EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 15.12.2020. COM(2020) 842 final 2020/0374(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o pravednim tržištima neograničenog tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru (Akt o digitalnim tržištima) (Tekst značajan za EGP) {SEC(2020) 437 final} - {SWD(2020) 363 final} - {SWD(2020) 364 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Digitalne usluge donijele su važne inovativne prednosti za korisnike i pridonijele unutarnjem tržištu tako da su dovele do stvaranja novih poslovnih prilika i olakšale prekograničnu trgovinu. Danas te digitalne usluge pokrivaju širok spektar svakodnevnih aktivnosti, među ostalim usluge internetskog posredovanja, kao što su internetske tržnice, usluge internetskih društvenih mreža, internetske tražilice, operativni sustavi ili trgovine softverskih aplikacija. Njima se povećava mogućnost izbora za potrošače, poboljšava učinkovitost i konkurentnost industrije te se može poboljšati sudjelovanje građana u društvu. Međutim, bez obzira na to što u europskom digitalnom gospodarstvu djeluje više od 10 000 internetskih platformi, od kojih su većina mala i srednja poduzeća, mali broj velikih internetskih platformi zauzima najveći udio u ukupnoj generiranoj vrijednosti. Pojavile su se velike platforme koje imaju koristi od značajki sektora kao što su snažni mrežni učinci, često ukorijenjene u vlastite ekosustave platformi, a te platforme predstavljaju ključne strukturne elemente današnjeg digitalnog gospodarstva tako što posreduju u većini transakcija između krajnjih korisnika i poslovnih korisnika. Veliki broj tih poduzetnika ujedno provodi sveobuhvatno praćenje i profiliranje krajnjih korisnika. Nekoliko velikih platformi sve više ima ulogu točke pristupa ili nadzornika pristupa između poslovnih i krajnjih korisnika te zauzimaju čvrst i trajan položaj, koji je često posljedica stvaranja ekosustava konglomerata oko njihovih osnovnih usluga platforme, čime se jačaju postojeće prepreke za pristup tržištu. Kao takvi, ti nadzornici pristupa imaju velik utjecaj na digitalna tržišta i znatan stupanj kontrole nad pristupom tim tržištima te imaju čvrst položaj na njima, što dovodi do značajnih ovisnosti mnogih poslovnih korisnika o tim nadzornicima pristupa zbog čega u određenim slučajevima dolazi do nepravednog postupanja prema tim poslovnim korisnicima. Zbog toga ujedno dolazi do negativnih učinaka na mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području predmetnih osnovnih usluga platforme. Regulatornim inicijativama država članica ne mogu se u potpunosti riješiti ti učinci, odnosno bez djelovanja na razini EU-a te bi inicijative mogle dovesti do fragmentacije unutarnjeg tržišta. Nepoštene prakse i ograničene mogućnosti tržišnog natjecanja dovode do neučinkovitih rezultata u digitalnom sektoru u smislu viših cijena, slabije kvalitete, kao i manje mogućnosti izbora i inovacija na štetu europskih potrošača. Rješavanje tih problema od najveće je važnosti s obzirom na veličinu digitalnog gospodarstva (procjenjuje se na između 4,5 % i 15,5 % globalnog BDP-a 2019. s rastućim trendom) i važnu ulogu internetskih platformi na digitalnim tržištima koja ima društvene i gospodarske implikacije. Iako se neki od tih fenomena specifičnih za digitalni sektor i osnovne usluge platforme u određenoj mjeri primjećuju i u drugim sektorima i na drugim tržištima, područje primjene prijedloga ograničeno je na digitalni sektor jer su u tom području iz perspektive unutarnjeg tržišta utvrđeni najveći problemi koji zahtijevaju brzu reakciju. Ograničene mogućnosti tržišnog natjecanja i nepoštene prakse u digitalnom sektoru češće su i izraženije u određenim digitalnim uslugama od drugih. To je posebno slučaj s raširenim i često korištenim digitalnim uslugama i infrastrukturama koje su uglavnom izravni posrednici između poslovnih korisnika i krajnjih korisnika. Iskustvo s provedbom pravila EU-a o tržišnom natjecanju, brojna stručna izvješća i studije te rezultati otvorenog javnog savjetovanja pokazuju da postoji niz digitalnih usluga koje imaju sljedeće značajke: i. visokokoncentrirane višestrane usluge platformi, pri čemu obično jedna ili vrlo mali broj velikih digitalnih platformi postavljaju komercijalne uvjete uz visok stupanj autonomije; ii. nekoliko velikih digitalnih platformi djeluju kao točke pristupa putem kojih poslovni korisnici dolaze do klijenata i obrnuto; i iii. moć nadzornika pristupa koju imaju te velike digitalne platforme često se zloupotrebljava nepoštenim postupanjem prema gospodarski ovisnim poslovnim korisnicima i klijentima. Prijedlog je stoga dodatno ograničen na niz „ osnovnih usluga platforme” jer su u tom području utvrđeni najočitiji i najizraženiji problemi te je prisutnost ograničenog broja velikih internetskih platformi koje djeluju kao točke pristupa za poslovne korisnike i krajnje korisnike dovela ili je vjerojatno da će dovesti do ograničene mogućnosti tržišnog natjecanja u području tih usluga i na tržištima na kojima one interveniraju. Te osnovne usluge platforme obuhvaćaju: i. usluge internetskog posredovanja (uključujući, na primjer, tržnice, trgovine aplikacija i usluge internetskog posredovanja u drugim sektorima poput mobilnosti, prijevoza ili energije), ii. internetske tražilice, iii. društvene mreže, iv. usluge razmjene videozapisa, v. brojevno neovisne interpersonalne elektroničke komunikacijske usluge, vi. operativne sustave, vii. usluge u oblaku i viii. usluge oglašavanja, uključujući mreže za oglašavanje, razmjene oglasa i bilo koje druge usluge posredovanja u oglašavanju ako su te usluge oglašavanja povezane s jednom ili više prethodno navedenih osnovnih usluga platforme. Činjenica da se digitalna usluga smatra osnovnom uslugom platforme ne znači da se svakog pružatelja tih usluga povezuje s pitanjima koja se odnose na ograničavanje tržišnog natjecanja i nepoštene prakse. Umjesto toga čini se da su ti razlozi za zabrinutost posebno izraženi kada osnovnom uslugom platforme upravlja nadzornik pristupa. Pružatelji osnovnih usluga platforme mogu se smatrati nadzornicima pristupa ako: i. imaju znatan utjecaj na unutarnje tržište, ii. upravljaju jednom ili više važnih točaka pristupa do potrošača i iii. imaju ili se očekuje da će steći čvrst i trajan položaj u svojem području poslovanja. Takav status nadzornika pristupa može se utvrditi bilo pozivanjem na jasno ograničene i odgovarajuće kvantitativne metrike, koje mogu poslužiti kao oborive pretpostavke za određivanje određenih pružatelja usluga kao nadzornika pristupa, bilo na temelju kvalitativne procjene u pojedinačnom slučaju putem istraživanja tržišta. Utvrđeni problemi vezani uz nadzornike pristupa trenutačno se ne rješavaju (ili se ne rješavaju učinkovito) postojećim zakonodavstvom EU-a ni nacionalnim zakonima država članica. Iako su zakonodavne inicijative poduzete ili se razmatraju u nekoliko država članica, neće biti dostatne za rješavanje tih problema. Iako su takve inicijative ograničene na državno područje, nadzornici pristupa obično djeluju prekogranično, često na globalnoj razini te ujedno često primjenjuju svoje poslovne modele na globalnoj razini. Bez djelovanja na razini EU-a, postojeće nacionalno zakonodavstvo i nacionalno zakonodavstvo koje je u postupku donošenja može dovesti do povećane regulatorne fragmentacije u području platformi. Cilj je prijedloga stoga omogućiti platformama da iskoriste svoj puni potencijal rješavanjem na razini EU-a najistaknutijih slučajeva nepoštenih praksi i ograničene mogućnosti tržišnog natjecanja kako bi se krajnjim korisnicima i poslovnim korisnicima omogućilo da iskoriste sve prednosti ekonomije platformi i digitalnog gospodarstva u cjelini u konkurentnom i pravednom okruženju. Potreba za rješavanjem tih problema u digitalnom gospodarstvu naglašena je u Komunikaciji Komisije „Izgradnja digitalne budućnosti Europe” u kojoj se navodi da „zbog logike jedinstvenog tržišta mogla bi biti potrebna dodatna pravila za osiguranje tržišnog natjecanja, pravednosti i inovacija te mogućnosti ulaska na tržište, ali i javnih interesa koji nadilaze pitanja tržišnog natjecanja ili ekonomska pitanja”. U njoj je ujedno najavljeno da će Komisija „dodatno razmotriti uvođenje ex ante pravila da tržišta za koja su karakteristične velike platforme koje imaju znatne efekte mreže i djeluju kao nadzornici pristupa kontinuirano budu pravedna i omoguće tržišno natjecanje inovatorima, poduzećima i novim sudionicima na tržištu”. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području Ovaj se prijedlog temelji na postojećoj Uredbi o odnosima između platformi i poslovnih subjekata (Uredba P2B), a pritom nije u suprotnosti s njom. Definicije upotrijebljene u ovom prijedlogu usklađene su s tom uredbom, posebno definicije pojmova „usluge internetskog posredovanja” i „internetske tražilice”. Uz osnovna pravila o transparentnosti i pravednosti koja se primjenjuju na sve internetske platforme bez obzira na njihovu veličinu ili položaj, uvedena u Uredbi P2B, ovim prijedlogom uspostavljaju se jasno definirane obveze prema vrlo ograničenom broju prekograničnih pružatelja osnovnih usluga platforme koje služe kao važne točke pristupa putem kojih poslovni korisnici dolaze do krajnjih korisnika. Naposljetku, Komisija može imati koristi od provedbe tih obveza zbog transparentnosti koju usluge internetskog posredovanja i internetske tražilice moraju osigurati na temelju Uredbe P2B u pogledu praksi koje bi mogle biti nezakonite u skladu s popisom obveza ako ih primjenjuju nadzornici pristupa. Prijedlog je u potpunosti usklađen i s prijedlogom Akta o digitalnim uslugama („DSA”). DSA je horizontalna inicijativa koja je usmjerena na pitanja kao što su odgovornost internetskih posrednika za sadržaj treće strane, sigurnost korisnika na internetu ili asimetrične obveze postupanja s dužnom pažnjom za različite pružatelje usluga informacijskog društva, ovisno o prirodi društvenih rizika koje takve usluge predstavljaju. Za razliku od toga prijedlog Akta o digitalnim tržištima (DMA) usmjeren je na gospodarske neravnoteže, nepoštene poslovne prakse nadzornika pristupa i negativne posljedice tih praksi, kao što je ograničena mogućnost tržišnog natjecanja na tržištima platformi. •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Prijedlog je usklađen s digitalnom strategijom Komisije u pogledu doprinosa osiguravanju pravednog i konkurentnog digitalnog gospodarstva, jednog od triju glavnih stupova smjernica i ciljeva politike najavljenih u Komunikaciji „Izgradnja digitalne budućnosti Europe”. Predstavljat će koherentan, učinkovit i proporcionalan okvir za rješavanje problema u digitalnom gospodarstvu koji se trenutačno ne mogu riješiti ili se ne mogu učinkovito riješiti.

