Globalni standardi BCBS-a dobivaju na važnosti zbog sve veće globalizacije i međusobne povezanosti bankarskog sektora. Iako olakšava međunarodnu trgovinu i ulaganja, globalizirani bankarski sektor stvara i složenije financijske rizike. Bez jedinstvenih globalnih standarda banke bi mogle birati i svoje aktivnosti obavljati u jurisdikciji s najblažim regulatornim i nadzornim sustavima. To bi moglo dovesti do regulatorne utrke snižavanjem standarda s ciljem privlačenja banaka, zbog čega bi se povećao rizik od globalne financijske nestabilnosti. Međunarodnom koordinacijom globalnih standarda uvelike se ograničava takva riskantna tržišna utrka te je ona okosnica financijske stabilnosti u globaliziranom svijetu. Globalnim standardima pojednostavnjuje se i rad banaka koje posluju na međunarodnoj razini, među kojima su i brojne banke iz EU-a, jer se njima jamči primjena vrlo sličnih pravila u najvažnijim svjetskim financijskim središtima.

Ovaj je prijedlog potreban i za daljnje jačanje tržišne discipline. To je još jedan važan instrument kako bi ulagatelji mogli pratiti ponašanje institucija. Za to trebaju imati pristup potrebnim informacijama. Zasad je pristup bonitetnim informacijama otežan pa sudionici na tržištu nemaju informacije o bonitetnom stanju institucija koje su im potrebne, što u konačnici umanjuje učinkovitost bonitetnog okvira za institucije i moglo bi dovesti u pitanje otpornost bankarskog sektora, osobito u razdobljima stresa. Zbog toga se prijedlogom nastoji centralizirati objavljivanje bonitetnih informacija kako bi se poboljšao pristup bonitetnim podacima i povećala njihova usporedivost u cijelom sektoru. Centralizacijom objava u jedinstvenoj pristupnoj točki koju je uspostavila EBA nastoji se i smanjiti administrativno opterećenje institucija, posebno malih i jednostavnih.

Posredovanje banaka imat će ključnu ulogu u financiranju prelaska na održivije gospodarstvo. Usto, zbog takvog će se prelaska institucije vjerojatno suočiti s rizicima kojima će trebati pravilno upravljati kako bi se minimiziralo narušavanje financijske stabilnosti. Za to je potrebna i važna bonitetna regulativa. To je potvrđeno u okviru Strategije za financiranje tranzicije prema održivom gospodarstvu te je istaknuta potreba da se u bonitetni okvir EU-a uključi bolja integracija ekoloških, socijalnih i upravljačkih (ESG) rizika jer se sami postojeći pravni zahtjevi smatraju nedovoljnim poticajem institucijama za sustavno i dosljedno upravljanje tim rizicima.

Budući da se predloženim mjerama nastoje dopuniti postojeći propisi Unije, to se može najbolje ostvariti na razini EU-a, a ne različitim nacionalnim inicijativama. Nacionalne mjere kojima se, primjerice, pravila od međunarodne važnosti, kao što je globalni standard Basel III ili bolje upravljanje ESG rizicima, nastoje uvesti u primjenjive propise ne bi bile učinkovite u osiguravanju financijske stabilnosti kao pravila EU-a. Kad je riječ o nadzornim instrumentima i ovlastima te podružnicama iz trećih zemalja, provedbom inicijative samo na nacionalnoj razini mogla bi se smanjiti transparentnost i povećati rizik od arbitraže, što bi pak moglo dovesti do narušavanja tržišnog natjecanja i utjecati na tokove kapitala. Nadalje, donošenje nacionalnih mjera bilo bi zahtjevno u pravnom smislu jer su CRR-om već uređena bankarska pitanja, među ostalim ponderi rizika, izvješćivanje i objavljivanje informacija te drugi zahtjevi iz CRR-a.

Kad je riječ o provedbi okvira Basel III, analiza i makroekonomsko modeliranje izrađeni u procjeni učinka pokazuju da se očekuje da će provedba najpoželjnije opcije, uzevši u obzir sve predložene mjere, dugoročno (do 2030.) dovesti do ponderiranog prosječnog povećanja minimalnih kapitalnih zahtjeva za institucije od 6,4 % do 8,4 %, nakon predviđenog prijelaznog razdoblja. U srednjoročnom razdoblju (do 2025.) očekuje se povećanje od 0,7 % do 2,7 %.

