Državnom sudbenom vijeću i Državnoodvjetničkom vijeću privremeno su dodijeljeni dodatni ljudski resursi, no to i dalje nije dostatno. Kako je utvrđeno u Izvješću o vladavini prava za 2020., Državno sudbeno vijeće i Državnoodvjetničko vijeće imaju znatne ovlasti , no vrlo ograničene administrativne kapacitete i u tom pogledu nije došlo do znatnijeg poboljšanja. Iako su oba vijeća 2020. službeno dobila više financijskih sredstava (Državno sudbeno vijeće dobilo je 25 % više, a Državnoodvjetničko vijeće 40 % više sredstava u odnosu na 2019.), zbog ograničenja povezanih s pandemijom bolesti COVID-19 odgođena je upotreba tih sredstava u svrhu zapošljavanja. Zasad su im tek privremeno dodijeljeni dodatni ljudski resursi za provjeru imovinskih kartica sudaca i državnih odvjetnika.

Upotreba alata za elektroničku komunikaciju u sudovima postupno se povećava. Prema Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2021. informacijske i komunikacijske tehnologije (IKT) za vođenje predmeta i elektroničku komunikaciju između sudova i stranaka ubrajaju se među najslabije razvijene u EU-u. Kad je riječ o upotrebi IKT-a u vođenju predmeta, u tijeku je uvođenje sustava eSpis u posljednje preostale sudove, a početak njegove primjene očekuje se do kraja 2021. Kad je riječ o alatima za elektroničku komunikaciju, sustav e-Komunikacija, koji omogućuje elektroničku razmjenu dokumenata sa sudovima, uveden je na trgovačkim, županijskim i općinskim sudovima te na Visokom trgovačkom sudu i Vrhovnom sudu (samo za građanske predmete). Korisnici tog sustava zasad su prvenstveno odvjetnici, javni bilježnici, sudski vještaci, procjenitelji, tumači i stečajni upravitelji. Njegova se upotreba povećala 2020. nakon što je zakonom propisana obveza elektroničke komunikacije za pravne osobe (građani se i dalje mogu odlučiti za komunikaciju u papirnatom obliku). Međutim, i dalje ima prostora za napredak, osobito u kaznenim predmetima: premda su ispunjeni tehnički preduvjeti za elektroničku komunikaciju između državnih odvjetnika i sudova, bit će potrebno donijeti izmjene i dopune Zakona o kaznenom postupku, koje su predviđene za 2022. Elektronička komunikacija između državnih odvjetnika i policije uvedena je probno. Policija sudovima šalje optužne prijedloge u prekršajnim predmetima, no sudovi će moći uspostaviti elektroničku komunikaciju s policijom tek nakon izmjene zakonodavstva. Objavljivanje prvostupanjskih i drugostupanjskih sudskih presuda i dalje je vrlo ograničeno. Do 2023. predviđa se nadogradnja sustava eSpis posebnim modulom za anonimizaciju, čime će se omogućiti objavljivanje presuda na javno dostupnom portalu koji će se moći pretraživati.

