Kao odgovor na zahtjev najmanje razvijenih zemalja članica Komisija preporučuje Vijeću Europske unije da utvrdi sljedeće stajalište Unije: najmanje razvijene zemlje članice ne bi trebale biti dužne primjenjivati odredbe Sporazuma o TRIPS-u, osim članaka 3., 4. i 5., u ograničenom vremenskom razdoblju koje nije dulje od deset godina ili do datuma na koji prestanu biti najmanje razvijene zemlje, ovisno o tome koji datum nastupi ranije.

Od stupanja na snagu Sporazuma iz Marakeša 1. siječnja 1995. najmanje razvijene zemlje članice izuzete su od obveza iz TRIPS-a, osim članaka 3., 4. i 5., na razdoblje od deset godina u skladu s člankom 66. stavkom 1. Sporazuma o TRIPS-u. Tim se člankom predviđa i mogućnost dodatnih produljenja tog razdoblja na temelju uredno obrazloženog zahtjeva najmanje razvijene zemlje članice. Nakon posebnih zahtjeva najmanje razvijenih zemalja članica to je izuzeće 2005. i 2013. već dva puta produljeno, drugi put do 1. srpnja 2021.

Vijeće za TRIPS treba na svojoj službenoj sjednici 8. i 9. lipnja 2021. donijeti odluku u pogledu zahtjeva za produljenje prijelaznog razdoblja u skladu s člankom 66. stavkom 1. TRIPS-a za najmanje razvijene zemlje članice do 1. srpnja 2021. („predviđeni akt”).

Važno je i nastojati osigurati da sve promjene zakona, propisa i prakse najmanje razvijenih zemalja članica izvršene tijekom dodatnog prijelaznog razdoblja ne rezultiraju manjim stupnjem usklađenosti s odredbama Sporazuma o TRIPS-u. Taj bi zahtjev potaknuo najmanje razvijene zemlje članice da postupno provedu određene odredbe Sporazuma o TRIPS-u i spriječe snižavanje razine zaštite i ostvarivanja prava intelektualnog vlasništva. Nastojanja najmanje razvijenih zemalja članica da provedu određene odredbe Sporazuma o TRIPS-u uzela bi se u obzir pri odlučivanju o korisnicima tehničke i financijske suradnje predviđene člankom 67. Sporazuma o TRIPS-u kako bi se olakšala provedba Sporazuma o TRIPS-u uz usredotočenost na ona područja koja su od neposredne koristi.

Čini se da drugi dio zahtjeva najmanje razvijenih zemalja članica, tj. zahtjev za dodatno razdoblje od 12 godina izuzeća od datuma na koji najmanje razvijena zemlja članica prijeđe iz kategorije najmanje razvijenih zemalja, nadilazi područje primjene članka 66. stavka 1. Sporazuma o TRIPS-u jer se taj članak odnosi samo na produljenje prijelaznog razdoblja za provedbu određenih odredbi Sporazuma o TRIPS-u u najmanje razvijenim zemljama članicama. Čini se da zahtjev podrazumijeva izuzeće od relevantnih odredbi Sporazuma o TRIPS-u, o čemu ne može odlučivati Vijeće za TRIPS. Stoga se zahtjev za odobrenje izuzeća za zemlje koje nisu najmanje razvijene kao dio odluke Vijeća za TRIPS u skladu s člankom 66. stavkom 1. Sporazuma o TRIPS-u ne može podržati.

Treba napomenuti i da je zahtjev za dodatno razdoblje od 12 godina izuzeća od datuma na koji najmanje razvijena zemlja članica prijeđe iz kategorije najmanje razvijenih zemalja uključen u komunikaciju o nesmetanom prijelazu u korist zemalja koje prelaze iz kategorije najmanje razvijenih zemalja, koji je misija Čada 17. studenoga 2020. podnijela u ime skupine najmanje razvijenih zemalja Glavnom vijeću i o njemu se raspravlja u Glavnom vijeću.

Inicijativa je u potpunosti u skladu s politikama EU-a. Prethodno su donesene slične odluke. Europska unija podržala je produljenje prijelaznog razdoblja, o kojem su se članice WTO-a usuglasile 11. lipnja 2013., u kojem najmanje razvijene zemlje članice trebaju primjenjivati Sporazum o TRIPS-u, osim članaka 3., 4. i 5., do 1. srpnja 2021.

Najmanje razvijenim zemljama članicama odobreno je posebno izuzeće u pogledu provedbe odredbi o farmaceutskim proizvodima iz Sporazuma o TRIPS-u. To je izuzeće prvotno trebalo isteći 1. siječnja 2016. na temelju Deklaracije iz Dohe o Sporazumu o TRIPS-u i javnom zdravlju, donesene 14. studenoga 2001. Bangladeš je 2015. u ime skupine najmanje razvijenih zemalja zatražio izuzeće od obveza iz Sporazuma o TRIPS-u u odnosu na farmaceutske proizvode za najmanje razvijene zemlje članice sve dok budu najmanje razvijene zemlje. EU je podržao taj zahtjev skupine najmanje razvijenih zemalja s obzirom na Deklaraciju iz Dohe o Sporazumu o TRIPS-u i javnom zdravlju i odluku Glavnog vijeća WTO-a od 30. kolovoza 2003. o provedbi stavka 6. Deklaracije iz Dohe. Naposljetku je izuzeće produljeno do 1. siječnja 2033. ili do onog datuma kad najmanje razvijena zemlja članica prestane biti najmanje razvijena zemlja, ovisno o tome koji datum nastupi ranije.

Stajalište EU-a o predviđenom aktu u potpunosti je u skladu sa stajalištem EU-a u pogledu provedbe odredbi o farmaceutskim proizvodima iz Sporazuma o TRIPS-u.

4.Postupovna pravna osnova

4.1.Načela

Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.

Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”.

4.2.Primjena na ovaj predmet

Vijeće za TRIPS tijelo je koje je osnovano Sporazumom iz Marakeša i njegovim Prilogom 1.C o Sporazumu o TRIPS-u.

Akt koji treba donijeti Vijeće za TRIPS akt je koji proizvodi pravne učinke. Prema međunarodnom pravu predviđeni akt bit će obvezujući u skladu s člankom 66. stavkom 1. Sporazuma o TRIPS-u.

Predviđenim aktom ne dopunjuje se i ne mijenja institucionalni okvir sporazuma.

Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.

4.3.Materijalna pravna osnova

4.3.1.Načela

Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od tih dvaju ciljeva ili elemenata glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti samo na jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.

4.3.2.Primjena na ovaj predmet

Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zajedničku trgovinsku politiku. Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 207. stavak 4. UFEU-a.