjelokost,

— izdavanja uvoznih dozvola i dozvola za ponovni uvoz za obrađene primjerke od bjelokosti, uz izuzetak glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975. i antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se prodaju muzejima (vidjeti odjeljak 7. za pojedinosti o uvjetima za primjenu tih iznimaka).

5. Kako tumačiti pravila EU-a o ponovnom izvozu bjelokosti

Pravila o ponovnom izvozu primjeraka od bjelokosti stečenih prije datuma na koji se CITES počeo primjenjivati na njih utvrđena su u članku 5. osnovne uredbe.

U skladu s člankom 5. stavkom 2. točkom (d) pri ocjenjivanju zahtjeva za ponovni izvoz vrsta iz Priloga A upravna se tijela moraju „[uvjeriti], nakon savjetovanja s nadležnim znanstvenim tijelom, da ne postoje nikakvi drugi čimbenici koji se odnose na očuvanje vrsta, a koji bi bili protivni izdavanju izvozne dozvole”.

Taj zahtjev treba tumačiti s obzirom na okolnosti opisane u odjeljku 2. i s obzirom na posebna obilježja međunarodne trgovine obrađenim i neobrađenim predmetima od bjelokosti.

a) Ponovni izvoz neobrađene bjelokosti

Komisija preporučuje da države članice smatraju da postoje ozbiljni čimbenici koji se odnose na očuvanje vrsta slonova i protivni su izdavanju potvrda o ponovnom izvozu za neobrađenu bjelokost.

Stoga, u skladu s osnovnom uredbom, Komisija preporučuje državama članicama da ne izdaju potvrde o ponovnom izvozu za neobrađenu bjelokost, što je već slučaj od 1. srpnja 2017., osim u iznimnim slučajevima ako se upravno tijelo predmetne države članice uvjerilo u sljedeće:

1. da je predmet dio stvarne razmjene kulturnih dobara između uglednih ustanova (npr. muzeja); ili

2. da je predmet obiteljsko nasljeđe koje se prenosi zbog preseljenja obitelji; ili

3. da se predmet prenosi radi izvršavanja zakonodavstva ili u svrhe znanosti ili obrazovanja.

U takvim iznimnim slučajevima preporučuje se da se upravna tijela pridržavaju smjernica iz ovog dokumenta povezanih s prikupljanjem odgovarajućih dokaza o zakonitom podrijetlu primjeraka (Prilog I. ovom dokumentu), označivanjem (Prilog II.) i, ovisno o slučaju, koordinacijom s drugim državama članicama i zemljama izvan EU-a (odjeljak 8.).

b) Ponovni izvoz obrađene bjelokosti

Za razliku od neobrađene bjelokosti obrađena bjelokost obuhvaća mnogo različitih vrsta primjeraka. To uključuje predmete kojima se već desetljećima zakonito trguje (kao što su glazbeni instrumenti ili antikviteti).

Komisija preporučuje da države članice od datuma objave ovih smjernica ne izdaju potvrde o ponovnom izvozu za komercijalnu trgovinu obrađenim primjercima.

Komercijalna trgovina iznimno se može odobriti u slučajevima u kojima se upravno tijelo u predmetnoj državi članici uvjerilo:

— da je riječ o glazbenom instrumentu iz razdoblja prije 1975. ili

— da je riječ o antikvitetu iz razdoblja prije 1947. koji je prodan muzeju, a relevantno tijelo nadležno za kulturnu baštinu (primjerice nadležno ministarstvo) potvrđuje njegovu veliku kulturnu, umjetničku ili povijesnu važnost i podupire transakciju.

Iznimno je važno da države članice EU-a strogo kontroliraju zahtjeve za ponovni izvoz takvih predmeta kako bi odgovarajuće isprave izdavale samo ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni pravom EU-a kako bi se jamčilo da je bjelokost zakonitog podrijetla.

Uz prethodno opisano izuzeće za komercijalni ponovni izvoz upravna tijela mogu potvrdu o ponovnom izvozu izdati i ako su se uvjerila u sljedeće:

1. da je predmet dio stvarne razmjene kulturnih dobara između uglednih ustanova (npr. muzeja); ili

2. da je predmet obiteljsko nasljeđe koje se prenosi zbog preseljenja obitelji; ili

3. da se predmet prenosi radi izvršavanja zakonodavstva ili u svrhe znanosti ili obrazovanja.

Preporučuje se strogo tumačenje uvjeta za izdavanje potvrda o ponovnom izvozu za navedene iznimke.

