Na temelju međunarodnog konsenzusa EU je poduzeo bitne korake za ponovnu uspostavu financijske stabilnosti i povjerenja javnosti u financijski sustav. Važno je da se zakonodavstvom EU-a postigne prava ravnoteža između smanjenja rizika i poticanja rasta te da se nehotično ne stvore nove prepreke. Imajući to na umu, Komisija istovremeno s ovim akcijskim planom pokreće i sveobuhvatnu reviziju kumulativnog učinka i usklađenosti financijskog zakonodavstva donesenog kao odgovor na financijsku krizu. Tom se revizijom želi ocijeniti opća usklađenost postojećeg okvira. Zbog različitih zakonodavnih akata donesenih tijekom proteklih godina i njihovog čestog međudjelovanja postoji rizik da njihov zajednički učinak dovede do određenih neželjenih posljedica, koje nije moguće primijetiti revizijama pojedinačnih sektora. Regulatorna dosljednost, usklađenost i sigurnost ključni su čimbenici u donošenju odluka ulagača. Jasnim očitovanjima kojima se potkrepljuju određene i ciljane izmjene moglo bi se dodatno pridonijeti poboljšanju okoline za ulagače i postizanju ciljeva unije tržišta kapitala.

Investicijski fondovi povećali su svoj udio vlasništva na burzama EU-a s manje od 10 % u 90-im godinama prošlog stoljeća na 21 % u 2012. Posljednjih godina postaju i sve važniji imatelji korporativnih obveznica. Ti su fondovi neki od najaktivnijih prekograničnih ulagača, no rascjepkanost tržišta i dalje je glavni problem europskog sektora upravljanja imovinom. Mnogi sudionici u savjetovanju podsjetili su na to da veći broj čimbenika ograničava prekogranično poslovanje tih fondova, uključujući diskriminirajući porezni tretman, neusklađene nacionalne zahtjeve u pogledu njihova plasmana na tržište te naknade za prekogranične obavijesti. Uklanjanjem neopravdanih prepreka upravitelje fondova potaknulo bi se na veći prekogranični plasman svojih fondova i smanjenje troškova za ulagače.





5.Iskorištavanje kapaciteta banaka radi potpore širem gospodarstvu

Kao što su zajmodavci važni za znatan dio gospodarstva, a posrednici za tržišta kapitala, tako će banke imati važnu ulogu u uniji tržišta kapitala i širem europskom gospodarstvu. Banke imaju snažne lokalne spone i znanje, što za mnoga mala poduzeća znači da će bankovno kreditiranje i dalje biti važan izvor financiranja. Za druga će poduzeća bankovno financiranje i dalje biti važno kao dio njihove diversifikacije mogućnosti financiranja. Stoga, istovremeno s radom na uniji tržišta kapitala, Komisija radi i na reviziji zakonodavnog uređenja banaka kako bi osigurala optimalnu ravnotežu između upravljanja rizikom i stvaranja uvjeta za rast.

Kada je riječ o malim poduzećima, važnu ulogu u poticanju rasta imaju snažne lokalne mreže. U pojedinim državama članicama aktivne su kreditne unije, u okviru kojih se, primjerice, MSP-ovi mogu međusobno financirati na neprofitnoj osnovi, a mogu i pridonijeti jednostavnijoj razmjeni znanja i iskustva među članovima. Primjena sofisticiranih i složnih bankovnih propisa ponekad može biti neproporcionalna prepreka za kreditne unije i druge neprofitne zadruge koje opslužuju MSP-ove. To posebno može biti slučaj kada su male po veličini i prvenstveno usmjerene na prikupljanje sredstava i njihovu preraspodjelu među članovima, tako da su rizici za širi financijski sustav ograničeni.

U pojedinim su državama članicama kreditne unije već izuzete iz regulatornog okvira CRD-a. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti, sve bi države članice trebale imati mogućnost ostvarivanja koristi iz kreditnih unija, na koje se primjenjuju nacionalne regulatorne mjere zaštite koje su primjerene rizicima koje one podrazumijevaju. Komisija će u tu svrhu istražiti mogućnost da sve države članice odobre kreditne unije koje djeluju izvan EU-ova okvira kapitalnih zahtjeva za banke.