Prijedlogom se nadopunjuju postojeća pravila EU-a (i nacionalna pravila) o tržišnom natjecanju. Usmjeren je na nepoštene prakse nadzornikâ pristupa koje nisu obuhvaćene postojećim pravilima EU-a o tržišnom natjecanju ili se ne mogu učinkovito rješavati tim pravilima, uzimajući u obzir da se provedba protumonopolskih propisa odnosi na situaciju na određenim tržištima te da oni podrazumijevaju intervenciju koja neizbježno slijedi tek nakon što se ograničavajuće postupanje ili zlouporaba već dogodi te uključuje dugotrajne istražne postupke za utvrđivanje povrede. Ovim se prijedlogom ublažavaju negativni strukturni učinci nepoštenih praksi ex ante, bez ograničavanja mogućnosti ex post intervencije na temelju pravila EU-a i nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju. Prijedlog je usklađen s drugim instrumentima EU-a, uključujući Povelju EU-a o temeljnim pravima i Europsku konvenciju o ljudskim pravima („ECHR”), Opću uredbu o zaštiti podataka i pravnu stečevinu EU-a u području zaštite potrošača. Prijedlogom se nadopunjuje zakonodavstvo o zaštiti podataka. Obveze transparentnosti o dubinskom profiliranju potrošača pridonijet će provedbi Opće uredbe o zaštiti podataka („OUZP”), dok se obveznom mogućnošću izuzimanja od upotrebe podataka za sve osnovne usluge platforme nadopunjuje postojeća razina zaštite na temelju OUZP-a. U prijedlogu se pojašnjava da je na nadzornicima pristupa da osiguraju da poštovanje obveza utvrđenih Uredbom bude u potpunosti u skladu sa zakonodavstvom EU-a u drugim područjima, kao što je zaštita osobnih podataka i privatnosti ili zaštita potrošača. Prijedlog je usto usklađen s ciljanom i prilagođenom ex ante regulacijom određenih sektora, uključujući pravila koja se primjenjuju na elektroničke komunikacijske usluge ili kratku prodaju, kao i s postojećim inicijativama usmjerenim na štetne trgovačke prakse izvan interneta. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Države članice primjenjuju ili razmišljaju o primjeni različitih nacionalnih pravila za rješavanje problema koji proizlaze iz znatnog stupnja ovisnosti poslovnih korisnika o osnovnim uslugama platforme koje pružaju nadzornici pristupa i posljedičnih problema koji proizlaze iz njihova nepoštenog postupanja prema poslovnim korisnicima. Ta situacija dovodi do regulatorne fragmentacije jer se pravila za rješavanje nepravednosti u odnosima ovisnosti s takvim nadzornicima pristupa i omogućavanja neograničenog tržišnog natjecanja u području tih usluga uvelike razlikuju, osobito u pogledu preduvjeta za intervenciju i razmjera intervencije, te na taj način povećavaju troškove usklađenosti za poduzeća koja posluju na unutarnjem tržištu. Bez djelovanja na razini EU-a to će se dodatno pogoršati novim inicijativama čije je donošenje u tijeku u nekoliko država članica, dok u drugim državama članicama pitanja nepoštene prakse osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa i smanjena mogućnost tržišnog natjecanja u području tih usluga i dalje ostaju neriješena. S obzirom na suštinsku prekograničnu prirodu osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa, regulatorna fragmentacija ozbiljno će narušiti funkcioniranje jedinstvenog tržišta digitalnih usluga i funkcioniranje digitalnih tržišta u cjelini. Stoga je potrebno usklađivanje na razini EU-a, a članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”) mjerodavna je pravna osnova za ovu inicijativu. •Supsidijarnost Ciljeve prijedloga države članice ne mogu postići samostalno jer su problemi prekogranične prirode i nisu ograničeni na pojedine države članice ili podskupinu država članica. Digitalni sektor kao takav, a posebno osnovne usluge platforme koje pružaju ili nude nadzornici pristupa, prekogranične su prirode, o čemu svjedoči opseg prekogranične trgovine i još neiskorišteni potencijal budućeg rasta kao što se može zaključiti na temelju obrasca i opsega prekogranične trgovine koja se odvija putem digitalnih platformi. Gotovo 24 % ukupne internetske trgovine u Europi je prekogranično. Dionici na digitalnom tržištu obično djeluju u nekoliko država članica, pa čak i na razini cijelog EU-a, što je danas posebno slučaj za usluge kao što su internetsko oglašavanje, usluge internetskih društvenih mreža, internetske tržnice, usluge računalstva u oblaku, internetske tražilice, usluge platforme za razmjenu videozapisa, brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge i operativni sustavi. U skladu s tim, utvrđeni problemi važni su za Uniju jer nastaju preko granica i utječu na nekoliko država članica, stoga nisu ograničeni na područje pojedine države članice. To je prije svega slučaj za osnovne usluge platforme koje pružaju ili nude nadzornici pristupa. Čak i one države članice koje još nisu donijele zakonodavstvo za rješavanje nepravednosti i smanjene mogućnosti tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme koje pružaju ili nude nadzornici pristupa sve više razmatraju nacionalne mjere u tom smislu. Različita nacionalna zakonodavstva unutar EU-a, osim što su nedovoljno učinkovita, mogu dovesti do dodatne fragmentacije i povećati troškove usklađivanja za velike aktere na tržištu i poslovne korisnike koji se na njih oslanjaju. Istodobno ta situacija negativno utječe na novoosnovana poduzeća i manja poduzeća jer im onemogućava povećanje i prekogranično širenje, a time i ulazak na nova tržišta, na kojima bi nudili bolje i raznovrsnije proizvode po konkurentnijim cijenama te bi u određenim slučajevima mogli postati konkurencija afirmiranim akterima u digitalnom sektoru. Stoga će se rješavanjem nepoštenih praksi u vezi s osnovnim uslugama platforme koje pružaju nadzornici pristupa na razini Unije poboljšati funkcioniranje unutarnjeg tržišta jasnim pravilima postupanja koja svim dionicima daju pravnu jasnoću i interventnim okvirom na razini EU-a koji služi kao temelj za pravodobno i djelotvorno rješavanje štetnih praksi. Jedan od uvjeta za utvrđivanje nadzornika pristupa jest da pružatelj osnovnih usluga platforme ima znatan utjecaj na unutarnje tržište. •Proporcionalnost Prijedlogom se želi pridonijeti pravilnom funkcioniranju jedinstvenog tržišta digitalnih usluga na način da se osigura da su tržišta u cijeloj Uniji na kojima su prisutni nadzornici pristupa pravedna i da omogućuju neograničeno tržišno natjecanje. Time bi se trebale potaknuti inovacije, visoka kvaliteta digitalnih proizvoda i usluga, pravedne i konkurentne cijene te mogućnost slobodnog izbora za korisnike u digitalnom sektoru. U tom je kontekstu prijedlog usmjeren samo na one digitalne usluge koje poslovni korisnici i krajnji korisnici najviše koriste („osnovne usluge platforme”) i na područja na kojima s obzirom na trenutačne uvjete iz perspektive unutarnjeg tržišta postoje najočitiji i najveći problemi u pogledu smanjene mogućnosti tržišnog natjecanja i nepoštenih praksi nadzornikâ pristupa. Osnovne usluge platforme obuhvaćaju samo one usluge za koje postoje snažni dokazi o i. visokoj koncentraciji, pri čemu obično jedna velika internetska platforma ili nekoliko njih postavljaju komercijalne uvjete uz znatnu autonomiju u odnosu na svoju (potencijalnu) konkurenciju, korisnike ili potrošače; ii. ovisnosti o nekoliko velikih internetskih platformi koje djeluju kao točke pristupa putem kojih poslovni korisnici dolaze do svojih klijenata i stupaju s njima u interakciju; i iii. čestoj zloupotrebi moći pružateljâ osnovnih usluga platforme nepoštenim postupanjem prema gospodarski ovisnim poslovnim korisnicima i klijentima. Stoga se prijedlog odnosi samo na one pružatelje usluga koji ispunjavaju jasno definirane kriterije da bi ih se smatralo nadzornicima pristupa, a koji su utvrđeni u prethodnom tekstu. Upotreba kvantitativnih pragova, kao temelja oborive pretpostavke, nadopunjuje se upotrebom kvalitativnih kriterija navedenih u prijedlogu. Time se omogućava Komisiji da utvrdi nadzornika pristupa pružateljima osnovnih usluga platforme koji pokazuju iste ili slične rizike za pravednost i neograničenost tržišnog natjecanja, dok istodobno jamči da se obveze primjenjuju samo na relevantne pružatelje osnovnih usluga platforme. Popis obveza predviđenih prijedlogom ograničen je na one prakse i. koje su osobito nepoštene ili štetne; ii. koje se mogu jasno i nedvosmisleno utvrditi kako bi se osigurala potrebna pravna sigurnost za nadzornike pristupa i druge dionike; i iii. za koje postoji dostatno iskustvo. U prijedlogu je predviđena mogućnost prilagođene primjene nekih obveza putem dijaloga između Komisije i predmetnih nadzornika pristupa. Osim toga, njime se omogućuje fleksibilno obuhvaćanje dodatnih praksi koje su jednako nepoštene ili kojima se podjednako dovode u pitanje pravednost ili neograničenost tržišnog natjecanja nakon temeljitog istraživanja tržišta o učinku tih praksi. Tim se mehanizmom osigurava da ne dođe do prekomjerne regulacije i istodobno izbjegava izostanak intervencije u odnosu na slične prakse istih nadzornika pristupa ako se prakse mogu mijenjati tijekom vremena. Predložene mjere proporcionalne su jer postižu cilj samo ciljanim nametanjem opterećenja poduzetnicima u digitalnom sektoru. Prijedlogom se zahtijeva suradnja onih poduzetnika koji su predmet istrage, ali bi administrativni troškovi bili proporcionalni i vjerojatno ne bi zahtijevali veće dodatne troškove s obzirom na već postojeće regulatorne strukture zbog primjene ostalih zakonodavnih akata EU-a (npr. Uredba EU-a o koncentracijama, Uredba o suradnji u zaštiti potrošača). Kad je riječ o troškovima usklađivanja za nadzornike pristupa, oni bi bili razumni jer bi velikim dijelom nadomjestili visoke troškove koje veliki pružatelji osnovnih usluga platforme imaju zbog usklađivanja s različitim regulatornim mjerama koje se postupno uspostavljaju ili će se vjerojatno uspostaviti u različitim državama članicama. Takvi bi troškovi podrazumijevali zapošljavanje dodatnih službenika odgovornih za usklađenost sa zakonskim odredbama koji bi provjeravali jesu li politike poduzeća u skladu s novim pravilima te novih zaposlenika zaduženih za suradnju s Komisijom i odgovaranje na zahtjeve za informacijama. •Odabir instrumenta Utvrđeni problemi mogu se učinkovito riješiti samo zakonodavnim instrumentom. Povrh toga, donošenje Uredbe neophodno je i jer se ona izravno primjenjuje u državama članicama te se njome uspostavlja ista razina prava i obveza za privatne stranke te omogućuje dosljedna i učinkovita primjena pravila u posredničkoj trgovini koja je sama po sebi prekogranične prirode i koja se odvija u ekonomiji internetskih platformi. To je najprikladnije za rješavanje utvrđenih problema u pogledu pravednosti i neograničenosti tržišnog natjecanja te za sprječavanje fragmentacije jedinstvenog tržišta za osnovne usluge platforme koje pruža ili nudi nadzornik pristupa. 3.REZULTATI SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

