EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 29.4.2020. COM(2020) 176 final 2020/0068(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o utvrđivanju posebnih i privremenih mjera zbog pandemije bolesti COVID-19 i o valjanosti određenih potvrda, dozvola i svjedodžbi te odgodi određenih periodičnih provjera i osposobljavanja u određenim područjima zakonodavstva o prometu (Tekst značajan za EGP)



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Cilj je ovog nacrta uredbe utvrditi posebne i privremene mjere primjenjive na obnavljanje i produljenje važenja određenih potvrda, dozvola i svjedodžbi te odgodu određenih periodičnih provjera i osposobljavanja zbog izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19 u području cestovnog i željezničkog prometa te prometa unutarnjim plovnim putovima i području pomorske sigurnosti. Pandemija bolesti COVID-19 i s njom povezana javnozdravstvena kriza nezapamćeni je izazov za države članice i veliko opterećenje za nacionalna tijela, građane EU-a i gospodarske subjekte, posebice u sektoru prometa. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 uzrokovala je izvanredne okolnosti koje utječu na uobičajene aktivnosti nadležnih tijela u državama članicama i na rad prijevoznika u pogledu administrativnih formalnosti koje treba obaviti u različitim prometnim sektorima. Te okolnosti nisu se mogle razumno predvidjeti u trenutku donošenja relevantnog zakonodavstva Unije. Zbog uvođenja javnih mjera koje su postale nužne zbog pandemije bolesti COVID-19, prijevoznici i druge obuhvaćene osobe u mnogim slučajevima ne mogu obaviti potrebne formalnosti ili postupke za usklađivanje s određenim odredbama prava Unije koje se odnose na obnavljanje, produljenje ili kontinuiranu valjanost potvrda, dozvola ili svjedodžbi. Osim toga, iz istih razloga nadležna tijela država članica možda nisu u mogućnosti ispuniti obveze utvrđene pravom Unije i osigurati da relevantni zahtjevi koje su podnijeli prijevoznici budu obrađeni prije isteka pripadajućih rokova. To je primjerice slučaj s vozačkim dozvolama, tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica, licencijama Zajednice i potvrdama za vozače za pružanje usluga cestovnog prijevoza tereta, jedinstvenim potvrdama i uvjerenjima o sigurnosti, svjedodžbama zapovjednika i planovima sigurnosne zaštite luka itd. Najvjerojatnije se potvrde, dozvole i svjedodžbe koje bi, u skladu s pravom Unije, istekle u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. ne bi stigle pravodobno obnoviti. Kako bi se osiguralo neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta i visoka razina sigurnosti prometa, zajamčila pravna sigurnost te izbjegli mogući poremećaji na tržištu, potrebno je donijeti privremene odredbe kojima se produljuje valjanost tih potvrda, dozvola i svjedodžbi koja bi istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. i osigurava njihovo važenje tijekom razumnog razdoblja tijekom i nakon pandemije bolesti COVID-19. Isto tako, trebalo bi produljiti rokove za povezane formalnosti, a dozvole, potvrde i slični dokumenti trebali bi ostati valjani u odgovarajućem razdoblju. Prema potrebi trebalo bi dopustiti i propisati zamjenska rješenja kojima se omogućuju odgovarajuće kontrole. To se primjerice odnosi na tahografe, u slučaju da kartica vozača istekne, a izdavanje nove kartice nije izvedivo. K tome, moguće je da, zbog mjera koje je neka država članica poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, produljenje potvrda, dozvola i svjedodžbi ne bude izvedivo u razdoblju duljem od vremenskog okvira navedenog u nekoj od relevantnih odredaba ove Uredbe. Ako na temelju zahtjeva koji je u takvom slučaju podnijela predmetna država članica Komisija utvrdi da okolnosti to zahtijevaju, ona toj državi članici odobrava produljenje relevantnog roka ili rokova. Takvo produljenje trebalo bi biti ograničeno na razdoblje tijekom kojeg će država članica vjerojatno imati poteškoća s obnavljanjem potvrda, dozvola ili svjedodžbi. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području Propisi na koje se odnosi ova Uredba ne sadržavaju izričite odredbe kojima bi se omogućilo produljenje valjanosti potvrda, dozvola i svjedodžbi u situacijama poput krize uzrokovane bolešću COVID-19. Stoga je potrebno donijeti relevantne odredbe kako bi se uzele u obzir posljedice trenutačne krize i zajamčila pravna sigurnost pojedincima, gospodarskim subjektima i tijelima država članica. •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Djelotvorno funkcioniranje unutarnjeg tržišta prijevoza i povezanih usluga ovisi o kontinuitetu pružanja usluga prijevoza. Negativne posljedice trenutačne krize mogle bi dovesti u pitanje poslovanje prijevoznika zbog njihove nemogućnosti da ispune primjenjive zahtjeve. To bi moglo dovesti i do manjka osoblja koje može pružati te usluge zbog nedostatka potrebnih valjanih isprava koje im omogućuju da se zakonito bave svojom strukom. Odredbama predložene Uredbe zajamčit će se pravna sigurnost i omogućiti bavljenje strukom u području prijevoza. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Prijedlog se temelji na članku 91. i članku 100. stavku 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) U skladu s načelom supsidijarnosti djelovanje na razini Unije može se poduzeti samo ako države članice predviđene ciljeve ne mogu ostvariti same. Problemi koje se nastoji riješiti ovim prijedlogom proizlaze iz uvjeta propisanih zakonodavstvom Unije i stoga se mogu riješiti samo odredbama zakonodavstva Unije, odnosno u obliku privremenih odstupanja.