Konkretno, pri ocjenjivanju zahtjeva za ponovni izvoz, bilo komercijalnom ili u druge svrhe, države članice trebale bi razmotriti sljedeće:

— prilikom ocjenjivanja ispunjava li primjerak definiciju „glazbenog instrumenta iz razdoblja prije 1975.” vlasnik bi trebao dokazati da predmet kao instrument koristi ili ga je donedavno koristio aktivni glazbenik te da se stoga ne radi samo o ukrasnom predmetu koji sadrži bjelokost,

— prilikom ocjenjivanja može li se odredište antikviteta iz razdoblja prije 1947. smatrati muzejom, može se uzeti u obzir članstvo predmetne ustanove u Međunarodnom vijeću muzeja (ICOM) ili sličnoj organizaciji,

— ako je predmet opisan kao antikvitet iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti, trebalo bi dokazati da predmet ispunjava uvjete za „obrađeni predmet stečen prije više od 50 godina”. U Smjernicama za obrađene primjerke u okviru propisa EU-a o trgovini divljim vrstama (20) nalaze se jasne upute za takve slučajeve. Da bi prodaja muzeju bila odobrena, javno tijelo nadležno za kulturnu baštinu (primjerice nadležno ministarstvo) trebalo bi izričito potvrditi veliku kulturnu, umjetničku ili povijesnu važnost predmeta i podržati transakciju. U obzir se mogu uzeti pitanja kao što je vraćanje važnih kulturnih predmeta u njihovu zemlju podrijetla,

— dokazi kao što je račun ili drugi dokument, primjerice procjena stručnjaka, u kojem je navedena starost i cijena te detaljan opis i slike predmeta, potrebni su kako bi se dokazalo da predmet ima unutarnju vrijednost, nepovezanu s bjelokosti koju predmet sadržava,

— ocjenom bi trebalo obuhvatiti identitet prodavatelja i kupca. Identitet prodavatelja može u nekim slučajevima pružiti dodatne informacije o predmetu. U obzir treba uzeti i zemlju odredišta, ali i točan identitet kupca,

— za zahtjeve za ponovni izvoz u zemlju odredišta koju je ETIS utvrdio kao zemlju uključenu u nezakonitu trgovinu bjelokosti potrebna je stroža kontrola nego za druge zemlje odredišta. Trebalo bi izbjegavati ponovni izvoz u stranke koje sudjeluju u postupku nacionalnog akcijskog plana za bjelokost (21),

— općenito, identitet kupca može služiti kao dodatno jamstvo za to da se transakcija izvršava zbog unutarnje vrijednosti primjerka (npr. muzeji, ugledni kolekcionari, glazbenici ili slični kupci).

Podnositelj zahtjeva mora dokazati da se na predmet primjenjuju opisana izuzeća. Ako podnositelj zahtjeva ne može dostaviti dokaze prihvatljive nadležnom tijelu države članice te i dalje postoje razlozi za sumnju, potvrdu ne bi trebalo izdati.

U slučaju izdavanja potvrde, ona bi trebala sadržavati opis predmetnog glazbenog instrumenta iz razdoblja prije 1975. ili antikviteta iz razdoblja prije 1947. s dovoljno pojedinosti da se može odnositi samo na taj primjerak. Osim toga, ako im to zakonodavstvo dopušta, države članice mogu razmotriti uspoređivanje, provjeravanje i evidentiranje identiteta podnositelja zahtjeva i, ako je to moguće, kupca.

Posebno je važno da podnositelj zahtjeva za potvrdu o ponovnom izvozu dokaže da je u izradi predmetnog glazbenog instrumenta korištena zakonita bjelokost iz razdoblja prije 1975. ili da se radi o antikvitetu iz razdoblja prije 1947. koji je zakonito stečen. Podnositelj zahtjeva to može učiniti dostavljanjem potvrde o trgovini unutar EU-a, kojom se dokazuje zakonito stjecanje i koja obično sadržava podatke o starosti primjerka. Moguće je i da podnositelj zahtjeva nema potvrdu jer je možda nikad nije zatražio ili je predmet prethodno bio obuhvaćen izuzećem od obveze posjedovanja potvrde za „obrađene predmete stečene prije više od 50 godina”. U takvim slučajevima podnositelj zahtjeva mora dokazati opću usklađenost sa zahtjevima iz članka 5. osnovne uredbe.

Potvrde koje su istekle na temelju članka 11. stavka 4.a Uredbe Komisije (EZ) br. 865/2006 više ne vrijede za komercijalne transakcije. Međutim, preporučuje se da nositelj zadrži primjerak takve potvrde kao dokaz o zakonitom stjecanju za potrebe budućih zahtjeva ili u slučaju inspekcije.

Države članice morat će provjeriti je li predmet doista obuhvaćen nekim od prethodno navedenih slučajeva, tj. postoji li valjan razlog za nepostojanje potvrde.

Za dodatnu procjenu uvjeta pod kojima se takva trgovina može odobriti državama članicama EU-a preporučuje se i primjena sljedećih smjernica:

— „Obrađeni primjerci u okviru propisa EU-a o trgovini divljim vrstama”;

— „Dokazivanje zakonitog stjecanja predmeta” u Prilogu I. ovom dokumentu;

— „Označivanje, registracija i drugi uvjeti za izdavanje potvrda” u Prilogu II. ovom dokumentu.

6. Kako tumačiti pravila EU-a o trgovini bjelokosti unutar EU-a

Trgovina primjercima iz Priloga A unutar EU-a u načelu je zabranjena na temelju članka 8. stavka 1. osnovne uredbe. Člankom 8. stavkom 3. državama članicama omogućuje se odobravanje izuzeća od te zabrane ako je ispunjen barem jedan od uvjeta iz točaka od (a) do (h).

No iz upotrebe izraza „može se” u članku 8. stavku 3. jasno proizlazi da države članice nisu obvezne izdati potvrdu za trgovinu unutar EU-a ako su ti uvjeti ispunjeni (osim ako je drukčije propisano pravom EU-a, na primjer radi primjene načela proporcionalnosti). Kad odlučuje o tome hoće li izdati potvrdu, nadležno tijelo trebalo bi se na primjeren način koristiti svojim diskrecijskim ovlastima.

Stoga se ne može smatrati da se člankom 8. stavkom 3. svakom podnositelju zahtjeva daje apsolutno pravo na potvrdu za trgovinu unutar EU-a, čak ni ako je ispunjen jedan od primjenjivih uvjeta. Osim toga, članak 8. stavak 3. podliježe načelu opreznosti, zbog čega, kako je prethodno navedeno, teret dokazivanja legitimnosti transakcije i njezine usklađenosti s ciljevima osnovne uredbe snosi podnositelj zahtjeva.

Kad primi zahtjev za komercijalnu upotrebu bjelokosti u EU-u na temelju članka 8. stavka 3., država članica može odbiti izdati potvrdu na temelju prava EU-a čak i ako je ispunjen jedan od uvjeta, pod uvjetom da je to odbijanje u skladu s načelom proporcionalnosti (tj. odbijanjem se na primjeren način štiti vrsta te ono ne premašuje ono što je potrebno za postizanje tog cilja). Komisija i skupina stručnjaka vjeruju da će to biti slučaj kad podnositelj zahtjeva ne uspije nedvojbeno dokazati legitimnost transakcije i njezinu usklađenost s ciljevima osnovne uredbe.

Države članice dužne su izbjegavati izdavanje potvrda kojima bi se olakšale nezakonite radnje te bi s takvim zahtjevima koji se odnose na trgovinu unutar EU-a trebale postupati tako da taj rizik svedu na najmanju moguću mjeru. Izdavanje potvrda trebalo bi dolaziti u obzir samo za određene vrste transakcija unutar EU-a za koje postoji vrlo nizak ili nikakav rizik da će doprinijeti nezakonitim aktivnostima povezanima s bjelokosti ili potražnji za nezakonitom bjelokosti. Državama članicama preporučuje se da osiguraju najstrožu moguću kontrolu pri obradi zahtjeva za izdavanje potvrda o trgovini unutar EU-a i da strogo tumače uvjete za njihovo izdavanje.

U tu se svrhu preporučuje da države članice EU-a slijede smjernice o dokazivanju zakonitog stjecanja predmeta iz Priloga I. ovom dokumentu i smjernice o označivanju, registraciji i drugim uvjetima za izdavanje potvrda iz Priloga II.

Ako se potvrda izdaje, u njoj je potrebno opisati predmet dovoljno detaljno da bude jasno da se ona može upotrijebiti samo za predmetni primjerak, što je posebno važno u slučaju neobrađene bjelokosti, koja će vjerojatno imati manje prepoznatljivih značajki. Osim toga, ako zakonodavstvo (22) to dopušta, državama članicama preporučuje se da usporede, provjere i evidentiraju identitet prodavatelja i kupca. Države članice mogle bi utvrditi uvjet za trgovinu neobrađenom bjelokosti unutar EU-a prema kojem bi prodavatelj bio obvezan obavijestiti nadležna tijela o identitetu kupca.