•Savjetovanja s dionicima Komisija je provela opsežno savjetovanje o širokom spektru pitanja koja se odnose na internetske platforme, uključujući gospodarsku moć vrlo velikih internetskih platformi s ulogom nadzornika pristupa. Prvo, od 2. lipnja do 8. rujna 2020. Komisija je provela dva odvojena javna savjetovanja koja su se odnosila na dvije zasebne početne procjene učinka za i. paket Akta o digitalnim uslugama: ex ante regulatorni instrument za velike internetske platforme sa znatnim mrežnim učincima koji djeluju kao nadzornici pristupa na unutarnjem tržištu Europske unije; a drugo za ii. novi alat za tržišno natjecanje. Drugo, Komisija je provela savjetovanje s dionicima o privremenim izvješćima Promatračnice ekonomije internetskih platformi, kojima se podupire postojeća inicijativa. Treće, radionice, konferencije kao i istraživanja koje je proveo Zajednički istraživački centar (ZIC) pridonijeli su utvrđivanju problema i pomogli odrediti preliminarne opcije politike. Uz korištene alate za savjetovanje, službe Komisije bilateralno su se sastale s dionicima u kontekstu javnih savjetovanja i razdoblja davanja povratnih informacija za početne procjene učinka. Naposljetku, strukturirani dijalog s državama članicama, osobito u okviru stručne skupine za e-trgovinu, te bilateralne i multilateralne razmjene i konferencije doprinijeli su osmišljavanju opcija politike. Općenito, javna savjetovanja pružila su snažnu potporu intervenciji za suzbijanje nepoštenih praksi nadzornikâ pristupa. Zapravo se velika većina ispitanika u okviru javnih savjetovanja i zasebnog upitnika upućenog nacionalnim tijelima za zaštitu tržišnog natjecanja složila da postoje strukturni problemi koji se ne mogu riješiti na temelju postojećih pravila tržišnog natjecanja, a jednaka većina njih smatrala je da bi Komisija trebala moći intervenirati na tržištima na kojima djeluju nadzornici pristupa. To je stajalište izrazila velika većina poduzeća i poslovnih udruženja, sve organizacije civilnog društva (uključujući nevladine organizacije („NVO”) i sindikate) i sva javna tijela. I potrošačke organizacije poput BEUC-a istaknule su posebne probleme u vezi s internetskim platformama i digitalnim tržištima. Ti su ispitanici smatrali da će intervencija koja je usmjerena na te probleme stvoriti prave poticaje za inovacije i pridonijeti većim mogućnostima izbora potrošača otvarajući put novim platformama i inovativnim uslugama kojima se jamči privatnost korisnika. Internetske platforme podijeljene su po tom pitanju, pri čemu je većina velikih internetskih platformi i njihovih predstavničkih udruženja propitivala potrebu za novim instrumentom za nadzornike pristupa. S druge strane, velik broj malih i srednjih platformi, posebno onih koje su poslovni korisnici velikih internetskih platformi, izrazile su potporu novom instrumentu za nadzornike pristupa. Oni koji se ne slažu pozivali su se na činjenicu da je pojam nadzornika pristupa preširok i da bi umjesto toga trebalo procijeniti svaki pojedinačni slučaj te da Komisija i sada može intervenirati ako nadzornici pristupa ne postupaju u skladu s člankom 102. UFEU-a. Međutim, Komisija je smatrala da članak 102. UFEU-a nije dostatan za rješavanje svih problema povezanih s nadzornicima pristupa, s obzirom na to da nadzornik pristupa ne mora nužno biti dominantan akter, a njegove prakse možda nisu obuhvaćene člankom 102. UFEU-a ako nema učinaka na tržišno natjecanje koje je moguće dokazati na jasno utvrđenim relevantnim tržištima. Štoviše, na temelju članka 102. UFEU-a nije uvijek moguće intervenirati brzinom koja je potrebna da bi se pravodobno i na najučinkovitiji mogući način riješile te prakse koje zahtijevaju hitno djelovanje. Velika većina ispitanika smatrala je i da bi posebna pravila o platformama trebala uključivati zabrane i obveze za platforme nadzornika pristupa. Ujedno su predložili da bi mjere trebale biti više postupovne prirode, a ne propisivati predmetno postupanje. Velika većina dionika smatra da bi predloženi popis problematičnih praksi odnosno „crna lista” trebao biti usmjeren na očito nepravedne i štetne prakse platformi nadzornika pristupa. Kad je riječ o definiciji položaja nadzornika pristupa, mišljenja dionika bila su podijeljena. Neke su platforme tvrdile da uključivanje različitih usluga u ponudu jedne platforme ne govori mnogo o moći platforme, kao što bi to bio slučaj i za mogućnost iskorištavanja svojeg položaja na jednom području za stjecanje položaja imovine u drugom. Neki su dionici predložili da pri utvrđivanju nadzornika pristupa ne bi trebalo uzimati u obzir poslovni model, procjene nadzornika pristupa trebale bi se redovito preispitivati, status nadzornika pristupa trebao bi se primjenjivati na utvrđene aktivnosti, a određena bi se pravila trebala primjenjivati na razini cijelog sektora. Općenito, dionici svih kategorija istaknuli su potrebu osiguravanja visoke razine koherentnosti i pravne sigurnosti, potrebu osiguravanja da kriteriji koji se koriste za određivanje nadzornika pristupa budu transparentni, objektivni i lako mjerljivi. Korisnici su se uglavnom pozivali na kombinaciju kvantitativnih i kvalitativnih kriterija. Nacionalna tijela izrazila su potporu novom instrumentu za nadzornike pristupa i potrebu za pristupom na razini EU-a kako bi se izbjegla regulatorna fragmentacija i istodobno istaknula važnost prethodnog uključivanja odgovornih predstavnika vlada država članica u zakonodavni projekt. Civilno društvo i medijske kuće isto su snažno poduprli novi instrument za nadzornike pristupa. Ti dionici zatražili su odgovarajući stupanj transparentnosti na tržištu, kao i jamstvo određenog stupnja medijske raznolikosti i poštovanje neovisnosti i mogućnosti slobodnog izbora za potrošače. • Prikupljanje i primjena stručnog znanja Ova inicijativa popraćena je i studijom o procjeni učinka i nekoliko vanjskih pomoćnih studija. Osim toga, Komisija ili vanjski izvođači proveli su nekoliko javnih savjetovanja i više studija i dostavili više izvješća u razdoblju od 2018. do 2020. Promatračnica ekonomije internetskih platformi, koju podupire stručna skupina sastavljena od 15 akademskih stručnjaka kao i opsežna potporna studija, dostavila je niz izvješća i analitičkih radova koji su uključeni u rad na utvrđivanju problema. Interna ekonomska istraživanja i potpora osmišljavanju politike koju je pružio Zajednički istraživački centar („ZIC”) dodatno su pridonijeli procjeni učinka na kojoj se temelji ova inicijativa. Osim toga, provedeno je savjetovanje s državama članicama putem internetskog savjetovanja koje je uzeto u obzir na sastanku stručne skupine za e-trgovinu posvećenom ovoj inicijativi. Naposljetku, Komisija je organizirala niz konferencija, radionica i sastanaka s akademskim stručnjacima, koji su svojim mišljenjima pridonijeli utvrđivanju opsega problema i strategiji prikupljanja dokaza. Oblikovanju instrumenta pridonijeli su i brojni dokumenti o stajalištima država članica o platformama nadzornika pristupa, kao i brojna izvješća i studije zemalja izvan EU-a. •Procjena učinka Procjenu učinka na kojoj se temelji prijedlog razmotrio je Odbor Komisije za nadzor regulative koji je 10. prosinca 2020. donio pozitivno mišljenje. Mišljenje Odbora, preporuke i objašnjenje kako su uzete u obzir uključeni su u Prilog 1. Radnom dokumentu osoblja koji je priložen ovom prijedlogu. U Prilogu 3. nalazi se pregled na koje bi subjekte i kako mogao utjecati ovaj prijedlog. Komisija je preispitala različite opcije politike za postizanje općeg cilja ove inicijative, a to je osigurati ispravno funkcioniranje unutarnjeg tržišta promicanjem učinkovitog tržišnog natjecanja na digitalnim tržištima, a posebno okruženja internetskih platformi koje je pravedno i omogućuje neograničeno tržišno natjecanje. Kako bi se riješili problemi koji proizlaze iz problematičnog postupanja nadzornika pristupa, uspoređene su tri glavne opcije politike: opcija 1. – unaprijed definirani popis nadzornika pristupa i obveze koje su samoizvršive; opcija 2. – djelomično fleksibilan okvir za utvrđivanje i ažuriranje obveza, uključujući regulatorni dijalog za provedbu određenih obveza; i opcija 3. – fleksibilna opcija koja se temelji isključivo na kvalitativnim pragovima za utvrđivanje područja primjene obveza. Svaka od tih opcija ostavlja mogućnost detaljnijeg izbora oblikovanja za političko razmatranje, na primjer u pogledu precizne kombinacije i razine kvantitativnih pragova za utvrđivanje područja primjene koji će se koristiti ili točnog područja primjene dostupnih mjera ako utvrđeni nadzornici pristupa sustavno ne izvršavaju obveze.

Svim su opcijama predviđene provedba, nadzor i izvršavanje na razini EU-a koje provodi Komisija kao nadležno regulatorno tijelo. S obzirom na paneuropski doseg ciljanih poduzeća, decentralizirani model provedbe ne čini se zamislivom alternativom, osobito uzimajući u obzir rizik od regulatorne fragmentacije koju se želi spriječiti inicijativom niti bi bio proporcionalan s obzirom na ograničeni broj nadzornika pristupa koji bi bili obuhvaćeni područjem primjene predloženog okvira. Međutim, kako bi se integrirala nacionalna stručna znanja u području ekonomije platformi, inicijativom se predviđa da se prije donošenja određenih odluka Komisija savjetuje (npr. o neusklađenosti; novčanim kaznama) s odborom koji čine predstavnici država članica – Savjetodavni odbor za digitalna tržišta. Poželjna opcija (opcija 2.) sastoji se od (a) zatvorenog popisa osnovnih usluga platforme; (b) kombinacije kvantitativnih i kvalitativnih kriterija za utvrđivanje pružatelja osnovnih usluga platforme kao nadzornika pristupa; (c) izravno primjenjivih obveza, uključujući određene obveze čija se učinkovita provedba može olakšati regulatornim dijalogom; i (d) mogućnosti da Komisija ažurira instrument, nakon istraživanja tržišta, u pogledu obveza za nadzornike pristupa delegiranim aktima ako se utvrde nove prakse koje su podjednako nepoštene i kojima bi se mogla narušiti mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja te putem izmjene prijedloga u ostalim slučajevima. Istraživanja tržišta mogu ukazati i na potrebu za izmjenom popisa osnovnih usluga platforme. Dionici smatraju da bi se tom opcijom na najučinkovitiji način mogli ostvariti ciljevi ove inicijative. Njome se omogućuje pravodobna intervencija za sve utvrđene problematične prakse te se istodobno dopušta regulatorni dijalog s utvrđenim nadzornicima pristupa za neke od tih praksi u pogledu provedbenih mjera. Dodatno omogućuje rješavanje novih nepoštenih praksi, omogućujući tako rješavanje tržišnih nedostataka u dinamičnom i promjenjivom digitalnom okruženju. Istodobno za nadzornike pristupa za koje se predviđa da će u bliskoj budućnosti steći čvrst i trajan položaj u svojem području poslovanja, ali koji još nemaju takav položaj, prijedlogom se utvrđuje proporcionalni podskup obveza koje su posebno relevantne kako bi se zaštitilo i poboljšalo neograničeno tržišno natjecanje. Poželjnom opcijom povećat će se neograničeno tržišno natjecanje u području osnovnih usluga platforme i u širem digitalnom sektoru te će se pomoći poduzećima da savladaju prepreke koje proizlaze iz tržišnih nedostataka ili nepoštenih poslovnih praksi nadzornikâ pristupa. Time će se potaknuti pojava alternativnih platformi koje bi mogle pružiti visokokvalitetne, inovativne proizvode i usluge po pristupačnim cijenama. Uspostavom pravednijih i ravnopravnijih uvjeta za sve aktere u digitalnom sektoru tim bi se akterima omogućilo da iskoriste veće prednosti potencijala rasta ekonomije platformi. Može se očekivati da će koristi dovesti do većeg inovacijskog potencijala manjih poduzeća te bolje kvalitete usluge, ali i shodno tome pridonijeti dobrobiti potrošača. Povećana mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području usluga osnovne platforme koja bi se postigla na temelju poželjne opcije može donijeti potrošački višak koji se procjenjuje na 13 milijardi EUR, tj. povećanje od oko 6 % u usporedbi s osnovnim scenarijem. Glavni trošak odnosi se na troškove usklađivanja nadzornikâ pristupa kao posljedica novih pravila. Poduzeća koja nisu platforme nadzornika pristupa mogu snositi određene administrativne troškove zbog ispunjavanja zahtjeva za dostavljanje informacija. Međutim, malo je vjerojatno da će ti potonji troškovi predstavljati znatan porast u odnosu na troškove usklađivanja koje bi poduzeća inače snosila zbog zahtjeva za dostavljanje informacija na temelju prava tržišnog natjecanja EU-a ili u skladu s različitim specifičnim nacionalnim pravilima. Učinci opcija politike na različite kategorije dionika (nadzornici pristupa, konkurenti, poslovni korisnici, potrošači, regulatorna tijela) detaljno su objašnjeni u Prilogu 3. Procjeni učinka kojom se podupire ova inicijativa. U prilogu se ujedno procjenjuje učinak svake obveze po kategorijama obuhvaćenih dionika. Procjena je i kvantitativna i kvalitativna u mjeri u kojoj je to moguće postići. Kad je riječ o učinku inicijative na mala i srednja poduzeća, budući da je vrlo malo vjerojatno da će se kvalificirati kao nadzornici pristupa i ne bi trebali biti obuhvaćeni popisom obveza, ova im inicijativa ne bi trebala nametnuti dodatno opterećenje. Umjesto toga, novim pravilima, kojima se uspostavljaju ravnopravni uvjeti na tržištu, malim i srednjim poduzećima (uključujući poslovne korisnike i druge pružatelje osnovnih usluga platforme) omogućio bi se rast na cijelom unutarnjem tržištu kao posljedica uklanjanja