•Proporcionalnost Djelovanje Unije potrebno je da bi se postigao cilj pravilnog funkcioniranja mehanizama predviđenih relevantnim zakonodavstvom Unije, uzimajući u obzir razmjere i ozbiljnost pandemije bolesti COVID-19. Predložena uredba sadržava ciljane privremene mjere koje su strogo povezane s pandemijom bolesti COVID-19 i ograničene na ono što je nužno da bi se zajamčili pravna sigurnost, sigurnost prometa i neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta. •Odabir instrumenta Ovaj prijedlog odnosi se na posebne odredbe koje utječu na primjenu nekoliko direktiva i uredbi. Odredbe predloženog akta trebale bi odmah stupiti na snagu i izravno se primjenjivati kako bi se bez odgode zajamčila pravna sigurnost prijevoznicima, drugim obuhvaćenim osobama i tijelima država članica. Valjanost odgovarajućih potvrda, dozvola i svjedodžbi te obveznih periodičnih pregleda, osposobljavanja i provjera trebalo bi stoga produljiti ex lege, čak i ako su relevantna pitanja uređena Direktivom. Stoga bi zakonodavni akt trebao imati oblik Uredbe koja se izravno primjenjuje i ne zahtijeva prijenos u nacionalno pravo. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINAKA •Savjetovanja s dionicima S obzirom na hitnost situacije službena savjetovanja s dionicima nisu provedena. Međutim, i tijela država članica i dionici zatražili su da Komisija donese prijedlog odgovarajućih mjera, a neki od njih izrazili su zabrinutost zbog fragmentacije koja bi mogla nastati bez djelovanja Unije. Zapravo, nekoliko država članica već je donijelo ili najavilo da će donijeti nacionalne mjere za produljenje valjanosti potvrda i dozvola. Udruženja prijevoznika izrazila su zabrinutost zbog tih nekoordiniranih nacionalnih inicijativa. •Prikupljanje i primjena stručnih znanja Kao što je objašnjeno, odgovarajuće prikupljanje stručnog znanja nije bilo moguće zbog hitnosti situacije. •Procjena učinka S obzirom na hitnost situacije procjena učinka nije provedena. Ovim se prijedlogom ne mijenjaju načela i mehanizmi predmetnog zakonodavstva Unije te se dotičnim akterima ne nameću nove obveze. Prvenstveni je cilj, zbog iznimnih razloga u kontekstu trenutačne pandemije bolesti COVID-19, kratkoročno produljenje valjanosti potvrda, dozvola i svjedodžbi te produljenje određenih rokova. •Temeljna prava Nije primjenjivo. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN Nije primjenjivo. 5.DRUGI ELEMENTI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Mjera ne uključuje posebne mehanizme praćenja ili izvješćivanja. Međutim, imajući na umu nesigurnost u pogledu daljnjeg razvoja pandemije bolesti COVID-19, a posebno moguće nove valove zaraze i ponovno uvođenje odluka o ograničavanju kretanja, kao i potrebu da se u obzir uzmu različite situacije u kojima se nalaze pojedine države članice, Komisiju bi trebalo ovlastiti da na temelju zahtjeva koji podnese bilo koja država članica odobri dodatna produljenja. Slično postupku propisanom u članku 14. Uredbe (EZ) br. 561/2006, postupak je jednostavan i stoga omogućuje brzo donošenje svih potrebnih odluka. •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga –Direktiva 2003/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2003. o početnim kvalifikacijama i periodičnom osposobljavanju vozača određenih cestovnih vozila za prijevoz robe ili putnika, o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3820/85 i Direktive Vijeća 91/439/EEZ te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 76/914/EEZ

Direktivom 2003/59/EZ utvrđuju se zahtjevi u pogledu početnih kvalifikacija i periodičnog osposobljavanja profesionalnih vozača kamiona i autobusa u cilju jamčenja sigurnosti na europskim cestama. Svrha je te direktive utvrditi usklađene minimalne standarde sposobnosti u cijeloj Uniji. Direktivom se zahtijeva da vozači pohađaju početnu obuku te zatim periodično osposobljavanje svakih pet godina. Zbog pandemije bolesti COVID-19, vozači koji podliježu obvezi osposobljavanja možda neće biti u mogućnosti ispuniti tu obvezu ili neće moći obnoviti dokumente kojima se dokazuje da je obveza periodičnog osposobljavanja ispunjena. Stoga je nužno produljiti valjanost svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti („SSO”) i usklađenih oznaka „95” Unije na vozačkoj dozvoli ili vozačkoj kartici o kvalifikacijama, na temelju SSO-a ili vozačkih kartica o kvalifikacijama koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. Valjanost tih dokumenata trebalo bi smatrati produljenom za razdoblje od šest mjeseci i oni bi u skladu s tim trebali ostati valjani kako bi se osigurao kontinuitet cestovnog prijevoza. –Direktiva 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o vozačkim dozvolama (preinaka) Direktivom 2006/126/EZ osigurava se uzajamno priznavanje vozačkih dozvola koje su izdale države članice na temelju obrasca vozačke dozvole Europske unije. Njome se utvrđuje niz minimalnih zahtjeva za te vozačke dozvole kako bi se poboljšala sigurnost na cestama, pojednostavnila sloboda kretanja građana koji se sele unutar Unije i smanjila mogućnost prijevare. Direktivom su stoga uvedena usklađena razdoblja valjanosti za sve kategorije vozačkih dozvola. Zbog pandemije bolesti COVID-19 imatelji vozačke dozvole ne mogu produljiti ili zamijeniti svoju vozačku dozvolu. Stoga je za vozačke dozvole koje bi u skladu s tim odredbama prestale važiti u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. nužno smatrati da su produljene na razdoblje od šest mjeseci kako bi se osigurao kontinuitet cestovne mobilnosti. –Uredba (EU) br. 165/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 4. veljače 2014. o tahografima u cestovnom prometu, stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3821/85 o tahografu u cestovnom prometu i izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o usklađivanju određenog socijalnog zakonodavstva koje se odnosi na cestovni promet Poštovanje pravila o vremenu vožnje, radnom vremenu i razdobljima odmora ključno je za očuvanje načela sigurnosti na cestama i poštenog tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu cestovnog prijevoza. Tahografi i kartice vozača bilježe informacije potrebne za procjenu usklađenosti s tim pravilima. U skladu s člankom 23. Uredbe (EU) br. 165/2014 („Uredba o tahografima”), tahografi se svake dvije godine podvrgavaju pregledu kako bi se procijenilo jesu li uređaji ugrađeni u vozila ispravni, kalibrirani i sigurni. Kartice vozača nacionalna tijela izdaju pojedinim vozačima na razdoblje od pet godina. U skladu s člankom 28. Uredbe o tahografima, kad kartica vozača istekne, mora se obnoviti novom karticom. U skladu s člankom 29. Uredbe o tahografima, ako je kartica vozača oštećena, neispravna, izgubljena ili ukradena, vozač u roku od sedam kalendarskih dana podnosi zahtjev za zamjenu kartice nadležnim tijelima države članice u kojoj se nalazi njegovo uobičajeno boravište. Ta tijela izdaju zamjensku karticu u roku od osam radnih dana nakon primitka detaljnoga zahtjeva za zamjenu kartice. Države članice obavijestile su Komisiju o poteškoćama pri obavljanju redovitih pregleda tahografa i obnavljanju kartica vozača u rokovima predviđenima zakonodavstvom Unije. Te su poteškoće posljedica trenutačnih izvanrednih okolnosti povezanih s pandemijom bolesti COVID-19. U takvim okolnostima državama članicama trebalo bi dopustiti da u ograničenom razdoblju dopuste daljnje prometovanje vozila opremljenih tahografima koji nisu pravodobno pregledani. Osim toga, kad je riječ o karticama vozača čija je valjanost istekla, vozači koji su zatražili novu karticu u skladu s člankom 28. Uredbe o tahografu trebali bi biti u mogućnosti i obvezni primjenjivati održive zamjenske načine za vođenje evidencije o svojoj aktivnosti dok im tijela koja izdaju kartice