Sekuritizacijom se može povećati dostupnost kredita te se mogu smanjiti troškovi financiranja. Kao alat financiranja, sekuritizacija može pridonijeti boljoj diversifikaciji osnovnih financijskih sredstava. Može služiti i kao važno sredstvo za prijenos rizika u cilju poboljšanja učinkovitosti kapitala i raspodjele rizika u skladu s potražnjom.

Europska su sekuritizacijska tržišta zbog krize i dalje znatno oslabljena, pri čemu im štetu nanose nedoumice u pogledu sekuritizacijskog postupka i povezanih rizika. Iako su se te slabosti pojavile prvenstveno slijedom sekuritizacija koje su se temeljile na američkim drugorazrednim kreditima, regulatornom reformom koja je uslijedila bile su obuhvaćene sve sekurituzacije. Namjera nije poništiti reforme EU-a u pogledu rizika koji su svojstveni iznimno složenim i netransparentnim sekuritizacijama. No sekuritizaciju je važno ponovno oživjeti kako bi se osiguralo da može služiti kao učinkovit kanal za financiranje širega gospodarstva i kao mehanizam za diversifikaciju rizika. U okviru Plana ulaganja Komisija već pruža financijsku potporu za poslove sekuritizacije. Novim, danas donesenim zakonodavnim prijedlozima ide se korak dalje. Njima će se pridonijeti boljoj diversifikaciji jednostavnih, transparentnih i standardiziranih (STS) proizvoda kako bi se povećalo povjerenje ulagača i smanjilo opterećenje povezano s dubinskom analizom. Komisija će na temelju savjeta EBA-e predložiti i primjerenije bonitetne zahtjeve za ulaganja banaka i osiguratelja u STS proizvode. Tim bi se paketom mjera trebalo pridonijeti oslobađanju kapaciteta na bankovnim bilancama, povećanju njihove sposobnosti kreditiranja širega gospodarstva te uspostavi dugoročnije baze ulagača.

Komisija danas objavljuje prijedlog okvira EU-a za jednostavnu, transparentnu i standardiziranu (STS) sekuritizaciju i nove bonitetne kalibracije za banke u okviru CRR-a. Ekvivalentne kalibracije za osiguratelje utvrdit će se izmjenom delegiranog akta za Solventnost II radi uključivanja STS kriterija odmah nakon donošenja STS okvira.

Pokrivene obveznice još su jedan posebno važan alat financiranja u pojedinim državama članicama. No tržište pokrivenim obveznicama trenutačno je fragmentirano zbog različitih nacionalnih propisa. Neujednačenost pravnih okvira i nadzorne prakse u državama članicama koje su donijele posebne propise u području pokrivenih obveznica ograničava mogućnosti standardizacije tržišta u pogledu prakse preuzimanja rizika i objavljivanja. To može dovesti do poteškoća u smislu produbljivanja tržišta, njegove likvidnosti i pristupa ulagača, osobito na prekograničnoj osnovi. Uspostavom okvira EU-a za integriranije tržište pokrivenih obveznica moglo bi se pridonijeti smanjenju troškova financiranja za banke koje izdaju pokrivene obveznice, osobito u određenim državama članicama.

Komisija danas objavljuje savjetovanje o razvoju paneuropskog okvira za pokrivene obveznice, koji se temelji na visokokvalitetnim standardima i najboljoj tržišnoj praksi i oslanja se, a da ih pritom ne narušava, na nacionalne režime koji dobro funkcioniraju. Svrha će savjetovanja biti i prikupljanje mišljenja o uporabi sličnih struktura za potporu kreditiranju MSP-ova.





6.Olakšavanje prekograničnog ulaganja

Usprkos znatnom napretku ostvarenom posljednjih desetljeća u razvoju jedinstvenog tržišta kapitala, za prekogranična ulaganja i dalje postoje brojne dugotrajne i duboko ukorijenjene prepreke. Neke od njih proizlaze iz nacionalnog prava – stečajnog prava i prava u području kolaterala i vrijednosnih papira, dok se druge odnose na tržišnu infrastrukturu, porezne prepreke i promjene regulatornog okruženja kojima se umanjuje predvidljivost pravila o izravnim ulaganjima. Prekogranična podjela rizika unutar EU-a oslabila je od početka krize, baš kao i ulaganja koja dolaze izvan EU-a.