Međutim, izuzećem uvedenim u članku 5., u skladu sa standardima Basel III, institucijama će se omogućiti da nastave primjenjivati CCF od 0 % na posebne ugovorne aranžmane za poduzeća, uključujući MSP-ove, koji nisu klasificirani kao „obveze”. Nadalje, člankom 495.d uvodi se prijelazno razdoblje u kojem je institucijama dopuštena primjena CCF-a od 0 % na bezuvjetno opozive obveze do 31. prosinca 2029. Nakon tog datuma će se povećanje vrijednosti CCF-a postupno uvoditi tijekom sljedeće tri godine, a vrijednost CCF-a će po završetku tog razdoblja dosegnuti 10 %. To će prijelazno razdoblje EBA-i omogućiti da ocijeni bi li CCF od 10 % na te obveze doveo do neželjenih posljedica za određene vrste dužnika koji se oslanjaju na tu obvezu kao izvor fleksibilnog financiranja. Na temelju te ocjene Komisija će odlučiti hoće li Europskom parlamentu i Vijeću podnijeti zakonodavni prijedlog za izmjenu CCF-a, koji bi se trebao primjenjivati na bezuvjetno opozive obveze.

Za izračun kapitalnih zahtjeva za svoje izloženosti kreditnom riziku većina institucija u EU-u primjenjuje standardizirani pristup za kreditni rizik (SA-CR). Osim toga, SA-CR pristup mora biti vjerodostojna alternativa pristupima internih modela i njihov učinkovit zaštitni mehanizam. Utvrđeno je da postojeći SA-CR pristup nije dovoljno osjetljiv na rizik u više područja, što ponekad dovodi do netočnog ili neprimjerenog mjerenja kreditnog rizika (previsokog ili preniskog) pa tako i do netočnog ili neprimjerenog izračuna kapitalnih zahtjeva.

Članak 465. mijenja se kako bi se pri izračunu minimalne donje granice utvrdio poseban prijelazni aranžman za niskorizične izloženosti osigurane hipotekom na stambenim nekretninama. U prijelaznom razdoblju države članice mogu institucijama dopustiti primjenu povlaštenog pondera rizika 10 % na osigurani dio izloženosti do 55 % vrijednosti nekretnine i pondera rizika 45 % na preostali dio izloženosti do 80 % vrijednosti nekretnine ako su ispunjeni određeni uvjeti čiji je cilj osigurati da su te izloženosti niskorizične i da ih je potvrdilo nadležno tijelo. EBA će pratiti primjenu prijelaznog tretmana i pripremiti izvješće o primjerenosti njegove kalibracije. Na temelju tog izvješća Komisija će odlučiti hoće li Europskom parlamentu i Vijeću podnijeti zakonodavni prijedlog o niskorizičnim izloženostima osiguranima hipotekama na stambenim nekretninama.

Kako bi se smanjili ciklički učinci na vrednovanje nekretnina kojima je osiguran kredit i kako bi kapitalni zahtjevi za hipoteke bili stabilniji, konačnim standardima Basel III uvodi se gornja granica za vrijednost nekretnine priznate u bonitetne svrhe po vrijednosti izmjerenoj pri odobravanju kredita, osim ako se izmjenama „nedvosmisleno” povećava vrijednost nekretnine. Istodobno, ti standardi ne obvezuju banke da prate promjenu vrijednosti nekretnine, nego samo zahtijevaju prilagodbe u izvanrednim događajima. Suprotno tome, u skladu s postojećim SA-CR pristupom koji se primjenjuje u EU-u, institucije su dužne redovito pratiti vrijednost nekretnina založenih kao kolateral. Na temelju tog praćenja, institucije su dužne prilagodbom povećati ili smanjiti vrijednost nekretnine (neovisno o njezinoj vrijednosti pri odobravanju kredita). Članak 208. mijenja se kako bi se smanjili ciklički učinci na vrednovanje nekretnina kojima su osigurani krediti i kako bi kapitalni zahtjevi za hipoteke bili stabilniji. Konkretno, zadržava se postojeći zahtjev za često praćenje vrijednosti nekretnina, kojim se omogućuje povećanje vrijednosti nekretnine iznad njezine vrijednosti pri odobravanju kredita (za razliku od standarda Basel III), ali samo do prosječne vrijednosti u posljednje tri godine za poslovne nekretnine i u posljednjih šest godina za stambene nekretnine. Za nekretnine kojima su osigurane pokrivene obveznice, u članku 129. pojašnjeno je da nadležna tijela mogu dopustiti institucijama da upotrebljavaju tržišnu ili hipotekarnu vrijednost, ne ograničavajući povećanje vrijednosti nekretnine do prosjeka u posljednje tri odnosno šest godina. Nadalje, u članku 208. pojašnjeno je da se mora smatrati da izmjene na nekretnini izvršene radi povećanja energetske učinkovitosti zgrade ili stambene jedinice nedvosmisleno povećavaju njezinu vrijednost. Naposljetku, institucijama je dopušteno vrednovanje i ponovno vrednovanje nekretnina naprednim statističkim ili drugim matematičkim metodama, koje su razvijene neovisno o postupku odlučivanja o kreditu, podložno nizu uvjeta koji se temelje na Smjernicama EBA-e o odobravanju i praćenju kredita (EBA/GL/2020/06) i podložno odobrenju nadzornih tijela.