Tekući postupak imenovanja novog predsjednika Vrhovnog suda prouzročio je kontroverze, a Ustavni sud naglasio je važnost suradnje među državnim tijelima. Četverogodišnji mandat prethodnog predsjednika Vrhovnog suda istekao je 15. srpnja 2021. Postupak imenovanja novog predsjednika doveo je do žestokih rasprava među najvišim predstavnicima državnih tijela, što je uključivalo i česte negativne izjave o sucima Vrhovnog suda i drugih sudova. Prema Ustavu predsjednika Vrhovnog suda imenuje Sabor na prijedlog predsjednika države. Svoja mišljenja o kandidatima daju Opća sjednica Vrhovnog suda i nadležni odbor Sabora. Kao što je pojasnio Ustavni sud, ta mišljenja, koja se moraju dati za sve kandidate, nisu obvezujuća za predsjednika države. U skladu s izmjenama i dopunama donesenima 2018., u veljači 2021. Državno sudbeno vijeće poslalo je Uredu predsjednika države prijave triju kandidata (uključujući tadašnjeg predsjednika Vrhovnog suda). Predsjednik države Saboru je predložio kandidatkinju koja se nije prijavila na javni poziv za slobodno radno mjesto tvrdeći da su izmjene i dopune Zakona o sudovima iz 2018. kojima se propisuje postupak izbora predsjednika Vrhovnog suda „neustavne”. Nakon toga je Ustavni sud utvrdio da su izmjene i dopune iz 2018. u skladu s Ustavom. Sud je pojasnio da predsjednik države može odabrati isključivo jednog od kandidata koji su se prijavili na javni poziv za slobodno radno mjesto, ali može odlučiti i da neće predložiti nijednog prijavljenog kandidata i o tome mora obavijestiti Sabor. Kandidat koji nije odabran može zatražiti da Ustavni sud preispita odluku Sabora. Sud je naglasio i da su državna tijela prema Ustavu dužna surađivati u pronalaženju zajedničkih rješenja koja su u skladu s vladavinom prava kako bi se izbjegle destabilizirajuće situacije koje bi mogle otežati rad Vrhovnog suda. Nakon odluke Ustavnog suda predsjednik države zatražio je da se ponovno objavi javni poziv za slobodno radno mjesto. Nakon novog poziva predsjednik države Saboru je u lipnju 2021. predložio jednog od pet kandidata koji su se prijavili (nije se prijavio ni jedan trenutačni sudac Vrhovnog suda), ali sabor nije imenovao tog kandidata. Državno sudbeno vijeće objavilo je 7. srpnja 2021. treći javni poziv. Budući da novi predsjednik Vrhovnog suda nije izabran prije isteka mandata prethodnog predsjednika, tu će ulogu možda i na dulje vrijeme preuzeti zamjenik predsjednika Vrhovnog suda. S obzirom na to da bi kandidat za predsjednika Vrhovnog suda istodobno mogao biti imenovan novim sucem (ako ta osoba već nije sudac tog suda), valja napomenuti da bi prema preporukama Vijeća Europe o postupku izbora sudaca, kad ustavne ili druge pravne odredbe propisuju da odluke donosi čelnik države, vlada ili zakonodavna vlast, trebalo ovlastiti neovisno i stručno tijelo čiji su članovi znatnim dijelom iz redova sudstva (u ovom slučaju Opća sjednica Vrhovnog suda) za izdavanje mišljenja prema kojem u praksi postupa nadležno tijelo za imenovanja.

II.Okvir za borbu protiv korupcije

Ministarstvo pravosuđa i uprave središnje je tijelo za sprječavanje korupcije s posebnim odjelom za koordinaciju provedbe strategija za borbu protiv korupcije i povezanih akcijskih planova. Uz to djeluje i kao središnje tijelo za razmjenu podataka o suzbijanju korupcije. Savjet za sprječavanje korupcije, kao savjetodavno tijelo Vlade sastavljeno od predstavnika javnih institucija i nevladinih organizacija, i Nacionalno vijeće za praćenje provedbe Strategije suzbijanja korupcije dvaput godišnje Saboru podnose izvješće o svojem radu. Ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (USKOK) specijalizirani je ured državnog odvjetništva za kaznena djela korupcije, a Policijski nacionalni ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (PNUSKOK) specijalizirani je policijski odjel za sprječavanje, otkrivanje i istraživanje složenih kaznenih djela povezanih s korupcijom. Novi Visoki kazneni sud počeo je s radom 2021. kao drugostupanjski sud u predmetima povezanima s korupcijom za koje progon provodi USKOK. Ured pučke pravobraniteljice osmišljava način obavljanja svoje nove zadaće postupanja po prijavama zviždača.

Među stručnjacima i poslovnim rukovoditeljima i dalje se smatra da je u javnom sektora visoka razina korupcije. Prema indeksu percepcije korupcije za 2020., koji je objavio Transparency International, Hrvatska ima 47 od 100 bodova te se nalazi na 18. mjestu u Europskoj uniji i 63. u svijetu. Ta se percepcija pogoršala u proteklih pet godina.