ne izdaju novu karticu vozača. Postupak predviđen u članku 35. stavku 2. Uredbe o tahografima za oštećene, neispravne, izgubljene ili ukradene kartice vozača trebao bi se primjenjivati mutatis mutandis na vozače čija je kartica istekla. Tim će se pristupom osigurati odgovarajuća ravnoteža potrebnog kontinuiteta prometa i potrebe da se ne ugrozi sigurnost na cestama. –Direktiva 2014/45/EU Europskog Parlamenta i Vijeća od 3. travnja 2014. o periodičnim tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih priključnih vozila te stavljanju izvan snage Direktive 2009/40/EZ Direktivom 2014/45/EU definirani su usklađeni minimalni zahtjevi za periodične tehničke preglede. Među njima su najvažniji učestalost pregleda i, slijedom toga, valjanost zapisnika o tehničkom pregledu. Zbog trenutačnih izvanrednih okolnosti povezanih s pandemijom bolesti COVID-19 te aktivnosti mogu biti neizvedive. Stoga je nužno omogućiti da se tehnički pregledi koji bi se trebali provesti u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. provode kasnije, ali najkasnije šest mjeseci nakon izvornog roka, te da predmetni zapisnici ostanu valjani u odgovarajućem razdoblju. –Uredba (EZ) br. 1071/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o uspostavljanju zajedničkih pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/26/EZ Uredbom (EZ) br. 1071/2009 uspostavljena su zajedničkih pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika. S obzirom na trenutačne okolnosti, izgledno je da će više prijevoznika biti izloženi riziku da ne ispunjavaju zahtjev u pogledu financijskog položaja zbog smanjene razine aktivnosti i posljedičnog smanjenja prometa, što može dovesti do smanjenja razine vlastitih sredstava. Zbog toga bi inače strukturno održivi prijevoznici mogli izgubiti dozvolu za rad, što podrazumijeva prestanak obavljanja djelatnosti prijevoza. U skladu s člankom 13. stavkom 1. točkom (c) Uredbe (EZ) br. 1071/2009, ako prijevoznici više ne ispunjavaju zahtjev u pogledu financijskog položaja, nadležna tijela mogu odrediti rok od najviše šest mjeseci kako bi se dokazalo da će taj zahtjev ponovno biti trajno ispunjen. Međutim, s obzirom na trenutačni pad aktivnosti i prihoda taj se najduži rok čini prekratkim te bi ga trebalo produljiti na dvanaest mjeseci za procjene i odluke koje su provedene odnosno donesene u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020. –Uredba (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta –Uredba (EZ) br. 1073/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o zajedničkim pravilima za pristup međunarodnom tržištu usluga prijevoza običnim i turističkim autobusima i o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 Profesionalni prijevoznici koji pružaju usluge međunarodnog prijevoza tereta i međunarodnog prijevoza putnika običnim i turističkim autobusima moraju ishoditi licencije Zajednice u skladu s uvjetima navedenima u članku 6. Uredbe (EZ) br. 1072/2009 za prijevoz tereta i članku 4. Uredbe br. 1073/2009 za prijevoz putnika. Licencijom Zajednice potvrđuje se da prijevoznici imaju poslovni nastan u Uniji i ispunjavaju uvjete potrebne za pružanje usluga međunarodnog prijevoza. K tome, kad je riječ o međunarodnom prijevozu tereta, ako je vozač državljanin treće zemlje, trebao bi posjedovati potvrdu za vozače u skladu s odredbama poglavlja II. Uredbe br. 1072/2009. Pomoću nje države članice mogu djelotvorno provjeravati jesu li vozači iz trećih zemalja zakonito zaposleni ili zakonito stavljeni na raspolaganje profesionalnom prijevozniku koji je odgovoran za određeni prijevoz. Za pružanje usluga linijskog prijevoza običnim i turističkim autobusima potrebna je dozvola u skladu s odredbama poglavlja III. Uredbe br. 1073/2009. Produljenje njihove valjanosti također podliježe mutatis mutandis istom postupku. Dozvole podliježu nizu uvjeta kako bi se osigurala prikladnost određenog prijevoznika za pružanje određene usluge linijskog prijevoza. Licencija Zajednice i dozvola za usluge linijskog prijevoza ovise jedna o drugoj jer je za izdavanje dozvole potrebno posjedovati licenciju Zajednice. Licencije Zajednice, potvrde za vozače i dozvole za linijski prijevoz običnim i turističkim autobusima izdaju nadležna tijela država članica na zahtjev prijevoznika za razdoblja od najviše pet (potvrda za vozače i dozvola) odnosno deset godina (licencija Zajednice), koje se može produljiti. Njihovo produljenje podliježe provjeri jesu li uvjeti na temelju kojih su izdane i dalje ispunjeni. Države članice obavijestile su Komisiju o poteškoćama pri produljenju tih licencija, potvrda i dozvola u rokovima predviđenima zakonodavstvom Unije ili za provedbu potrebnih provjera prije njihova produljenja. To je posljedica trenutačnih izvanrednih okolnosti povezanih s pandemijom bolesti COVID-19. S druge strane, nužno je osigurati kontinuitet usluga prijevoza. Stoga je potrebno na ograničeno razdoblje produljiti valjanost gore navedenih licencija Zajednice, potvrda i dozvola. –Direktiva (EU) 2016/798 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o sigurnosti željeznica –Direktiva 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o sigurnosti željeznica Zajednice i izmjeni Direktive Vijeća 95/18/EZ o izdavanju dozvola za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i Direktive 2001/14/EZ o dodjeli željezničkog infrastrukturnog kapaciteta i ubiranju pristojbi za korištenje željezničke infrastrukture i dodjeli rješenja o sigurnosti (Direktiva o sigurnosti željeznice) Direktivom 2004/49/EZ i Direktivom (EU) 2016/798 uređuje se izdavanje potvrda i uvjerenja o sigurnosti u Uniji. Direktiva 2004/49/EZ stavljena je izvan snage Direktivom (EU) 2016/798 s učinkom od 16. lipnja 2020. Do tog datuma Direktiva se primjenjuje na države članice koje su produljile razdoblje prenošenja Direktive (EU) 2016/798 do tog datuma u skladu s člankom 33. stavkom 2. potonje direktive. U skladu s člankom 10. stavkom 13. Direktive (EU) 2016/798 željeznički prijevoznik mora posjedovati jedinstvenu potvrdu o sigurnosti koju izdaje Agencija Europske unije za željeznice ili nacionalno tijelo nadležno za sigurnost, koja se produljuje na zahtjev u vremenskim razmacima koji nisu dulji od pet godina. U skladu s člankom 12. stavkom 2. Direktive (EU) 2016/798 uvjerenje o sigurnosti za upravitelje infrastrukture vrijedi pet godina. U skladu s člankom 10. stavkom 5. Direktive 2004/49/EZ, rješenje o sigurnosti se obnavlja u razmacima ne duljim od pet godina na osnovu zahtjeva željezničkog prijevoznika. U skladu s člankom 11. stavkom 2. Direktive 2004/49/EZ, rješenje o sigurnosti se obnavlja u razmacima ne duljim od pet godina na osnovu zahtjeva upravitelja infrastrukture

