HR    HR 
 
 
 EUROPSKA  
KOMISIJA   
Bruxelles, 22.4.2015.  
COM(2015) 177 final  
2015/0093 (COD)  
  
Prijedlog  
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA  
o izmjeni Uredbe (EZ) br.  1829/2003 u pogledu mogućnosti država članica da ograniče 
ili zabrane uporabu genetski modificirane hrane i hrane za životinje na svojem 
državnom području   
HR 2   HR OBRAZLOŽENJE  
1. KONTEKST  PRIJEDLOGA  
Od stupanja na snagu Uredbe (EZ) br.  1829/20031 među državama članicama nikada 
nije ostvarena kvalificirana većina u korist ili protiv nacrta odluke Komisije kojom  
bi se odobrili genetski modificirani organizmi (GMO -ovi) te genetski modificirana 
hrana i hrana za životinje. Ishod je uvijek bio da „nema  mišljenja” u svim fazama 
postupka (stalni odbor i žalbeni odbor na temelju trenutačno važećih pravila odnosno 
Vijeće u prošlosti). Stoga je odluke o odobrenju donosila Komisija u skladu s 
primjenjivim zakonodavstvom i bez podrške mišljenja odbora država č lanica. 
Vraćanje dosjea Komisiji radi konačne odluke, inače velika iznimka u cijelom 
postupku, postalo je norma pri odlučivanju o odobrenju genetski modificirane hrane i 
hrane za životinje. Uredbom (EZ) br.  1829/2003 državama članicama omogućeno je 
donošen je mjera kojima se ograničava ili zabranjuje uporaba GMO -ova te genetski 
modificirane hrane i hrane za životinje samo ako su u stanju dokazati da je predmetni 
proizvod vjerojatno rizičan za zdravlje i okoliš. Postoje različiti razlozi zbog kojih 
države čla nice glasaju protiv odobrenja. Često se izražavaju nacionalne dvojbe koje 
nisu uvijek povezane samo s pitanjima sigurnosti GMO -ova za zdravlje ili okoliš.  
Europska komisija imenovana je na temelju niza političkih smjernica koje je 
predstavila Europskom par lamentu. U tim se smjernicama Komisija obvezala da će 
preispitati zakonodavstvo koje se primjenjuje na odobrenja GMO -ova.  
Rezultati su navedeni u Komunikaciji o preispitivanju postupka odlučivanja o 
genetski modificiranim organizmima (GMO -ovima)2. 
Komisij a zaključuje da pravni okvir za odlučivanje o genetski modificiranoj hrani i 
hrani za životinje treba prilagoditi.  
Komisija stoga radi poštovanja demokratske slobode izbora i u interesu dosljednosti 
predlaže da se rješenje dogovoreno u Direktivi (EU) 2015 /4123 Europskog 
parlamenta i Vijeća o uzgoju GMO -a proširi na genetski modificiranu hranu i hranu 
za životinje.  
2. POSTOJEĆI  ZAKONODAVNI  OKVIR  
2.1. Uvod  
Europska unija uspostavila je sveobuhvatni pravni okvir za odobravanje, 
sljedivost i označivanje genet ski modificirane hrane i hrane za životinje.  
Uredbom (EZ) br.  1829/2003 o genetski modificiranoj hrani i hrani za životinje 
obuhvaćeni su hrana, sastojci hrane i hrana za životinje koji sadržavaju GMO -
ove ili se od njih sastoje ili proizvode. Obuhvaćene s u i druge namjene GMO -
                                                 
1 Uredba (EZ) br.  1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22.  rujna 2003. o genetski modificiranoj 
hrani i hrani za životinje, SL  L 268, 18.10.2003., str.  1. 
2 Kom unikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom 
odboru i Odboru regija o preispitivanju postupka odlučivanja o genetski modificiranim organizmima 
(GMO -ovima), COM(2015) 176 završna verzija.  
3 Direktiva (EU) 2015/412 Eur opskog parlamenta i Vijeća od 11.  ožujka 2015. o izmjeni Direktive 
2001/18/EZ u pogledu mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uzgoj genetski modificiranih 
organizama (GMO -a) na svojem državnom području (SL L  68, 13.3.2015., str.  1.). 
HR 3   HR ova, kao što je uzgoj, ako se upotrebljavaju kao sirovina za proizvodnju hrane i 
hrane za životinje. Ti su razni proizvodi u ovom dokumentu označeni kao 
„GMO -ovi te genetski modificirana hrana i hrana za životinje”.  
Uredbom (EZ) br.  1829/2003 uveden je postupak odobravanja čiji je cilj 
osigurati da stavljanje na tržište predmetnih proizvoda nije rizično za zdravlje 
ljudi i životinja te okoliš. Kako bi se to postiglo, u središtu je postupka 
znanstvena procjena rizika: svako odobrenje z a stavljanje na tržište proizvoda 
mora biti propisno obrazloženo, a glavni razlog na kojem se temelji to 
obrazloženje jest znanstvena procjena4. Odgovornost za znanstvenu procjenu 
rizika prema zakonu snosi Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) u 
suradnji sa znanstvenim tijelima država članica.  