Iako je prethodna strategija istekla, nova strategija sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine još je u fazi javnog savjetovanja. Odluka o pokretanju postupka izrade nacrta nove strategije donesena je 19. studenoga 2020. Nacrt prijedloga strategije prošao je interno savjetovanje i sada je objavljen radi javnog savjetovanja. Novu strategiju dopunit će trogodišnji planovi provedbe. Predviđa se da će prvi obuhvatiti razdoblje od 2022. do 2024., no izrada nacrta počet će tek kad strategija bude donesena. Prema nadležnim tijelima, sveobuhvatnom Strategijom sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine nastojat će se riješiti širok raspon otvorenih pitanja tako što će se utvrditi konkretna područja korupcije u kojima je potrebno pojačati djelovanje, kao što je istaknuto i u međunarodnim preporukama. U strategiji će u prvom planu ponovno biti prevencija, jačanje institucionalnog i pravnog okvira za borbu protiv korupcije, informiranje javnosti o štetnosti korupcije, povećanje transparentnosti rada javnih tijela te unaprjeđenje sustava integriteta u brojnim prioritetnim područjima.

Institucionalni okvir za borbu protiv korupcije reorganiziran je radi povećanja učinkovitosti. Ministarstvo pravosuđa i Ministarstvo uprave spojeni su 22. srpnja 2020. u Ministarstvo pravosuđa i uprave. Tom novom strukturom namjerava se unaprijediti rad Sektora za suzbijanje korupcije, koji sad ima dvije nove organizacijske jedinice. Nadalje, u Savjetu za sprječavanje korupcije sad su i predstavnici Državnog izbornog povjerenstva, pučke pravobraniteljice i Središnjeg državnog ureda za razvoj digitalnog društva. Ljudski resursi i financijska sredstva nedavno su malo povećani, no Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa još uvijek ima ograničen broj članova osoblja.

Zakonodavni okvir za borbu protiv korupcije tek treba reformirati. Ukidanje političkog imuniteta članovima Vlade najavljeno je u Programu Vlade Republike Hrvatske za razdoblje 2020.–2024., ali zasad vrijede pravila iz članka 34. Zakona o Vladi Republike Hrvatske, kojim se predviđa imunitet za sva kaznena djela za koja je zapriječena kazna zatvora do pet godina. Sankcije za podmićivanje predviđene su Kaznenim zakonom uz kazne zatvora do deset godina, a iste se odredbe primjenjuju i na strane dužnosnike. U trenutačnom nacrtu prijedloga Strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine, koji je u fazi javnog savjetovanja, predviđena je posebna mjera za unaprjeđenje okvira za borbu protiv podmićivanja u međunarodnim poslovnim transakcijama. S obzirom na to, u nacrtu strategije predlaže se jačanje zakonodavnog okvira za imunitet članova Vlade tako da se isključi imunitet za kaznena djela korupcije, kao što je preporučio i GRECO.

Nastavljaju se kazneni progon i istraga u predmetima korupcije na visokoj razini, ali se zbog dugotrajnih postupaka osude često dugo čekaju. Nastavljeno je pozitivno kretanje istraga i kaznenih progona, među ostalim i na lokalnoj razini. Državno odvjetništvo Republike Hrvatske podiglo je tijekom 2020. optužnice protiv 84 osobe (109 u 2019.). U istom su razdoblju sudovi donijeli presude u vezi s 92 osobe, od kojih je 78 bilo osuđeno (85 %). Kad je riječ o kaznama za kaznena djela korupcije, 31 osoba osuđena je na kaznu zatvora (za 12 osoba kazna zavora zamijenjena je radom za opće dobro), a za njih 47 izrečene su uvjetne osude. U 2020. produljile su se istrage koje su vodili državni odvjetnici Ureda za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (USKOK) (zbog složenosti predmeta i pandemije bolesti COVID-19). U svega oko 28 % USKOK-ovih predmeta istraga je završila u roku od šest mjeseci (90 % u 2019.). U oko 35 % predmeta trajala je do godinu dana, dok je u preostalih 35 % predmeta trajala do 18 i više mjeseci. Kad dođu pred sud, u nekoliko predmeta povezanih s korupcijom na visokoj razini može se očekivati dugotrajan postupak koji usporava odluke suda. Još nisu poduzeti jasni koraci za smanjenje neučinkovitosti pravosudnog sustava koje su istaknute u Izvješću o vladavini prava za 2020. Kako bi se riješio taj problem, u nacrtu strategije postavljen je cilj unaprjeđenja pravnog okvira za progon kaznenih djela korupcije u svrhu ubrzanja postupka. Kad je riječ o dostupnim resursima, USKOK je izvijestio o poteškoćama u zapošljavanju novih državnih odvjetnika zbog toga što kandidati ne ispunjavaju uvjete potrebnog iskustva. I USKOK i Policijski nacionalni ured za suzbijanje korupcije i organiziranog kriminaliteta (PNUSKOK) izvijestili su da dobro surađuju u istragama i progonu kaznenih djela korupcije. Nacionalna tijela izvijestila su da se dostupna sredstva smatraju dostatnima i da je specijalizirano osposobljavanje za borbu protiv korupcije dostupno putem interneta. Utvrđeni su nedostaci u pogledu dostupnosti opreme za provođenje složenih istražnih aktivnosti. Prema nacrtu strategije PNUSKOK će imati koristi od digitalizacije i obnove na nacionalnoj i lokalnoj razini.

Od Izvješća o vladavini prava za 2020. postignut je ograničen napredak u jačanju pravnog okvira za sprječavanje sukoba interesa. U Izvješću o vladavini prava za 2020. utvrđeno je da treba unaprijediti provedbu pravnog okvira za sprječavanje sukoba interesa kako bi se osiguralo da Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa ima dovoljne ovlasti za izricanje odvraćajućih sankcija i ispunjavanje svoje temeljne preventivne uloge. Iako se pravni okvir za sprječavanje sukoba interesa nije promijenio, u Nacrtu prijedloga strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine obvezuje se na njegovo unaprjeđenje i navode se neke pojedinosti o tome što bi to podrazumijevalo. O odlukama Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa doneseno je više presuda upravnih sudova i Ustavnog suda. Primjerice, kad je riječ o ovlastima Povjerenstva iz članka 5. Zakona o sprječavanju sukoba interesa, Visoki upravni sud potvrdio je 12. rujna 2019. praksu Povjerenstva i sankcije koje je izreklo. Visoki upravni sud donio je 10. prosinca 2020. presudu o žalbi te je, pozivajući se na odredbe iz članka 5. Zakona o sprječavanju sukoba interesa, presudio da Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa nema ovlasti za izricanje sankcija samo za povrede načela ponašanja javnih dužnosnika . Konkretno je riječ o tumačenju članka 5. i mogućnosti da Povjerenstvo izriče sankcije javnim dužnosnicima samo na temelju te odredbe . Ta je presuda važna jer se odnosi na ovlasti za izricanje sankcija koje ima Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa . Skupina država protiv korupcije pri Vijeću Europe (GRECO) ispitala je ovlasti Povjerenstva za odlučivanje o sukobu interesa i istaknula da ono može samo utvrditi je li došlo do povrede, ali ne i izricati sankcije kad je riječ o člancima 2. i 5. tog zakona . S obzirom na to GRECO je preporučio da se preispitaju dostupne sankcije za povrede Zakona o sprječavanju sukoba interesa kako bi se osigurale odgovarajuće posljedice za sve povrede. Nakon presude Visokog upravnog suda civilno društvo izrazilo je zabrinutost zbog mogućeg smanjenja ovlasti Povjerenstva za izricanje sankcija . Povjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa izrazilo je zabrinutost zbog nedosljednosti sudske prakse te je Državnom odvjetništvu predložilo da Vrhovnom sudu podnese zahtjev za izvanredno preispitivanje zakonitosti presude Visokog upravnog suda s ciljem njezina poništenja, što je 14. svibnja odbijeno. Visoki upravni sud donio je 27. svibnja 2021. dodatnu presudu u vezi s člankom 5. Zakona, kojom se potvrđuje presuda Upravnog suda donesena 19. prosinca 2020.

Etička pravila za članove Vlade i saborske zastupnike nisu donesena, a „rotirajuća vrata” samo su djelomično uređena, kako je navedeno u Izvješću o vladavini prava za 2020. GRECO je primijetio da ne postoji etički kodeks za članove Vlade ni saborske zastupnike te da su poduzeti određeni koraci kako bi se postupilo prema odgovarajućim preporukama. Pravila o rotirajućim vratima nisu ojačana te su i dalje uskog opsega. Rok iz odredbe kojom se državnim službenicima zabranjuje da prihvate posao u privatnom sektoru 12 mjeseci nakon prestanka obnašanja dužnosti GRECO smatra prekratkim te je preporučio da se Povjerenstvu za odlučivanje o sukobu interesa dodijeli posrednička uloga u tom području.

Etički kodeks za državne službenike primjenjuje se na državnoj razini, no na lokalnoj i regionalnoj razini uglavnom nema etičkih kodeksa. Etički kodeks za državne službenike na državnoj razini postoji od 2011. Međutim, na lokalnoj razini etički kodeksi za državne službenike postoje samo ako su ih donijele jedinice lokalne ili područne (regionalne) samouprave. Prema nacrtu prijedloga strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine, na razini lokalne ili područne (regionalne) samouprave na snazi su 142 etička kodeksa. Strategijom se predviđa povećanje njihova broja na 576 do 2030.

Od Izvješća o vladavini prava za 2020. postignut je određen napredak u području aktivnosti lobiranja za koje tek treba uvesti sveobuhvatno zakonodavstvo. Programom vlade za razdoblje 2020. – 2024. i nacrtom prijedloga strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine predviđa se donošenje sveobuhvatnih propisa. U tu je svrhu Ministarstvo pravosuđa osnovalo radnu skupinu . GRECO je također istaknuo potrebu da se reguliraju aktivnosti lobiranja jer njegove preporuke u tom području još nisu provedene .

Podnesen je velik broj žalbi u postupcima javne nabave, u kojima i dalje postoji velik rizik od korupcije. U nacrt prijedloga strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine navodi se da je javna nabava osjetljivo područje koje je izloženo riziku od korupcije. Državna komisija za kontrolu postupaka javne nabave neovisno je tijelo koje donosi odluke, nadležno za preispitivanje žalbi o javnim nabavama. S godinama joj se povećalo radno opterećenje: pri Državnoj komisiji za kontrolu postupaka javne nabave bio je 2020. u tijeku žalbeni postupak za 66 % javnih nabava. Važna uloga Državne komisije za kontrolu postupaka javne nabave prepoznata je i u nacrtu strategije sprječavanja korupcije, u kojem se predviđa daljnje jačanje pravnog okvira kojim je Državna komisija uređena. Važno je da se u reformi Državne komisije očuva njezina neovisnost, posebno u pogledu imenovanja i discipline njezinih članova, u skladu s pravom EU-a i uzimajući u obzir preporuke Vijeća Europe. Prema nacrtu prijedloga strategije sprječavanja korupcije za razdoblje od 2021. do 2030. godine zakonodavni okvir za javnu nabavu unaprijedit će se i jačanjem mehanizma nadzora i transparentnosti postupaka.

Ured pučke pravobraniteljice počeo je primati vanjske prijave zviždača. Nakon što je donesen Zakon o zaštiti prijavitelja nepravilnosti, Ured pučke pravobraniteljice od 2019. može primati prijave o mogućim povredama dužnosti ili prijestupima. Prema informacijama Ureda pučke pravobraniteljice 2020. je obrađeno 45 pritužbi. U istom je razdoblju na temelju prijava zviždača otkriveno nekoliko istaknutih slučajeva korupcije.

Kako bi se smanjio rizik od korupcije u području javne nabave za vrijeme pandemije bolesti COVID-19, provedena su nova posebna osposobljavanja za službenike . Kad je riječ o kaznenom progonu, zbog pandemije je odgođeno samo nekoliko aktivnosti Državnog odvjetništva Republike Hrvatske, a tijela za izvršavanje zakonodavstva radila su u dvije smjene kako bi smanjila rizik od kontakata. Uz to Ministarstvo gospodarstva i održivog razvoja izdalo je posebne preporuke za jačanje sustava javne nabave u okolnostima pandemije .

III.Medijski pluralizam i sloboda medija

Sloboda izražavanja i informiranja zaštićene su Ustavom, a medijski pluralizam jamči se različitim zakonima, prije svega Zakonom o elektroničkim medijima i Zakonom o medijima. Njima je uspostavljena Agencija za elektroničke medije (AEM), neovisno regulatorno tijelo za medije, i jamči se javna dostupnost informacija o vlasništvu nad medijima. U načelu je uspostavljen okvir za pristup informacijama i javnim dokumentima. U tijeku je donošenje izmjena Zakona o elektroničkim medijima kojima će se revidirana Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama prenijeti u nacionalno pravo . Osim toga, Vlada namjerava ažurirati Zakon o medijima, drugi stup hrvatskog zakonodavnog okvira za rad medija, a izrada prijedloga očekuje se do kraja 2021.

Predviđeni su novi zahtjevi za kvalifikacije mogućih članova upravljačkog tijela Agencije za elektroničke medije. Agenciji je na čelu ravnatelj, koji je ujedno i predsjednik njezina upravljačkog tijela, Vijeća za elektroničke medije. Financijska neovisnost Agencije zajamčena je time što je povezana s prihodom koji ostvaruju pružatelji usluga elektroničkih medija. Članove Vijeća imenuje Sabor običnom većinom na prijedlog Vlade na temelju javnog poziva za predlaganje kandidata. Mogućnost da članovi Vijeća budu imenovani na više petogodišnjih mandata te presudan utjecaj saborske većine na imenovanje članova tog tijela predmet su kritike jer mogu dovesti u pitanje političku neovisnost tog regulatornog tijela. Prijedlogom Zakona o elektroničkim medijima Vlada namjerava uvesti dodatne zahtjeve u pogledu obrazovanja, vještina i stručnog iskustva potencijalnih članova Vijeća.

Ne postoji neovisno, samoregulatorno vijeće za medije koje bi zastupalo i sektor tiskanih i sektor informativnih medija te izdavače i novinarska društva. Samoregulatorni Kodeks časti Hrvatskog novinarskog društva obuhvaća samo novinare zastupljene u tom društvu i čini se da nije općepriznat dovoljno da bi zaštitio novinare u praksi. Ministarstvo kulture i medija razmatra davanje potpore uspostavi neovisnog, samoregulatornog vijeća za medije u okviru prijedloga novog Zakona o medijima.

Planirana su daljnja poboljšanja okvira za transparentnost informacija o vlasništvu nad medijima. Prema prijedlogu izmijenjenog Zakona o elektroničkim medijima Vlada namjerava dostupne informacije učiniti sveobuhvatnijima tako što će zahtijevati dostavljanje izvatka iz Registra stvarnih vlasnika i registraciju elektroničkih publikacija. Informacije o vlasništvu nad audiovizualnim i digitalnim medijima trenutačno su dostupne na internetskim stranicama Agencije za elektroničke medije. Informacije o tiskanim medijima prikuplja Gospodarska komora i objavljuju se u Narodnim novinama. U izvješću o praćenju medijskog pluralizma za 2021. utvrđen je srednji rizik za pokazatelj transparentnosti vlasništva nad medijima, čime se naglašava da u sadašnjem okviru identitet krajnjeg stvarnog vlasnika može biti prikriven. Dionici smatraju da postoji mogućnost da u upisnik koji vodi Agencija za elektroničke medije nisu upisane sve elektroničke publikacije. U skladu s Izvješćem o praćenju medijskog pluralizma za 2021. u Hrvatskoj vodeće medijske kuće imaju velik tržišni udio u različitim tržišnim segmentima .

Iako su uspostavljena osnovna pravila kojima se uređuje državno oglašavanje, dionici izvješćuju da se takvim oglašavanjem često narušava politička neovisnost medijskih kuća, posebno na lokalnoj razini. Zakonom o elektroničkim medijima propisano je da su tijela državne uprave kao i pravne osobe u pretežitom vlasništvu Republike Hrvatske dužne 15 % godišnjeg iznosa namijenjenog promidžbi svojih usluga ili aktivnosti utrošiti na oglašavanje u regionalnim ili lokalnim televizijskim ili radijskim programima. U Izvješću o praćenju medijskog pluralizma za 2021. zaključeno je da u sadašnjem okviru nakladnici radija često ovise o regionalnoj i lokalnoj politici, dok novinski nakladnici često podržavaju politike i stajališta u skladu s političkim stavovima vlasnika. Konkretno, često se smatra da regionalne i lokalne medijske kuće uvelike ovise o oglašavanju lokalnih tijela, što može dovesti do narušavanja uredničke neovisnosti.