Kad god je to moguće, neke države članice predlažu alternativne tvari ili razine koncentracije koje se mogu iskoristiti u zakonite svrhe. Iz iskustava država članica vidljivo je da za mnoge zakonite oblike uporabe, ako ne i za većinu njih, postoje druge mogućnosti.

Neke države članice donijele su i druge mjere osim minimalnih zahtjeva iz Uredbe, kojima se primjerice od gospodarskih subjekata zahtijeva da se registriraju pri nadležnim tijelima i periodički prijave sve transakcije, uključujući uvoz, kojima se područje primjene Uredbe proširuje na profesionalne korisnike, utvrđuju uvjeti za skladištenje, predviđa razmjena bitnih prekograničnih informacija s drugim državama članicama ili utvrđuje uloga carinskih tijela.

Osim toga, neke države članice primjenjuju ograničenja i kontrole na prekursore eksploziva koji nisu na popisu ili stroža ograničenja za tvari s popisa. U svim su aktualnim slučajevima u državama članicama ograničenja i kontrole bili uspostavljeni prije donošenja Uredbe.

Usporedno s donošenjem i provedbom nacionalnih mjera većina država članica izvijestila je tome da provodi kampanje za podizanje razine svijesti gospodarskih subjekata uključenih u opskrbni lanac prekursora eksploziva s popisa. Kampanjama se nastoji podići razina svijesti o obvezi ograničavanja i prijave sumnjivih transakcija. Neke države članice aktivno uključuju internetske dobavljače i tržišta.

Još je prerano za donošenje zaključaka iz dobivenih podataka o dozvolama, registraciji, prijavama sumnjivih transakcija i provedbi. U budućnosti će Komisija nastojati prikupiti i analizirati relevantne podatke kako bi na razini EU-a utvrdila potencijalne prijetnje, dobre prakse i područja koja bi se mogla ojačati ili uskladiti.

2.3. Stalni odbor za prekursore

Od svojeg osnutka na temelju Akcijskog plana EU-a za jačanje sigurnosti eksploziva iz 2008. Stalni odbor za prekursore aktivno radi na jačanju zaštite od uporabe prekursora eksploziva za proizvodnju eksploziva kućne izrade u Europi.

Od donošenja Uredbe 2013. Odbor se redovito sastaje kako bi pojednostavnio i pratio njezinu provedbu. Najvažnije, Odbor državama članicama i predstavnicima gospodarskih subjekata u opskrbnom lancu služi kao platforma za razmjenu informacija i mišljenja o Uredbi te njezinoj praktičnoj provedbi.

Druga postignuća Odbora uključuju donošenje i redovito preispitivanje Smjernica te pripremni rad za tri delegirana akta kojima su tvari koje predstavljaju prijetnju dodane u Prilog II. (vidjeti odjeljak 4.). Odbor je omogućio i veću prekograničnu razmjenu informacija o prijavama sumnjivih transakcija, nestanaka i krađa te odobravanju i odbijanju zahtjeva za izdavanje dozvola te podupire rad na podizanju razine svijesti u kemijskoj industriji i sektoru maloprodaje. Od 2013. do 2015. četiri člana Odbora zajednički su vodila projekt Sigurnost prodaje visokorizičnih kemikalija, financiran sredstvima EU-a, u okviru kojeg su razvijene smjernice za trgovce na malo na fizičkim lokacijama i na internetu te za nadležna tijela i tijela za izvršavanje zakonodavstva.

3. PREISPITIVANJE

„Eksplozivi kućne izrade i dalje su omiljeno oružje terorista, uz uobičajeno vatreno oružje, zbog svoje dostupnosti, jednostavnosti i djelotvornosti”, navodi se u izvješću Europola o stanju i trendovima u području terorizma u EU-u iz 2016. Međutim, u tom izvješću i njegovim verzijama iz 2015., 2014. i 2013. zabilježena je smanjena uporaba improviziranih eksploziva ili eksploziva kućne izrade u odnosu na uporabu vatrenog oružja i/ili zapaljivih naprava.