Uredba (EZ) br.  1829/2003 sadržava odredbe kojima se Komisiji ili državama 
članicama omogućuje donošenje hitnih mjera protiv stavljanja na 
tržište  / uporabu odobrenog GMO -a ako se pokaže da proizvod vjerojatno 
sadržava ozbiljan rizik za zdravlje ili okoliš. Te se mjere moraju temeljiti na 
znanstvenim dokazima kojima se dokazuje da proizvod vjerojatno sadržava 
ozbiljan rizik za zdravlje ili okoliš.  
2.2. Postupak odlučivanja o odobrenju GMO -ova i genetski modificirane 
hrane i hrane za životinje  
Uredbom (EZ) br.  1829/2003, tumačenom u kontekstu članka  41. Povelje o 
temeljnim pravima i sudske prakse Suda5, zahtijeva se od Komisije kao 
upraviteljice rizicima da u primjerenom roku donese odluku o zahtjevu za 
odobrenje (da izda ili odbije odobrenje).  
Od stupanja na snagu Uredbe (EZ) br.  1829/2003 države članice nikada nisu 
postigle kvalificiranu većinu u korist ili protiv nacrta odluke Komisije. U svim 
fazama postupka (stalni odbor i žalbeni odbor na temelju tren utačno važećih 
pravila) ishod je bio da „nema mišljenja”. Stoga je odluke o odobrenju donosila 
Komisija u skladu s primjenjivim zakonodavstvom i bez podrške mišljenja 
odbora država članica.  
Razlozi država članica kojima opravdavaju svoju suzdržanost ili gl asanje 
protiv nacrta odluke o odobrenju GMO -a ili genetski modificirane hrane i 
hrane za životinje obično nisu znanstveno utemeljeni, već su povezani s drugim 
dvojbama.  
Međutim, iako Komisija na temelju Uredbe (EZ) br.  1829/2003 može, uz 
procjenu rizika k oju je provela EFSA, u obzir uzeti i „druge legitimne 
čimbenike”, te čimbenike nije mogla iskoristiti za obrazloženje odbijanja 
odobrenja za proizvode koje EFSA smatra sigurnima6, a to bi ionako mogla 
učiniti samo za EU u cjelini.  
                                                 
4 Člancima  7. i 19. Uredbe (EZ) br.  1829/2003 propisuje se da Komisija, osim mišljenja EFSA -e, može 
uzeti u obzir „druge legitimne čimbenike koji se odnose na predmet koji se razmatra”.  
5 Sud Europske unije, C -390/99, Canal Satélite Digital SL, stavak 41.  
6 Komisiji na uporaba „drugih legitimnih čimbenika” navedenih u Uredbi (EZ) br.  1829/2003 kako bi se 
odbilo izdavanje odobrenja mogla bi biti pravno opravdana kada bi bila potkrijepljena uvjerljivim 
razlozima od javnog interesa koji su jednake prirode kao i oni naved eni u članku  36. UFEU -a i 
 
HR 4   HR Države članice donedavno na temelju pravnog okvira Unije nisu imale drugi 
način kako bi se suprotstavile uporabi GMO -ova za uzgoj ili drugu namjenu te 
genetski modificirane hrane i hrane za životinje na svojem državnom području 
osim glasanjem protiv nje tijekom postupka odlučivanj a o odobrenju GMO -ova 
i genetski modificirane hrane i hrane za životinje ili, nakon izdavanja 
odobrenja, pozivanjem na zaštitne klauzule  / hitne klauzule. Tim su se 
klauzulama koristile određene države članice u slučaju GMO -ova za uzgoj ili, 
rjeđe, u sluča ju genetski modificirane hrane i hrane za životinje.  
Druge su se države članice odlučile za jednostrano uvođenje zabrana ili „de 
facto” zabrana, sprečavajući uporabu GMO -ova za uzgoj ili genetski 
modificirane hrane i hrane za životinje na svojem državnom području ili 
određujući uvjete koje nije moguće ispuniti, što je dovelo do jednakog ishoda. 
Te su mjere osporavane na nacionalnim sudovima ili na Sudu.  
U pogledu uzgoja GMO -ova Direktivom (EU) 2015/412 državama članicama 
omogućuje se, u skladu s načelom su psidijarnosti, veća fleksibilnost pri 
odlučivanju o tome žele li uzgajati GMO -ove na svojem državnom području a 
da se time ne utječe na procjenu rizika predviđenu u sustavu Unije za 
odobravanje GMO -ova. Direktivom su obuhvaćeni i GMO -ovi o čijem 
odobrenju još nije odlučeno ili su već odobreni na temelju Uredbe (EZ) 
br. 1829/2003. Direktivom se ni na koji način ne utječe na znanstveno 
utemeljen postupak odobravanja EU -a u skladu s Direktivom 2001/18/EZ ili 
Uredbom (EZ) br.  1829/2003.  