Članak 124. zamjenjuje se kako bi se u stavcima od 1. do 5. utvrdili opći i neki posebni zahtjevi za dodjelu pondera rizika za izloženosti osigurane hipotekama na stambenim odnosno poslovnim nekretninama, uključujući hipotekarne kredite osigurane (stambenim i poslovnim) nekretninama koje donose prihod. U stavcima od 6. do 10. zadržava se postojeća periodična procjena primjerenosti standardnih pondera rizika i postupak njihova povećanja na osnovi diskrecijskoj prava imenovanog tijela.

Kapitalni zahtjevi za kreditni rizik koji se temelje na internim modelima institucija pogodno utječu na osjetljivost na rizik, razumijevanje institucija njihovih rizika te jednake uvjete tržišnog natjecanja među institucijama u Uniji. Međutim, financijska kriza ukazala je na važne nedostatke u IRB pristupima. Nizom studija provedenih na međunarodnoj razini i razini EU-a utvrđene su neprihvatljivo velika odstupanja u kapitalnim zahtjevima među institucijama koje se ne mogu objasniti samo razlikama u rizičnosti portfelja institucija. To otežava usporedivost stopa kapitala i utječe na jednake uvjete tržišnog natjecanja među institucijama. Osim toga, u krizi se pokazalo da su u određenim slučajevima gubici institucija u nekim portfeljima bili znatno veći nego u modelima predviđanja, što je dovelo do nedovoljnih razina kapitala pojedinačnih institucija.

Elementi relevantni za izračun godišnjeg gubitka od operativnog rizika dodatno su određeni u člancima od 318. do 321. U članku 318. definirani su „bruto gubitak” i „neto gubitak”, a članak 319. sadržava relevantne pragove podataka o gubicima od 20 000 EUR i 100 000 EUR. Određeni izvanredni događaji operativnog rizika koji više nisu relevantni za profil rizičnosti institucije mogu se zanemariti ako su ispunjeni svi povezani uvjeti i ako je nadzorno tijelo institucije to odobrilo (članak 320.). Institucija će možda morati uključiti i dodatne gubitke, npr. povezane s preuzetim ili spojenim odnosno pripojenim subjektima (članak 321.).

