U skladu s BRRD-om, financijske instrumente prihvatljive za interni MREL u pravilu mora držati sanacijski subjekt, što je uglavnom matično društvo. Svrha je tog pravila osigurati da kapacitet pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije društva kćeri osigurava njegovo matično društvo, tj. sanacijski subjekt. To matično društvo instrumente prihvatljive za interni MREL može držati izravno ili neizravno preko drugih subjekata u istoj sanacijskoj grupi (vidjeti sliku u nastavku). Mogućnost da matično društvo neizravno upiše instrumente preko posredničkih subjekata opravdana je činjenicom da obveza usklađenja s internim MREL-om ne bi trebala nepotrebno izmijeniti postojeće kanale financiranja bankarskih grupa ako je financiranje za stjecanje takvih instrumenata strukturirano oko lanaca vlasništva i raspodijeljeno društvima kćerima u cijeloj grupi preko posredničkih subjekata, a ne izravno preko krajnjih matičnih društava (sanacijskih subjekata).

U skladu s međunarodnim standardima, pravo Unije priznaje i strategiju sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja i strategiju sanacije s višestrukim točkama pristupanja. U okviru strategije sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja sanira se samo jedan subjekt grupe, obično matično društvo („sanacijski subjekt”), dok drugi subjekti grupe, obično operativna društva kćeri, ne podliježu mjerama sanacije. Umjesto toga, gubici tih društava kćeri prenose se na sanacijski subjekt, a kapital se prenosi na društvo kćer. Na taj način društva kćeri mogu neometano poslovati čak i nakon što postanu neodrživa. Svaki sanacijski subjekt osniva „sanacijsku grupu” zajedno s društvima kćerima koja mu pripadaju i koja sama po sebi nisu sanacijski subjekti. U okviru strategije sanacije s višestrukim točkama pristupanja može se sanirati više subjekata bankarske grupe. To znači da u bankarskoj grupi može biti više sanacijskih subjekata, a time i više sanacijskih grupa. Temeljno načelo strategije sanacije s višestrukim točkama pristupanja jest omogućiti izvedivu i vjerojatnu sanaciju sanacijske grupe, a da se pritom ne ugrozi mogućnost sanacije drugih sanacijskih subjekata i grupa u istoj konsolidiranoj bankarskoj grupi.

Prvo, potrebno je izravno u CRR uključiti poseban bonitetni tretman koji se odnosi na neizravni upis instrumenata prihvatljivih za interni MREL (lančani pristup). Predloženim izmjenama CRR-a riješile bi se utvrđene neusklađenosti između CRR-a i BRRD-a, koje su navedene u dopisu EBA-e Europskoj komisiji od 25. siječnja 2021. Točnije, sustav odbitaka, koji je EBA razvila u kontekstu nacrta regulatornih tehničkih standarda u skladu s BRRD-om, izravno bi se uključio u CRR. Time bi se osiguralo pravilno funkcioniranje neizravnog upisa internog MREL-a unutar sanacijskih grupa s nekoliko razina vlasništva, u skladu s političkim dogovorom postignutim tijekom pregovora o Direktivi (EU) 2019/879. Osim toga, revizijama bi se osiguralo da tretman ulaganja u instrumente prihvatljive za interni MREL ostane usklađen i u okviru za sanaciju i bonitetnom okviru, čime bi se omogućila operacionalizacija metodologije odbitaka koju je razvila EBA i istodobno izbjeglo uvođenje nepotrebne složenosti u tretman tih izloženosti.

Drugo, potrebno je pojasniti odredbe CRR-a o usporedbi zbroja stvarnih zahtjeva za TLAC svih sanacijskih grupa unutar grupe GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja s teoretskim zahtjevom za strategiju sanacije s jedinstvenom točkom pristupanja te grupe GSV institucije. Predložene promjene potrebne su kako bi se pojasnilo u kojoj mjeri sanacijska tijela mogu riješiti moguće nedosljednosti između zahtjeva koji se odnose na sanaciju s jedinstvenom točkom pristupanja i onih koji se odnose na sanaciju s višestrukim točkama pristupanja. To bi se postiglo usklađivanjem CRR-a s tretmanom predviđenim BRRD-om i standardom TLAC.

Treće, potrebno je izmijeniti formulu za izračun viška TLAC-a/MREL-a društva kćeri u kontekstu općeg sustava odbitaka koji se primjenjuje na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja kako bi se osiguralo da se tom formulom uzimaju u obzir zahtjevi za TLAC/MREL za društvo kćer koji jesu i koji nisu zasnovani na riziku, u skladu sa standardom TLAC. Time bi se izbjegla prekomjerna procjena viška TLAC-a/MREL-a određenog društva kćeri.

Četvrto, trebalo bi pojasniti neke odredbe CRR-a koje se primjenjuju na GSV institucije sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja kako bi se omogućilo razmatranje društava kćeri s poslovnim nastanom izvan Unije. Time bi se CRR uskladio s odgovarajućim međunarodno dogovorenim načelom TLAC, koje se primjenjuje na društva kćeri s poslovnim nastanom u svim jurisdikcijama FSB-a.