Kad se zahtjevi za trgovinu bjelokosti unutar EU-a podnose na temelju članka 8. stavka 3. točke (c), odnosno „u svrhe koje nisu štetne za opstanak [...] vrsta”, s obzirom na to da se bjelokost može uvoziti (kao osobni predmeti, posebno lovački trofeji) samo u nekomercijalne svrhe, države članice podsjećaju se da se vlasnicima tih predmeta na temelju te odredbe ne može izdati potvrda za komercijalnu upotrebu unutar EU-a.

Državama članicama EU-a preporučuje se da pri ocjenjivanju zahtjeva za izdavanje potvrda za trgovinu neobrađenom bjelokosti i obrađenim primjercima koji sadržavaju bjelokost unutar EU-a slijede smjernice navedene u nastavku.

a) Posebne smjernice o trgovini neobrađenom bjelokosti unutar EU-a

Potrebno je podsjetiti na to da se člankom 11. stavkom 4.a Uredbe Komisije (EZ) br. 865/2006 (kako je izmijenjena) utvrđuje datum isteka potvrda za neobrađenu bjelokost koje su izdane prije 19. siječnja 2022. Komisija preporučuje da od tog datuma države članice više ne izdaju potvrde za komercijalnu trgovinu neobrađenom bjelokosti unutar EU-a.

Međutim, ako je upravno tijelo u predmetnoj državi članici uvjereno da je bjelokost neophodna za popravak određenog predmeta i nije moguće upotrijebiti zamjenu, može se izdati potvrda kojom se dopušta prodaja neobrađene bjelokosti isključivo radi popravka sljedećih instrumenata:

— glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975.,

— antikviteta iz razdoblja prije 1947. koji se nalaze u muzeju ili javnoj ustanovi i za koje relevantno tijelo nadležno za kulturnu baštinu (primjerice nadležno ministarstvo) potvrđuje veliku kulturnu, umjetničku ili povijesnu važnost i potrebu popravka s upotrebom bjelokosti.

Ti su slučajevi rijetki i zaista iznimni.

Potvrdu bi trebalo izdati samo ako upravno tijelo nema dvojbi da će se neobrađena bjelokost upotrijebiti za popravak takvih predmeta te može provjeriti i potvrditi, prema potrebi, da će to doista biti tako i da se neobrađena bjelokost neće upotrijebiti ni u koju drugu svrhu.

Državama članicama preporučuje se da razmotre uspostavu vlastitog nacionalnog sustava za kontrolu zaliha neobrađene bjelokosti u radionicama za popravke.

Upravna tijela trebala bi jasno dati do znanja da je upotreba neobrađene bjelokosti za takve popravke krajnja mjera i poticati profesionalne restauratore da upotrebljavaju zamjenske proizvode koji nisu izrađeni od bjelokosti kad god je to moguće. U rijetkim slučajevima u kojima to nije moguće mogu izdati potvrdu za neobrađenu bjelokost koja se odnosi na konkretnu transakciju.

Potvrda izdana za upotrebu neobrađene bjelokosti za popravke trebao bi u okviru 20 sadržavati barem sljedeći tekst:

Za glazbene instrumente iz razdoblja prije 1975.: „Ova potvrda vrijedi samo za jednu prodaju profesionalnoj radionici isključivo u svrhe popravka zakonito stečenih glazbenih instrumenata iz razdoblja prije 1975.”

Za antikvitete iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se nalaze u muzeju ili javnoj ustanovi: „Ova potvrda vrijedi samo za jednu prodaju profesionalnoj radionici isključivo u svrhe popravka [ovdje umetnuti opis predmeta koji će se popravljati].”

Ako to budu smatrale primjerenim, države članice mogu u potvrdu za konkretnu transakciju uključiti ime restauratora.

Potvrdu bi trebalo izdati samo ako je država članica uvjerena da je bjelokost zakonito stečena prije nego što se Konvencija počela primjenjivati na slonove (vidjeti prethodno bilješku 2.).

Komisija preporučuje i da države članice označe neobrađene kljove od bjelokosti u skladu s Rezolucijom Konferencije CITES-a 10.10 (Rev. CoP18) i da upućivanje na tu oznaku navedu u okviru potvrde namijenjenom za opis (vidjeti i Prilog II.).

b) Posebne smjernice o trgovini obrađenom bjelokosti unutar EU-a

Kao izuzeće od opće zabrane upotrebe primjeraka iz Priloga A u komercijalne svrhe prema članku 8. stavku 1. osnovne uredbe, komercijalna trgovina unutar EU-a svim obrađenim predmetima koji sadržavaju bjelokost dopuštena je samo ako su tijela država članica izdala potvrdu u tu svrhu za svaki pojedini slučaj (članak 8. stavak 3. točke (a) i (b) osnovne uredbe).