Članci 433.b i 433.c mijenjaju se kako bi se uključila obveza malih i jednostavnih institucija, kao i drugih neuvrštenih institucija, da jednom godišnje objavljuju informacije o iznosu i kvaliteti prihodonosnih, neprihodonosnih i restrukturiranih izloženosti za kredite, dužničke vrijednosne papire i izvanbilančne izloženosti te informacije o dospjelim izloženostima. Predložene izmjene u skladu su s Akcijskim planom Vijeća o neprihodonosnim kreditima iz 2017., kojim je EBA pozvana da do kraja 2018. uvede poboljšane zahtjeve za objavu informacija o kvaliteti imovine i neprihodonosnim kreditima za sve institucije. Osim toga, izmjenama se osigurava potpuna usklađenost s Komunikacijom „Rješavanje problema neprihodonosnih kredita nakon pandemije bolesti COVID-19”. Proširenjem zahtjeva za objavu iz članka 442. točaka (c) i (d) na male i jednostavne institucije te druge neuvrštene institucije ne stvara se dodatno opterećenje za te institucije iz dvaju razloga. Prvo, te institucije već objavljuju informacije o neprihodonosnim kreditima na temelju EBA-inih Smjernica o objavljivanju neprihodonosnih kredita, koje su uslijedile nakon Akcijskog plana Vijeća iz 2017. i zasad se odražavaju u Provedbenoj uredbi Komisije (EU) 2021/637 od 15. ožujka 2021.. Drugo, nakon što se centraliziraju objave u okviru EBA-ine internetske platforme, informacije o neprihodonosnim kreditima mogle bi se izvesti iz nadzornog izvješćivanja, čime bi se smanjilo opterećenje za sve institucije i uklonila sva opterećenje za male i jednostavne kredite.

(21)Standardima Basel III uvodi se kreditni konverzijski faktor 10 % za bezuvjetno opozive obveze pri primjeni pristupa SA-CR. To će vjerojatno znatno utjecati na dužnike koji se pri financiranju svojih aktivnosti oslanjaju na fleksibilnost bezuvjetno opozivih obveza kad su izloženi sezonskim promjenama poslovanja ili neočekivanim kratkoročnim promjenama potreba za obrtnim kapitalom, osobito za vrijeme oporavka od pandemije COVID-a 19. Stoga je primjereno predvidjeti prijelazno razdoblje u kojem će institucije na svoje bezuvjetno opozive obveze nastaviti primjenjivati kreditni konverzijski faktor nula, a nakon toga procijeniti treba li zbog potencijalnog postupnog povećanja primjenjivih kreditnih konverzijskih faktora institucijama dopustiti da prilagode svoje poslovne prakse i proizvode bez ograničavanja dostupnosti kredita svojim dužnicima. To prijelazno uređenje trebalo bi biti popraćeno izvješćem EBA-e.

(19)Iako je novi standardizirani tretman izloženosti u obliku specijaliziranog financiranja kojima nije dodijeljen rejting utvrđen standardima Basel III detaljniji od postojećeg standardiziranog tretmana izloženosti prema trgovačkim društvima u skladu s ovom Uredbom, on nije dovoljno osjetljiv na rizike da bi odražavao učinke sveobuhvatnih sigurnosnih paketa i zaloga koji su obično povezani s izloženostima u Uniji, a koji vjerovnicima omogućuju kontrolu nad budućim novčanim tokovima koji nastaju za vijeka trajanja projekta ili imovine. Budući da u Uniji vanjskim rejtingom nisu obuhvaćene izloženosti u obliku specijaliziranog financiranja, tretman utvrđen u standardima Basel III za izloženosti u obliku specijaliziranog financiranja kojima nije dodijeljen rejting mogao bi potaknuti institucije da prestanu financirati projekte ili da preuzimaju veće rizike u izloženostima koje se inače slično tretiraju, a imaju različite profile rizičnosti. S obzirom na to da izloženosti u obliku specijaliziranog financiranja uglavnom financiraju institucije koje primjenjuju IRB pristup i koje imaju interne modele za te izloženosti, učinak bi mogao biti osobito značajan u slučaju izloženosti s osnove „financiranja objekta”, koje bi mogle biti izložene riziku prestanka aktivnosti, osobito u kontekstu primjene minimalne donje granice. Kako bi se izbjegle neželjene posljedice nedostatne osjetljivosti na rizike bazelskog tretmana izloženosti s osnove financiranja objekta kojima nije dodijeljen rejting, smanjeni ponder rizika mogao bi biti koristan za izloženosti s osnove financiranja objekta koje ispunjavaju skup kriterija kojima se njihova rizičnost može smanjiti standardima „visoke kvalitete” koji su kompatibilni s razboritim i konzervativnim upravljanjem financijskim rizicima. EBA-i bi trebalo povjeriti izradu regulatornih tehničkih standarda kojima se za institucije utvrđuju uvjeti prema kojima se izloženost u obliku specijaliziranog financiranja objekta raspoređuje u kategoriju „visoke kvalitete” s ponderom rizika sličnim kao za izloženosti s osnove financiranja projekta „visoke kvalitete” u skladu s pristupom SA-CR. Institucije s poslovnim nastanom u jurisdikcijama koje dopuštaju primjenu vanjskih rejtinga trebale bi svojim izloženostima u obliku specijaliziranog financiranja dodjeljivati pondere rizika utvrđene isključivo na temelju specifičnih vanjskih rejtinga, kako je predviđeno okvirom Basel III.

(11)Međutim, većina trgovačkih društava u EU-u zbog troškova obično ne traži vanjske kreditne rejtinge. Kako bi se izbjegli negativni učinci na bankovno kreditiranje trgovačkih društava bez rejtinga i osiguralo dovoljno vremena za uvođenje javnih i/ili privatnih inicijativa kojima je cilj povećanje obuhvata vanjskih kreditnih rejtinga, potrebno je uvesti prijelazno razdoblje za to povećanje obuhvata. U tom prijelaznom razdoblju institucije koje primjenjuju IRB pristupe trebale bi pri izračunu svoje minimalne donje granice za izloženosti investicijskog rejtinga prema trgovačkim društvima bez rejtinga primjenjivati povoljan tretman, a istovremeno bi trebalo uvoditi inicijative kojima se potiče šira primjena kreditnih rejtinga. To prijelazno uređenje trebalo bi biti popraćeno izvješćem Europskog nadzornog tijela za bankarstvo („EBA”). Nakon prijelaznog razdoblja, institucije bi pri izračunu kapitalnih zahtjeva za većinu svojih izloženosti prema trgovačkim društvima trebale imati kreditne procjene VIPKR-ova. Kako bi se prikupile informacije za sve buduće inicijative za uspostavu javnih ili privatnih rejting-sustava, europska nadzorna tijela trebala bi izraditi izvješće o ograničenoj dostupnosti vanjskih kreditnih rejtinga VIPKR-ova, osobito za trgovačka društva, te o mogućim mjerama za uklanjanje tih ograničenja. U međuvremenu je Europska komisija sprema pružati tehničku potporu državama članicama putem svojeg instrumenta za tehničku potporu u tom području, npr. pri izradi strategija za povećanje mogućnosti dodjele vanjskog rejtinga njihovim neuvrštenim trgovačkim društvima ili razmatranju najboljih primjera iz prakse o osnivanju subjekata koji bi trgovačkim društvima mogli dodjeljivati rejtinge ili davati s time povezane smjernice.

(30)Trebalo bi objasniti kako bi se učinak jamstva mogao priznavati za izloženost osiguranu jamstvom ako se na odnosnu izloženost primjenjuje tretman u skladu s IRB pristupom prema kojem je modeliranje za PD i LGD dopušteno, ali ako dužnik pripada vrsti izloženosti za koju modeliranje LGD-a ili IRB pristup nisu dopušteni. Konkretno, primjena metode supstitucije, kojom se parametri rizika odnosnih izloženosti zamjenjuju s dužnikovima, ili metode kojom se PD ili LGD odnosnog dužnika prilagođavaju primjenom specifičnog pristupa modeliranja kako bi se uzeo u obzir učinak jamstva, ne bi trebala dovesti do toga da prilagođeni ponder rizika bude niži od pondera rizika koji se primjenjuje na izravno usporedivu izloženost prema dužniku. Prema tome, ako se na dužnika primjenjuje tretman u skladu s pristupom SA-CR, priznavanje jamstva u skladu s IRB pristupom trebalo bi dovesti do toga da se u skladu sa SA-CR pristupom ponder rizika davatelja jamstva dodijeli izloženosti osiguranoj jamstvom.

i.glavna djelatnost društva je stjecanje ili posjedovanje udjela ili obavljanje jedne ili više djelatnosti iz točaka od 2. do 12. i točke 15. Priloga I. Direktivi 2013/36/EU ili pružanje jedne ili više usluga ili obavljanje jedne ili više aktivnosti iz odjeljka 1. ili B Priloga I. Direktivi 2014/65/EU Europskog parlamenta i Vijeća u vezi s financijskim instrumentima iz odjeljka C tog priloga toj direktivi;

(a)kapitalni zahtjevi iz stavka 4. točaka (c), (ca), (d) i (e) uključuju one koji proizlaze iz svih poslovnih aktivnosti institucije;

(b)ako se na poziciju u izvedenici primjenjuje bilo koji zahtjev iz članka 325.c stavka 2. točke (b) ili (c) ili iz članka 325.e stavka 1. točke (c), institucija u potpunosti poništava tržišni rizik te pozicije u izvedenici zauzimanjem suprotnih pozicija s trećim stranama.