Zbog izvanredne situacije uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19, nacionalna tijela, željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture suočavaju se s poteškoćama u pogledu obnavljanja (jedinstvenih) potvrda i uvjerenja o sigurnosti ili, s obzirom na predstojeći istek postojećih uvjerenja o sigurnosti, izdavanje tih uvjerenja u nadolazećem razdoblju. Stoga je potrebno produljiti rokove za produljenje te valjanost tih dokumenata kako djelovanje željezničkih prijevoznika i upravitelja infrastrukture ne bi bilo ugroženo. Produljenje od šest mjeseci trebalo bi otkloniti poteškoće koje nacionalna tijela nadležna za sigurnost imaju pri provođenju inspekcija i drugih potrebnih administrativnih poslova. – Direktiva 2007/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. listopada 2007. o davanju ovlaštenja strojovođama koji upravljaju lokomotivama i vlakovima na željezničkom sustavu Zajednice U skladu s člankom 14. stavkom 5. Direktive 2007/59/EZ, dozvola vrijedi deset godina, podložno članku 16. stavku 1. Zbog izvanredne situacije uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19, nadležna tijela suočavaju se s poteškoćama pri obnavljanju dozvola u skladu s propisanim uvjetima. Dozvolama koje treba obnoviti u razdoblju u kojem to nije izvedivo trebalo bi produljiti valjanost za dodatnih šest mjeseci. Slično tome, strojovođama bi ujedno trebalo odobriti dodatnih šest mjeseci za redovne provjere. –Direktiva 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 21. studenoga 2012. o uspostavi jedinstvenog Europskog željezničkog prostora U članku 24. stavku 3. Direktive 2012/34/EU propisano je da, ako je dozvola privremeno oduzeta ili ukinuta zbog nepoštovanja zahtjeva solventnosti, izdavatelj dozvola može izdati privremenu dozvolu do reorganizacije željezničkog prijevoznika, pod uvjetom da pritom nije ugrožena sigurnost. Međutim, najdulje razdoblje valjanosti privremene dozvole je šest mjeseci. Izvanredne okolnosti zbog pandemije bolesti COVID-19 dovele su do ozbiljnih poteškoća za ta tijela pri donošenju odgovarajućih odluka, a posebno u pogledu izdavanja novih dozvola za razdoblje nakon isteka privremene dozvole. Stoga bi valjanost predmetnih privremenih dozvola koje su izdane ili istječu u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 30. kolovoza 2020. trebalo produljiti za šest mjeseci. U članku 25. stavku 2. Direktive 2012/34/EU od izdavatelja dozvola zahtijeva se donošenje odluka o zahtjevima za dozvole u roku od tri mjeseca. Međutim, zbog već navedenih razloga izdavatelji dozvola ne mogu pravodobno djelovati. Stoga se predlaže da se izdavateljima dozvola odobri dodatnih šest mjeseci za obradu zahtjeva podnesenih u razdoblju od 12. siječnja 2020. do 31. kolovoza 2020. U skladu s Direktivom 2012/34/EU izdavatelji dozvola mogu privremeno oduzeti ili ukinuti dozvolu željezničkom prijevozniku koji više ne ispunjava zahtjeve solventnosti. U tom slučaju izdavatelj dozvola može takvim željezničkim prijevoznicima nakon privremenog oduzimanja ili ukidanja dozvole izdati privremenu dozvolu. Svrha je privremene dozvole omogućiti željezničkom prijevozniku reorganizaciju i nastavak obavljanja djelatnosti, pod uvjetom da pritom nije ugrožena sigurnost. Međutim, iz iskustva je poznato da se time tržištu šalje vrlo negativna poruka o održivosti željezničkog prijevoznika, što dodatno pogoršava njegove financijske probleme, posebice u pogledu novčanog toka. Vjerojatno je da će se mnogi željeznički prijevoznici, koji su prije krize bili financijski stabilni, naći u situaciji da bi njihova dozvola trebala biti privremeno oduzeta ili ukinuta zbog njihove financijske situacije. U kontekstu trenutačne krize to može biti neopravdano, posebice u gospodarskom smislu te u smislu sigurnosti. Štoviše, željezničkim prijevoznicima možda će trebati više vremena da se financijski stabiliziraju nakon suzbijanja pandemije bolesti COVID-19. Stoga se predlaže privremeno dopustiti državama članicama da zadrže postojeće dozvole, tj. da se suzdrže od privremenog oduzimanja i ukidanja dozvola te izdavanja privremenih dozvola, pod uvjetom da pritom nije ugrožena sigurnost. Države članice i dalje bi mogle pratiti solventnost dotičnih željezničkih prijevoznika, posebice kako bi se putnike zaštitilo od neopravdanih sigurnosnih rizika. Tako željeznički prijevoznici ne bi podlijegali neopravdanim ograničenjima te bi mogli ostvariti bolje uvjete za financijski oporavak. – Direktiva Vijeća 96/50/EZ od 23. srpnja 1996. o usklađivanju uvjeta za dobivanje nacionalnih svjedodžbi zapovjednika za prijevoz robe i putnika unutarnjim vodnim putovima u Zajednici Člankom 6. stavkom 2. Direktive 96/50/EZ od imatelja svjedodžbe zapovjednika zahtijeva se da se podvrgnu liječničkom pregledu u roku od tri mjeseca nakon što navrše 65 godina i potom svake godine. Međutim, kako je pristup zdravstvenim službama radi pregleda koji nisu hitni ograničen zbog mjera poduzetih u vezi s pandemijom bolesti COVID-19, imatelji svjedodžbi zapovjednika ne mogu se podvrgnuti liječničkom pregledu koji se mora obaviti u razdoblju na koje se odnose te mjere. Stoga bi u svim slučajevima u kojima bi rok za liječnički pregled istekao u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. taj rok trebalo produljiti za šest mjeseci. –Direktiva (EU) 2016/1629 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. rujna 2016. o utvrđivanju tehničkih pravila za plovila unutarnje plovidbe, izmjeni Direktive 2009/100/EZ i stavljanju izvan snage Direktive 2006/87/EZ Razdoblje važenja svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu ograničeno je u skladu s člankom 10. Direktive (EU) 2016/1629. Nadalje, člankom 28. Direktive (EU) 2016/1629 predviđa se da i dalje vrijede dokumenti obuhvaćeni područjem primjene te direktive koje su nadležna tijela država članica izdala u skladu s prethodno primjenjivom Direktivom 2006/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o utvrđivanju tehničkih pravila za plovila unutarnje plovidbe i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 82/714/EEZ. Mjerama poduzetima zbog pandemije bolesti COVID-19 moglo bi se otežati, a čak i onemogućiti nadležnim tijelima provedbu tehničkih pregleda radi produljenja važenja relevantnih svjedodžbi ili, ako je riječ o dokumentima iz članka 28. Direktive (EU) 2016/1629, radi njihove zamjene. Kako bi se zajamčila pravna sigurnost i omogućio nastavak poslovanja predmetnih plovila unutarnje plovidbe stoga je primjereno produljiti za šest mjeseci valjanost svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu, kao i dokumenata obuhvaćenih područjem primjene članka 28. Direktive (EU) 2016/1629, koji bi u suprotnom istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. –Uredba (EZ) br. 725/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 31. ožujka 2004. o jačanju sigurnosne zaštite brodova i luka –Direktiva 2005/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 26. listopada 2005. o jačanju sigurnosne zaštite luka Pandemija bolesti COVID-19 otežala je provođenje inspekcija i pregleda u području pomorske sigurnosti jer je za njih potrebna fizička prisutnost inspektora u luci i lučkim objektima te na brodovima. To često znači da nije moguće obnoviti svjedodžbe, ocjene i planove kako je propisano zakonodavstvom Unije o pomorskoj sigurnosti u utvrđenim rokovima. Stoga je potrebno osigurati fleksibilna i pragmatična rješenja, a da se pritom ne ugrožava sigurnost, tako da se valjanost tih dokumenata prema potrebi produlji na razumno razdoblje. Isto vrijedi i za učestalost vježbi sigurnosne zaštite u pomorstvu i grupnih vježbi, koje bi također moglo biti teško provesti dok su na snazi nacionalne odluke o ograničavanju kretanja. 2020/0068 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