Komisija preporučuje da države članice od datuma objave ovih smjernica izdaju potvrde za komercijalnu trgovinu obrađenim primjercima od bjelokosti samo ako su se uvjerile da je predmet:

1. glazbeni instrument iz razdoblja prije 1975.; ili

2. antikvitet iz razdoblja prije 1947.

Pri ocjenjivanju zahtjeva za antikvitet iz razdoblja prije 1947. najvažniji su čimbenici starost primjerka i drugi aspekti povezani s definicijom „obrađenog primjerka” (23), a države članice trebale bi daljnju istragu razmotriti samo ako postoje naznake da je predmet nezakonito stečen.

Za glazbene instrumente iz razdoblja prije 1975. u načelu bi trebalo kontrolirati i starost i jesu li zakonito stečeni, a upravno tijelo trebalo bi izdati potvrdu samo ako mu je pružen zadovoljavajući dokaz da su oba uvjeta ispunjena. Uz to, vlasnik bi trebao dokazati da predmet kao instrument koristi ili ga je donedavno koristio aktivni glazbenik te da se stoga ne radi samo o ukrasnom predmetu koji sadrži bjelokost.

7. Kako tumačiti pravila EU-a o uvozu bjelokosti

Pravila o uvozu primjeraka od bjelokosti utvrđena su u članku 4. osnovne uredbe. U skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (d) pri ocjenjivanju zahtjeva za uvoz vrsta iz Priloga A upravnom tijelu mora biti „pružen [...] zadovoljavajući dokaz da se primjerak neće upotrebljavati u prvenstveno komercijalne svrhe”, čime se u praksi zabranjuje komercijalni uvoz bjelokosti u države članice EU-a.

Izuzeće od te opće zabrane komercijalnog uvoza moguće je u dva posebna slučaja:

— primjerak je prethodno zakonito unesen u EU ili stečen u EU-u te se, bez obzira na to je li izmijenjen ili ne, ponovno unosi u EU (članak 4. stavak 5. točka (a) osnovne uredbe); ili

— primjerak je obrađeni primjerak koji je stečen prije više od 50 godina (članak 4. stavak 5. točka (b) osnovne uredbe).

No čak i ako je ispunjen jedan od dvaju uvjeta za takvo izuzeće, upravno tijelo i dalje može odbiti zahtjev ako nakon savjetovanja s nadležnim znanstvenim tijelom smatra da postoje drugi čimbenici koji se odnose na očuvanje vrsta, a koji bi bili protivni izdavanju uvozne dozvole (članak 4. stavak 1. točka (e)).

Komisija preporučuje da države članice od datuma objave ovih smjernica ne izdaju dozvole za komercijalni uvoz neobrađene bjelokosti.

Komisija preporučuje i da države članice od istog datuma ne izdaju uvozne dozvole za obrađene primjerke.

Za komercijalnu trgovinu i dalje će postojati dvije iznimke, i to u slučajevima u kojima se upravno tijelo u predmetnoj državi članici uvjerilo:

— da je riječ o glazbenom instrumentu iz razdoblja prije 1975. ili

— da je riječ o antikvitetu iz razdoblja prije 1947. koji je prodan muzeju, a relevantno tijelo nadležno za kulturnu baštinu (primjerice nadležno ministarstvo) potvrđuje njegovu veliku kulturnu, umjetničku ili povijesnu važnost i podupire transakciju.

Ocjenjivanje zahtjeva za uvoz jednako je kao i za zahtjeve za ponovni izvoz te bi stoga za izdavanje dozvola trebalo primjenjivati i kriterije iz odjeljka 5. pododjeljka b).

Uvozne dozvole kojima se dopušta uvoz neobrađene bjelokosti ili obrađenih primjeraka od bjelokosti u nekomercijalne svrhe mogu se izdati u skladu s člankom 4. stavkom 1. osnovne uredbe. Svaki takav uvoz zahtijeva najstrožu kontrolu te bi dozvole, u pravilu, trebalo izdavati samo ako se upravno tijelo uvjerilo da ne postoji rizik da ti proizvodi dospiju u komercijalnu trgovinu. Na temelju nedavnih podataka o trgovini (uvoz iz Afrike u EU od 2016. do 2018.) jasno je da je u praksi takav uvoz namijenjen osobnoj upotrebi ili je riječ o lovačkim trofejima, što onemogućuje daljnju upotrebu u komercijalne svrhe nakon uvoza. Preporučuje se da se u uvoznoj dozvoli izričito navede da su takvi predmeti namijenjeni isključivo osobnoj upotrebi. Može se upotrijebiti sljedeći tekst: „Ovaj se primjerak uvozi isključivo za osobnu upotrebu. Primjerak mora ostati u vlasništvu nositelja ove dozvole, koja se na zahtjev mora predočiti nadležnim tijelima.” To je važno i za uvoz lovačkih trofeja jer su oni proizvodi za osobnu upotrebu.

Pri ocjenjivanju zahtjeva za uvoz lovačkih trofeja upravna tijela podsjeća se da bi trebala uzeti u obzir najnovije znanstvene savjete („nalaz o neštetnosti” ili izostanak tog nalaza) Skupine za znanstvenu reviziju.

Komercijalna upotreba lovačkih trofeja od slonova nakon uvoza u EU zabranjena je neovisno o podrijetlu slona (24). Ti trofeji moraju ostati u posjedu lovca.

Uz prethodno opisano izuzeće za komercijalni uvoz upravna tijela mogu izdati uvoznu dozvolu i ako su se uvjerila u sljedeće:

1. da je predmet dio stvarne razmjene kulturnih dobara između uglednih ustanova (npr. muzeja); ili

2. da je predmet obiteljsko nasljeđe koje se prenosi zbog preseljenja obitelji; ili

3. da se predmet prenosi radi izvršavanja zakonodavstva ili u svrhe znanosti ili obrazovanja.

Za dodatnu procjenu uvjeta pod kojima se takva trgovina može odobriti preporučuje se da države članice EU-a slijede smjernice o dokazivanju zakonitog stjecanja predmeta iz Priloga I. ovom dokumentu i smjernice o označivanju, registraciji i drugim uvjetima za izdavanje potvrda iz Priloga II.

8. Koordinacija u državama članicama EU-a i među njima te s trećim zemljama

Ako su za izdavanje dokumentacije CITES-a odgovorna regionalna ili lokalna upravna tijela CITES-a, preporučuje se da države članice osiguraju da ta tijela izvješćuju središnje upravno tijelo CITES-a o svim podnesenim zahtjevima za izdavanje potvrda o ponovnom izvozu i potvrda o trgovini unutar EU-a. Time bi se zajamčila koordinirana provjera zakonitog stjecanja predmeta i dosljedno ocjenjivanje zahtjeva. Tomu bi se moglo pridonijeti i uspostavom nacionalnih baza podataka za pohranu relevantnih podataka.

Nadalje, na ponovni izvoz u određene zemlje/područja u kojima su uvedene strože nacionalne mjere povezane s trgovinom bjelokosti, kao što su Kina, Posebno Upravno Područje Hong Kong i Sjedinjene Američke Države, mogu se primjenjivati dodatna ograničenja/kontrole. Predmetnim državama članicama savjetuje se da prije izdavanja potvrde o ponovnom izvozu bjelokosti podnositelje zahtjeva svakako upoznaju s mogućnošću da su u zemlji odredišta na snazi strože nacionalne mjere. Podnositelj zahtjeva dužan je provjeriti uvjete za uvoz bjelokosti u zemlju odredišta.

Država članica može, prema potrebi, obavijestiti i tijela CITES-a u zemlji odredišta kako bi mogla provjeriti je li uvoz tog primjerka u skladu s postojećim propisima.

Ako se za potrebe potvrde o ponovnom izvozu (samo za glazbene instrumente iz razdoblja prije 1975.) ili zahtjeva za potvrdu o trgovini unutar EU-a kao dokaz o zakonitom stjecanju dostavlja potvrda o trgovini unutar EU-a koju je izdala država članica EU-a, država članica koja obrađuje zahtjev trebala bi provjeriti valjanost potvrde o trgovini unutar EU-a s državom članicom koja ju je izdala.

Ako upravno tijelo primi zahtjev za neobrađenu bjelokost u kojem je identitet profesionalnog restauratora poznat, ali se ta osoba nalazi u drugoj državi članici, država članica koja izdaje potvrdu trebala bi stupiti u kontakt s državom članicom odredišta kako bi provjerila postoje li razlozi protiv izdavanja potvrde.

9. Sažetak režima EU-a kojim se uređuje komercijalna trgovina bjelokosti

U tablici u nastavku uspoređuju se „stari” i „sadašnji” režim EU-a za komercijalnu trgovinu bjelokosti:

— stari režim – bio je na snazi prije objave ovih smjernica i Uredbe Komisije (EU) 2021/2280;

— sadašnji režim – pravila koja su otad na snazi (25).

Za pojedinosti vidjeti propise o trgovini divljim vrstama i odgovarajuće odjeljke ovih smjernica.

Trgovina unutar EU-a u komercijalne svrhe Ponovni izvoz iz EU-a u komercijalne svrhe Uvoz u EU u komercijalne svrhe Stari režim Sadašnji režim Stari režim Sadašnji režim Stari režim Sadašnji režim Neobrađena bjelokost Moguće pojedinačno odobrenje za predmete iz razdoblja prije 1990./prije 1975. – potrebna je potvrda Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za potrebe popravka glazbenih instrumenata ili antikviteta iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti (26) – potrebna je potvrda za konkretnu transakciju Zaustavljeno Zaustavljeno (nema promjene) Moguće je pojedinačno odobrenje za antikvitete iz razdoblja prije 1947. ili za ponovno uvezene predmete iz razdoblja prije 1975. – potrebna je dozvola Zaustavljeno Obrađena bjelokost: Predmeti koji sadržavaju bjelokost stečeni od 1975. do 1990. – „prije Dodatka I.” Moguće je pojedinačno odobrenje – potrebna je potvrda Zaustavljeno Zabranjeno Zabranjeno (nema promjene) Zabranjeno Zabranjeno (nema promjene) Obrađena bjelokost: Predmeti koji sadržavaju bjelokost stečeni od 1947. do 1975. – „prije Konvencije” Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za glazbene instrumente – potrebna je potvrda Pojedinačno Moguće je odobrenje – potrebna je potvrda Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za glazbene instrumente – potrebna je potvrda Pojedinačno odobrenje moguće je samo za ponovni uvoz – potrebna je dozvola Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za glazbene instrumente – potrebna je dozvola Obrađeni predmeti iz razdoblja prije 1947. (antikviteti) Odobreno – potvrda nije potrebna Moguće je pojedinačno odobrenje – potrebna je potvrda Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za glazbene instrumente i antikvitete koji se prodaju muzejima – potrebna je potvrda Pojedinačno Moguće je odobrenje – potrebna je dozvola Zaustavljeno, moguće je pojedinačno odobrenje za glazbene instrumente i antikvitete koji se prodaju muzejima – potrebna je dozvola

(1) Uredba Vijeća (EZ) br. 338/97 od 9. prosinca 1996. o zaštiti vrsta divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (SL L 61, 3.3.1997., str. 1).

(2) Uredba Komisije (EZ) br. 865/2006 od 4. svibnja 2006. o utvrđivanju detaljnih pravila o provedbi Uredbe Vijeća (EZ) br. 338/97 o zaštiti divlje faune i flore uređenjem trgovine njima (SL L 166, 19.6.2006., str. 1).

(3) SL L 473, 22.12.2021., str. 1.

(4) http://uis.unesco.org/en/glossary-term/museum#:~:text=Definition,of%20education%2C%20study%20and%20enjoyment

(5) Bjelokost se u ovim smjernicama odnosi samo na slonovaču.

(6) U skladu s člankom 8. stavkom 3. točkom (a) osnovne uredbe.

(7) Nellemann, C., Henriksen, R., Raxter, P., Ash, N., Mrema, E. (ur.). (2014.). The Environmental Crime Crisis – Threats to Sustainable Development from Illegal Exploitation and Trade in Wildlife and Forest Resources. A UNEP Rapid Response Assessment (Kaznena djela protiv okoliša – Prijetnje održivom razvoju koje proizlaze iz nezakonitog iskorištavanja i trgovine divljom faunom i florom i šumskim resursima. Procjena brzog odgovora UNEP-a). Program Ujedinjenih naroda za zaštitu okoliša (UNEP) i GRID-Arendal, Nairobi i Arendal.

(8) https://cites.org/eng/MIKE_PIKE_Trends_report_elephants_CITES_16112020

(9) Thouless, C.R., Dublin, H.T., Blanc, J.J., Skinner, D.P., Daniel, T.E., Taylor, R.D., Maisels, F., Frederick H. L., Bouché, P. (2016.). African Elephant Status Report 2016: an update from the African Elephant Database (Izvješće o statusu afričkih slonova za 2016.: najnovije informacije iz baze podataka o afričkim slonovima). Serija povremenih publikacija Odbora za pomoć preživljavanju vrsta IUCN-a, br. 60, skupina stručnjaka IUCN-a/SSC-a za afričke slonove. IUCN, Gland, Švicarska.