„1. Za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom ponderi rizika primjenjuju se na sve izloženosti, osim ako se te izloženosti odbijaju od regulatornog kapitala, u skladu s odjeljkom 2., na temelju kategorije izloženosti u koju su izloženosti raspoređene i kreditne kvalitete tih izloženosti, u opsegu određenom u odjeljku 2. Kreditnu kvalitetu moguće je odrediti s obzirom na kreditnu procjenu vanjskih institucija za procjenu kreditnog rizika ili kreditnu procjenu agencija za kreditiranje izvoza, kao što je opisano u odjeljku 3. Uz iznimku izloženosti raspoređenih u kategorije izloženosti utvrđene u članku 112. točkama (a), (b), (c) i (e), pri čemu procjena u skladu s člankom 79. točkom (b) Direktive 2013/36/EU odražava rizičnije karakteristike u odnosu na one koje su pretpostavljene u kreditnim procjenama odabranog VIPKR-a ili agencije za kreditiranje izvoza, institucija dodjeljuje ponder rizika koji je barem za jedan stupanj kreditne kvalitete viši od pondera rizika koji je pretpostavljen u kreditnim procjenama odabranog VIPKR-a ili agencije za kreditiranje izvoza.”;

2. Izloženostima s izvornim rokom dospijeća do tri mjeseca za koje postoji kreditna procjena odabranog VIPKR-a i izloženostima koje proizlaze iz kretanja robe preko nacionalnih granica s izvornim rokom dospijeća do šest mjeseci za koje postoji kreditna procjena odabranog VIPKR-a dodjeljuje se ponder rizika u skladu s tablicom 4 koji odgovara kreditnoj procjeni VIPKR-a u skladu s člankom 136.

Ako izloženost prema instituciji nije nominirana u domaćoj valuti jurisdikcije u kojoj je ta institucija osnovana ili ako je ta institucija iskazala kreditnu obvezu u podružnici u različitoj jurisdikciji u kojoj podružnica posluje i izloženost nije u domaćoj valuti jurisdikcije u kojoj ta podružnica posluje, ponder rizika koji je u skladu s točkama (a), (b) ili (c), ovisno o slučaju, dodijeljen izloženostima koje nisu izloženosti s rokom dospijeća do godinu dana koje nastaju zbog nepredviđenih stavki samoporavnanja povezanih s trgovinom i proizlaze iz kretanja robe preko nacionalnih granica, nije manji od pondera rizika za izloženost prema središnjoj državi zemlje u kojoj je institucija osnovana.

„Te se izloženosti raspoređuju u kategoriju izloženosti iz stavka 2. točke (c) podtočke ii. i razvrstavaju u sljedeće kategorije: „financiranje projekta” (engl. project finance, PF), „financiranje objekta” (engl. object finance, OF), „financiranje robe” (engl. commodity finance, CF) i „osigurano nekretninama koje donose prihod” (engl. income producing real estate, IPRE).

„11. Institucije zahtjeve propisane za izloženosti iz kategorije „izloženosti prema trgovačkim društvima općenito” iz članka 147. stavka 2. točke (c) podtočke i. primjenjuju na izloženosti iz kategorije „izloženosti prema regionalnim i lokalnim tijelima i prema subjektima javnog sektora” iz članka 147. stavka 2. točke (a.1.). Za potrebe ovog stavka, prag iz definicije velikog trgovačkog društva i odredbe koje se primjenjuju na velika trgovačka društva iz stavka 8. prvog podstavka točke (c) ne primjenjuju se, kao ni tretman iz članka 501.