Međutim, Direktivom nis u obuhvaćeni GMO -ovi i genetski modificirana hrana 
i hrana za životinje koji su odobreni na temelju Uredbe (EZ) br.  1829/2003.  
3. REZULTATI  KOMISIJINA  PREISPITIVANJA  
U skladu s političkim smjernicama izdanima za Komisiju 15.  srpnja 2014. 
Komunikacija Komi sije COM(2015) 176 završna verzija sadržava nalaze Komisije u 
pogledu preispitivanja postupka odlučivanja o GMO -ovima i genetski modificiranoj 
hrani i hrani za životinje. U Komunikaciji se zaključuje da sadašnji pravni okvir 
treba izmijeniti proširenjem pr istupa dogovorenog u Direktivi (EU) 2015/412 na 
druge proizvode obuhvaćene Uredbom (EZ) br.  1829/2003.  
Direktiva (EU) 2015/412 nedavno je donesena. Ovaj se Prijedlog u velikoj mjeri 
oslanja na tu Direktivu, uključujući njezine ciljeve i mehanizme koji su p redviđeni za 
njihovo ostvarenje. Zaključci do kojih je došao zakonodavac Unije tijekom 
pregovaračkog postupka mogu se stoga primijeniti na ovaj Prijedlog.  
Prijedlog se uvelike temelji na Direktivi (EU) 2015/412 i izravno proizlazi iz 
političkog mandata Ko misije i njezinih političkih smjernica na temelju kojih je 
izabrana. Kao i u slučaju Direktive (EU) 2015/412, praktičan učinak Prijedloga ovisit 
će o tome u kojoj će mjeri države članice primjenjivati njegove odredbe.  
                                                                                                                                                         
povezanoj sudskoj praksi Suda (vidi npr. SEU, 20.  2. 1979., predmet 120/78 Rewe -Zentral (Cassis de 
Dijon) [1979.] ECR 649) te ciljevima od općeg interesa kako je navedeno u članak  52. stavku  1. Povelje 
o temeljnim pravima Europske  unije i predmetnoj sudskoj praksi Suda (vidi npr. SEU, 12.  7. 2012., 
predmet C -59/11, Association Kokopelli, ECLI:EU:C:2012:447).  
HR 5   HR 4. PRAVNI  ELEMENTI  PRIJEDLOGA  
4.1. Sažetak Prijedloga  
Prijedlogom Komisije izmjenjuje se Uredba (EZ) br.  1829/2003, u okviru 
redovitog zakonodavnog postupka, kako bi se uvele nove odredbe kojima se 
državama članicama na njihovu cijelom državnom području ili njegovu dijelu 
omogućuje ograničavan je ili zabrana uporabe GMO -ova te genetski 
modificirane hrane i hrane za životinje koji su obuhvaćeni pravnim okvirom za 
GMO, uz već postojeće mogućnosti koje države članice imaju na raspolaganju 
u pogledu uzgoja GMO -ova na temelju Direktive (EU) 2015/412.  
Dodatne ovlasti koje se ovim Prijedlogom dodjeljuju državama članicama 
odnosit će se samo na mogućnost donošenja mjera u skladu s Ugovorom kako 
bi se ograničila ili zabranila uporaba GMO -ova te genetski modificirane hrane i 
hrane za životinje na njihovu d ržavnom području nakon što su ti proizvodi 
odobreni. Njome se dakle neće utjecati na postupovne i bitne uvjete 
odobravanja GMO -ova i genetski modificirane hrane i hrane za životinje u 
skladu s Uredbom (EZ) br.  1829/2003, koja će i dalje ostati na snazi na cijelom 
području Unije.  
Mjere koje donose države članice moraju biti u skladu s unutarnjim tržištem, a 
posebno s člankom  34. UFEU -a, kojim se zabranjuju mjere s istovrsnim 
učinkom na količinska ograničenja slobodnoga kretanja robe. Stoga će države 
članice  koje će primjenjivati ovaj Prijedlog morati poduzete mjere obrazložiti u 
skladu s člankom 36. UFEU -a i uvjerljivim razlozima od javnog interesa 
nastalima sudskom praksom Suda. Osim toga, predviđene će mjere morati biti 
obrazložene i u skladu s načelima pr oporcionalnosti i nediskriminacije između 
domaćih i stranih proizvoda. Naposljetku, te će mjere morati biti u skladu s 
međunarodnim obvezama Unije.  