o utvrđivanju posebnih i privremenih mjera zbog pandemije bolesti COVID-19 i o valjanosti određenih potvrda, dozvola i svjedodžbi te odgodi određenih periodičnih provjera i osposobljavanja u određenim područjima zakonodavstva o prometu (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. i članak 100. stavak 2., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1)Pandemija bolesti COVID-19 i s njom povezana javnozdravstvena kriza nezapamćeni je izazov za države članice i veliko opterećenje za nacionalna tijela, građane Unije i gospodarske subjekte, posebice prijevoznike. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 uzrokovala je izvanredne okolnosti koje utječu na uobičajene aktivnosti nadležnih tijela u državama članicama i na rad prijevoznika u pogledu administrativnih formalnosti koje treba obaviti u različitim prometnim sektorima, a koje se nisu mogle razumno predvidjeti u trenutku donošenja relevantnih mjera. Te izvanredne okolnosti znatno utječu na različita područja obuhvaćena zakonodavstvom Unije o prometu. (2)Konkretno, prijevoznici i druge obuhvaćene osobe možda neće moći obaviti potrebne formalnosti ili postupke za usklađivanje s određenim odredbama prava Unije koje se odnose na obnavljanje ili produljenje potvrda, dozvola ili svjedodžbi ili poduzimanje drugih aktivnosti potrebnih za održavanje njihove valjanosti. Iz istih razloga nadležna tijela država članica možda nisu u mogućnosti ispuniti obveze utvrđene pravom Unije i osigurati da relevantni zahtjevi koje su podnijeli prijevoznici budu obrađeni prije isteka pripadajućih rokova. Stoga je potrebno donijeti mjere za rješavanje tih situacija i jamčenje pravne sigurnosti i pravilnog funkcioniranja dotičnih akata. Trebalo bi predvidjeti prilagodbe u tu svrhu, posebice u pogledu određenih rokova, u kombinaciji s mogućnošću da Komisija na zahtjev bilo koje države članice odobri produljenja. (3)U Direktivi 2003/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su pravila koja se primjenjuju na početne kvalifikacije i periodično osposobljavanje vozača određenih cestovnih vozila za prijevoz robe ili putnika. Takvi vozači moraju imati svjedodžbu o stručnoj osposobljenosti i dokazati da su pohađali periodično osposobljavanje posjedovanjem vozačke dozvole ili vozačke kartice o kvalifikacijama na kojoj je osposobljavanje evidentirano. Zbog poteškoća u pohađanju periodičnog osposobljavanja i obnavljanju svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti kojima se potvrđuje to osposobljavanje koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19, potrebno je produljiti valjanost tih svjedodžbi za šest mjeseci nakon datuma njihova isteka kako bi se osigurao kontinuitet cestovnog prijevoza. (4)U Direktivi 2006/126/EZ Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su pravila o vozačkim dozvolama. Direktivom je osigurano uzajamno priznavanje vozačkih dozvola koje su izdale države članice na temelju obrasca vozačke dozvole Europske unije i utvrđen je niz minimalnih zahtjeva za te dozvole. Konkretno, vozači motornih vozila moraju imati valjanu vozačku dozvolu koju treba produljiti ili u nekim slučajevima zamijeniti nakon isteka valjanosti. Zbog poteškoća u obnavljanju vozačkih dozvola koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19, potrebno je produljiti valjanost određenih dozvola za šest mjeseci nakon datuma njihova isteka kako bi se osigurao kontinuitet cestovne mobilnosti. (5)U Uredbi (EU) br. 165/2014 Europskog parlamenta i Vijeća propisana su pravila o tahografima u cestovnom prometu. Poštovanje pravila o vremenu vožnje, radnom vremenu i razdobljima odmora, kako su propisana u Uredbi (EZ) br. 561/2006 Europskog parlamenta i Vijeća i Direktivi 2002/15/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, ključna je za osiguravanje poštenog tržišnog natjecanja i sigurnosti na cestama. U svrhu osiguravanja kontinuiteta pružanja usluga cestovnog prijevoza unatoč poteškoćama u obavljanju periodičnih pregleda tahografa koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19, preglede iz članka 23. stavka 1. Uredbe (EU) br. 165/2014 koji su trebali biti provedeni u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. trebalo bi provesti najkasnije šest mjeseci nakon datuma na koji ih je trebalo provesti u skladu s tim člankom. Iz istog razloga, poteškoće u produljenju i zamjeni kartica vozača koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti uzrokovanih pandemijom bolesti COVID-19 opravdanje su da se nadležnim tijelima odobri dodatno vrijeme za te zadaće, a vozači bi trebali bi biti u mogućnosti i obvezni primjenjivati održive zamjenske načine za evidentiranje potrebnih informacija koje se odnose na vrijeme vožnje, radno vrijeme i razdoblja odmora dok ne dobiju novu karticu. (6)U Direktivi 2014/45/EU Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su pravila o periodičnim tehničkim pregledima motornih vozila i njihovih prikolica. Periodični tehnički pregledi složena su zadaća osmišljena kako bi se osiguralo da se vozila tijekom uporabe održavaju u sigurnom i okolišno prihvatljivom stanju. Zbog poteškoća u provođenju periodičnih tehničkih pregleda koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti uzrokovanih pandemijom bolesti COVID-19, periodični tehnički pregledi koji su trebali biti provedeni u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. sada bi trebali biti provedeni kasnije, ali najkasnije šest mjeseci nakon izvornog roka te bi predmetni zapisnici trebali ostati valjani u odgovarajućem razdoblju. (7)U Uredbi (EZ) br. 1071/2009 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su zajednička pravila koja se tiču uvjeta za obavljanje djelatnosti cestovnog prijevoznika. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 ozbiljno utječe na financijsku situaciju u tom sektoru, a neki prijevoznici više ne ispunjavaju zahtjev u pogledu financijskog položaja. S obzirom na smanjenu razinu aktivnosti koja je posljedica krize, može se očekivati da će prijevoznicima trebati više vremena nego obično da dokažu da će taj zahtjev ponovno biti trajno ispunjen. Stoga je primjereno najdulji rok utvrđen u tu svrhu u članku 13. stavku 1. točki (c) Uredbe (EZ) br. 1071/2009 produljiti sa šest na dvanaest mjeseci za procjene i odluke koje su provedene odnosno donesene u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020. (8)U Uredbi (EZ) br. 1072/2009 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredbom (EZ) br. 1073/2009 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su zajednička pravila za pristup tržištu međunarodnog cestovnog prijevoza tereta i pristup međunarodnom tržištu usluga prijevoza običnim i turističkim autobusima. Za međunarodni cestovni prijevoz tereta i prijevoz putnika običnim i turističkim autobusima potrebna je, među ostalim, licencija Zajednice te, ako cestovni prijevoz tereta obavljaju vozači iz trećih zemalja, potvrde za vozače. Dozvola je potrebna i za pružanje usluga linijskog prijevoza običnim i turističkim autobusima. Te se licencije, potvrde i dozvole mogu produljiti nakon što se provjerom potvrdi da su relevantni uvjeti i dalje ispunjeni. Zbog poteškoća u produljenju tih licencija, potvrda i dozvola koje su proizašle iz izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19, potrebno je produljiti njihovu valjanost za šest mjeseci nakon datuma njihova isteka kako bi se osigurao kontinuitet cestovnog prijevoza. (9)U Direktivi (EU) 2016/798 Europskog parlamenta i Vijeća propisana su pravila o sigurnosti željeznica. S obzirom na mjere ograničavanja i dodatno radno opterećenje zbog suzbijanja pandemije bolesti COVID-19, nacionalna tijela, željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture suočeni su s poteškoćama u kontekstu članaka 10. i 12. te direktive kad je riječ o obnavljanju jedinstvene potvrde o sigurnosti i, s obzirom na predstojeći istek valjanosti postojećih uvjerenja o sigurnosti, o izdavanju takvih uvjerenja u sljedećem razdoblju. Rok za obnavljanje jedinstvenih potvrda o sigurnosti stoga bi trebalo produljiti za šest mjeseci, a postojeće jedinstvene potvrde o sigurnosti trebale bi u skladu s tim ostati valjane. Ujedno bi valjanost uvjerenja o sigurnosti trebalo produljiti za šest mjeseci. (10)U skladu s člankom 33. stavkom 2. Direktive (EU) 2016/798 određene države članice produljile su razdoblje prenošenja te direktive. Pravila iz Direktive br. 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća stoga su i dalje primjenjiva u tim državama članicama. Stoga je potrebno predvidjeti i produljenje rokova za obnavljanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu i rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom izdanih u skladu s člancima 10. i 11. Direktive 2004/49/EZ te pojasniti da su ta rješenja i dalje valjana.