Uklanjanjem nekih od dugotrajnih prepreka koje ulagače odvraćaju od zemljopisne diversifikacije svojih portfelja osigurale bi se znatne koristi za subjekte koji prikupljaju kapital, ulagače i cjelokupno gospodarstvo EU-a. Integriranija tržišta kapitala EU-a povećala bi i privlačnost država članica EU-a kao ulagačkog odredišta za ulagače iz trećih zemalja.

6.1.Pravna sigurnost i tržišna infrastruktura za prekogranična ulaganja

Učinkovite i sigurne poslijetrgovinske infrastrukture ključne su za dobro funkcioniranje tržišta kapitala. Jedan od problema za koji je u okviru savjetovanja pokazan znatan interes jest činjenica da se vlasništvo nad vrijednosnim papirima trenutačno ne može utvrditi s pravnom sigurnošću ako se izdavatelj vrijednosnog papira i ulagač nalaze u različitim državama članicama i/ili ako su imatelji vrijednosnih papira financijske institucije u različitim državama članicama. Takvih je slučajeva sve više. Mnoge zainteresirane strane u odzivu na Zelenu knjigu zatražile su donošenje odredaba kojima bi se pojasnilo koje se nacionalno pravo primjenjuje na koje prekogranične transakcije vrijednosnih papira. U tu svrhu Komisija planira poboljšati i proširiti postojeća pravila u tom području. Osuvremenjivanje propisa još je važnije uzme li se u obzir očekivano povećanje prekograničnih transakcija vrijednosnih papira potaknuto pokretanjem platforme Target2-Securities (T2S).

Nadalje, razlike u nacionalnom tretmanu učinaka ustupanja potraživanja na treće stranekompliciraju upotrebu tih instrumenata kao prekograničnog kolaterala te ulagačima otežavaju vrednovanje rizika povezanog s ulaganjem u dužničke instrumente. Ta pravna nesigurnost koči ekonomski značajne financijske operacije, primjerice sekuritizacije, za koje je potrebno čvrsto upravljanje kolateralom.

Komisija će poduzeti rane ciljane mjere usmjerene na uklanjanje nesigurnosti u području vlasništva nad vrijednosnim papirima. Na temelju dodatnog savjetovanja i procjene učinka Komisija će predložiti i ujednačena pravila kako bi se s pravnom sigurnošću moglo utvrditi koji se nacionalni propisi primjenjuju na učinke ustupanja potraživanja na treće strane.

Posljednjih su godina zakonodavstvom EU-a, primjerice Uredbom o infrastrukturi europskog tržišta (EMIR), Uredbom o središnjim depozitorijima vrijednosnih papira (CSDR) i Direktivom o tržištima financijskih instrumenata (MiFID II), uklonjene brojne prepreke prekograničnom poravnanju i namiri vrijednosnih papira. No, s obzirom na to da mnoge odredbe tek trebaju stupiti na snagu te s obzirom na nedavnu uspostavu jedinstvene platforme za namiru T2S, poslijetrgovinsko okruženje u znaku je znatnih promjena. Te su promjene pokretač restrukturiranja poslijetrgovinske infrastrukture, a njima se istovremeno potiče i inovativna tržišna praksa, prije svega u području upravljanja kolateralom. Tržišta je potrebno pratiti kako bi se osiguralo da zakonodavstvo ide ukorak s promjenama u praksi, no istovremeno je potrebno osigurati da ne dođe do smanjenja sigurnosti i učinkovitosti poslijetrgovinskog sustava.

Usprkos tom napretku i dalje su prisutne prepreke učinkovitom prekograničnom poravnanju i namiri, među ostalim i neke koje su utvrđene u Giovanninijevu izvješću prije više od deset godina. Mnoge od tih prepreka proizlaze iz neusklađenog nacionalnog imovinskog i stečajnog prava te nacionalnih propisa u području držanja vrijednosnih papira, koji se znatno razlikuju u pogledu pravne definicije imovine. Te razlike mogu biti uzrok nesigurnosti u pogledu vlasništva nad vrijednosnim papirima u slučaju neispunjenja obveza te prvenstva prava u slučaju stečaja. Nesigurnost u tim temeljnim pitanjima izvor je važnih pravnih rizika, primjerice u području provedivosti kolaterala, te može ugroziti otpornost prekogranične namire i tokova kolaterala.