(10) https://cites.org/eng/UNODC_releases_WorldWildlifeCrimeReport2020_CITES_10072020

(11) Sustav informacija o trgovini slonovima (ETIS) uspostavljen je na temelju Rezolucije Konferencije CITES 10.10 (Rev. CoP17) o trgovini primjercima slonova. Jedan je od njegovih ciljeva „i. mjerenje i bilježenje razina i kretanja nezakonitog ubijanja slonova i nezakonite trgovine bjelokosti te promjena u tim razinama i kretanjima”. ETIS prije svake Konferencije stranaka CITES-a izrađuje detaljno izvješće o zapljenama bjelokosti u cijelom svijetu. Najnovije izvješće dostupno je na: https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18- 069-03-R1.pdf

(12) https://cites.org/sites/default/files/eng/cop/18/doc/E-CoP18-069-02.pdf

(13) https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(14) Obavijest Komisije 2017/C 154/06.

(15) http://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/PDF/?uri=CELEX:52016DC0087&from=HR

(16) Akcijski plan za divlju faunu i faunu evaluira se 2020. i 2021.; revidirana verzija trebala bi se donijeti na temelju te evaluacije – usp. Strategija EU-a za bioraznolikost do 2030., COM(2020) 380 final od 20. svibnja 2020..

(17) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?qid=1590574123338&uri=CELEX:52020DC0380

(18) Preporučuje se da države članice EU-a koriste definiciju „neobrađene bjelokosti” iz Rezolucije Konferencije CITES-a 10.10 (Rev. COP 18), u skladu s kojom:

„(a) pojam ‚neobrađena bjelokost’ obuhvaća sve cijele slonove kljove, polirane ili nepolirane i u bilo kojem obliku, te svu slonovaču u rezanim komadima, poliranu ili nepoliranu i na bilo koji način promijenjenu u odnosu na svoj izvorni oblik, osim ‚obrađene bjelokosti’; i

(b) ‚obrađena bjelokost’ odnosi se na bjelokost koja je izrezbarena, oblikovana ili obrađena, u cijelosti ili djelomično, no ne odnosi se na cijele kljove u bilo kojem obliku osim ako je cijela njihova površina izrezbarena”.

(19) Usp. Status of elephant populations, levels of illegal killing and the trade in ivory: A report to the CITES Standing Committee (Stanje populacija slonova, nezakonitog ubijanja i trgovine bjelokosti: izvješće stalnom odboru CITES-a), dostupno na https://cites.org/sites/default/files/eng/com/sc/70/E-SC70-49-01x-A1.pdf

(20) SL C 154, 17.5.2017., str. 15.

(21) https://cites.org/eng/niaps

(22) Osobito zakoni o zaštiti osobnih podataka.

(23) Definicija obrađenog primjerka sadržava četiri elementa, koje je sve potrebno ocijeniti: predmet je izrađen/obrađen prije 3. ožujka 1947.; predmet je znatno promijenjen u odnosu na svoje prirodno stanje; predmet jasno spada u jednu od sljedećih kategorija – nakit, ukrasi, umjetnost, predmeti za praktičnu upotrebu, glazbeni instrumenti – i nije mu potrebno daljnje rezbarenje, oblikovanje ni izrada kako bi postigao svoju svrhu; upravno tijelo predmetne države članice uvjerilo se da je predmet stečen pod takvim uvjetima. Vidjeti Smjernice za obrađene primjerke u okviru propisa EU-a o trgovini divljim vrstama (SL C 154, 17.5.2017., str. 15).

(24) Ta se zabrana primjenjuje na populacije slonova navedene u prilozima A i B jer je trgovina lovačkim trofejima iz Priloga B moguća samo u nekomercijalne svrhe (vidjeti napomenu uz popis populacija slonova u Bocvani, Namibiji, Južnoj Africi i Zimbabveu u Prilogu B osnovnoj uredbi).

(25) Izraz „zaustavljeno” upotrebljava se u ovoj tablici ako je mjera uvedena ovim ili prethodnim smjernicama. Izraz „zabranjeno” odnosi se na obveze iz osnovne uredbe i/ili CITES-a.

(26) Antikvitet iz razdoblja prije 1947. od velike kulturne, umjetničke ili povijesne važnosti koji se nalazi u muzeju ili javnoj ustanovi i za koji relevantno tijelo nadležno za kulturnu baštinu (primjerice nadležno ministarstvo) potvrđuje veliku kulturnu, umjetničku ili povijesnu važnost i potrebu popravka s upotrebom bjelokosti.