(11)U Direktivi 2007/59/EZ Europskog parlamenta i Vijeća propisana su pravila o davanju ovlaštenja strojovođama koji upravljaju lokomotivama i vlakovima na željezničkom sustavu Unije. U članku 14. stavku 5. te direktive propisano je ograničenje valjanosti dozvola za strojovođe na deset godina i da ta dozvola podliježe redovnim provjerama. S obzirom na poteškoće u postupku produljenja dozvola zbog izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19 trebalo bi produljiti valjanost dozvola koje istječu u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. Strojovođama bi ujedno trebalo odobriti dodatnih šest mjeseci za redovne provjere. (12)Direktivom 2012/34/EU Europskog parlamenta i Vijeća uspostavljen je jedinstveni Europski željeznički prostor. U skladu s člankom 24. stavkom 3. te direktive nacionalni izdavatelji dozvola mogu privremeno oduzeti ili ukinuti dozvolu zbog neispunjavanja zahtjeva solventnosti i izdati privremenu dozvolu do reorganizacije željezničkog prijevoznika, pod uvjetom da pritom nije ugrožena sigurnost. Izvanredne okolnosti zbog pandemije bolesti COVID-19 dovele su do ozbiljnih poteškoća za izdavatelje pri donošenju odgovarajućih odluka, a posebno u pogledu izdavanja novih dozvola za razdoblje nakon isteka privremene dozvole. Stoga bi valjanost predmetnih privremenih dozvola, koja istječe u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 30. kolovoza 2020., trebalo produljiti za šest mjeseci. (13)U članku 25. stavku 2. Direktive 2012/34/EU od izdavatelja dozvola zahtijeva se donošenje odluka o zahtjevima za dozvole u roku od tri mjeseca. S obzirom na poteškoće u donošenju relevantnih odluka zbog izvanrednih okolnosti izazvanih pandemijom bolesti COVID-19 taj je rok potrebno produljiti za šest mjeseci. (14)Željeznički prijevoznici koji su prije izbijanja pandemije bolesti COVID-19 bili financijski stabilni suočeni su s problemima u pogledu solventnosti koji bi mogli dovesti do privremenog oduzimanja ili ukidanja njihove dozvole, ili pak zamjene privremenom dozvolom bez strukturnog gospodarskog opravdanja. Izdavanjem privremene dozvole u skladu s člankom 24. stavkom 3. Direktive 2012/34/EU tržištu bi se poslala vrlo negativna poruka o održivosti željezničkog prijevoznika, što dodatno pogoršava njegove financijske probleme koji bi u suprotnom bili privremeni. Stoga bi trebalo predvidjeti da se, na temelju provedene procjene izdavatelja dozvola i odluke donesene u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020., takvim željezničkim prijevoznicima ne bi trebalo privremeno oduzeti ili ukinuti dozvole pod uvjetom da sigurnost nije ugrožena te da postoji realna mogućnost za zadovoljavajuće poboljšanje financijske situacije tih prijevoznika u roku od šest mjeseci. Na kraju tog šestomjesečnog razdoblja na prijevoznika bi se trebala primjenjivati opća pravila iz članka 24. stavka 1. Direktive 2012/34/EU. (15)U Direktivi Vijeća 96/50/EZ propisani su uvjeti za dobivanje svjedodžbi zapovjednika za prijevoz robe i putnika unutarnjim vodnim putovima u Uniji. Kada napune 65 godina, imatelji svjedodžbe zapovjednika moraju proći periodične zdravstvene preglede. S obzirom na mjere poduzete u vezi s izbijanjem pandemije bolesti COVID-19, a posebno ograničeni pristup medicinskim uslugama za zdravstvene preglede, imatelji svjedodžbi zapovjednika možda neće moći biti podvrgnuti zdravstvenim pregledima tijekom razdoblja u kojem se poduzimaju te mjere. Stoga bi u svim slučajevima u kojima bi rok za liječnički pregled istekao u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. taj rok trebalo produljiti za šest mjeseci. (16)Direktivom (EU) 2016/1629 Europskog parlamenta i Vijeća utvrđuju se tehnička pravila za plovila unutarnje plovidbe. Člankom 10. te direktive ograničuje se razdoblje važenja svjedodžbe Unije za unutarnju plovidbu. Nadalje, člankom 28. Direktive (EU) 2016/1629 predviđa se da dokumenti obuhvaćeni područjem primjene te direktive koje su nadležna tijela država članica izdala prije 6. listopada 2018. u skladu s Direktivom 2006/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća vrijede i dalje, do isteka njihova važenja. Mjerama poduzetima zbog izbijanja pandemije bolesti COVID-19 moglo bi se otežati, a čak i onemogućiti nadležnim tijelima provedbu tehničkih pregleda radi produljenja važenja relevantnih svjedodžbi ili, ako je riječ o dokumentima iz članka 28. Direktive (EU) 2016/1629, radi njihove zamjene. Kako bi se omogućio nastavak poslovanja predmetnih plovila unutarnje plovidbe stoga je primjereno produljiti rok od šest mjeseci za važenje svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu, kao i dokumenata obuhvaćenih područjem primjene članka 28. Direktive (EU) 2016/1629, koje bi u suprotnom isteklo u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (17)U Uredbi (EZ) br. 725/2004 Europskog parlamenta i Vijeća propisana su pravila o jačanju sigurnosne zaštite brodova i luka. Direktivom br. 2005/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća utvrđuju se mjere za jačanje sigurnosne zaštite luka pri suočavanju sa sigurnosnim prijetnjama. Tom direktivom ujedno se osigurava da se sigurnosne mjere koje se poduzimaju u skladu s Uredbom (EZ) br. 725/2004 pospješuju pojačanom sigurnošću zaštite luka. Trenutačna zdravstvena kriza otežava inspekcije i preglede u području pomorske sigurnosti koje provode tijela država članica i koji su nužni za produljenje određenih dokumenata, kao i za poštovanje odgovarajućih rokova utvrđenih zakonodavstvom Unije o pomorskoj sigurnosti. Stoga je potrebno produljiti valjanost potvrda i rokove za procjene i planove propisane tim zakonodavstvom za razumno dodatno razdoblje kako bi se državama članicama i brodarskoj industriji omogućio prilagodljiv i pragmatičan pristup te kako bi se održali ključni opskrbni lanci, a da se pritom ne ugrozi sigurnost. Prilagodljivost je potrebno osigurati i za vježbe sigurnosne zaštite u pomorstvu koje je u skladu sa zakonodavstvom nužno provoditi u određenim vremenskim okvirima. (18)Budući da cilj ove Uredbe, to jest produljenje rokova utvrđenih u pravu Unije za obnavljanje ili produljenje potvrda, dozvola ili svjedodžbi, ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti države članice i stoga se, zbog opsega i učinka predloženih mjera, može bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donositi mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja. (19)Ovu bi Uredbu trebalo hitno donijeti kako bi se što više skratilo razdoblje pravne nesigurnosti koja utječe na mnoga tijela i subjekte u različitim sektorima, a posebno ako su relevantni rokovi već istekli. Stoga je primjereno predvidjeti iznimku od osmotjednog roka iz članka 4. Protokola br. 1 o ulozi nacionalnih parlamenata u Europskoj uniji, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji, Ugovoru o funkcioniranju Europske unije i Ugovoru o osnivanju Europske zajednice za atomsku energiju. (20)Nepredvidivo i iznenadno izbijanje pandemije bolesti COVID-19 i relevantni zakonodavni postupci potrebni za donošenje odgovarajućih mjera onemogućili su pravodobno donošenje takvih mjera. Odredbe ove Uredbe stoga bi trebale obuhvaćati razdoblje prije njezina stupanja na snagu. S obzirom na prirodu tih odredbi takav pristup ne bi trebao dovesti do kršenja legitimnih očekivanja predmetnih osoba. (21)Ova Uredba trebala bi hitno stupiti na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije, DONIJELI SU OVU UREDBU: Članak 1. Predmet Ovom se Uredbom utvrđuju posebne i privremene mjere koje se primjenjuju na obnavljanje i produljenje razdoblja valjanosti određenih potvrda, dozvola i svjedodžbi te na odgodu određenih periodičnih provjera i osposobljavanja kao odgovor na izvanredne okolnosti izazvane pandemijom bolesti COVID-19 u području cestovnog i željezničkog prometa, prometa unutarnjim plovnim putovima te u području pomorske sigurnosti. Članak 2. Produljenje rokova iz Direktive 2003/59/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavke 2. i 3. Direktive 2003/59/EZ, rokovi za provedbu periodičnog osposobljavanja, koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), smatraju se produljenima za šest mjeseci. U skladu s tim svjedodžbe o stručnoj osposobljenosti ostaju valjane. (2)Valjanost usklađene oznake „95” Unije iz Priloga I. Direktivi 2006/126/EZ, koju nadležna tijela navode na vozačkoj dozvoli ili vozačkoj kartici o kvalifikacijama iz članka 10. stavka 1. Direktive 2003/59/EZ na temelju svjedodžbi o stručnoj osposobljenosti iz stavka 1., smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci od datuma koji je naveden na svakoj takvoj vozačkoj dozvoli ili kartici. (3)Valjanost vozačkih kartica o kvalifikacijama iz Priloga II. Direktivi 2003/59/EZ, koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci od datuma administrativnog isteka navedenog na svakoj takvoj kartici.