Svaka će država članica koja želi primijeniti mjere izuzeća morati obrazložiti 
ograničenje ili zabranu za sv aki pojedini slučaj, uzimajući u obzir predmetni 
GMO, vrstu predviđene mjere te posebne okolnosti na nacionalnoj i 
regionalnoj razini kojima se obrazlaže ta mjera.  
Kada je riječ o Direktivi (EU) 2015/412, države članice neće se smjeti koristiti 
obrazložen jima povezanima s procjenom rizika za zdravlje ili okoliš koji su 
iscrpno obrađeni u odluci o odobrenju i u okviru postupaka koji su već 
dostupni u Uredbi (EZ) br.  1829/2003 kako bi se suočilo s novim rizicima (npr. 
„hitne mjere” u skladu s članom  34. ili „nadzor” u skladu s člancima 9. i 21.).  
Novom mogućnošću predviđenom u Prijedlogu nije obuhvaćeno stavljanje na 
tržište i uporaba proizvoda koji nisu označeni kao genetski modificirani u 
skladu s pragovima označivanja utvrđenima pravnim okvirom za GMO (npr . u 
skladu s člancima 12. i 24. Uredbe (EZ) br.  1829/2003 hrana i hrana za 
životinje u kojoj postoji slučajna ili tehnički neizbježna prisutnost genetski 
modificiranih tvari do 0,9  % po sastojku ne označuje se).  
Države članice koje će ograničiti ili zabran iti uporabu GMO -ova te genetski 
modificirane hrane i hrane za životinje koji su već na tržištu morat će i očuvati 
prava gospodarskih subjekata tako što će im omogućiti primjereno razdoblje 
kako bi se predmetni proizvod postupno povukao.  
 
HR 6   HR 4.2. Pravna osnov a 
Prijedlog se temelji na članku  114. UFEU -a koji je, od pravnih osnova u 
Uredbi (EZ) br.  1829/2003, odgovarajuća pravna osnova za donošenje mjera 
predviđenih u ovom Prijedlogu.  
4.3. Načela supsidijarnosti i proporcionalnosti  
4.3.1.  Usklađenost Prijedloga  s načelom supsidijarnosti  
U skladu s člankom 5. stavkom 3. UEU -a, na temelju načela 
supsidijarnosti Unija u područjima koja nisu u njezinoj isključivoj 
nadležnosti djeluje samo ako i u mjeri u kojoj ciljeve predloženog 
djelovanja države članice ne mogu do statno ostvariti na središnjoj, 
regionalnoj ili lokalnoj razini, nego se zbog opsega učinka predloženog 
djelovanja oni na bolji način mogu ostvariti na razini Unije.  
Sadašnjim se pravnim okvirom Unije u potpunosti usklađuje postupak 
odobravanja GMO -ova te  genetski modificirane hrane i hrane za 
životinje te se državama članicama dopušta donošenje mjera kojima se 
ograničava ili zabranjuje uporaba GMO -ova te genetski modificirane 
hrane i hrane za životinje samo uz uvjete utvrđene u tom pravnom 
okviru. Države članice na temelju tog okvira trenutačno imaju, osim 
svojeg glasa u odborima, ograničene mogućnosti izražavanja dvojbi koje 
nisu povezane sa sigurnošću proizvoda.  
Ovim će se Prijedlogom ta situacija promijeniti jer se državama 
članicama omogućuje donošenj e mjera da na svojem državnom području 
ograniče ili zabrane uporabu GMO -ova te genetski modificirane hrane i 
hrane za životinje na temelju legitimnih dvojbi koje nisu povezane sa 
sigurnošću proizvoda, uz uvjet da su te mjere u skladu s pravom EU -a. 
U sklad u s člankom 5. stavkom 3. UEU -a predloženim se izmjenama ne 
utječe na odredbe Uredbe (EZ) br.  1829/2003, čiji se cilj bolje postiže na 
razini Unije. To su primjerice postupak odobravanja Unije koji se temelji 
na rizicima i odredbe kojima se omogućuje jedin stveno i usklađeno 
djelovanje Unije protiv potencijalnih rizika uzrokovanih GMO -ovima, 
kao što su odredbe o hitnim mjerama ili odredbe o nadzoru, kojima je cilj 
osigurati visoku razinu sigurnosti u cijeloj Uniji. U Direktivi (EU) 
2015/412 Europski parlamen t i Vijeće podsjećaju na to da će se taj cilj 
lakše ostvariti na razini Unije te državama članicama zabranjuju 
donošenje mjera kojima se upliće u ta pitanja7. 