važnih prepreka za njihov ulazak i širenje. Moglo bi se očekivati da će predviđene mjere dovesti i do veće konkurencije među platformama za poslovne korisnike. Očekuje se da će to povećati kvalitetu usluga po konkurentnijim cijenama, kao i pridonijeti većoj produktivnosti. Poslovni korisnici ujedno bi imali više povjerenja u internetsku prodaju jer bi bili zaštićeni od nepoštenih praksi. Sveobuhvatniji priručnik za provedbu omogućit će poduzećima da napreduju na temelju svojih sposobnosti. To će rezultirati gospodarskim rastom, što zauzvrat znači veće porezne prihode za nacionalne uprave. Opterećenje Komisije za provedbu ove inicijative razmjerno je nisko (uglavnom preraspodjela postojećih radnih mjesta) u usporedbi s koristima za gospodarstvo. Nacionalna nadležna tijela morala bi snositi neke manje administrativne troškove. Pravednost i povećana mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru rezultirali bi većom produktivnošću, što bi dovelo do većeg gospodarskog rasta. Promicanje većih mogućnosti neograničenog tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme i na digitalnim tržištima ujedno je od posebne važnosti za povećanje protoka trgovine i ulaganja. •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa Ovim se prijedlogom utvrđuju mjere koje će se primjenjivati na velike pružatelje osnovnih usluga platforme koji ispunjavaju uvjete da budu utvrđeni kao nadzornici pristupa. Ostali pružatelji osnovnih usluga platforme i pomoćnih usluga, poslovni korisnici i krajnji korisnici imat će koristi od jasno definiranih i precizno utvrđenih obveza koje su propisane u prijedlogu. Prijedlogom se prije svega nastoji omogućiti i održivi rast osnovnih usluga platforme i ekonomije platformi u širem smislu te je zamišljen da bude u potpunosti tehnološki neutralan. •Temeljna prava Prijedlog je usklađen s Poveljom EU-a o temeljnim pravima, Europskom konvencijom o ljudskim pravima ( „EKLJP”) i OUZP-om. Uvođenje dinamičnog ažuriranja nepoštenih praksi bilo bi podložno osiguranju punog poštovanja temeljnih prava na pošteno suđenje i dobru upravu utvrđenih u EKLJP-u, koja su obvezujuća za institucije EU-a. Kada bi djelovala na temelju novog okvira, na istražne ovlasti Komisije primjenjivao bi se puni opseg prava na pošteno suđenje, kao što su pravo na saslušanje, pravo na obrazloženu odluku i pristup sudskom preispitivanju, uključujući mogućnost osporavanja mjera izvršenja i sankcija. Ta se prava primjenjuju u slučaju upravnog postupka. Štoviše, pošteno i pouzdano pravno okruženje koje se ovim prijedlogom nastoji stvoriti pridonijet će očuvanju odgovarajuće ravnoteže između odgovarajućih sloboda poslovanja pružatelja osnovnih usluga platforme i njihovih poslovnih korisnika (članak 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima ). 4.UTJECAJ NA PRORAČUN Kako bi se optimalno postigli ciljevi ove inicijative, potrebno je financirati niz aktivnosti kako na razini Komisije, u okviru koje je predviđena preraspodjela 80 zaposlenika u ekvivalentu punog radnog vremena, tako i na razini država članica njihovim aktivnim sudjelovanjem u Savjetodavnom odboru za digitalna tržišta, koji čine predstavnici država članica. Ukupna financijska sredstva potrebna za provedbu prijedloga u razdoblju od 2021.do 2027. iznosit će 81 090 milijuna EUR, uključujući 50 640 milijuna EUR administrativnih troškova i 30 450 milijuna EUR u cijelosti pokrivenih izdvajanjima predviđenima u VFO za 2021.–2027. u okviru financijske omotnice programa jedinstvenog tržišta i programa Digitalna Europa. Dodijeljenim financijskim sredstvima će se, među ostalim, podupirati aktivnosti kao što je provođenje određivanje pružatelja osnovnih usluga platforme, provođenje istraživanja tržišta i provođenje bilo kojih drugih istražnih radnji, mjera izvršenja i aktivnosti praćenja. Financijskim sredstvima podupirat će se i provođenje redovitog preispitivanja određenih elemenata Uredbe i evaluacija Uredbe, kontinuirana procjena učinkovitosti i djelotvornosti provedenih mjera, kao i troškovi povezani s održavanjem, razvojem, upravljanjem, radom i podrškom središnjeg informacijskog sustava. Detaljan pregled uključenih troškova nalazi se u „financijskom izvještaju” povezanom s ovom inicijativom. 5.DRUGI ELEMENTI

•Planovi provedbe i aranžmani praćenja, evaluacije i izvješćivanja S obzirom na dinamičnu prirodu ekonomije platformi, praćenje i evaluacija inicijative čine važan dio prijedloga. Njime se ujedno odgovara na izričite zahtjeve dionika, uključujući države članice, za posebnom funkcijom praćenja i odražava važnost koja se daje samostalnoj opciji politike praćenja koja se razmatra u početnoj procjeni učinka. Stoga će praćenje biti podijeljeno u dva dijela: i. kontinuirano praćenje, u okviru kojeg će se svake druge godine izvješćivati o najnovijim događanjima na tržištu, potencijalno uključujući EU-ovu Promatračnicu ekonomije internetskih platformi i ii. operativne ciljeve i specifične pokazatelje za njihovo mjerenje. Redovito i kontinuirano praćenje obuhvaćat će sljedeće glavne aspekte: i. praćenje pitanja povezanih s područjem primjene (npr. kriteriji za određivanje nadzornika pristupa, razvoj postupka utvrđivanja statusa nadzornika pristupa, upotreba kvalitativne procjene u postupku utvrđivanja statusa); ii. praćenje nepoštenih praksi (usklađenost, obrasci izvršenja, razvoj); i iii. praćenje kao pokretač istraživanja tržišta s ciljem ispitivanja novih osnovnih usluga platforme i praksi u digitalnom sektoru. Praćenjem će se uzeti u obzir i konceptualni rad Stručne skupine za ekonomiju internetskih platformi u okviru njezina rada na mjerenju i ekonomskim pokazateljima. Učinkovitost i djelotvornost prijedloga dodatno će se pratiti s pomoću unaprijed definiranih pokazatelja kako bi se utvrdilo jesu li potrebna dodatna pravila, među ostalim u pogledu izvršenja, kako bi se osiguralo da digitalna tržišta u cijelom EU-u omogućuju neograničeno tržišno natjecanje i da su pravedna. Slijedom toga, učinak intervencije procijenit će se u kontekstu evaluacije te će se na temelju te evaluacije prema potrebi aktivirati klauzula o preispitivanju, koja će omogućiti Komisiji da poduzme odgovarajuće mjere, uključujući zakonodavne prijedloge. Osim toga, države članice pružit će sve relevantne informacije koje imaju i koje Komisija može zatražiti za potrebe evaluacije. •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga U poglavlju I. utvrđene su opće odredbe, među ostalim predmet, cilj i područje primjene Uredbe, uključujući njezin učinak usklađivanja s određenim nacionalnim zakonima (članak 1.) te definicije upotrijebljenih pojmova i ciljevi prijedloga (članak 2.). U poglavlju II. sadržane su odredbe koje se odnose na određivanje nadzornika pristupa. Preciznije, u njemu su utvrđeni uvjeti pod kojima se za pružatelje osnovnih usluga platforme treba odrediti kao nadzornike pristupa na temelju kvantitativnih kriterija (putem pretpostavke koja se može osporiti) ili nakon procjene u pojedinačnim slučajevima tijekom istraživanja tržišta (članak 3). Nadalje, utvrđuju se i uvjeti pod kojima se određivanje nadzornika pristupa može preispitati i obveza redovitog preispitivanja takvog određivanja (članak 4.). U poglavlju III. navode se prakse nadzornikâ pristupa kojima se ograničava neograničeno tržišno natjecanje i koje su nepoštene. Konkretno, utvrđuju se samoizvršive obveze (članak 5.) i obveze koje su podložne specifikaciji (članak 6.) koje bi utvrđeni nadzornici pristupa trebali ispuniti u vezi sa svakom od svojih osnovnih usluga platforme navedenih u relevantnoj odluci o određivanju statusa. Osim toga, njime se uspostavlja okvir za mogući dijalog između utvrđenog nadzornika pristupa i Komisije u vezi s mjerama koje nadzornik pristupa provodi ili namjerava provesti kako bi ispunio obveze iz članka 6. (članak 7.). U njemu su ujedno utvrđeni uvjeti pod kojima se može suspendirati pružanje pojedine osnovne usluge platforme u iznimnim okolnostima (članak 8.) ili se može odobriti izuzeće zbog javnog interesa (članak 9.). Dodatnim odredbama u ovom poglavlju uspostavlja se mehanizam za ažuriranje popisa obveza (članak 10.); pojašnjenje da se obveze utvrđene Uredbom primjenjuju bez obzira na to je li relevantna praksa utvrđenog nadzornika pristupa ugovorne, trgovačke, tehničke ili bilo koje druge prirode (članak 11.); obveza prijavljivanja svake namjeravane koncentracije u smislu Uredbe EU-a o koncentracijama (članak 12.); i obveza utvrđenog nadzornika pristupa da podnese na neovisnu reviziju sve tehnike za profiliranje potrošača koje nadzornik pristupa primjenjuje na svoje osnovne usluge platforme ili putem njih (članak 13.). U poglavlju IV. navode se pravila za provođenje istraživanja tržišta, osobito postupovni zahtjevi za pokretanje istraživanja tržišta (članak 14.) i pravila za provođenje različitih vrsta istraživanja tržišta: i. određivanje nadzornika pristupa (članak 15.), ii. istraživanje slučajeva sustavne neusklađenosti (članak 16.) i (iii) istraživanje novih osnovnih usluga platforme i novih praksi (članak 17.). U poglavlju V. sadržane su odredbe koje se odnose na provedbu i izvršenje ove Uredbe. U njemu su predviđeni postupovni zahtjevi za pokretanje postupka (članak 18.). Zatim se uspostavljaju pravila u vezi s različitim alatima koji se mogu koristiti u kontekstu istraživanja tržišta ili postupaka na temelju ove Uredbe. Time su obuhvaćene ovlasti Komisije da zatraži informacije (članak 19.), obavi razgovore i uzme izjave (članak 20.) i provede inspekcije na licu mjesta (članak 21.), donese privremene mjere (članak 22.) i učini dobrovoljne mjere obvezujućima za nadzornike pristupa (članak 23.), kao i da prati njihovu usklađenost s ovom Uredbom (članak 24.). U slučaju neusklađenosti Komisija može donijeti odluke o neusklađenosti (članak 25.) te izreći novčane kazne (članak 26.) i periodične penale (članak 27.) zbog povreda Uredbe koje su počinili nadzornici pristupa te zbog pružanja netočnih, nepotpunih ili obmanjujućih podataka u kontekstu istrage. Uredbom se utvrđuju i rokovi zastare za izricanje sankcija i njihovo izvršenje (članci 28. i 29.). U nekoliko odredaba u tom poglavlju utvrđuju se postupovna jamstva koje Komisija mora dati poduzećima, posebno pravo poduzeća na saslušanje i uvid u spis (članak 30.) te čuvanje poslovne tajne (članak 31.). Njime se ujedno predviđa savjetovanje sa Savjetodavnim odborom za digitalna tržišta uspostavljenim ovom Uredbom prije donošenja utvrđenih pojedinačnih odluka upućenih nadzornicima pristupa (članak 32.). Naposljetku, Uredbom se predviđa mogućnost da tri ili više država članica zatraže od Komisije da pokrene istraživanje tržišta u skladu s člankom 15. (članak 33.). Poglavlje VI. sadržava dodatne opće odredbe, primjerice obveze objavljivanja utvrđenog niza pojedinačnih odluka donesenih na temelju Uredbe (članak 34.), pojašnjenje da će Sud Europske unije imati neograničenu nadležnost u pogledu novčanih kazni i penala (članak 35.) i mogućnost donošenja provedbenih (članak 36.) i delegiranih (članak 37.) akata. Naposljetku, preostale odredbe u ovom poglavlju su klauzula o preispitivanju (članak 38.) i odredbe o stupanju na snagu i datumu početka primjene Uredbe (članak 39.). 2020/0374 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o pravednim tržištima neograničenog tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru (Akt o digitalnim tržištima)

(Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija, uzimajući u obzir mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1)Digitalne usluge općenito i internetske platforme imaju sve važniju ulogu u gospodarstvu, osobito na unutarnjem tržištu jer pružaju nove poslovne mogućnosti u Uniji i olakšavaju prekograničnu trgovinu. (2)Osnovne usluge platforme istodobno imaju niz značajki koje njihovi pružatelji mogu iskoristiti. Te značajke osnovnih usluga platforme uključuju, među ostalim, ekonomije ekstremnih razmjera, koje su često posljedica gotovo nikakvih graničnih troškova za dodavanje poslovnih korisnika ili krajnjih korisnika. Ostale značajke osnovnih usluga platforme jesu vrlo snažni mrežni učinci, sposobnost povezivanja velikog broja poslovnih korisnika s velikim brojem krajnjih korisnika zbog višestranosti tih usluga, veliki stupanj ovisnosti poslovnih korisnika i krajnjih korisnika o njima, učinci ovisnosti o pružatelju, nemogućnost povezivanja krajnjih korisnika na više platformi za istu svrhu (engl. multi-homing), vertikalna integracija i prednosti koje proizlaze iz pristupa podacima. Sve te značajke u kombinaciji s nepoštenim postupanjem pružateljâ tih usluga mogu znatno narušiti mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme te utjecati na pravednost komercijalnog odnosa između pružatelja takvih usluga i njihovih poslovnih korisnika i krajnjih korisnika, što dovodi do brzog i potencijalno dalekosežnog smanjenja mogućnosti izbora poslovnih i krajnjih korisnika u praksi te stoga pružatelju tih usluga može pružiti položaj takozvanog nadzornika pristupa. (3)Na tržištu postoji mali broj velikih pružatelja osnovnih usluga platforme koji imaju veliku gospodarsku moć. Tipično imaju mogućnost povezivanja velikog broja poslovnih korisnika s velikim brojem krajnjih korisnika putem njihovih usluga, što im zauzvrat omogućuje da iskoriste svoje prednosti, poput pristupa velikim količinama podataka, iz jednog područja svoje aktivnosti u novim područjima. Neki od tih pružatelja usluga vrše kontrolu nad čitavim ekosustavima platformi u digitalnoj ekonomiji i postojećim ili novim dionicima na tržištu strukturno je izuzetno teško natjecati se s njima bez obzira na njihovu možebitnu inovativnost ili učinkovitost. Mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja posebno je smanjena zbog postojanja znatnih prepreka za ulazak na tržište ili izlazak s njega, uključujući visoke investicijske troškove, koji se ne mogu ili ih nije lako povratiti u slučaju izlaska, i nepostojanja (ili smanjenog pristupa) nekih ključnih ulaznih vrijednosti u digitalnom gospodarstvu, kao što su podaci. Zbog toga se povećava vjerojatnost da predmetna tržišta ne funkcioniraju dobro ili će uskoro prestati učinkovito funkcionirati. (4)Kombinacija tih značajki nadzornikâ pristupa vjerojatno će u mnogim slučajevima dovesti do ozbiljnih neravnoteža u pregovaračkoj moći i shodno tome do nepoštenih praksi i uvjeta za poslovne korisnike i krajnje korisnike osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa, na štetu cijena, kvalitete, mogućnosti izbora i inovacije u tom području. (5)Iz toga slijedi da tržišni procesi često ne mogu osigurati pravedne gospodarske rezultate s obzirom na osnovne usluge platforme. Iako se članci 101. i 102. UFEU-a i dalje primjenjuju na postupanje nadzornikâ pristupa, njihovo je područje primjene ograničeno na određene slučajeve tržišne moći (npr. dominacija na određenim tržištima) i postupanja koja su štetna za tržišno natjecanje, dok se izvršenje provodi naknadno i zahtijeva opsežnu istragu često vrlo složenih činjenica u pojedinačnom slučaju. Štoviše, postojećim pravom Unije ne rješavaju se ili se ne rješavaju učinkovito utvrđene poteškoće za dobro funkcioniranje unutarnjeg tržišta koje predstavlja postupanje nadzornika pristupa, koji nisu nužno dominantni u smislu prava tržišnog natjecanja. (6)Nadzornici pristupa imaju velik utjecaj na unutarnje tržište jer osiguravaju točke pristupa putem kojeg veliki broj poslovnih korisnika dolazi do krajnjih korisnika svugdje u Uniji i na različitim tržištima. Negativni utjecaj nepoštenih praksi na unutarnje tržište i prvenstveno smanjena mogućnost tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme, uključujući njihove negativne društvene i gospodarske implikacije, naveli su nacionalne zakonodavce i sektorske regulatore da poduzmu mjere. Već su donesena ili predložena brojna nacionalna regulatorna rješenja za rješavanje nepoštenih praksi i uspostavu neograničenog tržišnog natjecanja na tržištu digitalnih usluga ili barem u vezi s nekima od njih. Zbog toga je došlo do rizika od različitih regulatornih rješenja, a time i fragmentacije unutarnjeg tržišta, što je dovelo do rizika od povećanja troškova usklađivanja zbog različitih skupova nacionalnih regulatornih zahtjeva. (7)Stoga bi poslovnim i krajnjim korisnicima osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa trebalo osigurati odgovarajuću regulatornu zaštitu u cijeloj Uniji od nepoštenog postupanja nadzornika pristupa kako bi se olakšalo prekogranično poslovanje unutar Unije i na taj način poboljšalo pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta te riješili problemi povezani s postojećom fragmentacijom ili onom do koje bi moglo doći u određenim područjima obuhvaćenima ovom Uredbom. Nadalje, dok nadzornici pristupa teže donošenju globalnih ili barem paneuropskih poslovnih modela i algoritamskih struktura, oni mogu donijeti, i u nekim slučajevima već su donijeli, različite uvjete poslovanja i prakse u različitim državama članicama, što bi moglo stvoriti razlike u pogledu uvjeta tržišnog natjecanja za korisnike osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa te narušiti cjelovitost unutarnjeg tržišta. (8)Usklađivanjem različitih nacionalnih zakona trebale bi se ukloniti prepreke slobodi pružanja i primanja usluga, uključujući maloprodajne usluge, na unutarnjem tržištu. Na razini Unije trebalo bi uspostaviti usklađena obvezna pravila kako bi se u okviru unutarnjeg tržišta osigurala pravedna digitalna tržišta neograničenog tržišnog natjecanja na kojima djeluju nadzornici pristupa. (9)Fragmentacija unutarnjeg tržišta može se učinkovito spriječiti samo ako se državama članicama onemogući primjena nacionalnih pravila koja su specifična za vrste poduzetnika i usluga obuhvaćenih ovom Uredbom. Istodobno, budući da ova Uredba ima za cilj dopunu provedbe zakona o tržišnom natjecanju, treba navesti da se ovom Uredbom ne dovode u pitanje članci 101. i 102. UFEU-a, odgovarajuća nacionalna pravila tržišnog natjecanja i ostala nacionalna pravila tržišnog natjecanja u vezi s jednostranim postupanjem koja se temelje na pojedinačnoj procjeni položaja na tržištu i postupanja, uključujući njezine vjerojatne učinke i precizan opseg zabranjenog postupanja, a koja pružaju mogućnost poduzetnicima da iznesu argumente o učinkovitosti i objektivnoj opravdanosti predmetnog postupanja. Međutim, primjena potonjih pravila ne bi trebala utjecati na obveze koje se nameću nadzornicima pristupa na temelju ove Uredbe ni na njihovu jedinstvenu i učinkovitu primjenu na unutarnjem tržištu. (10)Članci 101. i 102. UFEU-a i odgovarajuća nacionalna pravila tržišnog natjecanja koja se odnose na multilateralno i jednostrano protutržišno postupanje kao i kontrola koncentracija usmjereni su na zaštitu nenarušenog tržišnog natjecanja. Ovom se uredbom nastoji ostvariti cilj koji je komplementaran, ali različit od cilja zaštite nenarušenog tržišnog natjecanja na svim predmetnim tržištima, kako je definiran u smislu prava tržišnog natjecanja, a to je osigurati da tržišta na kojima djeluju nadzornici pristupa budu i ostanu pravedna te da na njima postoji mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja neovisno od stvarnih, vjerojatnih ili pretpostavljenih učinaka postupanja određenog nadzornika pristupa obuhvaćenog ovom Uredbom na konkurenciju na predmetnom tržištu. Stoga se ovom Uredbom nastoji zaštititi pravni interes koji se razlikuje od onoga koji se štiti tim pravilima i njome se ne smije dovoditi u pitanje njihova primjena.

(11)Ovom bi Uredbom ujedno dopuniti, ne dovodeći u pitanje njihovu primjenu, i pravila koja proizlaze iz drugih zakonskih akata Unije kojima se uređuju određeni aspekti pružanja usluga obuhvaćenih ovom Uredbom, osobito iz Uredbe (EU) 2019/1150 Europskog parlamenta i Vijeća, Uredbe (EU) xx/xx/EU [Akt o digitalnim uslugama] Europskog parlamenta i Vijeća, Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća, Direktive (EU) 2019/790 Europskog parlamenta i Vijeća, Direktive (EU) 2015/2366 Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive (EU) 2010/13 Europskog parlamenta i Vijeća, kao i nacionalnih pravila usmjerenih na izvršenje ili, ovisno o slučaju, provedbu zakonodavstva Unije. (12)Smanjena mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja i nepoštene prakse u digitalnom sektoru češće su i izraženije u određenim digitalnim uslugama od drugih. To je osobito slučaj s raširenim i često korištenim digitalnim uslugama kojima se uglavnom izravno posreduje između poslovnih korisnika i krajnjih korisnika i kod kojih prevladavaju značajke kao što su ekonomija ekstremnih razmjera, vrlo jaki mrežni učinci, mogućnost povezivanja velikog broja poslovnih korisnika s velikim brojem krajnjih korisnika na temelju višestranosti tih usluga, učinci ovisnosti o pružatelju, nemogućnost povezivanja korisnika na više platformi ili vertikalna integracija. Često postoji samo jedan ili tek nekoliko velikih pružatelja tih digitalnih usluga. Ti pružatelji osnovnih usluga platforme najčešće imaju ulogu nadzornika pristupa za poslovne i krajnje korisnike s dalekosežnim učincima, čime stječu mogućnost da jednostavno postavljaju komercijalne uvjete na jednostran način koji je štetan za njihove poslovne i krajnje korisnike. Shodno tome potrebno se usmjeriti samo na one digitalne usluge koje poslovni korisnici i krajnji korisnici najviše koriste i na područja na kojima s obzirom na trenutačne tržišne uvjete iz perspektive unutarnjeg tržišta postoje najočitiji i najveći problemi u pogledu ograničenog tržišnog natjecanja i nepoštenih praksi nadzornikâ pristupa. (13)Konkretno, usluge internetskog posredovanja, internetske tražilice, operativni sustavi, internetske društvene mreže, usluge razmjene videozapisa, brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge, usluge računalstva u oblaku i usluge internetskog oglašavanja mogu utjecati na veliki broj krajnjih korisnika i poduzeća, što povlači za sobom rizik od nepoštenih poslovnih praksi. Stoga bi ih trebalo uključiti u definiciju osnovnih usluga platforme te bi trebale biti obuhvaćene područjem primjene ove Uredbe. Usluge internetskog posredovanja mogu biti aktivne i u području financijskih usluga, a mogu biti posredne ili se mogu koristiti za pružanje usluga koje su netaksativno navedene u Prilogu II. Direktivi (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća. U određenim okolnostima pojam krajnjih korisnika trebao bi obuhvaćati korisnike koji se tradicionalno smatraju poslovnim korisnicima, ali u određenoj situaciji ne koriste osnovne usluge platforme za prodaju robe ili usluga drugim krajnjim korisnicima, kao što su na primjer poduzeća koje se oslanjaju na usluge računalstva u oblaku za vlastite potrebe. (14)Nadzornici pristupa, uz svoje osnovne usluge platforme, mogu pružati brojne druge pomoćne usluge, primjerice usluge identifikacije ili platnih i tehničke usluge koje podržavaju pružanje usluga plaćanja. Budući da nadzornici pristupa često nude portfelj svojih usluga kao dio integriranog ekosustava kojem treći pružatelji takvih pomoćnih usluga nemaju pristup, barem ne pod jednakim uvjetima, i mogu pristup osnovnim uslugama platforme postaviti kao preduvjet za korištenje jedne pomoćne usluge ili više njih, nadzornici pristupa vjerojatno će imati povećanu sposobnost i poticaj da iskoriste moć koja proizlazi iz njihovih osnovnih usluga platforme za pružanje tih pomoćnih usluga nauštrb mogućnosti izbora i neograničenog tržišnog natjecanja u području tih usluga. (15)Činjenica da se digitalna usluga smatra osnovnom uslugom platforme u svjetlu svoje široke i uobičajene upotrebe i njezine važnosti za povezivanje poslovnih korisnika i krajnjih korisnika sama po sebi ne dovodi do ozbiljnih razloga za zabrinutost u pogledu ograničavanja tržišnog natjecanja i nepoštenih praksi. Takvi se razlozi za zabrinutost pojavljuju tek kada osnovna usluga platforme predstavlja važnu točku pristupa i njome upravlja pružatelj usluge koji ima veliki utjecaj na unutarnjem tržištu te čvrst i trajan položaj ili pružatelj koji će vjerojatno steći takav položaj u bliskoj budućnosti. U skladu s tim, ciljani skup usklađenih pravila utvrđenih ovom Uredbom trebao bi se primjenjivati samo na poduzetnike utvrđene na temelju tih triju objektivnih kriterija, a ona bi se trebala primjenjivati samo na njihove osnovne usluge platforme