(4)Ako država članica smatra da provedba periodičnog osposobljavanja ili izdavanja pripadajućih svjedodžbi, kao i označivanja usklađenom oznakom „95” Unije ili obnavljanja vozačkih kartica o kvalifikacijama vjerojatno neće biti izvedivi ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1., 2. i 3., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (5)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 4. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1., 2. i 3., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi provedba predmetnog periodičnog osposobljavanja ili izdavanja pripadajućih svjedodžbi, označivanja usklađenom oznakom „95” Unije ili obnavljanja vozačkih kartica o kvalifikacijama vjerojatno bila neizvediva. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 3. Produljenje rokova iz Direktive 2006/126/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 7. i točku 3. podtočku (d) Priloga I. Direktivi 2006/126/EZ, valjanost vozačkih dozvola koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci od datuma navedenog na svakoj takvoj vozačkoj dozvoli. (2)Ako država članica smatra da produljenje vozačkih dozvola vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavka 1., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentno razdoblje, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (3)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 2. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavka 1., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje vozačkih dozvola vjerojatno bilo neizvedivo. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 4. Produljenje rokova iz Uredbe (EU) br. 165/2014 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 23. Uredbe (EU) br. 165/2014, redoviti pregledi predviđeni u stavku 1. tog članka koje je trebalo provesti u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) provode se najkasnije šest mjeseci od datuma na koji ih je trebalo provesti u skladu s tim člankom. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 28. Uredbe (EU) br. 165/2014, ako vozač podnese zahtjev za obnavljanje vozačke kartice u skladu sa stavkom 1. tog članka u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), nadležna tijela izdaju novu karticu najkasnije dva mjeseca nakon podnošenja zahtjeva. U međuvremenu dok vozač ne dobije novu karticu od tijela za izdavanje kartice na vozača se mutatis mutandis primjenjuje članak 35. stavak 2. te uredbe. (3)Ne dovodeći u pitanje članak 29. stavak 4. Uredbe (EU) br. 165/2014, ako vozač podnese zahtjev za zamjenu vozačke kartice u skladu sa stavkom 4. tog članka u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), nadležna tijela izdaju novu karticu najkasnije dva mjeseca nakon podnošenja zahtjeva. Ne dovodeći u pitanje članak 29. stavak 5. Uredbe (EU) br. 165/2014 vozač može nastaviti s vožnjom do primitka nove kartice od tijela za izdavanje kartice pod uvjetom da može dokazati da je kartica vraćena nadležnom tijelu kada je oštećena ili postala neispravna i da je zatražena njezina zamjena. (4)Ako država članica smatra da redoviti pregledi te obnavljanje ili zamjena vozačkih kartica vjerojatno neće biti izvedivi ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1., 2. i 3., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na rokove, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (5)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 4. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1., 2. i 3., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi redoviti pregledi te obnavljanje ili zamjena vozačkih kartica vjerojatno bili neizvedivi. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 5. Produljenje rokova iz Direktive 2014/45/EU (1)Ne dovodeći u pitanje članak 5. stavak 1. zajedno s člankom 10. stavkom 1. i točkom 8. Priloga II. Direktivi 2014/45/EU, rokovi za provedbu tehničkih pregleda koje bi u skladu s tim odredbama trebalo provesti u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci.

(2)Ne dovodeći u pitanje članak 8. zajedno s točkom 8. Priloga II. Direktivi 2014/45/EU, valjanost zapisnika o tehničkoj ispravnosti s datumom isteka u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produženom za razdoblje od šest mjeseci. (3)Ako država članica smatra da obavljanje tehničkih pregleda ili izdavanje zapisnika o tehničkoj ispravnosti vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na rokove, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obavljanje tehničkih pregleda ili izdavanje zapisnika o tehničkoj ispravnosti vjerojatno bili neizvedivi. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 6. Produljenje rokova iz Uredbe (EZ) br. 1071/2009 Ne dovodeći u pitanje članak 13. stavak 1. točku (c) Uredbe (EZ) br. 1071/2009, ako se procjenama provedenima od 1. ožujka 2020. do 31. prosinca 2020. pokaže da poduzeće ne ispunjava zahtjev u vezi s financijskim položajem iz članka 3. stavka 1. točke (c) te uredbe, rok koji je nadležno tijelo tijekom tog razdoblja odredilo za potrebe članka 13. stavka 1. točke (c) te uredbe ne smije biti dulji od dvanaest mjeseci. Članak 7. Produljenje rokova iz Uredbe (EZ) br. 1072/2009 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1072/2009, valjanost licencija Zajednice koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 5. stavak 7. Uredbe (EZ) br. 1072/2009, valjanost potvrda za vozače koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (3)Ako država članica smatra da obnavljanje licencija Zajednice ili potvrda za vozače vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon roka utvrđenog u stavcima 1. i 2. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz tih stavaka, prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje licencija Zajednice ili potvrda za vozače vjerojatno bilo neizvedivo. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 8. Produljenje rokova iz Uredbe (EZ) br. 1073/2009 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 4. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 1073/2009, valjanost licencija Zajednice koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 1073/2009, kad je riječ o zahtjevima koje prijevoznici podnesu u razdoblju od 12. prosinca 2019. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), tijelo koje izdaje dozvolu donosi odluke o tim zahtjevima u roku od šest mjeseci od datuma podnošenja zahtjeva. Ne dovodeći u pitanje članak 8. stavak 2. Uredbe (EZ) br. 1073/2009, nadležna tijela države članice čija je suglasnost zatražena u pogledu takvih zahtjeva u skladu sa stavkom 1. tog članka obavješćuju tijelo koje izdaje dozvolu o svojoj odluci o zahtjevu u roku od tri mjeseca. (3)Ako država članica smatra da obnavljanje licencija Zajednice vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz tog stavka. Taj se zahtjev može odnositi na referentno razdoblje, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavka 1., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje licencija Zajednice vjerojatno bilo neizvedivo.

Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu.



Članak 9. Produljenje rokova iz Direktive (EU) 2016/798 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 10. stavak 13. Direktive (EU) 2016/798, rokovi za obnavljanje jedinstvene potvrde o sigurnosti koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci. U skladu s tim jedinstvene potvrde o sigurnosti ostaju valjane. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 12. stavak 2. Direktive (EU) 2016/798, valjanost uvjerenja o sigurnosti koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (3)Ako država članica smatra da obnavljanje jedinstvene potvrde o sigurnosti u skladu s člankom 10. stavkom 8. Direktive (EU) 2016/798 ili produljenje valjanosti uvjerenja o sigurnosti vjerojatno neće biti izvedivi ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje jedinstvene potvrde o sigurnosti ili produljenje valjanosti rješenja o sigurnosti vjerojatno bili neizvedivi. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 10. Produljenje rokova iz Direktive (EU) 2004/49/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 10. stavak 5. Direktive 2004/49/EZ, rokovi za obnavljanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci. U skladu s tim rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu ostaju valjana. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 11. stavak 2. Direktive 2004/49/EZ, rokovi za obnavljanje rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci. U skladu s tim rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom ostaju valjana. (3)Ako država članica smatra da obnavljanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje rješenja o sigurnosti za obavljanje usluga u željezničkom prijevozu ili rješenja o sigurnosti za upravljanje željezničkom infrastrukturom vjerojatno bilo neizvedivo. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 11. Produljenje rokova iz Direktive 2007/59/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 14. stavak 5. Direktive 2007/59/EZ, valjanost dozvola koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci od datuma isteka svake takve dozvole. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 16. i priloge II. i VII. Direktivi 2007/59/EZ, rokovi za provedbu redovnih provjera koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci za svaki pojedinačni slučaj. U skladu s tim dozvole iz članka 14. i potvrde iz članka 15. Direktive 2007/59/EZ ostaju valjane.