Međutim, u pogledu pitanja koja nisu povezana s rizicima za zdravlje i 
okoliš Prijedlog se temelj i na osnovnoj pretpostavci da su nacionalna, 
regionalna i lokalna razina odlučivanja najprikladnije razine za rješavanje 
posebnosti povezanih s uporabom GMO -ova i genetski modificirane 
hrane i hrane za životinje na različitim državnim područjima Unije. S 
obzirom na razne situacije koje mogu biti obuhvaćene Prijedlogom 
smatralo se neprimjerenim pokušati utvrditi preciznija obrazloženja koja 
                                                 
7 U uvodnoj izjavi 2. propisano je da „ujednačeno visoku razinu zaštite zdravlja, okoliša i potrošača 
trebalo bi ostvariti i održavati širom područja Unije”, a u uvodnoj izjavi 14.: „razina zaštite zdravlja 
ljudi ili životinja i okoliša koja je uspostavljena u Uniji omogućuje jedinstvenu znanstvenu procjenu 
širom Unije te ova Direktiva ne bi trebala promijeniti tu situaciju.” 
HR 7   HR bi države članice mogle upotrijebiti kako bi potkrijepile svoje mjere koje 
moraju biti u skladu s pravom Unije.  
Taj je  pristup u skladu s načelom supsidijarnosti.  
4.3.2.  Usklađenost Prijedloga s načelom proporcionalnosti  
U skladu s člankom 5. stavkom 4. UEU -a, na temelju načela 
proporcionalnosti, sadržaj i oblik djelovanja Unije ne prelazi ono što je 
potrebno za ostvariva nje ciljeva Ugovora.  
Prijedlogom se države članice ograničavaju da smiju donositi 
obrazložene mjere na svojem državnom području u pogledu uporabe 
GMO -ova i genetski modificirane hrane i hrane za životinje odobrenih na 
temelju pravnog okvira za GMO.  
Njime se ne utječe na Unijin postupak odobravanja temeljen na rizicima 
koji bi i dalje trebao biti usklađen na razini Unije radi zadržavanja 
jednake razine sigurnosti u cijelom EU -u. Kako bi se izbjeglo 
preklapanje s postupcima iz pravnog okvira za GMO, na temel ju kojeg 
Unija i države članice mogu brzo i usklađeno reagirati ako se otkrije da 
nakon odobrenja GMO -a postoji rizik za zdravlje i okoliš, države članice 
nisu ovlaštene svoje mjere temeljiti na razlozima povezanima sa 
sigurnošću proizvoda.  
Kako bi se osig uralo da se Prijedlogom ne prelazi ono što je potrebno za 
ostvarivanje cilja, predviđeni su drugi mehanizmi.  
Kako bi se osiguralo da su mjere koje donose države članice ograničene 
na ono što je potrebno za ostvarivanje cilja, Prijedlogom se državama 
člani cama ne dopušta ograničavanje ili zabrana uporabe proizvoda koji se 
na temelju pravnog okvira za GMO ne moraju označiti čak ako i 
sadržavaju mali omjer GMO -ova i genetski modificirane hrane i hrane za 
životinje koji je niži od pragova utvrđenih okvirom. Od redbe su 
predviđene i kako bi se zaštitila prava gospodarskih subjekata koji su 
zakonito stavili na tržište GMO i genetski modificiranu hranu i hranu za 
životinje prije nego što je država članica donijela mjere u skladu s 
Prijedlogom.  
Prijedlogom se predvi đa i da mjere koje donose države članice moraju 
biti obrazložene i temeljene na uvjerljivim razlozima u skladu s člancima 
34. i 36. UFEU -a te povezane sa sudskom praksom Suda, a njima se 
moraju i poštovati načela proporcionalnosti i nediskriminacije.  
Razni m se elementima osigurava da se Prijedlogom ne prelazi ono što je 
potrebno za ostvarivanje cilja te da je on u skladu s načelom 
proporcionalnosti.  
4.4. Izbor instrumenata  
Predlaže se izmjena Uredbe (EZ) br.  1829/2003 novom uredbom, primjenjujući 
načelo „us porednosti oblika”. Obveza Komisije da nadzire primjenu Uredbe u 
smislu učinka na, među ostalim, zdravlje i funkcioniranje unutarnjeg tržišta 
kako je utvrđeno u Uredbi (EZ) br.  1829/2003 o genetski modificiranoj hrani i 
HR 8   HR hrani za životinje8 i dalje će se pr imjenjivati i uključivat će odredbe o izmjeni 
predložene ovom Uredbom.  
5. UTJECAJ  NA PRORAČUN  
Nema utjecaja na proračun.  
                                                 
8 Vidi članak  48. stavak  2. Uredbe.  
HR 9   HR 2015/0093 (COD)  
Prijedlog  
UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA  
o izmjeni Uredbe (EZ) br.  1829/2003 u pogledu mogućnosti država članica da ograniče 
ili zabrane uporabu genetski modificirane hrane i hrane za životinje na svojem 
državnom području  
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,  
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,  
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,  
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,  
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarsk og i socijalnog odbora9,  
uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija10,  
djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,  
budući da:  
(1) Direktivom 2001/18/EZ11 i Uredbom (EZ) br.  1829/200312 (dalje u tekstu „pravni 
okvir za GMO”) uspostavlja se sveobuhvatan pravni okvir za dodjelu odobrenja za 
stavljanje na tržište genetski modificiranih organizama (GMO -ova) te genetski 
modificirane hrane i hrane za životinje. Cilj tih akata zajamčiti je sigu rnost GMO -ova 
te genetski modificirane hrane i hrane za životinje, istovremeno uspostavljajući 
unutarnje tržište za te proizvode.  