koje pojedinačno predstavljaju važnu točku pristupa putem koje poslovni korisnici dolaze do krajnjih korisnika. (16)Kako bi se osigurala djelotvorna primjena ove Uredbe na pružatelje osnovnih usluga platforme koji će najvjerojatnije zadovoljiti te objektivne zahtjeve, a tamo gdje je nepošteno postupanje kojim se ograničava tržišno natjecanje najprisutnije i ima najveće učinke, Komisija bi trebala moći izravno utvrditi status nadzornika pristupa za pružatelje osnovnih usluga platforme koji dosežu određene kvantitativne pragove. Takvi bi poduzetnici u svakom slučaju trebali biti predmet brzog postupka određivanja statusa koji bi trebao započeti stupanjem na snagu ove Uredbe. (17)Veliki promet ostvaren u Uniji i pružanje osnovne usluge platforme u barem trima državama članicama uvjerljivi su pokazatelji da pružatelj osnovne usluge platforme ima znatan utjecaj na unutarnje tržište. To se isto tako primjenjuje ako pružatelj osnovne usluge platforme u barem trima državama članicama ima vrlo veliku tržišnu kapitalizaciju ili jednakovrijednu poštenu tržišnu vrijednost. Stoga bi se trebalo pretpostaviti da pružatelj osnovne usluge platforme ima znatan utjecaj na unutarnje tržište ako pruža osnovnu uslugu platforme u barem trima državama članicama i kada je promet njegove grupe ostvaren na razini EGP-a jednak posebnom, visokom pragu ili veći od njega ili je tržišna kapitalizacija grupe jednaka određenoj visokoj apsolutnoj vrijednosti ili je premašuje. Za pružatelje osnovnih usluga platforme koji pripadaju poduzećima koja nisu javno uvrštena na burzu trebalo bi dati prednost jednakovrijednoj poštenoj tržišnoj vrijednosti u odnosu na određenu visoku apsolutnu vrijednost. Komisija bi trebala iskoristiti svoju moć donošenja delegiranih akata kako bi razvila objektivnu metodologiju za izračunavanje te vrijednosti. Velik promet grupe ostvaren unutar EGP-a zajedno s pragom povezanim s brojem korisnika osnovnih usluga platforme u Uniji odražava relativno razvijenu sposobnost da poduzeća ostvare novčanu dobit od tih korisnika. Visoka tržišna kapitalizacija poduzeća u odnosu na isti prag broja korisnika u Uniji odražava relativno značajan potencijal za ostvarivanje novčane dobiti od tih korisnika u bliskoj budućnosti. Taj potencijal za ostvarivanje novčane dobiti s druge strane u načelu znači da predmetni poduzetnici imaju položaj točaka pristupa. Oba pokazatelja dodatno odražavaju njihovu financijsku sposobnost, uključujući njihovu sposobnost da iskoriste pristup financijskim tržištima kako bi ojačala svoj položaj. To se na primjer može dogoditi kada se taj superiorni pristup koristi za stjecanje drugih poduzetnika, za što se pokazalo da potencijalno može imati negativne učinke na inovacije. Tržišna kapitalizacija isto tako može odražavati očekivani budući položaj i utjecaj na unutarnje tržište predmetnih pružatelja usluga, bez obzira na potencijalno relativno nizak trenutačni promet. Vrijednost tržišne kapitalizacije može se temeljiti na razini koja odražava prosječnu tržišnu kapitalizaciju najvećih javno uvrštenih poduzeća u Uniji tijekom odgovarajućeg razdoblja. (18)Postojana tržišna kapitalizacija pružatelja osnovnih usluga platforme na razini praga ili iznad njega tijekom triju ili više godina treba se smatrati jačanjem pretpostavke da pružatelj osnovnih usluga platforme ima znatan utjecaj na unutarnje tržište. (19)Mogu postojati brojni čimbenici povezani s​tržišnom kapitalizacijom koji bi zahtijevali detaljnu procjenu pri utvrđivanju treba li smatrati da pružatelj osnovnih usluga platforme ima znatan utjecaj na unutarnje tržište. To može biti slučaj kada je tržišna kapitalizacija pružatelja osnovnih usluga platforme u prethodnim financijskim godinama bila znatno niža od prosjeka tržišta dionica, volatilnost njegove tržišne kapitalizacije u promatranom razdoblju bila je nesrazmjerna ukupnoj volatilnosti tržišta dionica ili je porast njegove tržišne kapitalizacije u odnosu na tržišne trendove bio u neskladu s brzim i jednosmjernim rastom. (20)Vrlo velik broj poslovnih korisnika koji ovise o osnovnoj usluzi platforme da bi dosegli vrlo velik broj mjesečno aktivnih krajnjih korisnika omogućava pružatelju te usluge da utječe na poslovanje znatnog dijela poslovnih korisnika u svoju korist i načelno ukazuju na to da pružatelj usluga djeluje kao važna točka pristupa. Kako bi se utvrdio prag za poslovne korisnike, trebalo bi postaviti odgovarajuće razine za te brojeve koji predstavljaju znatan postotak cjelokupne populacije Unije kada su u pitanju krajnji korisnici i cjelokupne populacije poduzeća koja upotrebljavaju platforme. (21)Čvrst i trajan položaj u području poslovanja ili činjenica da se može predvidjeti da će poduzeće steći takav položaj u budućnosti javlja se osobito ako je mogućnost osporavanja položaja pružatelja osnovne usluge platforme ograničena. To će vjerojatno biti slučaj kada taj pružatelj pruža osnovnu uslugu platforme u barem trima državama članicama vrlo velikom broju poslovnih i krajnjih korisnika tijekom barem tri godine. (22)Na takve pragove može utjecati tržišni i tehnički razvoj. Stoga bi Komisija trebala biti ovlaštena donositi delegirane akte kako bi odredila metodologiju za utvrđivanje jesu li kvantitativni pragovi dosegnuti te je, prema potrebi, redovito prilagođavala tržišnom i tehnološkom razvoju. To je osobito važno kad je riječ o pragu koji se odnosi na tržišnu kapitalizaciju, a koji bi se trebao indeksirati u odgovarajućim vremenskim razmacima. (23)Pružatelji osnovnih usluga platforme koji dosežu kvantitativne pragove, ali mogu iznijeti dovoljno potkrijepljene argumente da dokažu da, u okolnostima u kojima djeluje relevantna osnovna usluga platforme, ne ispunjavaju objektivne zahtjeve za utvrđivanje nadzornika pristupa, ne bi trebali izravno biti utvrđeni kao takvi, već tek nakon dodatnog istraživanja. Teret dokazivanja da se pretpostavka koja proizlazi iz ispunjenja kvantitativnih pragova ne bi trebala primjenjivati​na određenog pružatelja usluga trebao bi snositi taj pružatelj usluga. U svojoj bi ocjeni Komisija trebala uzeti u obzir samo elemente koji se izravno odnose na zahtjeve za određivanje nadzornika pristupa, odnosno radi li se o važnoj točki pristupa kojom upravlja pružatelj usluga sa znatnim utjecajem na unutarnjem tržištu s čvrstim i trajnim položajem, stvarnim ili predvidivim. Trebalo bi odbaciti svako obrazloženje koje se temelji na gospodarskim razlozima kojim se želi dokazati učinkovitost koja proizlazi iz određene vrste postupanja pružatelja osnovnih usluga platforme jer nije relevantno za utvrđivanje nadzornika pristupa. Komisija bi trebala biti u mogućnosti donijeti odluku oslanjajući se na kvantitativne pragove kada pružatelj usluga znatno ometa istraživanje na način da se ne pridržava istražnih mjera koje je poduzela Komisija. (24)Trebalo bi osigurati i procjenu uloge nadzornika pristupa pružatelja osnovnih usluga platforme koji ne dosežu sve kvantitativne pragove s obzirom na opće objektivne zahtjeve da imaju znatan utjecaj na unutarnje tržište, djeluju kao važna točka pristupa putem koje poslovni korisnici dolaze do krajnjih korisnika te imaju trajan i čvrst položaj u svojem području poslovanja ili se može predvidjeti da će taj položaj steći u bliskoj budućnosti. (25)Takva se procjena može provesti samo u kontekstu istraživanja tržišta, uzimajući u obzir kvantitativne pragove. U svojoj procjeni Komisija bi trebala uzeti u obzir ciljeve očuvanja i poticanja razine inovacija, kvalitete digitalnih proizvoda i usluga, razine do koje su cijene pravedne i konkurentne te razine do koje kvaliteta i mogućnost izbora za poslovne korisnike i krajnje korisnike jesu ili ostaju visoke. U obzir se mogu uzeti elementi karakteristični za predmetne pružatelje osnovnih usluga platforme, kao što su ekonomija ekstremnih razmjera, vrlo snažni mrežni učinci, mogućnost povezivanja velikog broja poslovnih korisnika s velikim brojem krajnjih korisnika zbog višestranosti tih usluga, učinci ovisnosti o pružatelju, nemogućnost povezivanja na više platformi ili vertikalna integracija. Uz to, vrlo visoka tržišna kapitalizacija, vrlo visok omjer vrijednosti vlasničkog kapitala u odnosu na dobit ili vrlo velik promet ostvaren od krajnjih korisnika jedne osnovne usluge platforme može ukazivati na poremećaj na tržištu ili potencijal za iskorištavanje povlaštenog položaja takvih pružatelja. Zajedno s tržišnom kapitalizacijom, visoke stope rasta ili usporavanje stopa rasta zajedno s rastom profitabilnosti primjeri su dinamičkih parametara koji su posebno važni za prepoznavanje takvih pružatelja osnovnih usluga platforme za koje se predviđa da će steći čvrst položaj na tržištu. Komisija bi trebala biti u mogućnosti donijeti negativnu odluku ako pružatelj usluga znatno ometa istraživanje na način da se ne pridržava istražnih mjera koje je poduzela Komisija. (26)Određeni podskup pravila trebao bi se primjenjivati​na one pružatelje osnovnih usluga platforme za koje se predviđa da će u bliskoj budućnosti steći čvrst i trajan položaj na tržištu. Iste specifične značajke osnovnih usluga platforme čine ih sklonima stjecanju monopolističkog položaja: nakon što pružatelj usluga stekne određenu prednost u odnosu na suparnike ili potencijalne konkurente u smislu opsega ili posredničke moći, njegov položaj može postati neosporiv i može doći do točke u kojoj se može predvidjeti da je vjerojatno da će u bliskoj budućnosti steći čvrst i trajan položaj na tržištu. Poduzetnici mogu pokušati potaknuti takvo stjecanje moći i postati nadzornici pristupa koristeći neke od nepoštenih uvjeta i praksi propisanih ovom Uredbom. U takvoj se situaciji čini prikladnim intervenirati prije nego što se nepovratno naruši ravnoteža na tržištu. (27)Međutim, takva rana intervencija trebala bi se ograničiti na nametanje samo onih obveza koje su nužne i prikladne kako bi se osigurala mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području tih usluga i omogućilo izbjegavanje kvalificiranog rizika od nepoštenih uvjeta i praksi. Taj se cilj izravnije može postići obvezama kojima se predmetni pružatelj osnovnih usluga platforme sprječava da postigne čvrst i trajan položaj u svojem području poslovanja, poput onih kojima se sprječava nepošteno ostvarivanje prednosti i onih kojima se olakšava zamjena pružatelja usluga i povezivanje na više platformi. Kako bi se osigurala proporcionalnost, Komisija bi osim toga iz te podskupine obveza trebala primijeniti samo one koje su nužne i proporcionalne za postizanje ciljeva ove Uredbe te bi trebala redovito preispitivati treba li takve obveze zadržati, smanjiti ili prilagoditi. (28)To bi trebalo omogućiti Komisiji da pravodobno i djelotvorno intervenira, uz puno poštovanje proporcionalnosti razmatranih mjera. Ujedno bi trebalo uvjeriti stvarne ili potencijalne sudionike na tržištu da u području predmetnih usluga postoji pravednost i mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja. (29)Određeni nadzornici pristupa trebali bi se pridržavati obveza utvrđenih ovom Uredbom u pogledu svake od osnovnih usluga platforme navedenih u relevantnoj odluci o određivanju statusa. Obavezna pravila trebala bi se, prema potrebi, primjenjivati​uzimajući u obzir položaj nadzornika pristupa u konglomeratu. Nadalje, provedbene mjere koje Komisija odlukom može nametnuti nadzorniku pristupa nakon regulatornog dijaloga trebale bi biti osmišljene na učinkovit način, uzimajući u obzir značajke osnovnih usluga platforme te moguće rizike od izbjegavanja mjera u skladu s načelom proporcionalnosti i temeljnim pravima predmetnih poduzetnika kao i pravima trećih strana. (30)Složena tehnološka priroda osnovnih usluga platforme koja se vrlo brzo mijenja zahtijeva redovito preispitivanje statusa nadzornika pristupa, uključujući subjekte za koje se predviđa da će u bliskoj budućnosti imati trajan i čvrst položaj u svojem području poslovanja. Kako bi se svim sudionicima na tržištu, uključujući nadzornike pristupa, pružila potrebna sigurnost u pogledu važećih zakonskih obveza, potrebno je utvrditi rok za takva redovita preispitivanja. Ujedno je važno provoditi takva preispitivanja redovito i najmanje svake dvije godine.

