OBRAZLOŽENJE

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (dalje u tekstu „Direktiva o PDV-u”), Vijeće, koje djeluje jednoglasno na prijedlog Komisije, može bilo kojoj državi članici odobriti primjenu posebnih mjera odstupanja od odredaba te direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.

Dopisom evidentiranim u Komisiji 15. ožujka 2021. Njemačka je zatražila odobrenje za odstupanje od članka 193. Direktive o PDV-u u pogledu osobe odgovorne za plaćanje PDV-a u slučaju prijenosa emisijskih jedinica kojima se trguje u nacionalnom sustavu u skladu sa Zakonom o trgovanju emisijskim jedinicama za gorivo (BEHG) od 12. prosinca 2019. U skladu s člankom 395. stavkom 2. Direktive o PDV-u Komisija je dopisom od 7. travnja 2021. obavijestila ostale države članice o zahtjevu Njemačke. Komisija je dopisom od 8. travnja 2021. obavijestila Njemačku da ima sve informacije koje smatra potrebnima za razmatranje zahtjeva.

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Člankom 193. Direktive o PDV-u propisuje se kao opće pravilo da je porezni obveznik koji isporučuje robu ili usluge odgovoran za plaćanje PDV-a.

U skladu s člankom 395. Direktive o PDV-u države članice mogu primjenjivati mjere odstupanja od odredaba te direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza ako im je Vijeće to odobrilo.

Njemačka je zatražila odstupanje od članka 193. Direktive o PDV-u kako bi porezne obveznike koji primaju prijenos emisijskih jedinica u skladu sa Zakonom o trgovanju emisijskim jedinicama za gorivo (BEHG) od 12. prosinca 2019. odredila kao osobe odgovorne za plaćanje PDV-a (mehanizam prijenosa porezne obveze).

Direktivom 2003/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. listopada 2003. o uspostavi sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova unutar Zajednice uređuje se sustav trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova u EU-u (sustav EU-a za trgovanje emisijama). Direktivom se državama članicama omogućuje da usporedno zadrže vlastite nacionalne sustave trgovanja.

Na temelju BEHG-a Njemačka je uspostavila pravni okvir za nacionalni sustav trgovanja emisijama za određivanje cijena emisija stakleničkih plinova iz fosilnih goriva koje nisu obuhvaćene sustavom EU-a za trgovanje emisijama. Aktom će se pridonijeti postizanju nacionalnih klimatskih ciljeva, uključujući dugoročni cilj nulte neto stope emisija stakleničkih plinova do 2050. i ciljeva smanjenja u skladu s Uredbom EU-a o klimi, kao i poboljšanju energetske učinkovitosti.

Iskustvo u trgovanju emisijskim jedinicama općenito je pokazalo da je taj sektor vrlo osjetljiv na prijevare povezane s porezom na promet. Zbog toga se Direktivom o PDV-u u članku 199.a stavku 1. predviđa mogućnost da države članice primjenjuju mehanizam prijenosa porezne obveze na prijenos određenih emisijskih jedinica i certifikata. Njemačka iskorištava mogućnosti predviđene člankom 199.a stavkom 1. točkama (a) i (f) Direktive o PDV-u i primjenjuje mehanizam prijenosa porezne obveze na trgovanje emisijskim jedinicama stakleničkih plinova u okviru sustava EU-a za trgovanje emisijama i na trgovanje certifikatima plina i električne energije. To je pridonijelo smanjenju poreznih gubitaka povezanih s prijenosom takvih emisijskih jedinica i certifikata.

Na temelju tog iskustva mora se pretpostaviti da bi se trgovanje emisijskim jedinicama za gorivo u skladu s BEHG-om moglo iskoristiti i u svrhu prijevare te da se stoga u tom području mogu očekivati gubici u porezu na promet. Posebnost trgovanja emisijskim jedinicama je to što se emisijske jedinice mogu brzo, opetovano i lako razmijeniti, bez troškova koji su, primjerice, potrebni za prijevoz robe. Lanci opskrbe povezani s tim trgovanjem nisu jasni zbog čestih i brzih promjena vlasništva, te je tijelima vrlo teško utvrditi, a time i osigurati, da se naplaćuje odgovarajući iznos poreza.

Također se očekuje da bi lanac opskrbe mogao uključivati „nepostojeće trgovce”, koji, kad ih se otkrije, više ne postoje ili više ne posjeduju imovinu pa tijela više ne mogu naplatiti porez koji je utajen. U takvom slučaju kupac emisijskih jedinica u lancu opskrbe porez na promet naveden na računu dobavljača prijavljuje kao ulazni porez koji se može odbiti na temelju članaka 167. i 168. Direktive o PDV-u, ali dobavljač ne plaća obračunani porez na promet poreznim tijelima. Budući da odbitak ulaznog poreza nije usklađen s prihodom od poreza na promet, ulazni porez predstavlja porezni gubitak za njemačka porezna tijela.

Primjena mehanizma prijenosa porezne obveze za trgovanje emisijama stakleničkih plinova u skladu s člankom 199.a stavkom 1. točkama (a) i (b) Direktive o PDV-u ograničena je na emisijske jedinice kojima se trguje u okviru sustava EU-a za trgovanje emisijama. Stoga članak 199.a stavak 1. točke (a) i (b) Direktive o PDV-u ne pruža pravnu osnovu za primjenu mehanizma prijenosa porezne obveze na trgovanje emisijskim jedinicama u okviru nacionalnih sustava trgovanja kao što je BEHG.

Uzimajući u obzir osjetljivost na prijevaru u sektoru trgovanja emisijskim jedinicama i nemogućnost primjene članka 199.a stavka 1. točaka (a) i (b) Direktive o PDV-u na prijenose emisijskih jedinica u skladu s BEHG-om, predlaže se uvođenje posebne mjere kojom bi se Njemačkoj omogućila primjena mehanizma prijenosa porezne obveze na prethodno navedene prijenose do 31. prosinca 2024. S obzirom na područje primjene i novost odstupanja, koje se odnosi na trgovanje emisijama stakleničkih plinova iz fosilnih goriva, sektora koji je podložan prijevarama, važno je ocijeniti njegov učinak. Stoga bi Njemačka, kad bi razmatrala produljenje posebne mjere nakon 2024., trebala Komisiji podnijeti zahtjev za produljenje zajedno s izvješćem o primjeni posebne mjere najkasnije do 31. ožujka 2024. To izvješće uključuje procjenu učinka mjere na borbu protiv prijevara u vezi s PDV-om te broj trgovaca i transakcija na koje mjera utječe.