(2) Direktivom 2001/18/EZ i Uredbom (EZ) br.  1829/2003 uspostavlja se centralizirani 
postupak na razini Unije kojim se Komisij a ovlašćuje donijeti provedbene odluke o 
izdavanju ili odbijanju zahtjeva za odobrenje GMO -ova te genetski modificirane hrane 
i hrane za životinje na temelju procjene potencijalnih rizika koje oni mogu prouzročiti 
za zdravlje ljudi ili životinja odnosno ok oliš. Uredbom (EZ) br.  1829/2003 propisuje 
se i da se prema potrebi u obzir mogu uzeti drugi legitimni čimbenici.  
(3) Provedbene odluke Komisije o odobravanju GMO -ova i genetski modificirane hrane 
te hrane za životinje donose se u skladu s postupkom ispiti vanja iz Uredbe (EU) 
                                                 
9 SL C  , , str.  . 
10 SL C  , , str.  . 
11 Direktiva 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. ožujka 2001. o namjernom ispuštanju 
genetski modificiranih organizama u okoliš i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 90/ 220/EEZ (SL 
L 106, 17.4.2001., str.  1.). 
12 Uredba (EZ) br.  1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća od 22.  rujna 2003. o genetski modificiranoj 
hrani i hrani za životinje (SL  L 268, 18.10.2003., str.  1.). 
HR 10   HR br. 182/201113. Tim se postupkom propisuje da države članice treba uključiti u dvije 
faze – u stalni odbor i poslije, prema potrebi, u žalbeni odbor.  
(4) Države članice podijeljene su u pogledu uporabe genetskog inženjeringa u biljaka te u 
hrani i hrani za životinje, što se odražava na postupak odlučivanja o odobrenju GMO -
ova te genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Na temelju rezultata glasanja u 
odborima ili u Vijeću vidljivo je da od datuma primjene Uredbe (EZ) br.  1829/2 003 
još nikad nije postignuta kvalificirana većina u korist ili protiv odobrenja tih 
proizvoda. Stoga je Komisija, bez podrške mišljenja odbora država članica, u skladu s 
primjenjivim zakonodavstvom na kraju postupka prihvatila odobrenja.  
(5) Nakon što se GMO ili genetski modificirana hrana i hrana za životinje odobre u skladu 
s Direktivom 2001/18/EZ ili Uredbom (EZ) br.  1829/2003, države članice više ne 
mogu zabraniti, ograničiti ili spriječiti slobodno kretanje tog proizvoda na svojem 
državnom području, o sim ako su ispunjeni strogi uvjeti koji su utvrđeni pravom Unije 
i kojima se zahtijeva dostavljanje dokaza o ozbiljnom riziku za zdravlje ili okoliš. 
Određene su države članice primjenjivale zaštitne klauzule iz članka 23. Direktive 
2001/18/EZ i hitne mjer e iz članka  34. Uredbe (EZ) br.  1829/2003. Druge su se države 
članice koristile postupkom obavješćivanja iz članka 114. stavaka 5. i 6. UFEU -a, koji 
se također mora temeljiti na novim znanstvenim dokazima povezanima sa zaštitom 
okoliša ili radnom okolinom.  Druge su države članice uvele jednostrane zabrane. Neke 
su od tih mjera osporavane na nacionalnim sudovima ili na Sudu.  
(6) Ta se situacija u pogledu uzgoja GMO -ova nedavno promijenila nakon što je 
13. ožujka 2015. donesena Direktiva (EU) 2015/41214, kojom  je izmijenjena Direktiva 
2001/18/EZ, kako bi se državama članicama omogućilo ograničenje ili zabrana uzgoja 
GMO -ova na njihovu državnom području. Novim se odredbama prvenstveno nastoji 
omogućiti državama članicama da odluče o tome žele li dopustiti uzgoj genetski 
modificiranih uzgoja na svojem državnom području, a da se time ne utječe na procjenu 
rizika predviđenu u sustavu Unije za odobravanje GMO -ova. Namjera im je 
gospodarskim subjektima omogućiti veću predvidljivost te državama članicama 
ograničiti pri mjenu zaštitnih klauzula iz članka 23. Direktive 2001/18/EZ i članka 34. 
Uredbe (EZ) br.  1829/2003. Očekivalo se i da će se izmjenama pozitivno utjecati na 
postupak odlučivanja u pogledu odobrenja uzgoja GMO -ova. 