(3)Ako država članica smatra da obnavljanje dozvola ili provedba redovnih provjera vjerojatno neće biti izvedivi ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje dozvola ili provedba redovnih provjera vjerojatno bili neizvedivi. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 12. Produljenje rokova iz Direktive 2012/34/EU (1)Ne dovodeći u pitanje članak 24. stavak 3. Direktive 2012/34/EU, valjanost privremenih dozvola koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci od datuma isteka navedenog na svakoj privremenoj dozvoli. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 25. stavak 2. Direktive 2012/34/EU, izdavatelj dozvola donosi odluku o zahtjevima podnesenima u razdoblju od 12. siječnja 2020. do 31. kolovoza 2020. najkasnije devet mjeseci nakon što su dostavljene sve relevantne informacije, a posebno pojedinosti iz Priloga III. (3)Ako država članica smatra da prekid privremenog oduzimanja dozvola ili izdavanje novih dozvola nakon ukidanja prethodnih dozvola vjerojatno neće biti izvedivi ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavka 1. Taj se zahtjev može odnositi na referentno razdoblje, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavka 1., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi prekid privremenog oduzimanja dozvola ili izdavanje novih dozvola nakon ukidanja prethodnih dozvola vjerojatno bili neizvedivi. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 13. Postupanje s dozvolama željezničkih prijevoznika u skladu s Direktivom 2012/34/EU u slučaju nedostatne solventnosti Ne dovodeći u pitanje članak 24. stavak 1. Direktive 2012/34/EU, ako tijekom razdoblja od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. zaključi da željeznički prijevoznik više ne ispunjava zahtjeve u pogledu solventnosti iz članka 20. te direktive, izdavatelj dozvola može odlučiti da neće privremeno oduzeti ili ukinuti dozvolu željezničkog prijevoznika pod uvjetom da sigurnost nije ugrožena te da postoji realna mogućnost za zadovoljavajuće poboljšanje financijske situacije tog prijevoznika u roku od šest mjeseci. Izdavatelj dozvola na kraju šestomjesečnog razdoblja preispituje uspješnost predmetnog željezničkog prijevoznika i odlučuje o mogućem privremenom oduzimanju ili ukidanju dozvole u skladu s člankom 24. stavkom 1. i o mogućem odobrenju privremene dozvole na temelju članka 24. stavka 3. te direktive. Članak 14. Produljenje rokova iz Direktive 96/50/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 6. stavak 2. Direktive 96/50/EZ, rokovi za podvrgavanje liječničkim pregledima koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci. U skladu s tim svjedodžbe zapovjednika ostaju valjane. (2)Ako država članica smatra da podvrgavanje liječničkim pregledima vjerojatno neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavka 1., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentno razdoblje, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (3)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 2. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavka 1., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi podvrgavanje liječničkim pregledima vjerojatno bilo neizvedivo. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 15.

Produljenje rokova iz Direktive (EU) 2016/1629 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 10. Direktive (EU) 2016/1629, valjanost svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 28. Direktive (EU) 2016/1629, valjanost dokumenata obuhvaćenih područjem primjene te direktive koje su nadležna tijela država članica izdala u skladu s Direktivom 2006/87/EZ prije 6. listopada 2018., a koja bi u skladu s tim odredbama istekla u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), smatra se produljenom za razdoblje od šest mjeseci. (3)Ako država članica smatra da obnavljanje svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu neće biti izvedivo ni nakon 31. kolovoza 2020. zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (4)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 3. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi obnavljanje svjedodžbi Unije za unutarnju plovidbu vjerojatno bilo neizvedivo. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 16. Produljenje rokova iz Uredbe (EZ) br. 725/2004 (1)Ne dovodeći u pitanje članak 3. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 725/2004, rokovi za provedbu procjene sigurnosne zaštite luke, koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (dalje u tekstu „referentno razdoblje”), smatraju se produljenima do 30. studenoga 2020. (2)Odstupajući od odjeljka 13.6. dijela B Priloga III. Uredbi (EZ) br. 725/2004, ako se vježbe tijekom 2020. ne mogu provesti u vremenskim okvirima predviđenima u tim odredbama, treba ih provesti barem dva puta tijekom te godine s najviše šest mjeseci između vježbi. (3)Ne dovodeći u pitanje odjeljke 13.7. i 18.6. dijela B Priloga III. Uredbi (EZ) br. 725/2004, rokovi od 18 mjeseci za provedbu različitih vrsta vježbi, koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje), smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci za svaki pojedinačni slučaj, ali najkasnije do 31. prosinca 2020. (4)Kad je riječ o zahtjevima iz odjeljaka 13.7. i 18.6. dijela B Priloga III. Uredbi (EZ) br. 725/2004 u skladu s kojima se različite vrste vježbi trebaju provoditi svake kalendarske godine, vježbe koje će se provesti 2021. tijekom razdoblja obuhvaćenog odobrenjem na temelju stavka 5. smatraju se provedenima u 2020. Ako država članica smatra da provedba procjene sigurnosne zaštite luke ili različitih vrsta vježbi iz odjeljaka 13.7. i 18.6. dijela B Priloga III. Uredbi (EZ) br. 725/2004 vjerojatno neće biti izvediva zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 3., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na rokove, na razdoblje od šest mjeseci, ili na bilo koju njihovu kombinaciju. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020. (5)Ako na temelju zahtjeva podnesenog u skladu sa stavkom 4. utvrdi da su ispunjeni zahtjevi iz tog stavka, Komisija donosi odluku kojom se predmetnoj državi članici odobrava produljenje rokova iz stavaka 1. i 3., kako je opravdano u svakom pojedinom slučaju. Produljenje je ograničeno tako da se podudara s razdobljem tijekom kojeg bi provedba procjene sigurnosne zaštite luke ili različitih vrsta vježbi vjerojatno bila neizvediva. Komisija svoju odluku objavljuje u Službenom listu. Članak 17. Produljenje rokova iz Direktive 2005/65/EZ (1)Ne dovodeći u pitanje članak 10. Direktive 2005/65/EZ, rokovi za preispitivanje procjena sigurnosne zaštite luke i planova sigurnosne zaštite luke koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci za svaki pojedinačni slučaj, ali najkasnije do 30. studenoga 2020. (2)Ne dovodeći u pitanje članak 7. stavak 7. i Prilog III. Direktivi 2005/65/EZ, rokovi od 18 mjeseci za provedbu vježbi koji bi u skladu s tim odredbama istekli u razdoblju od 1. ožujka 2020. do 31. kolovoza 2020. (referentno razdoblje) smatraju se produljenima za razdoblje od šest mjeseci za svaki pojedinačni slučaj, ali najkasnije do 30. studenoga 2020. (3)Kad je riječ o zahtjevima iz Priloga III. Direktivi 2005/65/EZ u skladu s kojima se vježbe trebaju provoditi svake kalendarske godine, vježbe koje će se provesti 2021. tijekom razdoblja obuhvaćenog odobrenjem na temelju stavka 4. smatraju se provedenima u 2020. (4)Ako država članica smatra da preispitivanje procjena sigurnosne zaštite luke, preispitivanje planova sigurnosne zaštite luke ili provedba osposobljavanja vjerojatno neće biti izvedivi zbog mjera koje je poduzela radi sprečavanja ili ograničavanja širenja bolesti COVID-19, država članica može podnijeti obrazloženi zahtjev za produljenje rokova iz stavaka 1. i 2., prema potrebi. Taj se zahtjev može odnositi na referentna razdoblja, na razdoblje od šest mjeseci, ili na oboje. Zahtjev se dostavlja Komisiji najkasnije do 15. srpnja 2020.