Cilj je ovog prijedloga utvrditi dodatna pravila potrebna za potporu tim izmjenama Direktive o PDV-u koje se primjenjuju od 1. siječnja 2021. u mjeri u kojoj se takva potpora ne može ostvariti provedbenim mjerama utvrđenima u Provedbenoj uredbi Vijeća (EU) br. 282/2011 („Provedbena uredba o PDV-u”). To se posebno odnosi na odredbe koje se odnose na elektronička sučelja koja omogućuju da porezni obveznici koji nemaju poslovni nastan u EU-u isporučuju robu u EU-u osobama koje nisu porezni obveznici i na posebne postupke za prijavu i plaćanje PDV-a na uvoz kad se ne upotrebljava sustav „ sve na jednom mjestu” za prodaju na daljinu robe uvezene iz trećih područja ili trećih zemalja.

–područje primjene posebnih odredbi za porezne obveznike koji nemaju poslovni nastan, a isporučuju telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja ili elektroničke usluge osobama koje nisu porezni obveznici, kako je definirano u člancima od 358. do 369.k Direktive o PDV-u (tzv. minisustav „sve na jednom mjestu”) proširuje na sve vrste usluga kao i na prodaju robe na daljinu unutar Zajednice i prodaju na daljinu robe uvezene iz trećih teritorija ili trećih zemalja, što minisustav „sve na jednom mjestu” (sustav MOSS) pretvara u sustav „sve na jednom mjestu” (sustav OSS). minisustav „sve na jednom mjestu” omogućuje dobavljačima takvih usluga da upotrebljavaju internetski portal u državi članici u kojoj su identificirani za obračun PDV-a koji su dužni platiti u drugim državama članicama;

–U skladu s člankom 369.b Direktive o PDV-u, kako je izmijenjena Direktivom o PDV-u u e-trgovini, sustav „sve na jednom mjestu” može se upotrebljavati samo za prijavljivanje i plaćanje PDV-a na prodaju robe na daljinu unutar Zajednice, a ne na isporuke robe na domaćem tržištu. S obzirom na to da dobavljači koji prodaju robu upotrebom elektroničkog sučelja mogu imati zalihe robe u različitim državama članicama iz kojih mogu obavljati isporuke na domaćem tržištu, elektronička sučelja za koje se smatra da su sama isporučila tu robu bila bi obvezna prijaviti se u sustav PDV-a u svim tim državama članicama kako bi se obračunao PDV na te isporuke na domaćem tržištu. Time bi se ukinulo pojednostavnjenje koje je za elektronička sučelja ostvareno sustavom „sve na jednom mjestu”, što bi im prouzročilo dodatne obveze. Stoga se predlaže da se elektroničkim sučeljima dopusti upotreba sustava „sve na jednom mjestu” i za isporuke na domaćem tržištu potrošačima kad se na temelju članka 14.a stavka 2. Direktive o PDV-u smatra da sama isporučuju robu. Za to su potrebne sljedeće izmjene glave XII. poglavlja 6. Direktive o PDV-u:

Doslovna primjena članka 14.a stavka 2. dodatno bi administrativno opteretila dotična trgovačka društva i dovela do rizika od gubitaka prihoda od PDV-a koji proizlaze iz plaćanja PDV-a dobavljaču koji prodaje robu upotrebom elektroničkog sučelja. Predloženim izmjenama rješavaju se sljedeća pitanja:

Provedena je procjena učinka za prijedlog koji je doveo do donošenja Direktive o PDV-u u e-trgovini. Ovim se prijedlogom samo unose izmjene potrebne za funkcioniranje nekih odredbi te direktive.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Prijedlog iziskuje izmjenu Direktive o PDV-u. Njime utvrđuju posebni propisi pravila potrebna za pravilnu primjenu određenih odredaba Direktive o PDV-u u području e-trgovine čije ciljeve nije moguće ostvariti donošenjem provedbenih mjera jer su za njihovo ostvarivanje potrebne izmjene temeljnih odredbi Direktive o PDV-u. To se posebno odnosi na odredbe koje se odnose na elektronička sučelja koja omogućuju da porezni obveznici koji nemaju poslovni nastan u EU-u isporučuju robu u EU-u i na posebne postupke za prijavu i plaćanje PDV-a na uvoz kad se ne upotrebljava sustav „ sve na jednom mjestu”.

–izmjena naslova poglavlja i njegova odjeljka 3. (članak 1. točke 5. i 6.);

–izmjena definicije države članice potrošnje (članak 1. točka 7. podtočka (a));

–proširenje područja primjene posebne odredbe (članak 1. točka 8.);

–izmjena odredbe o isključivanju poreznog obveznika iz posebne odredbe (članak 1. točka 9.);

–omogućivanje prijave tih isporuka na domaćem tržištu u prijavi PDV-a u sustavu „sve na jednom mjestu” (članak 1. točke 10. i 11.).

Konačno, posljednja se izmjena predlaže u posebnim postupcima za prijavu i plaćanje PDV-a na uvoz kad se sustav „sve na jednom mjestu” ne upotrebljava za prijavu PDV-a na prodaju na daljinu robe uvezene iz trećih područja ili trećih zemalja. Direktivom o PDV-u u e-trgovini umetnuti su članci 369.y do 369.zb u Direktivu o PDV-u , prema kojima se uplata PDV-a na uvoz mora na globalnoj razini uplatiti carini do kraja mjeseca koji slijedi nakon mjeseca uvoza. Međutim, taj rok plaćanja nije usklađen s rokom utvrđenim za globalno plaćanje carinskog duga u članku 111. Carinskog zakonika Unije, kojim se predviđa odgoda plaćanja do sredine mjeseca koji slijedi nakon mjeseca uvoza. Ovim se prijedlogom rok za odgodu plaćanja na temelju tih posebnih postupaka usklađuje s rokom propisanim Carinskim zakonikom Unije (članak 1. točka 12.).

Člankom 2. propisuje se da se mjere primjenjuju od 1. siječnja 2021., odnosno od datuma primjene relevantnih odredaba Direktive o PDV-u u e-trgovini.

2018/0415 (CNS)

Prijedlog

DIREKTIVE VIJEĆA

o izmjeni Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. u pogledu odredaba koje se odnose na prodaju robe na daljinu i određene isporuke robe na domaćem tržištu

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 113.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,

u skladu s posebnim zakonodavnim postupkom,

budući da: