EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 7.12.2022. COM(2022) 697 final 2022/0403(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od [xxxx]

izmjeni uredaba (EU) br. 648/2012, (EU) br. 575/2013 i (EU) 2017/1131 u pogledu mjera za ublažavanje prekomjernih izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama trećih zemalja i poboljšanje učinkovitosti tržišta poravnanja u Uniji (Tekst značajan za EGP) {SEC(2022) 697 final} - {SWD(2022) 697 final} - {SWD(2022) 698 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Uredbom (EU) br. 648/2012 (Uredba o infrastrukturi europskog tržišta ili „EMIR”) uređuju se transakcije izvedenicama, uključujući mjere za ograničavanje njihovih rizika poravnanjem posredstvom središnjih drugih ugovornih strana. Središnje druge ugovorne strane preuzimaju rizike kojima su izložene strane u transakciji te postaju kupac svakom prodavatelju i prodavatelj svakom kupcu. Time se povećava transparentnost i učinkovitost tržišta te smanjuju rizici na financijskim tržištima, posebno za izvedenice. EMIR je donesen nakon financijske krize 2008./2009. radi promicanja financijske stabilnosti i povećanja transparentnosti, standardizacije, a time i sigurnosti tržišta. EMIR-om se propisuje izvješćivanje o transakcijama izvedenicama kako bi se osigurala transparentnost tržišta za regulatore i nadzorna tijela te primjereno smanjenje njihovih rizika središnjim poravnanjem posredstvom središnje druge ugovorne strane ili razmjenom kolaterala, što se naziva „iznos nadoknade”, u bilateralnim transakcijama. Središnje druge ugovorne strane i rizici kojima upravljaju znatno su narasli od donošenja EMIR-a. Komisija je 2017. objavila dva zakonodavna prijedloga o izmjeni EMIR-a i suzakonodavci su oba donijeli 2019. Uredbom EMIR REFIT ponovno su prilagođeni neki od zahtjeva iz EMIR-a kako bi se osigurala njihova proporcionalnost i financijska stabilnost. Uzimajući u obzir novonastale probleme sve veće koncentracije rizika u središnjim drugim ugovornim stranama, osobito onima iz trećih zemalja, EMIR-om 2.2 revidiran je nadzorni okvir i utvrđen postupak procjene sistemske prirode središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja koju provodi Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) u suradnji s Europskim odborom za sistemske rizike (ESRB) i središnjim bankama izdanja. EMIR je dopunjen Uredbom o oporavku i sanaciji središnjih drugih ugovornih strana, donesenom 2020., radi pripreme za slučaj ozbiljnih financijskih poteškoća središnje druge ugovorne strane iz EU-a, što je malo vjerojatno, ali bi moglo imati drastične posljedice. Iako je EMIR-om uspostavljen pouzdan okvir za središnje poravnanje, određena područja postojećeg nadzornog okvira pokazala su se pretjerano složenima. Time se središnjim drugim ugovornim stranama iz EU-a ograničava mogućnost privlačenja poduzeća u EU-u i na međunarodnoj razini. Postupci kojima nadzorna tijela izdaju odobrenje za nove usluge i aktivnosti poravnanja središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, kao i promjene njihovih modela rizika, u mnogim su slučajevima nepotrebno dugotrajni i zahtjevni. Postojećim pravilima nastoji se zajamčiti sigurnost i stabilnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, no to bi se moglo postići na mnogo načina, a postojećim postupcima zamjera se sporost i ponekad nerazmjernost u odnosu na predviđenu promjenu. Odobravanje novog proizvoda ne bi smjelo trajati godinama, a promjene modela rizika trebaju biti brze kako bi odražavale promjenjive tržišne i gospodarske okolnosti. Kašnjenja u izdavanju odobrenja povećavaju troškove i smanjuju privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, a time i EU-a kao mjesta za poslovanje. Cilj je prijedloga ukloniti te prepreke kako bi se potaknuo razvoj modernih i konkurentnih središnjih drugih ugovornih strana u EU-u koje mogu privući poduzeća. EMIR-om se osigurava sveobuhvatan i pouzdan bonitetni okvir za središnje druge ugovorne strane, a nedavno donesenom Uredbom o oporavku i sanaciji središnjih drugih ugovornih strana dodatno se jača stabilnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a. Cilj je ovog Prijedloga omogućiti EU-u da razvoj svojeg ekosustava središnjeg poravnanja nastavi temeljiti na svojim strogim pravilima i nadzoru. Pouzdane i sigurne središnje druge ugovorne strane povećavaju povjerenje u financijski sustav i važna su potpora likvidnosti ključnih tržišta. Siguran, pouzdan i otporan ekosustav poravnanja preduvjet je za njegov daljnji rast. Ekosustav središnjeg poravnanja u EU-u trebao bi poduzećima iz EU-a omogućiti učinkovitu i sigurnu zaštitu od rizika, uz istodobnu zaštitu šire financijske stabilnosti. Takvo je središnje poravnanje potpora gospodarstvu EU-a. Cilj je ovog Prijedloga poduzećima omogućiti da se bolje pozicioniraju i predvide likvidnosne potrebe povezane sa središnjim poravnanjem. Konkurentan i učinkovit ekosustav poravnanja u EU-u povećat će aktivnosti središnjeg poravnanja, ali središnje poravnanje podrazumijeva i rizike koji proizlaze iz centralizacije transakcija u nekoliko središnjih drugih ugovornih strana koje se u financijskom smislu smatraju sistemski važnima. Stoga središnje druge ugovorne strane moraju na odgovarajući način upravljati tim rizicima, a njih je potrebno i dalje temeljito nadzirati na nacionalnoj razini, ali i na razini EU-a. Stoga se ovim Prijedlogom nastoji osigurati pouzdan zajednički nadzor koji se temelji na postojećem sustavu nadzora u EU-u. Osim toga, od 2017. u više je navrata izražena zabrinutost zbog postojećih rizika za financijsku stabilnost EU-a koji proizlaze iz prekomjerne koncentracije poravnanja u nekim središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja, posebno u stresnom scenariju. Mogući su događaji visokog rizika, ali niskog stupnja vjerojatnosti i EU se mora na njih pripremiti. Iako su se središnje druge ugovorne strane iz EU-a općenito pokazale otpornima, iskustvo je pokazalo da se u svrhu financijske stabilnosti ekosustav poravnanja u EU-u može dodatno ojačati. Međutim, otvorena strateška autonomija znači i da se EU treba zaštititi od rizika za financijsku stabilnost koji su mogući ako se sudionici na tržištu EU-a prekomjerno oslanjaju na subjekte iz trećih zemalja, jer to može biti izvor slabosti. Stoga je cilj ovog Prijedloga postići da okvir kojim se osigurava istovrijednost iz EMIR-a bude proporcionalniji i prilagođeniji suradnji s inozemnim nadzornim tijelima uzimajući u obzir rizike koje predstavljaju središnje druge ugovorne strane sa sjedištem u trećim zemljama, a da se pritom ne dovede u pitanje potreba za pouzdanim pravilima u trećim zemljama. Predlaže se i pojednostavnjenje postupka utvrđivanja istovrijednosti ako su rizici povezani sa središnjim poravnanjem u trećoj zemlji posebno niski. Osim toga, ovim se Prijedlogom nastoji ojačati kapacitet EU-a za središnje poravnanje i time povećati likvidnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a kako bi se smanjili rizici za financijsku stabilnost EU-a zbog prekomjerne izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja. Stoga se ovim Prijedlogom propisuje da svi sudionici na tržištu koji podliježu obvezi poravnanja posredstvom središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a vode aktivne račune za proizvode koji se poravnavaju za koje je ESMA utvrdila da su od znatne sistemske važnosti za financijsku stabilnost EU-a. Ovaj je Prijedlog dopunjen prijedlogom direktive kojom se uvodi ograničen broj izmjena Direktive 2013/36/EU (Direktiva o kapitalnim zahtjevima ili „CRD”), Direktive (EU) 2019/2034 (Direktiva o investicijskim društvima ili „IFD”) i Direktive 2009/65/EU (Direktiva o subjektima za zajednička ulaganja u prenosive vrijednosne papire ili „Direktiva o UCITS-ima”) u pogledu tretmana koncentracijskog rizika prema središnjim drugim ugovornim stranama i rizika druge ugovorne strane u transakcijama izvedenicama čije poravnanje obavlja središnja druga ugovorna strana. Te su izmjene potrebne kako bi se osiguralo ostvarenje ciljeva ove revizije EMIR-a i postigla usklađenost. Stoga bi se ta dva prijedloga trebala čitati zajedno. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području Ovaj je Prijedlog povezan i usklađen s drugim politikama EU-a i tekućim inicijativama kojima je cilj i. promicanje unije tržišta kapitala, ii. jačanje otvorene strateške autonomije EU-a i iii. povećanje učinkovitosti i djelotvornosti nadzora na razini EU-a. Prvo, kapacitet poravnanja važna je dimenzija unije tržišta kapitala. Cilj je unije tržišta kapitala izgradnja dubokih i likvidnih tržišta kapitala EU-a koja mogu zadovoljiti potrebe građana, poduzeća i financijskih institucija iz EU-a. Zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 stvaranje unije tržišta kapitala dobilo je na hitnosti jer je tržišno financiranje ključna komponenta oporavka europskog gospodarstva i ponovnog dugoročnog rasta. Sigurni, pouzdani i konkurentni aranžmani nakon trgovanja u EU-u, posebno središnje poravnanje, ključni su za dobro funkcioniranje unije tržišta kapitala. Predloženim zakonodavnim izmjenama, među ostalim kako bi se dodatno osnažio nadzorni okvir, pridonijelo bi se razvoju učinkovitijeg i sigurnijeg okruženja nakon trgovanja u EU-u. Drugo, konkurentne, dobro razvijene i otporne središnje druge ugovorne strane iz EU-a preduvjet su za otvorenu stratešku autonomiju EU-a. Komunikacijom Komisije o otvorenoj strateškoj autonomiji utvrđuje se kako EU može ojačati svoju otvorenu stratešku autonomiju u makroekonomskom i financijskom području, posebno, među ostalim, daljnjim razvojem infrastruktura financijskog tržišta EU-a i povećanjem njihove otpornosti. Izgradnjom snažnog središnjeg sustava poravnanja u EU-u s pouzdanim kapacitetom smanjuju se rizici koji proizlaze iz prekomjernog oslanjanja na središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja i njihova nadzorna tijela. Treće, nedavna kretanja na energetskim tržištima i činjenica da nekoliko energetskih poduzeća nailazi na probleme likvidnosti pri poslovanju na tržištu izvedenica, isto su tako pokazali da je EMIR potrebno poboljšati kako bi se zbog novih izazova nastavili ublažavati rizici za financijsku stabilnost EU-a. To podrazumijeva izgradnju sigurnog, pouzdanog i konkurentnog EU-ova ekosustava središnjeg poravnanja koji može izdržati gospodarske šokove. •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Ovu bi inicijativu trebalo promatrati u kontekstu šireg Komisijina programa za povećanje sigurnosti, otpornosti, učinkovitosti i konkurentnosti tržišta EU-a. Cilj joj je osigurati da aranžmani nakon trgovanja, posebno središnje poravnanje, koji su ključan element tržišta kapitala, budu jednako sigurni, pouzdani, učinkoviti i konkurentni. Potpuno funkcionalno i integrirano tržište kapitala omogućit će održiv rast gospodarstva EU-a i povećati njegovu konkurentnost, u skladu sa strateškim prioritetom Komisije koji se odnosi na gospodarstvo u interesu građana, usmjerenim na stvaranje odgovarajućih uvjeta za otvaranje radnih mjesta, rast i ulaganja. Inicijativa nema izravne i/ili prepoznatljive učinke koji uzrokuju bitnu štetu ili utječu na usklađenost s ciljevima klimatske neutralnosti i obvezama koje proizlaze iz Europskog zakona o klimi.

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova U EMIR-u se utvrđuje regulatorni i nadzorni okvir za središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u EU-u i središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja koje pružaju usluge središnjeg poravnanja članovima sustava poravnanja ili mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u EU-u. Pravna je osnova za EMIR članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) jer se njime utvrđuju zajednička pravila za OTC izvedenice, središnje druge ugovorne strane i trgovinske repozitorije kako bi se izbjegle različite nacionalne mjere ili prakse i prepreke pravilnom funkcioniranju unutarnjeg tržišta, a istodobno osigurala financijska stabilnost. S obzirom na to da se ovom inicijativom predlažu daljnje mjere politike kako bi se osiguralo ostvarenje tih ciljeva, odnosni zakonodavni prijedlog trebalo bi donijeti na temelju iste pravne osnove. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) Države članice ne mogu samostalno riješiti probleme utvrđene u procjeni učinka i zato treba djelovati na razini EU-a. Ovim se Prijedlogom mijenja EMIR, osobito radi povećanja privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a tako da im se olakša stavljanje novih proizvoda na tržište i smanje troškovi usklađivanja te radi jačanja nadzora središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a na razini EU-a. Djelovanjem na razini EU-a stoga bi se smanjilo prekomjerno oslanjanje EU-a na središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja, a time bi se smanjili i rizici za financijsku stabilnost EU-a. Sigurno, pouzdano, učinkovito i konkurentno tržište za usluge središnjeg poravnanja pridonosi dubini i likvidnosti tržišta u EU-u i ključno je za dobro funkcioniranje unije tržišta kapitala. Države članice i nacionalna nadzorna tijela ne mogu sami rješavati sistemske rizike izrazito integriranih i međusobno povezanih središnjih drugih ugovornih strana koje posluju prekogranično, izvan nacionalnih jurisdikcija. Ne mogu ni ublažiti rizike koji proizlaze iz različitih nacionalnih nadzornih praksi. Države članice ne mogu same povećati privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a niti smanjiti neučinkovitost okvira za suradnju nacionalnih nadzornih tijela i tijela EU-a. Stoga države članice ne mogu dostatno ostvariti cilj EMIR-a koji se odnosi na povećanje sigurnosti, pouzdanosti, učinkovitosti i konkurentnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a na jedinstvenom tržištu i osiguravanje financijske stabilnosti, što su i suzakonodavci potvrdili 2012. pri donošenju EMIR-a (i 2019. pri donošenju uredaba EMIR REFIT i EMIR 2.2). Stoga se zbog opsega djelovanja ti ciljevi mogu bolje ostvariti na razini EU-a u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. •Proporcionalnost Cilj je Prijedloga osigurati razmjerno, učinkovito i djelotvorno ostvarivanje ciljeva EMIR-a. S obzirom na prirodu ovog Prijedloga, ključan je kompromis između učinkovitosti mjera za povećanje poravnanja posredstvom središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a i učinka na troškove sudionika sustava poravnanja. Taj kompromis treba radi razmjernosti troškova uzeti u obzir pri kalibraciji i oblikovanju samih mjera. Prijedlogom se preispituju i nadzorni sustavi za središnje druge ugovorne strane iz EU-a kako bi se riješili problemi na koje nailaze zbog neučinkovitih postupaka izdavanja odobrenja. Osim toga, promjene nadzorne strukture nastoje se uskladiti s potrebom za povećanom suradnjom nadležnih tijela u EU-u zbog sve veće važnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a uz istodobnu zaštitu fiskalnih odgovornosti tijela države članice poslovnog nastana. Nadalje, zahtjev za vođenje aktivnog računa, uvođenje praćenja na razini EU-a prijenosa prekomjernih izloženosti društava iz EU-a sa sistemski važnih središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja („središnje druge ugovorne strane druge razine rizika”) na središnje druge ugovorne strane iz EU-a te postupak ex post odobrenja/bez prigovora za određene izmjene modela rizika središnjih drugih ugovornih strana, kao i za proširenje usluga koje nude, temelje se na razlozima za zabrinutost koje su iskazali dionici, uključujući ESMA-u, dok se istodobno nastoje očuvati ciljevi EMIR-a. Prijedlog ne prelazi ono što je potrebno za ostvarenje tih ciljeva, uzimajući u obzir potrebu za praćenjem i ublažavanjem svih rizika za financijsku stabilnost koji bi mogli nastati poslovanjem središnjih drugih ugovornih strana, uključujući središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja. Proporcionalnost najpoželjnijih opcija politike dodatno se ocjenjuje u poglavljima 7. i 8. priložene procjene učinka. •Odabir instrumenta EMIR je uredba i stoga ga treba izmijeniti pravnim instrumentom iste prirode. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva Službe Komisije opsežno su se savjetovale, uz angažman brojnih dionika, uključujući tijela EU-a (ESB, Europski odbor za sistemske rizike (ESRB), europska nadzorna tijela), države članice, članove Odbora za ekonomsku i monetarnu politiku Europskog parlamenta, sektor financijskih usluga (banke, mirovinski fondovi, investicijski fondovi, osiguravajuća društva itd.) te nefinancijska poduzeća, kako bi ocijenile osigurava li EMIR u dovoljnoj mjeri financijsku stabilnost EU-a. U procesu se pokazalo da i dalje postoje rizici za financijsku stabilnost EU-a zbog prekomjerne koncentracije poravnanja u nekoliko središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja. Ti su rizici posebno važni u stresnom scenariju. Međutim, s obzirom na to da je Uredba EMIR 2.2 nedavno stupila na snagu i da se neki zahtjevi još ne primjenjuju, službe Komisije nisu smatrale primjerenim izraditi potpunu usporednu evaluaciju cijelog okvira. Umjesto toga, ključna područja utvrđena su unaprijed na temelju informacija od dionika i unutarnje analize (u odjeljku 3. priložene procjene učinka o definiciji problema detaljno se objašnjava neučinkovitost i nedjelotvornost postojećih pravila). •Savjetovanja s dionicima Komisija se tijekom postupka izrade ovog Prijedloga savjetovala s dionicima. Osobito tijekom: ·Komisijina ciljanog savjetovanja od 8. veljače do 22. ožujka 2022. Odlučeno je da bi savjetovanje trebalo biti ciljano, a pitanja su se odnosila na vrlo konkretno i prilično tehničko područje. Tijekom ciljanog savjetovanja 71 sudionik je poslao odgovore putem internetskog obrasca, a neki povjerljivi odgovori dostavljeni su e-poštom, ·Komisijina poziva na očitovanje od 8. veljače do 8. ožujka 2022., ·savjetovanja s dionicima u okviru Radne skupine o mogućnostima i izazovima prijenosa izvedenica iz Ujedinjene Kraljevine u EU, u prvoj polovini 2021., uključujući nekoliko informativnih sastanaka dionika u veljači, ožujku i lipnju 2021., ·sastanka sa zastupnicima u Europskom parlamentu 4. svibnja, kao i bilateralnih sastanaka nakon toga,

·sastanaka sa stručnjacima iz država članica 30. ožujka, 16. lipnja i 8. studenoga 2022., ·sastanaka Odbora za financijske usluge 2. veljače i 16. ožujka 2022., ·sastanaka Gospodarskog i financijskog odbora 18. veljače i 29. ožujka 2022., ·bilateralnih sastanaka s dionicima i na temelju povjerljivih informacija od brojnih dionika. Glavne poruke tog savjetodavnog postupka bile su: ·rad koji je započeo 2021. pokazao je da će trebati vremena za poboljšanje privlačnosti poravnanja, poticanje razvoja infrastruktura EU-a i jačanje nadzornih sustava u EU-u, ·utvrđen je niz mjera kojima bi se mogla povećati privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a i aktivnosti poravnanja te osigurati primjereno upravljanje rizicima i njihov nadzor, ·te utvrđene mjere nisu samo u nadležnosti Komisije i suzakonodavaca, već bi mogle zahtijevati i djelovanje ESB-a, nacionalnih središnjih banaka, europskih nadzornih tijela, nacionalnih nadzornih tijela, središnjih drugih ugovornih strana i banaka, ·savjetovanje je pokazalo da sudionici na tržištu općenito preferiraju tržišno usmjeren pristup regulatornim mjerama kako bi se smanjili troškovi i očuvala međunarodna konkurentnost sudionika na tržištu EU-a. Međutim, regulatorne mjere dobile su izvjesnu potporu, posebno kad se omogućuje brži postupak odobravanja novih proizvoda i usluga središnjih drugih ugovornih strana, ·korisnima su se smatrale mjere za povećanje privlačnosti središnje druge ugovorne strane u EU-u: vođenje aktivnog računa kod središnje druge ugovorne strane iz EU-a, mjere za olakšavanje proširenja usluga središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, proširenje opsega sudionika sustava poravnanja, izmjena pravila o računovodstvu ograničavanja rizika i poboljšanje uvjeta financiranja i upravljanja likvidnošću za središnje druge ugovorne strane iz EU-a. U prijedlogu se vodi računa o tim povratnim informacijama dionika te povratnim informacijama dobivenima na sastancima s brojnim dionicima, tijelima i institucijama EU-a. Njime se uvode ciljane izmjene EMIR-a kojima je cilj: ·povećati privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a pojednostavnjenjem postupaka za stavljanje proizvoda na tržište i promjenu modela i parametara te uvođenjem postupka bez prigovora/ex post odobrenja/revizije za određene promjene. Time se središnjim drugim ugovornim stranama iz EU-a omogućuje brže uvođenje novih proizvoda i promjena modela uz istodobno poštovanje odgovarajućih stajališta o rizicima i bez ugrožavanja financijske stabilnosti, čime se povećava konkurentnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, ·poticati središnje poravnanje u EU-u radi zaštite financijske stabilnosti uvođenjem zahtjeva da članovi sustava poravnanja i klijenti izravno ili neizravno vode aktivan račun kod središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a te olakšavanjem poravnanja koje obavljaju klijenti, čime će se pridonijeti smanjenju izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama druge razine rizika iz trećih zemalja i pretjeranog oslanjanja na te središnje druge ugovorne strane, što je rizik za financijsku stabilnost EU-a, ·poboljšati procjene prekograničnih rizika i upravljanje tim rizicima tako što se tijelima u EU-u osiguravaju odgovarajuće ovlasti i informacije za praćenje rizika povezanih sa središnjim drugim ugovornim stranama iz EU-a i trećih zemalja, među ostalim jačanjem suradnje u području nadzora unutar EU-a. •Prikupljanje i primjena stručnog znanja U pripremi ovog Prijedloga Komisija se oslanjala na sljedeća vanjska stručna znanja i podatke: ·ESMA-ino izvješće u skladu s člankom 25. stavkom 2.c EMIR-a dostavljeno Komisiji u prosincu 2021.; u izvješću su uzeti u obzir i odgovori na ESMA-ine ankete i prikupljeni podaci od središnjih drugih ugovornih strana i sudionika sustava poravnanja, ·odgovor ESRB-a na savjetovanje ESMA-e u skladu s člankom 25. stavkom 2.c EMIR-a, objavljen u prosincu 2021., ·statističke podatke Banke za međunarodne namire, ·CEPS, 2021., Setting EU CCP policy – much more than meets the eye (Uspostava politike EU-a za središnje druge ugovorne strane – mnogo više nego što se čini na prvi pogled) i

·bazu podataka ClarusFT. Te su povratne informacije dopunjene ponekad povjerljivim kvantitativnim i kvalitativnim povratnim informacijama od sudionika na financijskim tržištima. •Procjena učinka Komisija je provela procjenu učinka relevantnih alternativnih mjera politike. Opcije politike utvrđene su na temelju sljedeće četiri polazne pretpostavke: i. složeni, dugotrajni i zahtjevni postupci, ii. ograničeno sudjelovanje u središnjim drugim ugovornim stranama u EU-u i koncentracija u postojećim središnjim drugim ugovornim stranama, iii. međusobna povezanost financijskog sustava EU-a, iv. neučinkovit okvir za suradnju u području nadzora. Opcije politike procijenjene su u odnosu na posebne ciljeve povećanja privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, poticanja poravnanja posredstvom središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a i poboljšanja procjene prekograničnih rizika i upravljanja tim rizicima. Procjena učinka dobila je 14. rujna 2022. pozitivno mišljenje s primjedbama Odbora za nadzor regulative, koji je dao sljedeće glavne preporuke za poboljšanja: ·objasniti što bi se smatralo uspjehom i kako će se on učinkovito pratiti, ·iznijeti sveobuhvatniji raspon razmatranih opcija, ·iznijeti razloge i predviđeni oblik ključnih mjera koje će se uvesti provedbenom uredbom te pojasniti kriterije i parametre na kojima će se temeljiti njihov razrada. Zatražena pojašnjenja dodana su u relevantne odjeljke procjene učinka. Na temelju procjene i usporedbe svih opcija politike, u procjeni učinka zaključeno je da su najpoželjnije sljedeće opcije politike: ·mjere za povećanje privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a: utvrđeno je da je najpoželjnija opcija kombinacija mjera za pojednostavnjenje postupaka stavljanja proizvoda na tržište i promjenu modela te uvođenje postupka ex post odobrenja/bez prigovora za određene promjene. Tim bi se mjerama pojednostavnili postojeći postupci i pritom bi se očuvala financijska stabilnost. Pojednostavnjenje postupaka za stavljanje proizvoda na tržište i promjenu modela te uvođenje ex post odobrenja/bez prigovora/revizija za određene promjene ocijenjeni su kao zasebne opcije. Međutim, s obzirom na to da bi se njima ciljevi samo djelomično ostvarili, smatralo se da je kombinacija obiju opcija najprikladnija za ostvarenje navedenih ciljeva, ·mjere za poticanje središnjeg poravnanja u EU-u radi zaštite financijske stabilnosti: smatralo se da je kombinacija različitih opcija najprikladnija za ostvarenje ciljeva, što uključuje sljedeće aspekte: i. zahtjev da članovi sustava poravnanja i klijenti vode aktivan račun kod središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, ii. osigurati usklađenost s novim zahtjevima o aktivnostima poravnanja, iii. Komunikacijom potaknuti javne subjekte koji provode dobrovoljno poravnanje posredstvom središnje druge ugovorne strane da to čine u EU-u i iv. olakšati središnje poravnanje. Kombiniranjem tih opcija omogućilo bi se rješavanje problema prekomjernog oslanjanja na središnje druge ugovorne strane druge razine rizika, povećalo središnje poravnanje u EU-u i otklonile prepreke središnjem poravnanju. Neke od tih mjera mogu uključivati akte druge razine kojima se utvrđuju posebni aspekti. Opcije politike ocijenjene su i zasebno, ali se smatralo da je kombinacija opcija najdjelotvornija za ostvarenje ciljeva, ·mjere za poboljšanje procjene prekograničnih rizika i upravljanja tim rizicima: ciljane izmjene postojećeg nadzornog okvira smatrale su se najprikladnijima i proporcionalnima jer se njima postiže prava ravnoteža između ostvarivanja sljedećih ciljeva: i. ojačati okvir za temeljito razmatranje prekograničnih rizika, ii. povećati financijsku stabilnost EU-a i iii. povećati privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, no pritom se potvrđuje da se odluke o sanaciji koje utječu na središnje druge ugovorne strane, članove sustava poravnanja i klijente donose na nacionalnoj razini i da su države članice i dalje u konačnici odgovorne za pružanje financijske potpore središnjim drugim ugovornim stranama koje su u njihovoj jurisdikciji dobile odobrenje za rad, ·cjelokupni paket opcija imat će pozitivan učinak na okruženje nakon trgovanja u EU-u povećanjem privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana u EU-u, poticanjem središnjeg poravnanja u EU-u, poboljšanjem procjene prekograničnih rizika i upravljanja tim rizicima, čime će se pridonijeti konkurentnosti financijskih tržišta EU-a i financijskoj stabilnosti EU-a. •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa Cilj je inicijative povećati privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, smanjiti prekomjerno oslanjanje sudionika na tržištu EU-a na središnje druge ugovorne strane izvan EU-a, zaštititi financijsku stabilnost EU-a i poboljšati otvorenu stratešku autonomiju EU-a. Stoga njezin cilj nije smanjenje troškova samo po sebi. Međutim, najpoželjnija opcija politike za povećanje privlačnosti središnjih drugih ugovornih strana u EU-u dovest će do pojednostavnjenja postupaka za središnje druge ugovorne strane iz EU-a, čime će se smanjiti administrativno opterećenje i povećati učinkovitost njihova poslovanja, što će dovesti i do smanjenja troškova. Približan raspon tih ušteda troškova procijenjen je na temelju interakcija s dionicima i nekoliko pretpostavki koje su bile potrebne za ekstrapolaciju učinaka na cijeli EU. Ta ušteda troškova administrativne je prirode i stoga se, u skladu s pristupom da u slučaju uvođenja novog opterećenja treba ukinuti neko postojeće, smatra ukinutim opterećenjem od oko 5 do 15 milijuna EUR (ukupno u EU-u). To će vjerojatno biti koncentrirano u nekoliko središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a (jer bi mali broj središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a u određenoj godini mogao staviti nove proizvode na tržište) i vjerojatno će pridonijeti njihovoj privlačnosti. Što se tiče mogućih dodatnih troškova relevantnih za pristup „jedan za jedan”, tj. vrlo ograničenog administrativnog opterećenja povezanog s otvaranjem računa u središnjoj drugoj ugovornoj strani, administrativni su troškovi zanemarivi (za više pojedinosti vidjeti Prilog 3. priloženoj procjeni učinka). Kad je riječ o zahtjevu za aktivan račun, prema procjenama službi Komisije na temelju povjerljivih informacija, otprilike 60 % klijenata članova sustava poravnanja iz EU-a u EU-u već ima račun za poravnanje kamatnih ugovora o razmjeni posredstvom središnje druge ugovorne strane iz EU-a, a otprilike njih 85 % ima račun za kreditne izvedenice na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza. Stoga za te klijente otvaranje računa kod središnje druge ugovorne strane u EU-u za te vrste proizvoda ne bi predstavljalo dodatni trošak. Osim toga, svi troškovi mogli bi ovisiti o tome u kojoj središnjoj drugoj ugovornoj strani sudjeluju: prema povjerljivim informacijama dostavljenima službama Komisije, u nekim središnjim drugim ugovornim stranama u EU-u npr. troškovi računa sami po sebi pod određenim su uvjetima jednaki nuli. Zahtjev o aktivnom računu dodatno će se odrediti u regulatornim tehničkim standardima koje priprema ESMA, a koji će biti predmet javnog savjetovanja i analize troškova i koristi. •Temeljna prava EU se zalaže za visoke standarde zaštite temeljnih prava i potpisnik je brojnih konvencija o ljudskim pravima. U tom kontekstu ovim se Prijedlogom poštuju ta prava, posebno gospodarska prava, kako su navedena u glavnim konvencijama Ujedinjenih naroda o ljudskim pravima, Povelji Europske unije o temeljnim pravima, koja je sastavni dio Ugovorâ EU-a, te Europskoj konvenciji o ljudskim pravima.

4.UTJECAJ NA PRORAČUN Prijedlog nema utjecaja na proračun Unije. Ova zakonodavna inicijativa neće utjecati na rashode ESMA-e ni drugih tijela Europske unije. Procjenom učinka utvrđeni su samo umjereni dodatni troškovi za ESMA-u, a istodobno se predloženim mjerama omogućuju uštede koje će dovesti do smanjenja troškova. Osim toga, nekim se odredbama pojašnjava i iznova prilagođava uloga ESMA-e, ali se ne uvode nove zadaće te ih stoga treba smatrati proračunski neutralnima. Utvrđeni troškovi odnose se na uspostavu i rad nove središnje baze podataka, tj. informatičkog alata za podnošenje dokumentacije za nadzor. Međutim, iako bi ESMA mogla snositi veće troškove zbog razvoja ili odabira takvog novog informatičkog alata i upravljanja tim alatom, taj informatički alat omogućit će uštede od kojih će ESMA imati koristi. Te se uštede odnose na znatno manje manualnog rada na usklađivanju i dijeljenju dokumenata, praćenju rokova i pitanja te koordinaciji s nacionalnim nadležnim tijelima, kolegijem i Nadzornim odborom za središnje druge ugovorne strane. Te će koristi vjerojatno premašiti nastale troškove. Nadalje, početna dodatna administracija povezana s izmjenom alata i postupaka, kao i s pojačanom suradnjom, u početku bi mogla dovesti do većih troškova, ali oni će se vjerojatno s vremenom smanjiti ili ostati stabilni. Konkretno, ESMA će trebati izraditi regulatorne/provedbene tehničke standarde (RTS/ITS) o formatu i sadržaju dokumenata koje su središnje druge ugovorne strane dužne dostaviti nadzornim tijelima pri podnošenju zahtjeva, o standardima za izvješćivanje o aktivnostima poravnanja i izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama izvan EU-a te o određivanju zahtjeva da članovi sustava poravnanja i klijenti imaju aktivan račun u središnjoj drugoj ugovornoj strani iz Unije, kao i nekoliko izvješća, uključujući godišnje izvješće o rezultatima njihovih aktivnosti praćenja i prekograničnih aktivnosti te polugodišnje izvješće o aktivnostima poravnanja nefinancijskih drugih ugovornih strana. Pri provedbi tih aktivnosti ESMA se može nadovezati na već postojeće interne procese i postupke te prema potrebi može te postupke pretvoriti u RTS-ove/ITS-ove. Pri utvrđivanju zahtjeva za vođenje aktivnog računa za neke već utvrđene instrumente i njihovu kontinuiranom praćenju ESMA može iskoristiti sve što je napravila u skladu s člankom 25. stavkom 2.c EMIR-a kako bi procijenila koje su usluge poravnanja središnjih drugih ugovornih strana druge razine rizika od znatne sistemske važnosti za Uniju odnosno jednu ili više njezinih država članica te bi stoga za njih mogla biti potrebna vrlo ograničena dodatna sredstva. Druga kategorija koju treba uzeti u obzir u analizi troškova jest izmjena postupaka i alata u novom okviru za suradnju u području nadzora. Suradnja u zajedničkim nadzornim timovima i uspostava zajedničkog mehanizma za praćenje na razini EU-a novi su elementi nadzornog okvira. Međutim, to su uglavnom alati za poboljšanje suradnje među tijelima i obuhvaćaju zadaće koje nadležna tijela već obavljaju u svim bitnim dijelovima, osim za praćenje provedbe zahtjeva utvrđenih za aktivne račune kod središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, kao što su naknade za pristup koje središnje druge ugovorne strane naplaćuju klijentima za aktivne račune. Te nove strukture vjerojatno će iziskivati određenu reorganizaciju resursa i potencijalno stvoriti potrebu za dodatnim sastancima, ali neće imati znatan utjecaj na proračun. Nadalje, ponovno kalibrirani nadzorni postupak donosi koristi, posebno u vidu jasnijih odgovornosti, izbjegavanja nepotrebnog udvostručavanja i smanjenja posla zbog uvođenja postupaka bez prigovora koji ESMA-i i nacionalnim nadležnim tijelima omogućuju da se fokusiraju na bitne aspekte nadzora povezane s proširenjem usluga središnjeg poravnanja i promjenama modela rizika središnjih drugih ugovornih strana. Predložena izmjena kojom se pojašnjava da ESMA može povući priznavanje središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja koje odbiju platiti naknade ESMA-i bit će pozitivna u smislu troškova. Time se izbjegava da ESMA mora uložiti znatnu količinu posla a da za to ne dobije naknadu. Osim toga, uvode se dodatne odredbe kojima se pojašnjava i ponovno kalibrira uloga ESMA-e te ih stoga treba smatrati proračunski neutralnima. Na primjer, ESMA već ima obvezu izdavati mišljenja prije nego što nacionalna nadležna tijela donesu određene odluke, no sadržaj tih mišljenja ponovno se kalibrira kako bi se osigurao viši stupanj učinkovitosti u nadzornom postupku, a ESMA ima formalnu priliku za izdavanje mišljenja o godišnjem preispitivanju i ocjeni središnjih drugih ugovornih strana te o povlačenju njihovih odobrenja i o zahtjevima za iznos nadoknade. Osim toga, ESMA mora imati jasnu ulogu u koordinaciji i davanju preporuka u kriznim situacijama. To su zadaće koje se, u svim bitnim aspektima, odnose na njezino postojeće i tekuće djelovanje, a odredbama se pojašnjava i stoga jača položaj ESMA-e i dodjeljuju joj se jasne odgovornosti. Iako su uvedene manje promjene uloge drugih tijela Europske unije, kao što su Europska komisija ili Europska središnja banka, one neće utjecati na proračun. 5.DRUGI ELEMENTI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Mjerama se nastoji povećati privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a i poboljšati nadzor prekograničnih rizika u EU-u. Stoga se razmatra nekoliko izmjena EMIR-a, a u nekim slučajevima i izmjene drugih zakonodavnih akata EU-a. Prijedlogom se osigurava da relevantna tijela EU-a mogu pristupiti relevantnim informacijama bez nepotrebnih troškova. Prijedlog uključuje odredbu prema kojoj bi trebalo provesti evaluaciju EMIR-a u cijelosti, s naglaskom na njegovoj djelotvornosti i učinkovitosti u ostvarivanju izvornih ciljeva (tj. poboljšanja učinkovitosti i sigurnosti tržišta poravnanja u EU-u i očuvanja financijske stabilnosti). U evaluaciji bi trebalo razmotriti sve aspekte EMIR-a, ali posebno veću privlačnost središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a. U načelu bi se ta evaluacija trebala provesti najmanje pet godina nakon stupanja uredbe na snagu i njome bi trebalo prikupiti informacije od svih relevantnih dionika. •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga 1.Unutargrupne transakcije EMIR-om se propisuje okvir kojim se unutargrupne transakcije (domaće i prekogranične) izuzimaju od obveze poravnanja iz članka 4. i zahtjeva za iznos nadoknade u skladu s člankom 11. te uredbe. Kako bi se osigurala veća pravna sigurnost i predvidljivost okvira za odlučivanje unutar grupe, potreba za odlukom o jednakovrijednosti zamjenjuje se popisom jurisdikcija za koje se izuzeće ne može odobriti. Stoga bi članak 3. trebalo izmijeniti kako bi se potreba za odlukom o jednakovrijednosti zamijenila popisom trećih zemalja za koje ne bi trebalo odobriti izuzeće, a članak 13. trebalo bi brisati. Te treće zemlje trebale bi biti one koje su uvrštene na popis visokorizičnih trećih zemalja sa strateškim nedostacima u režimu sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma, u skladu s člankom 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća, i one navedene u Prilogu I. Unijinu popisu nekooperativnih jurisdikcija u porezne svrhe. Komisija je ovlaštena i za donošenje delegiranih akata kako bi utvrdila treće zemlje čiji subjekti ne mogu imati koristi od tih izuzeća iako nisu navedene na tim popisima, budući da činjenica da je riječ o subjektu iz treće zemlje s tih popisa nije nužno jedini čimbenik koji može utjecati na rizik povezan s ugovorima o izvedenicama, uključujući rizik druge ugovorne strane ili pravni rizik. 2.Obveza poravnanja Članak 4. mijenja se kako bi se uvelo izuzeće od obveze poravnanja ako financijska druga ugovorna strana iz EU-a ili nefinancijska druga ugovorna strana koja podliježe obvezi poravnanja na temelju EMIR-a sklopi transakciju s mirovinskim sustavom s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koji je izuzet od obveze poravnanja u skladu sa svojim nacionalnim pravom. 3.Obveza poravnanja za financijske druge ugovorne strane

Članak 4.a mijenja pa bi zato u izračun pozicije prema pragovima iz članka 4.a EMIR-a trebalo uključiti samo ugovore o izvedenicama čije poravnanje ne obavlja središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili je priznata u skladu s člankom 25. te uredbe. 4.Aktivni račun Uvodi se novi članak 7.a kako bi se otklonili rizici prekomjerne izloženosti članova sustava poravnanja iz EU-a i klijenata prema središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja koje pružaju usluge poravnanja za koje je ESMA utvrdila da su od znatne sistemske važnosti te tako osigurali integritet i stabilnost financijskog sustava EU-a. Ovim se člankom propisuje da financijske i nefinancijske druge ugovorne strane koje podliježu obvezi poravnanja izravno ili neizravno vode aktivne račune kod središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom u EU-u, da provode poravnanja barem za određeni dio usluga za koje je utvrđeno da su od znatne sistemske važnosti za središnje druge ugovorne strane iz EU-a i da izvješćuju o tome. Taj bi zahtjev trebao dovesti do smanjenja prekomjernih izloženosti prema uslugama poravnanja od znatne sistemske važnosti koje pružaju relevantne središnje druge ugovorne strane druge razine rizika u mjeri potrebnoj za zaštitu financijske stabilnosti. ESMA, u suradnji s EBA-om, EIOPA-om i ESRB-om te nakon savjetovanja s ESSB-om, utvrđuje pojedinosti kalibracije aktivnosti koje treba održavati na tim aktivnim računima i zahtjeva za izvješćivanje o transakcijama poravnanima na takvim aktivnim računima. Ako ESMA provede procjenu u skladu s člankom 25. stavkom 2.c, Komisija je ovlaštena donijeti delegirani akt radi izmjene popisa kategorija ugovora o izvedenicama koji podliježu zahtjevu za aktivni račun, dodavanjem ili uklanjanjem kategorija s tog popisa. 5.Informacije o uslugama poravnanja Uvodi se novi članak 7.b kojim se propisuje da su članovi sustava poravnanja i klijenti koji pružaju usluge poravnanja dužni obavijestiti svoje klijente o mogućnosti poravnanja relevantnog ugovora posredstvom središnje druge ugovorne strane iz EU-a. Člankom 7.b uvodi se i obveza članova sustava poravnanja iz EU-a i klijenata iz EU-a da izvješćuju svoje nadležno tijelo o opsegu poravnanja koje obavljaju središnje druge ugovorne strane izvan EU-a. Kako bi se osiguralo da se informacije koje je potrebno dostaviti određuju i navode na usklađen način, propisuje se da ESMA izrađuje nacrt regulatornih i provedbenih tehničkih standarda kojima se određuju potrebne informacije. 6.Obveza izvješćivanja Članak 9. mijenja se kako bi se ukinulo izuzeće od zahtjeva za izvješćivanje za transakcije između drugih ugovornih strana unutar grupe, ako je barem jedna od drugih ugovornih strana nefinancijska druga ugovorna strana, kako bi se osigurala vidljivost unutargrupnih transakcija. 7.Obveza poravnanja za nefinancijske druge ugovorne strane Članak 10. mijenja se i propisuje da je ESMA dužna prema potrebi preispitati i pojasniti regulatorne tehničke standarde koji se odnose na kriterije kojima se utvrđuje koji su ugovori o OTC izvedenicama objektivno mjerljivi u smislu smanjenja rizika, tzv. izuzeće za zaštitu od rizika, i na određivanje pragova kako bi se pravilno i točno prikazali rizici i obilježja izvedenica i razmotrilo jesu li vrste OTC izvedenica, odnosno kamatne, valutne, kreditne i vlasničke izvedenice, i dalje relevantne vrste. ESMA se potiče da razmotri i osigura, među ostalim, veću granularnost za robne izvedenice. Članak 10. mijenja se i kako bi se propisalo da se pri izračunu pozicija prema pragovima u taj izračun uključe samo oni ugovori o izvedenicama čije poravnanje ne obavlja središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili je priznata u skladu s člankom 25. 8.Tehnike smanjenja rizika za ugovore o OTC izvedenicama čije se poravnanje ne obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane Članak 11. mijenja se kako bi se nefinancijskim drugim ugovornim stranama na koje se prvi put primjenjuje obveza razmjene kolaterala za ugovore o OTC izvedenicama čije poravnanje ne obavlja središnja druga ugovorna strana osiguralo razdoblje za provedbe od četiri mjeseca kako bi se pregovorima utvrdili i ispitali aranžmani za razmjenu kolaterala. EBA može izdati smjernice ili preporuke kako bi se osigurala ujednačena primjena postupaka upravljanja rizicima u suradnji s drugim europskim nadzornim tijelima. 9.Odobrenje središnje druge ugovorne strane i proširenje aktivnosti i usluga Članci 14. i 15. mijenjaju se kako bi se pojasnilo da bi središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje za rad trebale imati i odobrenje za pružanje usluga poravnanja i aktivnosti povezanih s nefinancijskim instrumentima, uz odobrenje koje imaju za pružanje usluga poravnanja i aktivnosti povezanih s financijskim instrumentima. 10.Izdavanje odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani, proširenje aktivnosti i usluga te postupak za izdavanje i odbijanje izdavanja odobrenja Članci 14., 15. i 17. mijenjaju se kako bi se osiguralo da relevantni postupci kojima središnje druge ugovorne strane mogu proširiti svoju ponudu proizvoda budu kraći, jednostavniji i sigurniji u pogledu ishoda za središnje druge ugovorne strane iz EU-a. Nadležna tijela dužna su brzo potvrditi primitak zahtjeva i procijeniti je li središnja druga ugovorna strana dostavila dokumente potrebne za odobrenje ili proširenje odobrenja. Kako bi se osiguralo da središnje druge ugovorne strane iz EU-a uz svoje zahtjeve dostave sve potrebne dokumente, ESMA je dužna izraditi nacrt regulatornih i provedbenih tehničkih standarda kojima se određuju ti dokumenti, njihov format i sadržaj. Osim toga, središnja druga ugovorna strana trebala bi sve dokumente dostaviti u središnju bazu podataka, odakle bi ih trebalo odmah proslijediti nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane, ESMA-i i kolegiju. Nadalje, nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane, ESMA i kolegij trebali bi tijekom unaprijed utvrđenog razdoblja procjene međusobno komunicirati i postavljati pitanja središnjoj drugoj ugovornoj strani kako bi se osigurao fleksibilan i kooperativan postupak. 11.Postupci bez prigovora i ex post postupci za odobrenje zahtjeva za proširenje aktivnosti ili usluga Uvodi se novi članak 17.a kako bi se središnjim drugim ugovornim stranama omogućilo da se na njih umjesto redovnog postupka primijeni postupak bez prigovora radi izdavanja odobrenja za dodatne usluge ili aktivnosti koje središnja druga ugovorna strana namjerava ponuditi, a kojima se ne povećavaju rizici za središnju drugu ugovornu stranu. U članku 17.a navodi se koje se dodatne usluge i aktivnosti ne smatraju bitnima te ih stoga nadležno tijelo te središnje druge ugovorne strane može odobriti na temelju takvog postupka bez prigovora i koje središnja druga ugovorna strana može početi nuditi prije nego što nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane primi odluku. Osim u tim slučajevima, središnja druga ugovorna strana može od svojeg nadležnog tijela zatražiti primjenu postupka bez prigovora ako smatra da predložena dodatna usluga ili aktivnost ne bi povećala njezine rizike.

12.Postupak za traženje mišljenja ESMA-e i kolegija Uvodi se novi članak 17.b kako bi se pojasnili opseg i postupak koji se primjenjuje ako nadležno tijelo zatraži mišljenje ESMA-e i kolegija prije donošenja nadzorne odluke za koju središnja druga ugovorna strana ne podnese zahtjev, npr. u pogledu usklađenosti središnje druge ugovorne strane sa zahtjevima o vođenju evidencije ili sukobu interesa. 13.Kolegij i mišljenje kolegija Članci 18. i 19. mijenjaju se kako bi se dodatno potaknula kontinuirana suradnja pri nadzoru središnjih drugih ugovornih strana. Od kolegija se stoga traži da izda mišljenje i ako nadležno tijelo razmatra oduzimanje odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani te kad nadležno tijelo provodi godišnje preispitivanje i ocjenjivanje te središnje druge ugovorne strane. ESMA bi trebala upravljati i predsjedati kolegijem za svaku središnju drugu ugovornu stranu u EU-u te bi trebala dobiti pravo glasa. 14.Oduzimanje odobrenja Članak 20. mijenja se kako bi se propisalo da se nadležno tijelo savjetuje s ESMA-om i članovima kolegija prije nego što nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane donese odluku o oduzimanju ili ograničavanju opsega određene usluge ili aktivnosti, osim ako je odluka hitno potrebna. 15.Godišnje preispitivanje Članak 21. mijenja se kako bi se navelo da bi u godišnjem preispitivanju trebalo uzeti u obzir usluge ili aktivnosti središnje druge ugovorne strane ili promjene modela koji ona primjenjuje na temelju postupka bez prigovora. Osim toga, dodatno je navedena učestalost izvješćivanja o preispitivanju (izvješće bi se trebalo dostaviti barem jednom godišnje na određeni datum). Nadalje, navodi se da ESMA i kolegij daju mišljenje o izvješću. 16.Suradnja nadležnih tijela i ESMA-e u području nadzora središnjih drugih ugovornih strana koje imaju odobrenje i postupka za izdavanje i odbijanje izdavanja odobrenja Članci 17. i 23.a mijenjaju se kako bi ESMA mogla izdati mišljenje nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane i u vezi s godišnjim preispitivanjem i ocjenom središnje druge ugovorne strane, zahtjevima za iznos nadoknade i oduzimanjem njezina odobrenja. Pri izdavanju takvog mišljenja ESMA ocjenjuje usklađenost središnje druge ugovorne strane s relevantnim zahtjevima iz EMIR-a, s posebnim naglaskom na utvrđenim prekograničnim rizicima ili rizicima za financijsku stabilnost EU-a. Nadalje, ESMA bi trebala objaviti činjenicu da se nadležno tijelo ne slaže ili se ne namjerava složiti s njezinim mišljenjem ili mišljenjem kolegija odnosno s uvjetima ili preporukama koje ona sadržavaju. ESMA može objaviti i razloge za neslaganje koje je dostavilo nadležno tijelo. Članak 23.a mijenja se kako bi se dodatno odredila uloga ESMA-e u jačanju koordinacije u kriznim situacijama i procjeni rizika, posebno na prekograničnoj osnovi. 17.Zajednički nadzorni timovi, postupci bez prigovora za odobravanje zahtjeva za proširenje aktivnosti ili usluga te preispitivanje i ocjena Uvodi se novi članak 23.b kako bi se uspostavom zajedničkih nadzornih timova povećala suradnja tijela uključenih u nadzor središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a koje imaju odobrenje. Zadaće zajedničkih nadzornih timova uključuju: i. informiranje nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane u kontekstu postupka bez prigovora za produljenje postojećeg odobrenja središnje druge ugovorne strane, ii. pomoć pri utvrđivanju učestalosti i dubine preispitivanja i ocjene središnje druge ugovorne strane te iii. sudjelovanje u izravnim nadzorima. 18.Zajednički mehanizam za praćenje Uvodi se novi članak 23.c o uspostavi međusektorskog mehanizma za praćenje u kojem bi sudjelovala tijela Unije uključena u nadzor središnjih drugih ugovornih strana iz EU-a, članovi sustava poravnanja i klijenti. ESMA, u suradnji s drugim tijelima koja sudjeluju u zajedničkom mehanizmu za praćenje, podnosi godišnje izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji o rezultatima aktivnosti praćenja kako bi se prikupile informacije za buduće političke odluke. ESMA može izdati smjernice ili preporuke i ako smatra da nadležna tijela ne uspijevaju osigurati usklađenost članova sustava poravnanja i klijenata sa zahtjevom o aktivnom računu ili ako utvrdi rizik za financijsku stabilnost EU-a. 19.Krizne situacije Članak 24. mijenja se kako bi se dodatno ojačala uloga ESMA-e u kriznoj situaciji omogućujući ESMA-i sazivanje sastanaka Nadzornog odbora za središnje druge ugovorne strane, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev, potencijalno u proširenom sastavu, radi učinkovite koordinacije odgovora nadležnih tijela. ESMA je osim toga ovlaštena običnim zahtjevom zatražiti informacije od sudionika na tržištu kako bi u tim slučajevima mogla obavljati svoju koordinacijsku funkciju. ESMA može izdati i preporuke upućene nadležnim tijelima središnje druge ugovorne strane. 20.Nadzorni odbor za središnje druge ugovorne strane Članak 24.a mijenja se kako bi ESMA mogla mapirati i utvrditi nadzorne prioritete te razmotriti prekogranične rizike, uključujući međusobnu povezanost, međusobne veze i koncentracijske rizike. Osim toga, članak 24.a mijenja se kako bi se središnjim bankama izdanja omogućilo da sudjeluju na svim sastancima Nadzornog odbora za središnje druge ugovorne strane iz EU-a, a relevantnim tijelima, klijentima i tijelima EU-a da na njih budu pozvana, ovisno o slučaju.

21.Priznavanje središnje druge ugovorne strane iz treće zemlje Članak 25. mijenja se kako bi se pojasnilo da, ako ESMA preispituje priznavanja središnje druge ugovorne strane iz treće zemlje, ta središnja druga ugovorna strana ne bi trebala biti obvezna podnijeti novi zahtjev, već bi ESMA-i trebala dostaviti sve informacije potrebne za takvo preispitivanje. Članak 25. mijenja se kako bi se uvela mogućnost da Komisija, ako je to u interesu Unije, pri donošenju odluke o istovrijednosti za tu treću zemlju primijeni proporcionalan pristup i odustane od zahtjeva da treća zemlja ima učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja. Kako bi se osigurala proporcionalnost dogovora o suradnji, ESMA bi ih trebala prilagoditi različitim jurisdikcijama na temelju središnje druge ugovorne strane (središnjih drugih ugovornih strana) s poslovnim nastanom u odnosnoj jurisdikciji. Kad je riječ o središnjim drugim ugovornim stranama druge razine rizika, dogovori o suradnji trebali bi obuhvaćati širi opseg informacija koje ESMA i relevantna tijela trećih zemalja trebaju češće razmjenjivati. Članak 25. dodatno se mijenja kako bi dogovori o suradnji uključivali pravo ESMA-e da bude obaviještena i ako je središnja druga ugovorna strana druge razine rizika dužna poboljšati svoju pripravnost na financijske teškoće, primjerice uvođenjem plana oporavka ili ako tijelo u takvoj trećoj zemlji izradi planove sanacije. ESMA-u treba obavijestiti i o aspektima relevantnima za financijsku stabilnost EU-a povezanima s novom kriznom situacijom. 22.Kontinuirano ispunjavanje uvjeta za priznavanje Članak 25.b mijenja se kako bi se pojasnilo da su središnje druge ugovorne strane druge razine rizika dužne ESMA-i redovito dostavljati informacije. 23.Povlačenje priznanja i javna obavijest Članci 25.p i 25.r mijenjaju se kako bi se pojasnilo da ESMA može povući priznanje ako središnja druga ugovorna strana izvan EU-a prekrši bilo koji od zahtjeva iz EMIR-a i može izdati javnu obavijest ako naknade nisu plaćene ili ako središnja druga ugovorna strana nije poduzela korektivne mjere koje je zatražila ESMA. 24.Obavješćivanje nadležnih tijela Članak 31. o obavijesti o promjenama u upravljanju središnjom drugom ugovornom stranom mijenja se kako bi se pojasnio postupak razmjene informacija i izdavanja mišljenja ESMA-e i kolegija. 25.Mišljenja ESMA-e i kolegija Članci 32., 35., 41. i 54. mijenjaju se kako bi se pojasnili zahtjevi za izdavanje mišljenja ESMA-e i kolegija. 26.Zahtjevi za sudjelovanje i opće odredbe o organizacijskim zahtjevima Članci 26. i 37. mijenjaju se kako bi se pojasnilo da središnjim drugim ugovornim stranama ne bi trebalo dopustiti da budu članovi sustava poravnanja drugih središnjih drugih ugovornih strana niti da prihvaćaju druge središnje druge ugovorne strane ili klirinške kuće kao članove ili neizravne članove sustava poravnanja. 27.Zahtjevi za sudjelovanje Članak 37. mijenja se kako bi se utvrdilo da bi, ako je središnja druga ugovorna strana uključila ili namjerava uključiti nefinancijske druge ugovorne strane kao članove sustava poravnanja, ta središnja druga ugovorna strana trebala osigurati ispunjavanje određenih dodatnih zahtjeva za iznos nadoknade i zahtjeva za jamstvene fondove. Nefinancijskim drugim ugovornim stranama ne bi trebalo dopustiti da nude usluge poravnanja klijentima i trebalo bi im biti dopušteno samo vođenje računa kod središnje druge ugovorne strane samo za imovinu i pozicije koje vode za vlastiti račun. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane trebalo bi redovito izvješćivati ESMA-u i kolegij o tome koliko je primjereno prihvatiti nefinancijske druge ugovorne strane kao članove sustava poravnanja. ESMA je ovlaštena izraditi nacrt RTS-a o elementima koje treba uzeti u obzir pri utvrđivanju kriterija pristupa te bi nakon ad hoc stručne analize mogla izdati mišljenje o primjerenosti takvih aranžmana. 28.Transparentnost Članak 38. mijenja se kako bi se klijentima i neizravnim klijentima osigurala bolja vidljivost i predvidljivost poziva na uplatu iznosa nadoknade. Članovi sustava poravnanja i klijenti koji pružaju usluge poravnanja trebali bi osigurati transparentnost prema svojim klijentima. 29.Zahtjevi za iznos nadoknade

Članak 41. mijenja se kako bi se osiguralo da središnje druge ugovorne strane stalno revidiraju razinu svojih iznosa nadoknade, uzimajući u obzir sve moguće procikličke učinke takvih revizija, odražavajući aktualne tržišne uvjete i uzimajući u obzir mogući učinak svojih naplata i plaćanja iznosa nadoknade na dnevnoj osnovi za likvidnosnu poziciju svojih sudionika. 30.Kontrole likvidnosnog rizika Članak 44. mijenja se kako bi se bolje obuhvatili subjekti čije bi nastanak statusa neispunjavanja obveza mogao bitno utjecati na likvidnosnu poziciju središnje druge ugovorne strane tako što se propisuje da središnja druga ugovorna strana uzme u obzir likvidnosni rizik koji nastaje zbog nastanka statusa neispunjavanja obveza najmanje dvaju subjekata, uključujući članove sustava poravnanja i pružatelje usluga likvidnosti. 31.Zahtjevi za kolateral Članak 46. mijenja se kako bi se omogućilo da se bankovna jamstva i javna jamstva smatraju visokolikvidnim kolateralom pod uvjetom da su bezuvjetno dostupna na zahtjev u razdoblju likvidacije i da ih središnja druga ugovorna strana uzima u obzir pri izračunu svoje ukupne izloženosti prema banci. Nadalje, središnja druga ugovorna strana trebala bi uzeti u obzir sve moguće procikličke učinke pri reviziji razine korektivnih faktora koje primjenjuje na imovinu koju prihvaća kao kolateral. 32.Preispitivanje modela, ispitivanje otpornosti na stres i retroaktivno ispitivanje Članak 49. mijenja se kako bi se osiguralo da relevantni postupci kojima središnje druge ugovorne strane mogu primijeniti promjene modela budu kraći, jednostavniji i sigurniji u pogledu ishoda. Nadležna tijela dužna su brzo potvrditi primitak zahtjeva za promjenu modela i procijeniti je li središnja druga ugovorna strana dostavila tražene dokumente. Kako bi se osiguralo da središnje druge ugovorne strane iz EU-a uz svoje zahtjeve dostave sve potrebne dokumente, ESMA je dužna izraditi nacrt regulatornih i provedbenih tehničkih standarda kojima se određuju ti dokumenti, njihov format i sadržaj. Osim toga, središnja druga ugovorna strana trebala bi sve dokumente dostaviti u središnju bazu podataka, odakle bi ih trebalo odmah proslijediti nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane, ESMA-i i kolegiju. Člankom 49. uvodi se i mogućnost provedbe postupka bez prigovora umjesto redovnog postupka radi potvrde promjena modela koje se ne smatraju znatnima te se navodi koje se promjene smatraju znatnima. Ako središnja druga ugovorna strana smatra da promjena nije znatna, može početi primjenjivati model prije nego što dobije odluku svojeg nadležnog tijela. 33.Izmjene izvješća i preispitivanje Članak 85. mijenja se kako bi se propisalo da Komisija do [pet godina nakon stupanja na snagu ove Uredbe] podnosi izvješće o ocjeni primjene ove Uredbe. Komisija je dužna podnijeti to izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, zajedno s eventualnim odgovarajućim prijedlozima. Osim toga, ukinut je postojeći zahtjev za dostavu izvješća do 2. siječnja 2023. ESMA je osim toga dužna podnijeti izvješće o svojem osoblju i resursima do [tri godine nakon stupanja na snagu ove Uredbe]. 34.Izmjene Uredbe o kapitalnim zahtjevima (CRR) Članak 382. stavak 4. CRR-a mijenja se kako bi se relevantne odredbe CRR-a uskladile s izmjenama predloženima u ovom Prijedlogu. Izmjenom se prilagođava opseg kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju, a osobito se pojašnjava koje se unutargrupne transakcije mogu isključiti iz tog zahtjeva. 35.Izmjene Uredbe o novčanim fondovima (MMFR) Članak 17. Uredbe o novčanim fondovima mijenja se u pogledu odredaba o politici ulaganja u smislu ograničenja rizika druge ugovorne strane. Njime se iz ograničenja rizika druge ugovorne strane navedenih u članku 17. stavku 4. i članku 17. stavku 6. točki (c) Uredbe o novčanim fondovima isključuju transakcije izvedenicama čije se poravnanje obavlja posredstvom središnje druge ugovorne strane. Nadalje, u članku 2. dodaje se nova točka (24) koja sadržava definiciju središnje druge ugovorne strane.



2022/0403 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA od [xxxx]

izmjeni uredaba (EU) br. 648/2012, (EU) br. 575/2013 i (EU) 2017/1131 u pogledu mjera za ublažavanje prekomjernih izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama trećih zemalja i poboljšanje učinkovitosti tržišta poravnanja u Uniji (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1)Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća pridonosi smanjenju sistemskog rizika povećanjem transparentnosti tržišta OTC izvedenica i smanjenjem kreditnih i operativnih rizika druge ugovorne strane povezanih s OTC izvedenicama. (2)Infrastrukture nakon trgovanja temeljni su aspekt unije tržišta kapitala i važne su za niz postupaka nakon trgovanja, uključujući poravnanje. Učinkovit i konkurentan sustav poravnanja u Uniji važan je za funkcioniranje tržišta kapitala u Uniji i temelj je njezine financijske stabilnosti. Stoga je potrebno utvrditi dodatna pravila za poboljšanje učinkovitosti usluga poravnanja u Uniji općenito, a posebno učinkovitosti središnjih drugih ugovornih strana, pojednostavnjenjem postupaka, osobito za pružanje dodatnih usluga ili obavljanje aktivnosti i za promjenu modela rizika središnjih drugih ugovornih strana, povećanjem likvidnosti, poticanjem poravnanja posredstvom središnjih drugih ugovornih strana iz Unije, modernizacijom okvira poslovanja središnjih drugih ugovornih strana te omogućavanjem potrebne fleksibilnosti središnjim drugim ugovornim stranama i drugim financijskim akterima kako bi se mogli natjecati na jedinstvenom tržištu. (3)Kako bi privukle poduzeća, središnje druge ugovorne strane moraju biti sigurne i otporne. Uredbom (EU) br. 648/2012 utvrđuju se mjere za povećanje transparentnosti tržišta izvedenica i ublažavanje rizika poravnanjem i razmjenom iznosa nadoknade. U tom smislu središnje druge ugovorne strane imaju važnu ulogu u ublažavanju financijskih rizika. Stoga bi trebalo utvrditi pravila za daljnje poboljšanje stabilnosti središnjih drugih ugovornih strana iz Unije, posebno izmjenom određenih aspekata regulatornog okvira. Osim toga, imajući u vidu ulogu središnjih drugih ugovornih strana iz Unije u očuvanju njezine financijske stabilnosti, potrebno je dodatno ojačati njihov nadzor, pri čemu posebnu pozornost treba posvetiti njihovoj ulozi u širem financijskom sustavu i činjenici da pružaju prekogranične usluge. (4)Središnje poravnanje globalni je posao, a sudionici na tržištu Unije posluju na međunarodnoj razini. Međutim, s obzirom na to da je Komisija 2017. donijela Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o izmjeni Uredbe (EU) br. 1095/2010 o osnivanju europskog nadzornog tijela (Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala) i izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 u pogledu postupaka i tijela uključenih u izdavanje odobrenja središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja i zahtjevâ za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja, zabrinutost je u više navrata, među ostalim, izrazilo i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA), zbog postojećih rizika za financijsku stabilnost Unije koji proizlaze iz prekomjerne koncentracije poravnanja u nekim središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja, posebno zbog rizika mogućih u stresnom scenariju. Kako bi kratkoročno ublažila rizik od „učinaka litice” povezanih s povlačenjem Ujedinjene Kraljevine iz Unije zbog naglog prekida pristupa sudionika s tržišta Unije središnjim drugim ugovornim stranama iz Ujedinjene Kraljevine, Komisija je donijela niz odluka o istovrijednosti kako bi se očuvao pristup središnjim drugim ugovornim stranama iz Ujedinjene Kraljevine. Međutim, Komisija je pozvala sudionike na tržištu Unije da u srednjoročnom razdoblju smanje svoju prekomjernu izloženost prema sistemskim središnjim drugim ugovornim stranama izvan Unije. Komisija je taj poziv ponovila u svojoj komunikaciji „Europski gospodarski i financijski sustav: poticanje otvorenosti, snage i otpornosti” u siječnju 2021. Rizici i učinci prekomjernih izloženosti prema sistemskim središnjim drugim ugovornim stranama izvan Unije obrađeni su u izvješću koje je ESMA objavila u prosincu 2021. nakon procjene provedene u skladu s člankom 25. stavkom 2.c Uredbe (EU) br. 648/2012. U tom je izvješću zaključeno da su neke usluge tih sistemski važnih središnjih drugih ugovornih strana iz UK-a toliko sistemski važne da postojeći aranžmani na temelju Uredbe (EU) br. 648/2012 nisu dovoljni za upravljanje rizicima za financijsku stabilnost Unije. Kako bi se ublažili potencijalni rizici za financijsku stabilnost Unije zbog kontinuiranog prekomjernog oslanjanja na sistemske središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja, ali i povećala proporcionalnost mjera za one središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja koje predstavljaju manji rizik za financijsku stabilnost Unije, okvir uveden Uredbom (EU) 2019/2099 treba dodatno prilagoditi rizicima koje predstavljaju razne središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja. (5)Člankom 4. stavkom 2. i člankom 11. stavcima od 5. do 10. Uredbe (EU) br. 648/2012 unutargrupne transakcije izuzimaju se od obveze poravnanja i zahtjeva za iznos nadoknade. Radi veće pravne sigurnosti i predvidljivosti okvira za unutargrupne transakcije, odluke o jednakovrijednosti iz članka 13. te uredbe trebalo bi zamijeniti jednostavnijim okvirom. Stoga bi članak 3. te uredbe trebalo izmijeniti kako bi se potreba za odlukom o jednakovrijednosti zamijenila popisom trećih zemalja za koje ne bi trebalo odobriti izuzeće. Stoga bi članak 13. te uredbe trebalo brisati. Budući da se članak 382. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća odnosi na unutargrupne transakcije iz članka 3. Uredbe (EU) br. 648/2012, i taj bi članak 382. trebalo na odgovarajući način izmijeniti. (6)S obzirom na činjenicu da subjekti s poslovnim nastanom u zemljama koje su na popisu visokorizičnih trećih zemalja koje imaju strateške nedostatke u režimima sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma, kako je navedeno u članku 9. Direktive (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća, ili u trećim zemljama koje su navedene u Prilogu I. Zaključcima Vijeća o revidiranom EU-ovu popisu nekooperativnih jurisdikcija u porezne svrhe, podliježu manje strogom regulatornom okruženju, njihove operacije mogu povećati rizik za financijsku stabilnost Unije, među ostalim zbog povećanog kreditnog i pravnog rizika druge ugovorne strane. Slijedom toga, takvi subjekti ne bi trebali biti prihvatljivi za razmatranje u okviru unutargrupnih transakcija. (7)Strateški nedostaci u režimu sprečavanja pranja novca i financiranja terorizma ili nedostatak suradnje u porezne svrhe nisu nužno jedini čimbenici koji mogu utjecati na rizik povezan s ugovorima o izvedenicama, uključujući kreditni rizik druge ugovorne strane i pravni rizik. Važni su i drugi čimbenici, kao što je nadzorni okvir. Komisija bi stoga trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata kojima se utvrđuju treće zemlje čiji subjekti ne mogu koristiti ta izuzeća iako nisu navedene na tim popisima. S obzirom na to da smanjeni regulatorni zahtjevi pogoduju unutargrupnim transakcijama, regulatorna i nadzorna tijela trebala bi pažljivo pratiti i procjenjivati rizike povezane s transakcijama koje uključuju subjekte iz trećih zemalja. (8)Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za kreditne institucije iz Unije i trećih zemalja koje nude usluge poravnanja mirovinskim sustavima, trebalo bi uvesti izuzeće od obveze poravnanja iz članka 4. točke iv. Uredbe (EU) br. 648/2012 ako financijska druga ugovorna strana iz Unije ili nefinancijska druga ugovorna strana koja podliježe obvezi poravnanja sklopi transakciju s mirovinskim sustavom s poslovnim nastanom u trećoj zemlji koji je izuzet od obveze poravnanja na temelju nacionalnog prava te treće zemlje. (9)Uredbom (EU) br. 648/2012 promiče se središnje poravnanje kao glavna tehnika smanjenja rizika za OTC izvedenice. Rizici povezani s ugovorom o OTC izvedenicama stoga se najbolje ublažavaju ako taj ugovor o izvedenicama poravnava središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili je priznata u skladu s člankom 25. te uredbe. Iz toga proizlazi da bi u izračun pozicije koja se uspoređuje s pragovima utvrđenima u skladu s člankom 10. stavkom 4. točkom (b) Uredbe (EU) br. 648/2012 trebalo uključiti samo one ugovore o izvedenicama koje ne poravnava središnja druga ugovorna strana koja ima odobrenje u skladu s člankom 14. ili je priznata u skladu s člankom 25. te uredbe. (10)Potrebno je nastojati ublažiti rizike za financijsku stabilnost povezane s prekomjernom izloženošću članova sustava poravnanja iz Unije i klijenata sistemski važnih središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja (središnje druge ugovorne strane druge razine rizika) koje pružaju usluge poravnanja za koje je ESMA u skladu s člankom 25. stavkom 2.c Uredbe (EU) br. 648/2012 utvrdila da su od znatne sistemske važnosti. ESMA je u prosincu 2021. zaključila da su određene usluge poravnanja koje pružaju dvije središnje druge ugovorne strane druge razine rizika, tj. za kamatne izvedenice iskazane u eurima i poljskim zlotima, kreditne izvedenice na osnovi nastanka statusa neispunjavanja obveza (CDS) iskazane u eurima i kratkoročne kamatne izvedenice (STIR) iskazane u eurima, od velike sistemske važnosti za Uniju odnosno jednu ili više njezinih država članica. Kako je ESMA navela u svojem izvješću o procjeni iz prosinca 2021., ako bi se te središnje druge ugovorne strane druge razine rizika našle u financijskim teškoćama, promjene prihvatljivih kolaterala, iznosa nadoknade ili korektivnih faktora tih središnjih drugih ugovornih strana mogle bi negativno utjecati na tržišta državnih obveznica jedne ili više država članica te općenito na financijsku stabilnost Unije. Nadalje, poremećaji na tržištima relevantnima za provedbu monetarne politike mogu ometati mehanizam njezina prijenosa koji je ključan za središnje banke izdanja. Stoga je primjereno propisati da sve financijske druge ugovorne strane i nefinancijske druge ugovorne strane koje podliježu obvezi poravnanja izravno ili neizravno račune s minimalnom razinom aktivnosti vode kod središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom u Uniji. Time bi se usluge poravnanja koje pružaju te središnje druge ugovorne strane druge razine rizika svele na razinu na kojoj takvo poravnanje više nije od znatne sistemske važnosti. (11)Potrebno je osigurati da se kalibracija razine aktivnosti poravnanja koju treba održavati na računima središnjih drugih ugovornih strana iz Unije može prilagoditi okolnostima. ESMA ima važnu ulogu u procjeni znatne sistemske važnosti središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja i njihovih usluga poravnanja. ESMA bi stoga, u suradnji s Europskim nadzornim tijelom za bankarstvo (EBA), Europskim nadzornim tijelom za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) i ESRB-om te nakon savjetovanja s Europskim sustavom središnjih banaka (ESSB), trebala izraditi nacrt regulatornih tehničkih standarda kojima se utvrđuju pojedinosti o razini usluga poravnanja od znatne sistemske važnosti koju financijske i nefinancijske druge ugovorne strane koje podliježu obvezi poravnanja moraju održavati na aktivnim računima u središnjim drugim ugovornim stranama iz Unije. Takva kalibracija ne bi trebala nadilaziti ono što je potrebno i razmjerno za smanjenje poravnanja u utvrđenim uslugama poravnanja dotičnih središnjih drugih ugovornih strana druge razine rizika. Stoga bi ESMA trebala razmotriti troškove, rizike i opterećenje koje takva kalibracija podrazumijeva za financijske i nefinancijske druge ugovorne strane, učinak na njihovu konkurentnost i rizik prijenosa tih troškova na nefinancijska društva. Nadalje, ESMA bi se trebala pobrinuti da se pri preispitivanju priznavanja relevantnih središnjih drugih ugovornih strana u skladu s člankom 25. stavkom 5. te uredbe, koje bi se trebalo provoditi najmanje svakih pet godina, instrumenti za koje je utvrđeno da su od znatne sistemske važnosti zbog predviđenog smanjenja njihova poravnanja više ne smatraju instrumentima od znatne sistemske važnosti. Osim toga, trebalo bi predvidjeti odgovarajuća razdoblja za postupnu provedbu zahtjeva za održanje određene razine aktivnosti poravnanja na računima središnjih drugih ugovornih strana iz Unije. (12)Kako bi se osiguralo da klijenti budu upoznati sa svojim mogućnostima i da mogu donijeti informiranu odluku o tome gdje će poravnavati svoje ugovore o izvedenicama, članovi sustava poravnanja i klijenti koji pružaju usluge poravnanja u Uniji i priznate središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja trebali bi obavijestiti svoje klijente o mogućnosti poravnanja ugovora o izvedenicama posredstvom središnje druge ugovorne strane iz Unije kako bi se radi financijske stabilnosti Unije smanjilo poravnanje posredstvom središnjih drugih ugovornih strana druge razine rizika korištenjem usluga za koje je utvrđeno da su od znatne sistemske važnosti. (13)Kako bi se osiguralo da nadležna tijela imaju potrebne informacije o aktivnostima poravnanja koje provode članovi sustava poravnanja ili klijenti priznatih središnjih drugih ugovornih strana, za takve članove sustava poravnanja ili klijente trebalo bi uvesti obvezu izvješćivanja. U informacijama o kojima se izvješćuje trebalo bi razlikovati transakcije vrijednosnim papirima, transakcije izvedenicama kojima se trguje na uređenom tržištu i transakcije OTC izvedenicama.

(14)Uredbom (EU) 2019/834 Europskog parlamenta i Vijeća izmijenjena je Uredba (EU) br. 648/2012 kako bi se, među ostalim, uvelo izuzeće od zahtjeva za izvješćivanje o transakcijama OTC izvedenicama između drugih ugovornih strana unutar grupe ako je najmanje jedna od drugih ugovornih strana nefinancijska druga ugovorna strana. To je izuzeće uvedeno jer unutargrupne transakcije u kojima sudjeluju nefinancijske druge ugovorne strane čine relativno mali dio svih transakcija OTC izvedenicama, a koriste se ponajprije za internu zaštitu od rizika unutar grupa. Kao takve, te transakcije ne pridonose znatno sistemskom riziku i međusobnoj povezanosti s ostatkom financijskog sustava. Međutim, izuzeće tih transakcija od izvještajnih zahtjeva ograničilo je ESMA-i, ESRB-u i drugim tijelima mogućnost jasnog utvrđivanja i procjene rizika koje preuzimaju nefinancijske druge ugovorne strane. Kako bi se osigurala veća vidljivost unutargrupnih transakcija, uzimajući u obzir njihovu potencijalnu međusobnu povezanost s ostatkom financijskog sustava i nedavna kretanja na tržištu, posebno pritisak na energetska tržišta zbog ničim izazvane i neopravdane agresije Rusije na Ukrajinu, to bi izuzeće trebalo ukinuti. (15)Kako bi se osiguralo da nadležna tijela budu u svakom trenutku upoznata s izloženostima na razini subjekta i grupe te da mogu pratiti takve izloženosti, nadležna tijela trebala bi uspostaviti učinkovite postupke suradnje za izračun pozicija u ugovorima čije poravnanje ne provodi odobrena ili priznata središnja druga ugovorna strana te za aktivno vrednovanje i procjenu razine izloženosti u ugovorima o OTC izvedenicama na razini subjekta i grupe. (16)Potrebno je osigurati da Delegirana uredba Komisije (EU) br. 149/2013 od 19. prosinca 2012. o dopuni Uredbe (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s kriterijima na temelju kojih se utvrđuje koji su ugovori o OTC izvedenicama objektivno mjerljivi u smislu smanjenja rizika i dalje bude primjerena tržišnim kretanjima. Potrebno je osigurati i da pragovi poravnanja utvrđeni u toj delegiranoj uredbi Komisije koja se odnosi na vrijednosti tih pragova pravilno i točno odražavaju razne rizike i obilježja izvedenica, osim kamatnih, valutnih, kreditnih i vlasničkih izvedenica. ESMA bi stoga trebala i preispitati i pojasniti tu delegiranu uredbu Komisije te prema potrebi predložiti njezinu izmjenu. ESMA se potiče da razmotri i osigura, među ostalim, veću granularnost za robne izvedenice. Ta bi se granularnost mogla postići razdvajanjem pragova poravnanja prema sektoru i vrsti, kao što je razlikovanje robe koja se odnosi na poljoprivredu, energetiku i metale odnosno razlikovanje te robe na temelju drugih značajki kao što su okolišni, socijalni i upravljački kriteriji, okolišno održiva ulaganja ili obilježja kriptovaluta. Tijekom preispitivanja ESMA bi se trebala savjetovati s relevantnim dionicima koji imaju specifična znanja o određenim proizvodima. (17)Nefinancijske druge ugovorne strane koje moraju razmijeniti kolateral za ugovore o OTC izvedenicama čije poravnanje ne obavlja središnja druga ugovorna strana trebale bi imati dovoljno vremena za pregovaranje i testiranje aranžmana za razmjenu takvog kolaterala. (18)Kako bi se osigurala ujednačena primjena postupaka za upravljanje rizicima koji zahtijevaju pravodobnu, točnu i primjereno odvojenu razmjenu kolaterala u odnosu na ugovore o OTC izvedenicama koje su sklopile financijske i nefinancijske druge ugovorne strane, europska nadzorna tijela trebala bi poduzeti potrebne mjere kako bi se osigurala takva ujednačena primjena. (19)Kako bi se osigurao dosljedan i usklađen pristup nadležnih tijela u cijeloj Uniji, središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje za rad ili pravne osobe koje žele dobiti odobrenje u skladu s člankom 14. Uredbe (EU) br. 648/2012 za pružanje usluga poravnanja i aktivnosti povezanih s financijskim instrumentima trebale bi moći dobiti odobrenje i za pružanje usluga poravnanja i druge aktivnosti povezane s nefinancijskim instrumentima. Uredba (EU) br. 648/2012 primjenjuje se na središnje druge ugovorne strane kao subjekte, a ne na posebne usluge, kako je utvrđeno u članku 1. stavku 2. te uredbe. Kada središnja druga ugovorna strana obavlja poravnanje i financijskih i nefinancijskih instrumenata, nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane trebalo bi moći osigurati da ta središnja druga ugovorna strana ispunjava sve zahtjeve iz Uredbe (EU) br. 648/2012 za sve usluge koje nudi. (20)Središnje druge ugovorne strane iz Unije nailaze na probleme i poteškoće pri proširenju svoje ponude proizvoda i stavljanju novih proizvoda na tržište. Ti se problemi i poteškoće mogu objasniti određenim odredbama Uredbe (EU) br. 648/2012 zbog kojih su neki postupci izdavanja odobrenja dugotrajni i složeni, a njihov ishod neizvjestan. Stoga bi trebalo pojednostavniti postupak izdavanja ili produljenja odobrenja za središnje druge ugovorne strane iz Unije, osiguravajući pritom odgovarajuće sudjelovanje ESMA-e i kolegija iz članka 18. Uredbe (EU) br. 648/2012. Prvo, kako bi se izbjegla znatna i potencijalno neograničena kašnjenja kada nadležna tijela procjenjuju cjelovitost zahtjeva za izdavanje odobrenja, nadležno tijelo trebalo bi brzo potvrditi primitak tog zahtjeva i brzo provjeriti je li središnja druga ugovorna strana dostavila dokumente potrebne za procjenu. Kako bi se osiguralo da središnje druge ugovorne strane iz Unije uz svoje zahtjeve dostave sve potrebne dokumente, ESMA bi trebala izraditi nacrt regulatornih i provedbenih tehničkih standarda kojima se određuje koje bi dokumente trebalo dostaviti, koje bi informacije ti dokumenti trebali sadržavati i u kojem obliku. Drugo, kako bi se osigurala učinkovita i istodobna procjena zahtjeva, središnje druge ugovorne strane trebale bi moći dostaviti sve dokumente putem središnje baze podataka, odakle bi ih trebalo odmah proslijediti nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane, ESMA-i i kolegiju. Treće, nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane, ESMA i kolegij trebali bi tijekom razdoblja procjene angažirati središnju drugu ugovornu stranu i postaviti joj sva pitanja kako bi se osigurao brz, fleksibilan i kooperativan proces sveobuhvatnog preispitivanja. Kako bi se izbjeglo udvostručavanje i nepotrebna kašnjenja, sva pitanja i naknadna pojašnjenja trebalo bi istodobno dostaviti nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane, ESMA-i i kolegiju. (21)Zasad nije jasno kada je dodatna usluga ili aktivnost obuhvaćena postojećim odobrenjem središnje druge ugovorne strane. Potrebno je otkloniti tu nesigurnost i osigurati proporcionalnost kada predložena dodatna usluga ili aktivnost ne povećavaju rizike za središnju drugu ugovornu stranu. Stoga je potrebno utvrditi da u tim slučajevima ne bi trebalo provoditi cjeloviti postupak procjene zahtjeva. Zbog toga bi trebalo utvrditi koje dodatne usluge i aktivnosti poravnanja nisu bitne i stoga ne povećavaju rizike za središnju drugu ugovornu stranu iz Unije te bi ih nadležno tijelo te središnje druge ugovorne strane trebalo odobriti postupkom bez prigovora. Taj postupak bez prigovora trebao bi se primjenjivati ako središnja druga ugovorna strana namjerava poravnavati jedan ili više financijskih instrumenata iste vrste za čije je poravnanje dobila odobrenje, pod uvjetom da se tim financijskim instrumentima trguje na mjestu trgovanja za koje središnja druga ugovorna strana već pruža usluge poravnanja ili obavlja aktivnosti te da predložena dodatna usluga ili aktivnost poravnanja ne uključuje plaćanje u novoj valuti. Taj postupak bez prigovora trebao bi se primjenjivati i ako središnja druga ugovorna strana dodaje novu valutu Unije u kategoriju financijskih instrumenata koji su već obuhvaćeni njezinim odobrenjem ili ako središnja druga ugovorna strana dodaje jedan ili više dodatnih rokova dospijeća vrsti financijskih instrumenata koji su već obuhvaćeni njezinim odobrenjem, pod uvjetom da raspon dospijeća nije znatno dulji. Osim toga, središnja druga ugovorna strana trebala bi moći od svojeg nadležnog tijela zatražiti primjenu postupka bez prigovora ako smatra da predložena dodatna usluga ili aktivnost ne bi povećala njezine rizike, posebno ako su nova usluga ili aktivnost poravnanja slične uslugama za čije pružanje već ima odobrenje. Za postupak bez prigovora ne bi trebalo tražiti zasebno mišljenje ESMA-e i kolegija jer bi takav zahtjev bio nerazmjeran. Umjesto toga, ESMA i kolegij trebali bi moći dostaviti informacije nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane putem zajedničkog nadzornog tima osnovanog za tu središnju drugu ugovornu stranu. (22)Kako bi se potaknuo kontinuiran suradnički nadzor središnjih drugih ugovornih strana, kolegij bi trebao izdati mišljenje ako nadležno tijelo razmatra oduzimanje odobrenja središnjoj drugoj ugovornoj strani te kad provodi godišnje preispitivanje i ocjenu te središnje druge ugovorne strane. (23)Kako bi se osiguralo usklađeno funkcioniranje svih kolegija i dodatno poboljšala konvergencija nadzora, ESMA bi trebala upravljati i predsjedati kolegijem za svaku središnju drugu ugovornu stranu iz Unije i trebalo bi joj dodijeliti pravo glasa u tom kolegiju. (24)ESMA bi trebala moći učinkovitije pridonositi sigurnosti i pouzdanosti središnjih drugih ugovornih strana iz Unije i konkurentnosti njihovih usluga u cijeloj Uniji. Stoga bi ESMA, uz nadzorne nadležnosti zasad utvrđene Uredbom (EU) br. 648/2012, trebala davati i mišljenje nadležnom tijelu središnje druge ugovorne strane o godišnjem preispitivanju i ocjeni središnje druge ugovorne strane, oduzimanju odobrenja i zahtjevima za iznos nadoknade. ESMA bi pri izdavanju mišljenja trebala procijeniti usklađenost središnje druge ugovorne strane s primjenjivim zahtjevima i pritom posebnu pozornost posvetiti utvrđenim prekograničnim rizicima ili rizicima za financijsku stabilnost Unije. Osim toga, potrebno je dodatno poboljšati konvergenciju nadzora i osigurati da svi dionici budu obaviješteni o procjeni aktivnosti središnje druge ugovorne strane koju provode ESMA i kolegij. ESMA bi stoga, uzimajući u obzir potrebu za zaštitom povjerljivih informacija, trebala objaviti činjenicu da se nadležno tijelo ne slaže ili se ne namjerava složiti s njezinim mišljenjem ili mišljenjem kolegija ni s uvjetima ili preporukama koje ona sadržavaju. ESMA bi trebala moći od slučaja do slučaja odlučiti objaviti obrazloženje nadležnog tijela za neslaganje s mišljenjem ESMA-e ili kolegija odnosno s uvjetima ili preporukama koje ono sadržava. (25)Potrebno je osigurati kontinuiranu usklađenost središnje druge ugovorne strane s Uredbom (EU) br. 648/2012, među ostalim nakon postupka bez prigovora kojim se odobrava pružanje dodatnih usluga ili obavljanje aktivnosti poravnanja ili nakon postupka bez prigovora radi potvrde izmjene modela, u kojim slučajevima ESMA i kolegij ne izdaju zasebno mišljenje. U preispitivanju koje nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane provodi najmanje jednom godišnje trebalo bi stoga posebno razmotriti takve nove usluge ili aktivnosti poravnanja i sve promjene modela. Kako bi se osigurala konvergencija nadzora te sigurnost i pouzdanost središnjih drugih ugovornih strana iz Unije i konkurentnost njihovih usluga u cijeloj Uniji, nadležno tijelo trebalo bi svake godine podnositi izvješće o kojem bi ESMA i kolegij trebali dati svoje mišljenje. (26)ESMA bi trebala imati sredstva za utvrđivanje potencijalnih rizika za financijsku stabilnost Unije. Stoga bi ESMA u suradnji s EBA-om, EIOPA-om i ESB-om u dijelu zadaća koje se odnose na bonitetni nadzor kreditnih institucija u okviru jedinstvenog nadzornog mehanizma koje su mu dodijeljene u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013, trebala utvrditi međusobne povezanosti i međuovisnosti različitih središnjih drugih ugovornih strana i pravnih osoba, uključujući zajedničke članove sustava poravnanja, klijente i neizravne klijente, zajedničke pružatelje bitnih usluga, bitne pružatelje likvidnosti, aranžmane o unakrsnom kolateralnom jamstvu, odredbe o unakrsnoj odgovornosti u slučaju nastanka statusa neispunjavanja obveza i unakrsnom netiranju među središnjim drugim ugovornim stranama, sporazume o unakrsnom jamstvu i prijenose rizika te aranžmane o naizmjeničnom trgovanju. (27)Središnje banke koje izdaju valute Unije u kojima su iskazani financijski instrumenti koje poravnavaju središnje druge ugovorne strane koje imaju odobrenje i koje su zatražile članstvo u Nadzornom odboru za središnje druge ugovorne strane članovi su tog odbora bez prava glasa. Sudjeluju na njegovim sastancima o središnjim drugim ugovornim stranama iz Unije samo u kontekstu rasprava o procjenama otpornosti tih središnjih drugih ugovornih strana na nepovoljna i relevantna tržišna kretanja na razini Unije. Za razliku od njihova sudjelovanja u nadzoru središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja, središnje banke izdanja stoga nisu dovoljno uključene u pitanja nadzora središnjih drugih ugovornih strana iz Unije koja su od izravne važnosti za provedbu monetarne politike i neometano funkcioniranje platnih sustava, zbog čega se u dovoljnoj mjeri ne razmatraju prekogranični rizici. Stoga je primjereno da te središnje banke izdanja kao članovi bez prava glasa sudjeluju na svim sastancima Nadzornog odbora za središnje druge ugovorne strane čija su tema središnje druge ugovorne strane iz Unije. (28)Potrebno je osigurati brzu razmjenu informacija i znanja te učinkovitu suradnju tijela uključenih u nadzor središnjih drugih ugovornih strana koje imaju odobrenje, a posebno ako je potrebna brza odluka nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane. Stoga je primjereno osnovati zajednički nadzorni tim za svaku središnju drugu ugovornu stranu iz Unije koji će tim nadzornim tijelima pomagati, među ostalim informiranjem nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane u kontekstu postupka bez prigovora radi produljenja postojećeg odobrenja središnje druge ugovorne strane, sudjelovanjem u utvrđivanju učestalosti i opsega preispitivanja i evaluacije središnje druge ugovorne strane te sudjelovanjem u izravnom nadzoru. Budući da je nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane i dalje odgovorno za konačne nadzorne odluke, zajednički nadzorni timovi trebali bi raditi pod pokroviteljstvom nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane za koju je tim osnovan i trebali bi se sastojati od članova osoblja nadležnog tijela središnje druge ugovorne strane, ESMA-e i određenih članova kolegija. I ostali članovi kolegija trebali bi moći zatražiti sudjelovanje te obrazložiti svoj zahtjev na temelju svoje procjene učinka koji bi financijske teškoće središnje druge ugovorne strane mogle imati na financijsku stabilnost njihove države članice. (29)Kako bi se relevantnim tijelima Unije omogućili bolji pregled nad tržišnim kretanjima relevantnima za poravnanje u Uniji, praćenje provedbe određenih zahtjeva o poravnanju iz Uredbe (EU) br. 648/2012 i zajednička rasprava o mogućim rizicima koji proizlaze iz međusobne povezanosti različitih financijskih aktera i drugim pitanjima financijske stabilnosti, potrebno je uspostaviti međusektorski mehanizam praćenja koji bi okupljao mjerodavna tijela Unije uključena u nadzor središnjih drugih ugovornih strana iz Unije, članove sustava poravnanja i klijente. Takvim zajedničkim mehanizmom za praćenje trebala bi upravljati i predsjedati ESMA kao tijelo Unije uključeno u nadzor središnjih drugih ugovornih strana iz Unije koje nadzire i sistemski važne središnje druge ugovorne strane iz trećih zemalja. Ostali sudionici bi trebali uključivati predstavnike Komisije, EBA-e, EIOPA-e, ESRB-a, ESB-a i ESB-a u dijelu zadaća koje se odnose na bonitetni nadzor kreditnih institucija u okviru jedinstvenog nadzornog mehanizma koje su mu dodijeljene u skladu s Uredbom Vijeća (EU) br. 1024/2013. (30)Kako bi se prikupile informacije za buduće političke odluke, ESMA bi, u suradnji s drugim tijelima koja sudjeluju u zajedničkom mehanizmu za praćenje, trebala podnositi godišnje izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Komisiji o rezultatima aktivnosti praćenja. ESMA bi mogla pokrenuti postupak zbog povrede prava Unije u skladu s člankom 17. Uredbe (EU) br. 1095/2010 Europskog parlamenta i Vijeća ako na temelju informacija primljenih u okviru zajedničkog mehanizma za praćenje i nakon njegovih rasprava smatra da nadležna tijela ne uspijevaju osigurati da članovi sustava poravnanja i klijenti ispunjavaju zahtjev za poravnanje barem dijela utvrđenih ugovora na računima središnjih drugih ugovornih strana iz Unije ili ako utvrdi da zbog navodnog kršenja ili neprimjene prava Unije postoji rizik za financijsku stabilnost Unije. ESMA prije pokretanja takvog postupka zbog povrede prava Unije može izdati smjernice i preporuke u skladu s člankom 16. te uredbe. Ako na temelju informacija primljenih u okviru zajedničkog mehanizma za praćenje i nakon njegovih rasprava ESMA smatra da se ispunjavanjem zahtjeva za poravnanje barem dijela utvrđenih ugovora na računima središnjih drugih ugovornih strana iz Unije ne osigurava učinkovito smanjenje prekomjerne izloženosti članova sustava poravnanja i klijenata iz Unije prema središnjim drugim ugovornim stranama druge razine rizika, trebala bi preispitati i predložiti izmjenu relevantne delegirane uredbe Komisije kojom se dodatno određuje taj zahtjev i predložiti da se, prema potrebi, odredi odgovarajuće razdoblje prilagodbe. (31)Previranja na tržištu 2020. zbog pandemije bolesti COVID-19 i visoke cijene na veleprodajnim tržištima energenata 2022. nakon ničim izazvane i neopravdane ruske agresije na Ukrajinu pokazali su da ESMA još nema potrebne alate za takvu koordinaciju i usklađen pristup na razini Unije, iako je iznimno važno da nadležna tijela surađuju i razmjenjuju informacije kako bi se otklonili rizici koji nastanu zbog događaja s prekograničnim učincima. ESMA bi stoga trebala moći sazivati sastanke Nadzornog odbora za središnje druge ugovorne strane, na vlastitu inicijativu ili na zahtjev, potencijalno u proširenom sastavu, radi učinkovite koordinacije odgovora nadležnih tijela u kriznim situacijama. ESMA bi isto tako trebala moći običnim zahtjevom zatražiti informacije od sudionika na tržištu koje su joj potrebne za obavljanje koordinacijske funkcije u tim situacijama i za izdavanje preporuka nadležnom tijelu. (32)Kako bi se smanjilo opterećenje središnjih drugih ugovornih strana i ESMA-e, trebalo bi pojasniti da nakon što ESMA u skladu s člankom 25. stavkom 5. prvim podstavkom točkom (b) preispita priznavanje središnje druge ugovorne strane treće zemlje, ta središnja druga ugovorna strana treće zemlje ne bi trebala biti dužna podnijeti novi zahtjev za priznavanje. Trebala bi međutim ESMA-i dostaviti sve informacije potrebne za takvo preispitivanje. Stoga ESMA-ino preispitivanje priznavanja središnje druge ugovorne strane treće zemlje ne bi trebalo smatrati njezinim novim priznavanjem. (33)Komisija bi pri donošenju odluke o istovrijednosti trebala moći tu treću zemlju izuzeti od zahtjeva za učinkovit istovrijedan sustav za priznavanje središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja. Pri razmatranju slučajeva u kojima bi takav pristup bio proporcionalan, Komisija bi mogla razmotriti razne čimbenika, uključujući usklađenost s načelima za infrastrukture financijskog tržišta koja su objavili Odbor za plaćanja i tržišne infrastrukture i Međunarodna organizacija nadzornih tijela za vrijednosne papire, veličinu središnjih drugih ugovornih strana iz trećih zemalja s poslovnim nastanom u toj jurisdikciji i, ako je poznato, očekivanu aktivnost članova sustava poravnanja i mjesta trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji s tim središnjim drugim ugovornim stranama iz trećih zemalja.

(34)Kako bi se osigurala proporcionalnost dogovora o suradnji ESMA-e i relevantnih nadležnih tijela trećih zemalja, takvi aranžmani trebali bi odražavati posebna obilježja opsega usluga koje u Uniji pružaju ili namjeravaju pružati središnje druge ugovorne strane s odobrenjem u toj trećoj zemlji te podrazumijevaju li te usluge posebne rizike za Uniju odnosno za jednu ili više njezinih država članica. Dogovori o suradnji trebali bi stoga odražavati stupanj rizika koji središnje druge ugovorne strane s poslovnim nastanom u trećoj zemlji potencijalno predstavljaju za financijsku stabilnost Unije odnosno jedne ili više njezinih država članica. (35)ESMA bi stoga svoje dogovore o suradnji trebala prilagoditi trećim zemljama na temelju središnjih drugih ugovornih strana s poslovnim nastanom u odnosnoj jurisdikciji. Naime, središnje druge ugovorne strane prve razine rizika obuhvaćaju središnje druge ugovorne strane raznih profila pa bi se ESMA trebala pobrinuti da dogovor o suradnji bude proporcionalan središnjim drugim ugovornim stranama s poslovnim nastanom u svakoj trećoj zemlji. ESMA bi, među ostalim, trebala razmotriti likvidnost predmetnih tržišta, stupanj aktivnosti poravnanja središnjih drugih ugovornih strana u eurima ili drugim valutama Unije te u kojoj mjeri subjekti iz Unije koriste usluge takvih središnjih drugih ugovornih strana. S obzirom na to da velika većina središnjih drugih ugovornih strana prve razine rizika u ograničenoj mjeri pruža usluge poravnanja članovima sustava poravnanja i mjestima trgovanja s poslovnim nastanom u Uniji, i opseg ESMA-ine procjene i informacija koje treba zatražiti trebao bi biti ograničen u svim tim jurisdikcijama. Kako bi se ograničili zahtjevi za informacije za središnje druge ugovorne strane prve razine rizika, ESMA bi u načelu svake godine trebala zatražiti informacije unaprijed utvrđenog opsega. Ako su rizici središnje druge ugovorne strane prve razine rizika ili jurisdikcije potencijalno veći, bio bi opravdan veći broj zahtjeva, barem tromjesečnih, te širi opseg zatraženih informacija. Međutim, ne bi trebalo tražiti prilagodbu svih dogovora o suradnji koji budu na snazi u trenutku stupanja na snagu ove Uredbe, osim ako to zatraže relevantna tijela trećih zemalja. (36)Ako je člankom 25. stavkom 2.b Uredbe (EU) br. 648/2012 propisano priznavanje jer su te središnje druge ugovorne strane sistemski važne za Uniju odnosno jednu ili više njezinih država članica, dogovori o suradnji ESMA-e i relevantnih tijela trećih zemalja trebali bi obuhvaćati češću razmjenu informacija šireg opsega. U tom bi slučaju dogovori o suradnji trebali uključivati i postupke kojima se osigurava nadzor takve središnje druge ugovorne strane druge razine rizika u skladu s člankom 25. te uredbe. ESMA bi se trebala pobrinuti da dobije sve informacije potrebne za izvršenje njezinih dužnosti u skladu s tom uredbom, uključujući informacije potrebne radi usklađenosti s člankom 25. stavkom 2.b te uredbe i razmjenu informacija ako je središnjoj drugoj ugovornoj strani u cijelosti ili djelomično potvrđena usporediva usklađenost. Kako bi se ESMA-i omogućila provedba potpunog i učinkovitog nadzora središnjih drugih ugovornih strana druge razine rizika, trebalo bi pojasniti da bi te središnje druge ugovorne strane trebale ESMA-i periodično dostavljati informacije. (37)Kako bi se osiguralo da ESMA bude obaviještena i o tome kako je središnja druga ugovorna strana druge razine rizika pripremljena za financijske teškoće, kako ih može ublažiti i od njih se oporaviti, dogovori o suradnji trebali bi uključivati pravo ESMA-e da bude obaviještena ako središnja druga ugovorna strana druge razine rizika uvede plan oporavka ili ako tijelo treće zemlje izradi planove sanacije. ESMA-u bi trebalo obavijestiti i o aspektima relevantnima za financijsku stabilnost Unije odnosno jedne ili više njezinih država članica te o tome bi li provedba takvog plana oporavka ili sanacije mogla bitno utjecati na pojedinačne članove sustava poravnanja te u kojoj mjeri na poznate klijente i neizravne klijente. U dogovorima o suradnji trebalo bi navesti i da bi ESMA trebala biti obaviještena ako središnja druga ugovorna strana druge razine rizika namjerava aktivirati svoj plan oporavka ili ako tijela treće zemlje utvrde naznake nove krizne situacije koja bi mogla utjecati na poslovanje središnje druge ugovorne strane, njezinih članova sustava poravnanja, klijenata i neizravnih klijenata. (38)Kako bi se ublažili potencijalni rizici za financijsku stabilnost Unije odnosno jedne ili više njezinih država članica, središnjim drugim ugovornim stranama i klirinškim kućama ne bi trebalo dopustiti da budu članovi sustava poravnanja drugih središnjih ugovornih strana niti bi središnje druge ugovorne strane trebale moći prihvatiti druge središnje druge ugovorne strane kao članove ili neizravne članove sustava poravnanja. (39)Nedavni događaji na tržištima robe koji su posljedica ničim izazvane i neopravdane agresije Rusije na Ukrajinu pokazuju da nefinancijske druge ugovorne strane nemaju jednak pristup likvidnosti kao financijske druge ugovorne strane. Stoga nefinancijskim drugim ugovornim stranama ne bi trebalo dopustiti da klijentima nude usluge poravnanja te bi im trebalo dopustiti da kod središnje druge ugovorne strane vode račune samo za imovinu i pozicije koje vode za vlastiti račun. Ako središnja druga ugovorna strana ima ili namjerava prihvatiti nefinancijske druge ugovorne strane kao članove sustava poravnanja, ta središnja druga ugovorna strana trebala bi se pobrinuti da nefinancijske druge ugovorne strane mogu ispuniti zahtjeve za iznos nadoknade i doprinose u jamstveni fond, među ostalim u stresnim uvjetima. S obzirom na to da nefinancijske druge ugovorne strane ne podliježu istim bonitetnim zahtjevima i zaštitnim mjerama za likvidnost kao financijske druge ugovorne strane, njihov izravan pristup središnjim drugim ugovornim stranama trebala bi pratiti nadležna tijela središnjih drugih ugovornih strana koje ih prihvaćaju kao članove sustava poravnanja. Nadležno tijelo središnje druge ugovorne strane trebalo bi redovito izvješćivati ESMA-u i kolegij o tome koliko je primjereno prihvatiti nefinancijske druge ugovorne strane kao članove sustava poravnanja. ESMA bi mogla izdati mišljenje o primjerenosti takvih aranžmana nakon ad hoc stručne analize. (40)Kako bi se klijentima i neizravnim klijentima osigurala bolja vidljivost i predvidljivost poziva na uplatu iznosa nadoknade kako bi mogli dodatno razvijati svoje strategije upravljanja likvidnošću, članovi sustava poravnanja i klijenti koji pružaju usluge poravnanja trebali bi svojim klijentima zajamčiti transparentnost. Zbog njihova bližeg odnosa sa središnjim drugim ugovornim stranama i njihova profesionalnog iskustva sa središnjim poravnanjem i upravljanjem likvidnošću, članovi sustava poravnanja mogu klijentima jasno i transparentno objasniti kako funkcioniraju modeli središnje druge ugovorne strane, među ostalim u stresnim uvjetima, te koje su moguće posljedice takvih događaja na nadoknade koje se od klijenata traže, uključujući sve dodatne nadoknade koje mogu zatražiti sami članovi sustava poravnanja. Bolje razumijevanje modela nadoknade središnje druge ugovorne strane klijentima bi omogućilo da bolje predvide pozive na uplatu iznosa nadoknade i pripreme se za zahtjeve za kolateral, osobito u stresnim uvjetima. (41)Kako bi se osiguralo da modeli iznosa nadoknade odražavaju aktualne tržišne uvjete, središnje druge ugovorne strane trebale bi ne samo redovito, nego kontinuirano revidirati razinu svojih iznosa nadoknade uzimajući u obzir sve moguće procikličke učinke takvih revizija. Pri pozivanju na uplate i pri naplati iznosa nadoknade na dnevnoj osnovi, središnje druge ugovorne strane trebale bi dodatno razmotriti mogući učinak svojih naplata i plaćanja iznosa nadoknade na dnevnoj osnovi za likvidnosnu poziciju svojih sudionika. (42