(7) Razlozi zbog kojih je Direktiva 2001/18 /EZ izmijenjena Direktivom (EU) 2015/412 u 
pogledu GMO -ova za uzgoj relevantni su i za druge GMO -ove te genetski 
modificiranu hranu i hranu za životinje obuhvaćene Uredbom (EZ) br.  1829/2003. 
Ishod glasanja u odgovarajućem odboru ili u Vijeću o provedbenoj  odluci za 
odobrenje proizvoda obuhvaćenih Uredbom (EZ) br.  1829/2003 koji nisu namijenjeni 
uzgoju uvijek je da „nema mišljenja” (bez kvalificirane većine u korist ili protiv 
odobrenja), a postoje i države članice u kojima je uporaba tih proizvoda zabranje na. 
Uzimajući u obzir te okolnosti, primjereno je izmijeniti Uredbu (EZ) br.  1829/2003 
kako bi se državama članicama omogućilo ograničenje ili zabrana uporabe GMO -ova 
te genetski modificirane hrane i hrane za životinje na njihovu cijelom državnom 
području ili njegovu dijelu, na temelju uvjerljivih razloga u skladu s pravom Unije koji 
                                                 
13 Uredba (EU) br.  182/2011 Europskog parlamenta i Vi jeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i 
općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti 
Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13.).  
14 Direktiva (EU) 2015/412 Europskog parlamenta i Vijeća od 11.  ožujka 2015. o izmjeni Direktive 
2001/18/EZ u pogledu mogućnosti država članica da ograniče ili zabrane uzgoj genetski modificiranih 
organizama (GMO -a) na svojem državnom području (SL L  68, 13.3.2015., str.  1.). 
HR 11   HR nisu povezani s rizicima za zdravlje ljudi i životinja te za okoliš jer su oni već 
procijenjeni na razini Unije u skladu s Uredbom (EZ) br.  1829/2003. Ta se mogućnost 
ne bi tre bala primjenjivati na GMO -ove za uzgoj koji su već obuhvaćeni Direktivom 
(EU) 2015/412, kojom je izmijenjena Direktiva 2001/18/EZ.  
(8) Stoga bi državama članicama trebalo dopustiti da donesu mjere kojima se na njihovu 
cijelom državnom području ili njegovu dijelu ograničava ili zabranjuje uporaba već 
odobrenog GMO -a ili genetski modificirane hrane i hrane za životinje odnosno 
skupine GMO -ova ili genetski modificirane hrane i hrane za životinje, uz uvjet da su 
te mjere obrazložene i temeljene na uvjerljivim r azlozima u skladu s pravom Unije te 
su sukladne s načelima proporcionalnosti i nediskriminacije između domaćih i stranih 
proizvoda te s člancima 34., 36. i člankom  216. stavkom  2. UFEU -a. 
(9) Ograničenja ili zabrane donesene u skladu s ovom Uredbom trebale  bi se odnositi na 
uporabu, a ne na slobodno kretanje i uvoz genetski modificirane hrane i hrane za 
životinje.  
(10) Razinom zaštite zdravlja ljudi i životinja te okoliša koja je uspostavljena postupkom 
odobravanja iz Uredbe (EZ) br.  1829/2003 zahtijeva se jedinstvena znanstvena 
procjena širom Unije, a ovom se Uredbom ta situacija ne bi trebala promijeniti. Stoga, 
kako bi se izbjeglo bilo kakvo preklapanje s nadležnostima koje su dodijeljene 
osobama odgovornima za procjenu rizika i upravljanje rizicima u okv iru Uredbe (EZ) 
br. 1829/2003, države članice ne bi trebale imati odobrenje za korištenje razlozima 
povezanima s rizicima za zdravlje i okoliš, s kojima bi trebalo postupati u skladu 
postupkom uspostavljenim Uredbom (EZ) 1829/2003, a pogotovo njezinim član cima 
10., 22. i 34.  
(11) Mjere koje države članice donose u skladu s ovom Uredbom trebale bi podlijegati 
postupku nadzora i osiguravanja informacija na razini Unije u cilju funkcioniranja 
unutarnjeg tržišta. S obzirom na razinu nadzora i osiguravanja infor macija iz ove 
Uredbe, nije potrebno osim toga predvidjeti primjenu Direktive 98/34/EZ Europskog 
parlamenta i Vijeća15. Izmjenama Uredbe (EZ) br.  1829/2003 ovom Uredbom 
propisuje se da države članice mogu ograničiti ili zabraniti upotrebu GMO -ova ili 
genetsk i modificirane hrane i hrane za životinje na njihovu cijelom državnom području 
ili njegovu dijelu za vrijeme cijelog trajanja odobrenja uz uvjet da je isteklo utvrđeno 
razdoblje mirovanja tijekom kojega Komisija i ostale države članice imaju priliku 
iznije ti komentare na predložene mjere. Predmetna država članica trebala bi stoga 
Komisiji dostaviti nacrt tih mjera najmanje 3 mjeseca prije njihova donošenja kako bi 
Komisiji i ostalim državama članicama omogućila iznošenje komentara o njima te bi 
se trebala s uzdržati od donošenja i provedbe tih mjera tijekom navedenog razdoblja. 
Nakon isteka utvrđenog razdoblja mirovanja država članica trebala bi moći donijeti 
mjere u obliku u kojem su one bile prvotno predložene ili izmijenjene kako bi se u 
obzir uzeli koment ari Komisije ili država članica. Državama članicama trebalo bi 
dopustiti da obavijeste Komisiju o mjerama u skladu s ovom Uredbom prije 
odobravanja proizvoda na koji se mjere odnose kako bi učinak ograničenja ili zabrane 
započeo od datuma stupanja na snagu  odobrenja Unije.  
(12) U slučaju kada je proizvod zakonito upotrebljavan prije nego što država članica 
donese mjere u skladu s ovom Uredbom, gospodarskim bi subjektima trebalo dati 
dovoljno vremena kako bi mogli postupno povući proizvod s tržišta.  
                                                 
15 Direktiva 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka 
osiguravanja informacija u području tehničkih normi i propisa (SL L 204, 21.7.1998., str. 37.).  
HR 12   HR (13) Mjere donesene na temelju ove Uredbe, kojima se ograničava ili zabranjuje uporaba 
GMO -ova ili genetski modificirane hrane i hrane za životinje, ne bi trebale utjecati na 
uporabu u ostalim državama članicama tih proizvoda i proizvoda nastalih njihovom 
konzumac ijom. Osim toga, ovom Uredbom i nacionalnim mjerama donesenima na 
temelju nje ne bi trebalo dovoditi u pitanje zahtjeve prava Unije povezane s 
nenamjernom i slučajnom prisutnošću genetski modificiranih tvari u ostalim 
proizvodima te se ne bi trebalo utjeca ti na stavljanje na tržište i uporabu proizvoda koji 
su u skladu s tim zahtjevima.  
(14) Uredbu (EZ) br.  1829/2003 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.  
DONIJELI SU OVU UREDBU:  
Članak 1.  
U Uredbi (EZ) br. 1829/2003 umeće se sljedeći članak:  
„Članak 34.a  
Ograničenja i zabrane država članica  
1. Države članice mogu donijeti mjere kojima ograničavaju ili zabranjuju uporabu 
proizvoda iz članka  3. stavka  1. i članka 15. stavka 1. koji su odobreni na temelju ove 
Uredbe uz uvjet da su:  
(a) obrazložene i  temeljene na uvjerljivim razlozima u skladu s pravom Unije koji 
ni u kojem slučaju ne smiju biti protivni procjeni rizika provedenoj na temelju 
ove Uredbe;  
(b) proporcionalne i nediskriminirajuće.  
2. Ako država članica namjerava donijeti mjere iz stavka 1 ., najprije Komisiji dostavlja 
nacrt tih mjera i odgovarajuće obrazloženje. Komisija odmah obavješćuje ostale 
države članice o nacrtu mjera i odgovarajućem obrazloženju. Država članica može 
dostaviti nacrt mjera i odgovarajuće informacije prije dovršetka p ostupka 
odobravanja iz članaka 7. i 19.  
Tijekom razdoblja od 3 mjeseca od dana dostave Komisiji nacrta mjera i informacija 
u skladu s prvim podstavkom:  
(a) predmetna država članica suzdržava se od donošenja i provedbe tih mjera;  
(b) Komisija i države član ice mogu iznijeti sve komentare koje smatraju 
primjerenima državi članici koja je podnijela nacrt mjera.  
3. Mjerama donesenima u skladu sa stavkom  1. ovog članka predviđa se primjereno 
razdoblje tijekom kojeg se mogu iskoristiti postojeće zalihe proizvoda  iz članka 3. 
stavka 1. i članka 15. stavka 1. koji su obuhvaćeni tim mjerama i koji bi se do dana 
donošenja mjera zakonito mogli upotrijebiti.  
4. Mjerama donesenima u skladu sa stavkom  1. ovog članka ne smije se utjecati na 
uporabu u predmetnoj državi čla nici hrane i hrane za životinje u kojoj postoji 
slučajna ili tehnički neizbježna prisutnost genetski modificiranih tvari koja se na 
temelju pragova određenih u člancima 12. i 24. ne mora označivati u skladu s ovom 
Uredbom.  
5. Stavci 1. do 4. ovog članka ne primjenjuju se na GMO -ove za uzgoj.”  
HR 13   HR Članak 2.  
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske 
unije . 
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicam a. 
Sastavljeno u Bruxellesu  
Za Europski parlament  Za Vijeće  
Predsjednik  Predsjednik