Stupanje na snagu Uredbe pridonijelo je smanjenju prijetnje koju predstavljaju prekursori eksploziva u Europi. Na sastancima i savjetovanjima Stalnog odbora za prekursore te u studiji koju je proveo neovisni stručni konzorcij zaključeno je sljedeće:

količina se prekursora eksploziva dostupnih na tržištu smanjila. To je djelomično zato što mnogi gospodarski subjekti primjenjuju ograničenja i djelomično jer su ih neki proizvođači dobrovoljno prestali proizvoditi, a neki gospodarski subjekti prodavati. U opskrbnom lancu nisu prijavljene znatne smetnje ili gospodarski gubici kao posljedica toga. Isto tako, u nekim su državama članicama koje zadržavaju režime izdavanja dozvola tijela izvijestila da je broj zahtjeva za izdavanje dozvola trenutačno znatno niži nego prve godine primjene Uredbe. To znači da su pojedinci uspješno počeli primjenjivati alternativne (neosjetljive) tvari za nastavak svojih zakonitih neprofesionalnih djelatnosti,

kapacitet se nadležnih tijela i tijela za izvršavanje zakonodavstva za istraživanje sumnjivih incidenata koji su uključivali prekursore eksploziva povećao. Države članice izvijestile su o povećanju broja prijavljenih sumnjivih transakcija, nestanaka i krađa zbog veće razine svijesti gospodarskih subjekata koji rukuju prekursorima eksploziva. Osim toga, neke su države članice na ad hoc osnovi razmjenjivale informacije o prijavama i odbijale zahtjeve za izdavanje dozvola. Naposljetku, nadležna tijela u državama članicama koje zadržavaju režime izdavanja dozvola bolje su upućena u to koji pojedinci posjeduju ograničene tvari i u koju ih svrhu planiraju upotrijebiti.

Još nije moguće detaljnije procijeniti učinak Uredbe. Međutim, niz slučajeva koje su države članice prijavile upućuje na to da je primjena Uredbe pridonijela njihovim naporima na sprječavanju terorističkih napada koji uključuju eksplozive kućne izrade.

3.1. Izazovi proizašli iz primjene Uredbe

Unatoč sveukupnom pozitivnom učinku Uredbe na smanjenje pristupa prekursorima eksploziva i povećanje kontrole nad njima iz njezine je primjene proizašlo nekoliko problema i izazova. Primjeri navedeni u ovom odjeljku nisu nužno odraz iskustava svih ili većine država članica i gospodarskih subjekata. Međutim, imali su dovoljno širok učinak da se ne mogu pripisati posebnim okolnostima pojedinih država članica ili subjekata.

Glavni je izazov za nadležna tijela država članica velik broj subjekata na koje utječu ograničenja i kontrole iz Uredbe. Budući da su mnoge kemijske tvari i smjese na koje se Uredba odnosi kućanski proizvodi, opskrbni lanac znatno je veći od lanca drugih proizvoda koji podliježu posebnim odredbama o kontroli (npr. prekursori za droge). Posljedica je toga da je nadležnim tijelima bio izazov doprijeti do svih gospodarskih subjekata u opskrbnom lancu prekursora eksploziva kako bi ih obavijestila o njihovim obvezama. Međutim, nadležna su tijela u suradnji s udrugama koje predstavljaju kemijsku industriju i sektor maloprodaje provodila kampanje za podizanje razine svijesti i surađivala s velikim brojem subjekata, od proizvođača do trgovaca na malo, od velikih poduzeća do malih neovisnih trgovina te od internetskih prodavatelja do internetskih tržišta.

Drugi je izazov za tijela država članica provesti ograničenja i kontrole u pogledu internetske prodaje, uvoza i kretanja unutar EU-a. Proizvodi većeg obujma često se prevoze i prodaju u većim količinama (npr. gnojiva) i stoga se relativno lakše otkrivaju i kontroliraju. S druge strane, drugi se proizvodi prodaju u manjim količinama i manjem obujmu te ih je stoga teže presresti kad se isporučuju u Europu i prevoze diljem nje. Kako bi riješila taj problem, tijela za izvršavanje zakonodavstva ulažu veće napore u utvrđivanje slučajeva nezakonitog nabavljanja i posjedovanja, primjerice povećavanjem međuagencijske suradnje i razmjenom informacija na razini EU-a.

Glavni je izazov za gospodarske subjekte, posebno one u sektoru maloprodaje, utvrditi koji su proizvodi obuhvaćeni područjem primjene Uredbe. Proizvodi koji sadržavaju ograničene prekursore eksploziva moraju se označiti na odgovarajući način. Kad se to ne učini na početku opskrbnog lanca, subjektima na maloprodajnoj razini teško je pravilno utvrditi je li oznaka pričvršćena te primjenjuje li se ograničenje. Osim toga, prekursori eksploziva navedeni u Prilogu II. Uredbi koji nisu ograničeni ne moraju biti označeni. Gospodarski subjekti, posebno oni s velikom fluktuacijom zaposlenika, moraju posvetiti mnogo vremena utvrđivanju potencijalno problematičnih proizvoda i odgovarajućem osposobljavanju svojeg osoblja.