(31)Kako bi se osigurala djelotvornost preispitivanja statusa nadzornika pristupa i mogućnost prilagodbe popisa osnovnih usluga platforme koje pruža nadzornik pristupa, nadzornici pristupa trebali bi obavijestiti Komisiju o svim namjeravanim i zaključenim preuzimanjima drugih pružatelja osnovnih usluga platforme ili bilo kojih drugih usluga koje se pružaju u digitalnom sektoru. Takvo obavješćivanje ne bi trebalo uzeti u obzir samo u prethodno spomenutom postupku preispitivanja, u vezi sa statusom pojedinih nadzornika pristupa, već i pružiti i informacije koje su ključne za praćenje širih trendova u pogledu tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru i stoga može biti koristan čimbenik za razmatranje u kontekstu istraživanja tržišta predviđenog ovom Uredbom. (32)Kako bi se osigurala pravednost i mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme koje pružaju nadzornici pristupa, potrebno jasno i nedvosmisleno osigurati skup usklađenih obveza koji se odnosi na te usluge. Takva su pravila potrebna da bi se otklonili rizici od štetnih učinaka nepoštenih praksi koje nameću nadzornici pristupa u korist poslovnog okruženja u predmetnim uslugama, u korist korisnika i na kraju u korist društva u cjelini. S obzirom na brzu i dinamičnu prirodu digitalnih tržišta i veliku gospodarsku moć nadzornikâ pristupa, važno je da se te obveze djelotvorno primjenjuju bez izbjegavanja. U tu svrhu, predmetne obveze trebale bi se primjenjivati na sve prakse nadzornika pristupa, bez obzira na njihov oblik i neovisno o tome jesu li ugovorne, komercijalne, tehničke ili bilo koje druge prirode, ukoliko praksa odgovara vrsti prakse koja je predmet jedne od obveza ove Uredbe. (33)Obveze utvrđene ovom Uredbom ograničene su na ono što je neophodno i opravdano za rješavanje nepravednosti utvrđenih praksi nadzornikâ pristupa i osiguranje neograničenog tržišnog natjecanja u odnosu na osnovne usluge platforme koje pružaju nadzornici pristupa. Stoga bi obveze trebale odgovarati onim praksama koje se smatraju nepoštenima uzimajući u obzir značajke digitalnog sektora i one slučajeve u kojima stečeno iskustvo, na primjer u provođenju pravila tržišnog natjecanja EU-a, pokazuje da imaju posebno negativan izravan utjecaj na poslovne korisnike i krajnje korisnike. Osim toga, potrebno je predvidjeti mogućnost regulatornog dijaloga s nadzornicima pristupa kako bi se prilagodile one obveze koje će vjerojatno zahtijevati određene provedbene mjere kako bi se osigurala njihova djelotvornost i proporcionalnost. Obveze bi se trebale ažurirati tek nakon temeljitog istraživanja prirode i učinka specifičnih praksi koje se nakon dubinskog istraživanja mogu ponovno utvrditi kao nepoštene ili one kojima se ograničava tržišno natjecanje na isti način kao i nepoštenim praksama utvrđenima ovom Uredbom, dok postoji mogućnost da nisu bile obuhvaćene područjem primjene postojećeg skupa obveza. (34)Kombinacija ovih različitih mehanizama za nametanje i prilagođavanje obveza trebala bi osigurati da obveze ne idu dalje od utvrđenih nepoštenih praksi, istodobno osiguravajući da nove prakse ili one koje se mijenjaju mogu biti predmet intervencije ako je to potrebno i opravdano. (35)Obveze utvrđene ovom Uredbom nužne su za rješavanje utvrđenih pitanja javne politike jer ne postoje alternativne i manje restriktivne mjere kojima bi se djelotvorno postigao isti rezultat uzimajući u obzir potrebu zaštite javnog poretka, zaštite privatnosti i borbe protiv lažnih i obmanjujućih poslovnih praksi. (36)Na temelju kombiniranja podataka krajnjih korisnika iz različitih izvora ili prijavljivanja korisnika na različite usluge koje pružaju nadzornici pristupa automatski stječu potencijalne prednosti u smislu prikupljanja podataka, čime se postavljaju prepreke za ulazak novih dionika na tržište. Kako bi se osiguralo da nadzornici pristupa nepošteno ne narušavaju neograničeno tržišno natjecanje u području osnovnih usluga platforme, trebali bi omogućiti svojim krajnjim korisnicima da slobodno odluče hoće li prihvatiti takve poslovne prakse nudeći manje personaliziranu alternativu. Ta bi mogućnost trebala obuhvaćati sve moguće izvore osobnih podataka, uključujući vlastite usluge nadzornika pristupa, kao i internetske stranice trećih strana te bi trebala biti proaktivno predstavljena krajnjem korisniku na eksplicitan, jasan i neposredan način. (37)Zbog svojeg položaja nadzornici pristupa mogu u određenim slučajevima ograničiti mogućnost poslovnih korisnika njihovih usluga internetskog posredovanja da nude svoju robu ili usluge krajnjim korisnicima pod povoljnijim uvjetima, uključujući cijenu, putem drugih usluga internetskog posredovanja. Takva ograničenja imaju znatan odvraćajući učinak na poslovne korisnike nadzornikâ pristupa u smislu njihove upotrebe alternativnih usluga internetskog posredovanja te ograničavaju tržišno natjecanje među platformama, čime se zauzvrat ograničava mogućnost izbora alternativnih kanala internetskog posredovanja za krajnje korisnike. Kako bi se osiguralo da poslovni korisnici usluga internetskog posredovanja nadzornikâ pristupa mogu slobodno birati alternativne usluge internetskog posredovanja i utvrditi različite uvjete pod kojima nude proizvode ili usluge krajnjim korisnicima, ne bi trebalo prihvatiti mogućnost da nadzornici pristupa ograničavaju mogućnost poslovnih korisnika da odluče odrediti različite komercijalne uvjete, uključujući cijenu. Takvo ograničenje trebalo bi se primjenjivati​na bilo koju mjeru s jednakim učinkom, kao što je na primjer povećana stopa provizije ili uklanjanje ponuda poslovnih korisnika s popisa usluga koje nude. (38)Kako bi se spriječilo daljnje jačanje njihove ovisnosti o osnovnim uslugama platforme nadzornika pristupa, poslovni korisnici tih nadzornika pristupa trebali bi moći slobodno odlučivati o promicanju i odabiru distribucijskog kanala koji smatraju najprikladnijim za interakciju s krajnjim korisnicima koje su ti poslovni korisnici već stekli putem osnovnih usluga platforme koje pruža nadzornik pristupa. S druge strane, i krajnji korisnici trebali bi moći slobodno birati ponude takvih poslovnih korisnika i sklapati ugovore s njima putem osnovnih usluga platforme nadzornika pristupa, prema potrebi, ili iz izravnog distribucijskog kanala poslovnog korisnika ili drugog neizravnog distribucijskog kanala koje bi takav poslovni korisnik mogao upotrebljavati. To bi se trebalo odnositi na promociju ponuda i sklapanje ugovora između poslovnih korisnika i krajnjih korisnika. Štoviše, mogućnost krajnjih korisnika da slobodno stječu sadržaj, pretplate, značajke ili druge stavke izvan osnovnih usluga platforme nadzornika pristupa ne bi trebala biti smanjena ni ograničena. Posebno treba izbjegavati da nadzornici pristupa ograničavaju krajnjim korisnicima pristup i upotrebu takvih usluga putem softverske aplikacije koja funkcionira preko njihove osnovne usluge platforme. Primjerice, pretplatnicima internetskog sadržaja kupljenog bez preuzimanja softverske aplikacije ili kupljenog u trgovini softverskih aplikacija ne bi trebao biti onemogućen pristup takvom internetskom sadržaju u softverskoj aplikaciji na osnovnoj usluzi platforme nadzornika pristupa samo zato što je kupljen izvan takve softverske aplikacije ili trgovine softverskih aplikacija. (39)Kako bi se zaštitilo pravedno komercijalno okruženje i neograničeno tržišno natjecanje u digitalnom sektoru, važno je zaštititi pravo poslovnih korisnika da bilo koje relevantno upravno ili drugo javno tijelo obavijeste o nepoštenom postupanju nadzornikâ pristupa. Na primjer, poslovni korisnici mogu podnijeti pritužbu na različite vrste nepoštenih praksi, poput diskriminirajućih uvjeta pristupa, neopravdanog zatvaranja računa poslovnih korisnika ili nejasnih razloga za povlačenjem iz ponude određenih proizvoda. Svaka praksa kojom bi se na bilo koji način ograničavala takva mogućnost podnošenja prigovora ili traženja dostupnih pravnih sredstava, na primjer putem klauzula o povjerljivosti u sporazumima ili drugim pisanim uvjetima, stoga bi trebala biti zabranjena. Time ne bi trebalo dovoditi u pitanje pravo poslovnih korisnika i nadzornikâ pristupa da u svojim sporazumima utvrde uvjete korištenja, uključujući upotrebu zakonitih mehanizama za rješavanje pritužbi, uključujući svaku upotrebu mehanizama za alternativno rješavanje sporova ili nadležnost određenih sudova u skladu s odgovarajućim zakonodavstvom Unije i nacionalnim zakonodavstvom. Time ujedno ne bi trebalo dovoditi u pitanje ulogu nadzornikâ pristupa u borbi protiv nezakonitih sadržaja na internetu. (40)Usluge identifikacije od ključne su važnosti za poslovanje poslovnih korisnika jer im omogućuju ne samo optimizaciju usluga u mjeri dopuštenoj Uredbom (EU) 2016/679 i Direktivom 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, već im ulijeva povjerenje u internetske transakcije u skladu sa zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom. Nadzornici pristupa stoga ne bi smjeli koristiti svoj položaj pružatelja osnovnih usluga platforme kako bi zahtijevali od ovisnih poslovnih korisnika da uvrste bilo koje usluge identifikacije koje pruža sam nadzornik pristupa u ponudu usluga ili proizvoda tih poslovnih korisnika prema krajnjim korisnicima ako su tim poslovnim korisnicima dostupne druge usluge identifikacije. (41)Nadzornici pristupa ne bi smjeli ograničavati mogućnost slobodnog izbora krajnjih korisnika tehničkim sprječavanjem zamjene jedne softverske aplikacije ili usluge drugom ili pretplate na druge aplikacije ili usluge. Nadzornici pristupa stoga bi trebali osigurati mogućnost slobodnog izbora neovisno o tome jesu li proizvođači bilo kojeg hardvera s pomoću kojeg se pristupa takvim softverskim aplikacijama ili uslugama i ne bi smjeli podizati umjetne tehničke prepreke kojima se sprječava takva promjena pružatelja usluga ili je ona neučinkovita. Sama ponuda određenog proizvoda ili usluge krajnjim korisnicima, uključujući putem prethodno instaliranih aplikacija, i poboljšanje ponude krajnjem korisniku, poput boljih cijena ili veće kvalitete, samo po sebi ne bi trebalo predstavljati prepreku za promjenu pružatelja. (42)Uvjeti pod kojima nadzornici pristupa pružaju usluge internetskog oglašavanja poslovnim korisnicima, uključujući oglašivače i izdavače, često su netransparentni i nejasni. Ta je netransparentnost dijelom povezana s praksom nekoliko platformi, ali je i posljedica velike složenosti suvremenog programskog oglašavanja. Smatra se da je sektor postao netransparentniji nakon uvođenja novog zakonodavstva o privatnosti, a očekuje se da će postati još netransparentniji nakon najavljenog uklanjanja kolačića treće strane. To često dovodi do nedovoljne informiranosti oglašivača i izdavača o uvjetima usluga oglašavanja koje su kupili i smanjuje njihovu mogućnost da prijeđu alternativnom pružatelju usluga internetskog oglašavanja. Nadalje, troškovi internetskog oglašavanja vjerojatno će biti veći nego što bi bili u pravednijem i transparentnijem okruženju platformi u kojem je moguće neograničeno tržišno natjecanje. Ti će se veći troškovi vjerojatno odraziti na cijenama koje krajnji korisnici plaćaju za mnoge svakodnevne proizvode i usluge koji se oslanjaju na upotrebu internetskog oglašavanja. Obvezama transparentnosti stoga bi trebalo zahtijevati od nadzornika pristupa da oglašivačima i izdavačima kojima pružaju usluge internetskog oglašavanja, kada se to zatraži od njih i u ostvarivoj mjeri, daju informacije koje omogućuju objema stranama da doznaju cijenu koju plaćaju za svaku od različitih usluga oglašavanja koje se pružaju kao dio relevantnog lanca vrijednosti oglašavanja. (43)Nadzornik pristupa može u određenim okolnostima imati dvostruku ulogu pružatelja osnovnih usluga platforme, pri čemu pruža osnovne usluge platforme svojim poslovnim korisnicima, istovremeno se natječući s istim tim poslovnim korisnicima u pružanju istih ili sličnih usluga ili proizvoda istim krajnjim korisnicima. U tim okolnostima nadzornik pristupa može iskoristiti svoju dvostruku ulogu za korištenje podataka koje generiraju transakcije njegovih poslovnih korisnika na osnovnoj platformi za potrebe vlastitih usluga putem kojih se nude usluge slične onima njegovih poslovnih korisnika. To može biti slučaj, na primjer, ako nadzornik pristupa pruža internetsku tržnicu ili trgovinu aplikacijama poslovnim korisnicima i istodobno nudi maloprodajne usluge putem interneta ili pružatelja aplikacijskog softvera koji su konkurentni uslugama ili proizvodima tih poslovnih korisnika. Kako bi se spriječilo da nadzornici pristupa nepravedno profitiraju od svoje dvostruke uloge, trebalo bi osigurati da ne upotrebljavaju agregirane ili neagregirane podatke, koji mogu uključivati anonimizirane i osobne podatke koji nisu javno dostupni za pružanje usluga sličnih onima koje nude njihovi poslovni korisnici. Ta bi se obveza trebala odnositi na nadzornika pristupa u cjelini, uključujući, ali ne ograničavajući se na njegovu poslovnu jedinicu koja se natječe s poslovnim korisnicima osnovne usluge platforme. (44)Isto tako, poslovni korisnici mogu kupiti usluge oglašavanja od pružatelja osnovnih usluga platforme u svrhu isporuke robe i pružanja usluga krajnjim korisnicima. U tom slučaju može se dogoditi da se podaci ne generiraju na osnovnoj usluzi platforme, već ih poslovni korisnik daje osnovnoj usluzi platforme ili se oni generiraju tijekom njegova korištenja predmetne osnovne usluge platforme. U određenim slučajevima ta osnovna usluga platforme koja pruža oglašavanje može imati dvostruku ulogu, kao posrednik i pružatelj usluga oglašavanja. U skladu s tim, obveza kojom se nadzorniku pristupa s dvostrukom ulogom zabranjuje korištenje podataka poslovnih korisnika trebala bi se primjenjivati​i na podatke koje je osnovna usluga platforme dobila od poduzeća u svrhu pružanja usluga oglašavanja povezanih s tom uslugom osnovne platforme. (45)U vezi s uslugama računalstva u oblaku, ta bi se obveza trebala proširiti na podatke koje daju ili generiraju poslovni korisnici nadzornika pristupa u kontekstu njihove upotrebe usluge računalstva u oblaku nadzornika pristupa ili putem njegove trgovine softverskih aplikacija putem koje se krajnjim korisnicima usluga računalstva u oblaku omogućuje pristup softverskim aplikacijama. Ta obveza ne bi trebala utjecati na pravo nadzornika pristupa da koriste agregirane podatke za pružanje pomoćnih usluga analitike podataka ako su ispunjeni uvjeti iz Uredbe 2016/679 i Direktive 2002/58/EZ kao i relevantne obveze u ovoj Uredbi koje se odnose na pomoćne usluge. (46)Nadzornik pristupa može upotrebljavati različita sredstva kako bi dao prednost vlastitim uslugama ili proizvodima na svojoj osnovnoj usluzi platforme, na štetu istih ili sličnih usluga koje bi krajnji korisnici mogli dobiti putem trećih strana. To može, na primjer, biti slučaj ako je nadzornik pristupa prethodno instalirao određene softverske aplikacije ili usluge. Kako bi omogućili mogućnost izbora krajnjim korisnicima, nadzornici pristupa ne bi smjeli spriječiti krajnje korisnike da deinstaliraju bilo koju prethodno instaliranu softversku aplikaciju na svojoj osnovnoj usluzi platforme i time dati prednost vlastitim softverskim aplikacijama. (47)Pravila koja nadzornici pristupa postavljaju za distribuciju softverskih aplikacija mogu u određenim okolnostima ograničiti mogućnost krajnjih korisnika da instaliraju i učinkovito koriste softverske aplikacije ili trgovine softverskih aplikacija nezavisnih proizvođača na operativnim sustavima ili hardveru odgovarajućeg nadzornika pristupa i ograničiti mogućnost krajnjih korisnika da pristupaju tim softverskim aplikacijama ili trgovinama softverskih aplikacija izvan osnovnih usluga platforme tog nadzornika pristupa. Takva ograničenja mogu ograničiti mogućnost programera softverskih aplikacija da koriste alternativne kanale distribucije i mogućnost krajnjih korisnika da biraju između različitih softverskih aplikacija iz različitih distribucijskih kanala i trebala bi biti zabranjena kao nepoštena i ona kojima se smanjuje mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području osnovnih usluga platforme. Kako bi osigurao da softverske aplikacije ili trgovine softverskih aplikacija nezavisnih proizvođača ne ugrožavaju integritet hardvera ili operativnog sustava koje pruža nadzornik pristupa, predmetni nadzornik pristupa može primijeniti proporcionalne tehničke ili ugovorne mjere za postizanje tog cilja ako dokaže da su takve mjere neophodne i opravdane te da ne postoje manje restriktivna sredstva za zaštitu integriteta hardvera ili operativnog sustava. (48)Nadzornici pristupa često su vertikalno integrirani i krajnjim korisnicima nude određene proizvode ili usluge putem vlastitih osnovnih usluga platforme ili putem poslovnog korisnika nad kojim imaju kontrolu, što često dovodi do sukoba interesa. To može uključivati situaciju u kojoj nadzornik pristupa nudi vlastite usluge internetskog posredovanja putem internetske tražilice. Kada nude te proizvode ili usluge na osnovnoj usluzi platforme, nadzornici pristupa mogu rezervirati bolji položaj za vlastitu ponudu, u smislu rangiranja, za razliku od proizvoda trećih strana koji se isto tako nude na toj usluzi osnovne platforme. To se može dogoditi, na primjer, s proizvodima ili uslugama, uključujući ostale osnovne usluge platforme, koje su rangirane na temelju rezultata koje prenose internetske tražilice ili koje su djelomično ili u cijelosti ugrađene u rezultate internetskih tražilica, skupine rezultata specijalizirane za određenu temu koje se prikazuju zajedno s rezultatima internetske tražilice, koje određeni krajnji korisnici smatraju uslugom koja je odvojena od internetske tražilice ili joj je dodana ili je upotrebljavaju kao takvu. Ostali su slučajevi softverskih aplikacija koje se distribuiraju putem trgovina softverskih aplikacija ili proizvoda ili usluga koje su postavljene na istaknuto mjesto na prikazu vijesti na društvenim mrežama ili proizvoda ili usluga rangiranih u rezultatima pretraživanja ili prikazanih na internetskoj tržnici. U tim okolnostima nadzornik pristupa ima dvostruku ulogu posrednika za treće pružatelje usluga i izravnog pružatelja svojih proizvoda ili usluga. Slijedom toga, ti nadzornici pristupa imaju mogućnost izravno narušavati mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja za te proizvode ili usluge na tim osnovnih uslugama platforme na štetu poslovnih korisnika koji nisu pod njihovom kontrolom. (49)U takvim se situacijama nadzornik pristupa ne bi smio uključiti ni u koji oblik diferenciranog ili preferencijalnog tretmana u rangiranju na osnovnoj usluzi platforme, pravnim, komercijalnim ili tehničkim sredstvima, u korist proizvoda ili usluga koje nudi sam ili putem poslovnog korisnika kojeg kontrolira. Kako bi se osiguralo da je ta obveza djelotvorna, trebalo bi osigurati da uvjeti koji se primjenjuju na takvo rangiranje budu i općenito pošteni. Rangiranje bi u tom kontekstu trebalo obuhvaćati sve oblike relativne istaknutosti, među ostalim prikaz, ocjena, povezivanje ili glasovne rezultate. Kako bi se osiguralo da je ta obveza djelotvorna i da je se ne može izbjeći, trebala bi se primijeniti i na svaku mjeru koja može imati jednak učinak na diferencirani ili preferencijalni tretman u rangiranju. Smjernice donesene na temelju članka 5. Uredbe (EU) 2019/1150 isto tako bi trebale olakšati izvršenje i provedbu ove obveze. (50)Nadzornici pristupa ne bi smjeli ograničavati ni sprječavati slobodan izbor krajnjih korisnika tako da im tehnički spriječe zamjenu softverske aplikacije ili usluge drugom ili pretplatu na druge aplikacije ili usluge. Tako bi se većem broju pružatelja usluga omogućilo da ponude svoje usluge te u konačnici pružio većiizbor krajnjem korisniku. Nadzornici pristupa trebali bi osigurati slobodan izbor neovisno o tome jesu li proizvođači hardvera pomoću kojeg se pristupa takvim softverskim aplikacijama ili uslugama i ne smiju stvarati umjetne tehničke prepreke kojima se sprječava takva promjena pružatelja usluga ili je ona neučinkovita.zbog kojih bi promjena bila nemoguća ili neučinkovita. Sama ponuda određenog proizvoda ili usluge potrošačima, uključujući putem prethodno instaliranih aplikacija, i poboljšanje ponude krajnjim korisnicima, npr. sniženje cijena ili veća kvaliteta, ne bi se smjeli smatrati preprekom za promjenu pružatelja usluge.

(51)Nadzornici pristupa mogu ograničavati pristup krajnjih korisnika internetskim sadržajima i uslugama, uključujući softverskim aplikacijama. Stoga bi se trebala utvrditi pravila kojima se osigurava da postupanje nadzornikâ pristupa ne ugrožava prava krajnjih korisnika na pristup otvorenom internetu. Nadzornici pristupa mogu i tehnički ograničiti mogućnost krajnjih korisnika da učinkovito promijene pružatelje usluga pristupa internetu, osobito putem kontrole nad operativnim sustavima ili hardverom. Time se narušavaju ravnopravni uvjeti za usluge pristupa internetu i u konačnici šteti krajnjim korisnicima. Stoga treba osigurati da nadzornici pristupa neopravdano ne ograničavaju krajnje korisnike u odabiru pružatelja usluga pristupa internetu. (52)Nadzornici pristupa mogu imati i dvostruku ulogu kao programeri operativnih sustava i proizvođači uređaja, uključujući sve tehničke funkcionalnosti koje takav uređaj može imati. Na primjer, nadzornik pristupa koji je proizvođač uređaja može ograničiti pristup nekim funkcijama tog uređaja, poput tehnologije komunikacije bliskog polja i softvera koji se upotrebljava za upravljanje tom tehnologijom, a koji bi mogao trebati nadzorniku pristupa da može učinkovito pružati pomoćne usluge kao i bilo kojem potencijalnom trećem pružatelju takve pomoćne usluge. Takav pristup može biti jednako potreban i pri softverskim aplikacijama u vezi s relevantnim pomoćnim uslugama kako bi se učinkovito pružile slične funkcije poput onih koje nude nadzornici pristupa. Ako se takva dvostruka uloga koristi na način koji alternativnim pružateljima pomoćnih usluga ili softverskih aplikacija sprječava pristup pod istim uvjetima istim funkcijama operativnih sustava, hardvera ili softverska koji su na raspolaganju ili ih koristi nadzornik pristupa pri pružanju nekih pomoćnih usluga, to bi moglo znatno ugroziti inovacije pružatelja takvih pomoćnih usluga kao i mogućnost izbora tih pomoćnih usluga za krajnje korisnike. Stoga bi nadzornici pristupa trebali biti obvezni osigurati pristup pod jednakim uvjetima istim funkcijama operativnih sustava, hardvera ili softvera koje su njima dostupne ili ih upotrebljavaju pri pružanju svih pomoćnih usluga te njihovu operabilnost. (53)Uvjeti pod kojima nadzornici pristupa pružaju usluge internetskog oglašavanja poslovnim korisnicima, uključujući oglašivače i izdavače, često su netransparentni i nejasni. Zato su oglašivači i izdavači često preslabo informirani o učinku određenog oglasa. Kako bi se dodatno poboljšala pravednost, transparentnost i mogućnost neograničenog tržišnog natjecanja u području usluga internetskog oglašavanja iz ove Uredbe, kao i onih koje su u potpunosti integrirane s drugim osnovnim uslugama platforme istog pružatelja usluga, određeni nadzornici pristupa trebali bi oglašivačima i izdavačima na njihov zahtjev pružiti besplatan pristup svojim alatima za mjerenje učinkovitosti i informacijama koje su potrebne oglašivačima, agencijama za oglašavanje koje djeluju u ime poduzeća koje objavljuje oglas kao i izdavačima za potrebe provođenja vlastite neovisne provjere pružanja relevantnih usluga internetskog oglašavanja. (54)Nadzornici pristupa imaju koristi od pristupa velikim količinama podataka koje prikupljaju pružajući osnovne usluge platforme kao i druge digitalne usluge. Kako bi se osiguralo da nadzornici pristupa ne ugrožavaju neograničeno tržišno natjecanje osnovnih usluga platforme, kao i inovacijski potencijal dinamičnog digitalnog sektora ograničavanjem mogućnosti poslovnih korisnika da učinkovito prenose svoje podatke, poslovnim korisnicima i krajnjim korisnicima trebalo bi odobriti učinkovit i izravan pristup podacima koje su dali ili generirali u okviru upotrebe relevantnih osnovnih usluga platforme nadzornika pristupa, u strukturiranom obliku koji se uobičajeno koristi i strojno je čitljiv. To bi se trebalo vrijediti i za sve ostale podatke na različitim razinama agregiranja koji su možda potrebni da bi se učinkovito omogućila takva prenosivost. Trebalo bi osigurati i da poslovni korisnici i krajnji korisnici mogu učinkovito prenositi te podatke u stvarnom vremenu, primjerice putem visokokvalitetnih sučelja za programiranje aplikacija. Omogućavanje promjene pružatelja usluga ili povezivanja na više platformi trebalo bi zauzvrat dovesti do većeg izbora za poslovne korisnike i krajnje korisnike te potaknuti nadzornike pristupa i poslovne korisnike na inovacije. (55)Poslovni korisnici koji upotrebljavaju osnovne usluge velikih platformi koje pružaju nadzornici pristupa i krajnji korisnici takvih poslovnih korisnika daju i generiraju veliku količinu podataka, uključujući podatke dobivene u kontekstu takve upotrebe. Kako bi se poslovnim korisnicima osigurao pristup relevantnim podacima koji su generirani na taj način, nadzornik pristupa na njihov bi zahtjev trebao omogućiti besplatan neometan pristup takvim podacima. Takav pristup trebao bi se dati i trećim stranama s kojima poslovni korisnik ima ugovor, a koje djeluju kao izvršitelji obrade tih podataka za poslovnog korisnika. Podaci koje pružaju ili generiraju predmetni poslovni korisnici i krajnji korisnici tih poslovnih korisnika u kontekstu drugih usluga koje pruža predmetni nadzornik pristupa mogu biti obuhvaćeni ako je to neraskidivo povezano s relevantnim zahtjevom. U tu svrhu nadzornik pristupa ne bi smio koristiti nikakva ugovorna ni druga ograničenja kojima bi poslovnim korisnicima onemogućio pristup relevantnim podacima i trebao bi poslovnim korisnicima omogućiti da dobiju privolu svojih krajnjih korisnika za pristup tim podacima i njihovo preuzimanje ako je takva privola potrebna na temelju Uredbe (EU) 2016/679 i Direktive 2002/58/EZ. Nadzornici pristupa trebali bi ujedno olakšati pristup tim podacima u stvarnom vremenu odgovarajućim tehničkim mjerama, kao što je primjerice uspostavljanje visokokvalitetnih sučelja za programiranje aplikacija. (56)Vrijednost internetskih tražilica za njihove poslovne korisnike i krajnje korisnike raste kako se povećava ukupan broj takvih korisnika. Pružatelji internetskih tražilica prikupljaju i pohranjuju agregirane skupove podataka koji sadržavaju informacije o tome što su korisnici tražili i kako su reagirali na rezultate koje su dobili. Pružatelji usluga internetskih tražilica prikupljaju te podatke iz provedenih pretraživanja na vlastitoj usluzi internetske tražilice i, prema potrebi, pretraživanja provedenih na platformama njihovih daljnjih komercijalnih partnera. Pristup nadzornika pristupa takvim podacima o rangiranju, upitima, klikovima i pregledima važna je prepreka ulasku na tržište i širenju, čime se narušava neograničeno tržišno natjecanje u području usluga internetske tražilice. Nadzornici pristupa trebali bi stoga biti obvezni drugim pružateljima takvih usluga pod pravednim, razumnim i nediskriminirajućim uvjetima osigurati pristup podacima o rangiranju, upitima, klikovima i pregledima u odnosu na besplatno i plaćeno pretraživanje koje provode potrošači na uslugama internetske tražilice , tako da ti treći pružatelji mogu optimizirati svoje usluge i natjecati se s relevantnim osnovnim uslugama platforme. Takav pristup trebao bi se dati i trećim stranama s kojima pružatelj internetske tražilice ima ugovor, a koje djeluju kao izvršitelji obrade tih podataka za tu internetsku tražilicu. Pri pružanju pristupa svojim podacima o pretraživanjima nadzornik pristupa trebao bi osigurati zaštitu osobnih podataka krajnjih korisnika na odgovarajući način, bez znatnog smanjenja kvalitete ili korisnosti podataka. (57)Osobito nadzornici pristupa koji pružaju pristup trgovinama softverskih aplikacija služe kao važna točka pristupa za poslovne korisnike koji žele doći do krajnjih korisnika. S obzirom na neravnotežu u pregovaračkoj moći između tih nadzornika pristupa i poslovnih korisnika njihovih trgovina softverskih aplikacija, tim nadzornicima pristupa ne bi smjelo biti dopušteno nametanje općih uvjeta, uključujući uvjete u pogledu određivanja cijena, koji bi bili nepošteni ili doveli do neopravdanog razlikovanja. Određivanje cijena ili drugi opći uvjeti pristupa trebali bi se smatrati nepoštenima ako dovode d