Peto, potrebna su neka konkretna pojašnjenja u kontekstu zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze za institucije koje su značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a („interni TLAC”) kako bi se osiguralo da dužnički instrumenti koje izdaju te institucije ispunjavaju sve kriterije prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza. Razlog za tu promjenu je taj što se trenutačno kriteriji prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza temelje na pretpostavci da te instrumente izdaje sanacijski subjekt, a ne društva kćeri na koja se primjenjuje interni TLAC. Ta bi se razlika uklonila objašnjenjem da se isti uvjeti prihvatljivosti koji se primjenjuju na sanacijske subjekte primjenjuju mutatis mutandis i na nesanacijske subjekte. To bi pak tim institucijama omogućilo da ispune svoj interni zahtjev za TLAC, među ostalim prihvatljivim obvezama, kako su suzakonodavci prvotno namjeravali.

Te predložene izmjene CRR-a mogu biti iznimno važne za mogućnost sanacije institucije. S obzirom na to da se odgovarajuće odredbe već primjenjuju u Uniji, predložene bi izmjene trebale biti pravodobne. Potreba za ubrzanim donošenjem još je veća zbog činjenice da je bankarskim grupama potrebna jasnoća u pogledu lančanog mehanizma kako bi mogle donijeti odluku o najboljem prijedlogu svojeg kapaciteta internog MREL-a s obzirom na to da je opći rok za usklađivanje s MREL-om 1. siječnja 2024., pri čemu obvezujuće prijelazne ciljeve treba ostvariti do 1. siječnja 2022..

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

Prijedlogom se uvode izmjene u postojeće zakonodavne akte. Te su izmjene u potpunosti u skladu s postojećim odredbama politike u području bonitetnih zahtjeva i zahtjeva za sanaciju za institucije. Cilj je Unijina okvira za sanaciju osigurati da se pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija banaka provode privatnim sredstvima kad se njihov financijski položaj pogorša i kad se zbog toga pokrene postupak njihove sanacije. Prijedlog će poboljšati primjenu postojećih pravila Unije o mogućnosti sanacije bankarskih grupa jer se olakšava neizravni upis internog MREL-a unutar sanacijskih grupa, bolje se usklađuje regulatorni tretman bankarskih grupa sa strategijom sanacije s višestrukim točkama pristupanja sa standardom TLAC i određuju neki kriteriji prihvatljivosti za usklađenost s internim zahtjevom TLAC. Taj je ishod u skladu s općim ciljevima Unijina okvira za sanaciju banaka, a to je zaštita financijske stabilnosti i smanjenje sudjelovanja poreznih obveznika u sanaciji banaka, čime će se pridonijeti ostvarenju tih ciljeva.

•Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

Predložena uredba ključna je za odgovarajuću primjenu šireg preispitivanja financijskih propisa Unije koje je predloženo 2016. i doneseno 2019. (Paket mjera za smanjenje rizika), s ciljem smanjenja rizika u financijskom sektoru uz istodobno promicanje održivog financiranja gospodarske aktivnosti. Prijedlog je stoga u potpunosti u skladu s temeljnim ciljevima EU-a u pogledu promicanja financijske stabilnosti, smanjenja sudjelovanja poreznih obveznika sanaciji banaka i doprinosa održivom financiranju gospodarstva.

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

•Pravna osnova

Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), na istoj pravnoj osnovi kao i zakonodavni akti koji se mijenjaju.

•Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)

Ciljevi koji se žele ostvariti predloženom uredbom usmjereni su na dopune i izmjene postojećih propisa EU-a (CRR i BRRD) i stoga se mogu najbolje ostvariti na razini EU-a, a ne različitim nacionalnim inicijativama. Kapacitet država članica za donošenje nacionalnih mjera ograničen je jer su ta pitanja već uređena CRR-om i BRRD-om i izmjene na nacionalnoj razini bile bi u suprotnosti s pravom Unije na snazi. Predloženim izmjenama dodatno se promiče jedinstvena primjena bonitetnih zahtjeva i konvergencija nadzornih praksi i osiguravaju jednaki uvjeti na unutarnjem tržištu bankarskih usluga. Navedene ciljeve države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti same. Kada bi Unija prestala uređivati te aspekte, na unutarnje tržište za bankarske usluge počela bi se primjenjivati razna pravila, što bi dovelo do fragmentacije i narušilo bi nedavno donesena jedinstvena pravila u ovom području.

•Proporcionalnost

Ovo djelovanje Unije potrebno je kako bi se ostvario cilj poboljšanja primjene postojećih pravila Unije o mogućnostima sanacije bankarskih grupa. Predložene izmjene ne nadilaze odabrane odredbe bonitetnog okvira Unije za institucije koje su usmjerene isključivo na mjere kojima je cilj osigurati neometano funkcioniranje zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. Osim toga, predložene su izmjene ograničene na pitanja koja se ne mogu riješiti u okviru postojećeg diskrecijskog prava utvrđenog u postojećim pravilima.

•Odabir instrumenta

Predlaže se da se mjere provedu uredbom o izmjenama CRR-a. Predloženim mjerama mijenjaju se postojeća pravila o primjeni zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze utvrđenih u CRR-u. Stoga je uredba prikladan instrument za prijedlog.