„6. Za potrebe izražavanja u godinama minimalnih brojeva dana iz stavka 2. točaka od (c) do (db) i stavka 3., minimalni brojevi dana dijele se s 365,25.”;

„(b) kratkoročne transakcije financiranja trgovine koje se automatski likvidiraju, a povezane su s razmjenom robe ili usluga, uključujući otkupljena potraživanja od trgovačkih društava, s preostalim rokom do dospijeća do jedne godine kako je navedeno u članku 4. stavku 1. točki 80.;”;

(db) za standardizirani sporazum o netiranju kojim je obuhvaćeno više vrsta transakcija koje odgovaraju točkama (c), (d) ili (da), M se izračunava kao ponderirani prosjek preostalog roka do dospijeća transakcija pri čemu je M najmanje najdulje razdoblje držanja (izraženo u godinama) u tim transakcijama kako je utvrđeno u članku 224. stavku 2. (10 ili 20 dana, ovisno o slučaju). Kao ponder primjenjuje se zamišljeni iznos svake transakcije”;

i.točke od (c) do (g) zamjenjuju se sljedećim:

„Za potrebe točke (c), IRB-CCF sadržava maržu konzervativnosti to veću što je jača očekivana pozitivna korelacija između učestalosti nastanka statusa neispunjavanja obveza i visine konverzijskog faktora.

„(c) IRB-CCF institucija odražava mogućnost dužnikovih dodatnih povlačenja sredstava do trenutka nastanka statusa neispunjavanja obveza. IRB-CCF sadržava maržu konzervativnosti to veću što je jača očekivana pozitivna korelacija između učestalosti nastanka statusa neispunjavanja obveza i visine konverzijskog faktora;”;

„1. Institucije koje primjenjuju pristup regulatornih korektivnih faktora iz članka 224. mogu umjesto korektivnih faktora izračunanih u skladu s člancima od 224. do 226., na repo transakcije i transakcije pozajmljivanja vrijednosnih papira drugoj ugovornoj strani ili od druge ugovorne strane, primijeniti korektivni faktor od 0 % ako su ispunjeni uvjeti iz stavka 2. točaka od (a) do (h). Institucije koje primjenjuju pristup internih modela iz članka 221. ne smiju primjenjivati tretman iz ovog članka.”;

E = vrijednost izloženosti prije učinka materijalne kreditne zaštite. Za izloženost osiguranu financijskim kolateralom koji je prihvatljiv u skladu s ovim poglavljem taj se iznos izračunava u skladu s člankom 223. stavkom 3. U slučaju vrijednosnih papira koji su dani u zajam ili ponuđeni kao kolateral, taj je iznos jednak vrijednosti novca danog u zajam ili vrijednosnih papira danih u zajam ili ponuđenih kao kolateral. Za vrijednosne papire dane u zajam ili ponuđene kao kolateral vrijednost izloženosti se povećava primjenom korektivnog faktora (HE) u skladu s člancima od 223. do 227.

iv.da je upravljačko tijelo ili više rukovodstvo institucije odobrilo postupak planiranja, kreiranja, testiranja i puštanja u rad IT infrastrukture i planove za nepredvidive situacije za potrebe ovog članka te da se upravljačko tijelo i više rukovodstvo periodično informiraju o učinkovitosti IT infrastrukture za potrebe ovog članka.

(c)ako institucija djelomično eksternalizira održavanje IT infrastrukture uvedene za potrebe ovog članka, da se osiguravaju stabilnost, pouzdanost i učinkovitost IT infrastrukture i potvrditi barem sljedeće:

(145)u članku 325.ai stavku 1. definicija pojma ρkl (name) zamjenjuje se sljedećim:

„ρkl (name) jednak je 1 ako su dva subjekta osjetljivosti k i l identični; jednak je 35 % ako su dva subjekta osjetljivosti k i l u razredima od 1 do 18 iz članka 325.ah stavka 1. tablice 4, a ako to nije slučaj jednak je 80 %;”;

(146)u članku 325.aj, definicija γbc (rating) zamjenjuje se sljedećim:

„γbc (rating) jednak je:

(a)1 ako su razredi b i c razredi od 1 do 17 i ako oba razreda imaju istu kategoriju kreditne kvalitete (ili „stupanj kreditne kvalitete od 1 do 3” ili „stupanj kreditne kvalitete od 4 do 6”), a ako to nije slučaj jednak je 50 %; za potrebe tog izračuna, smatra se da razred 1 pripada istoj kategoriji kreditne kvalitete kao i razred koji ima stupanj kreditne kvalitete od 1 do 3;

(b)1 ako je ili razred b ili c razred 18;

(c)1 ako je razred b ili c razred 19, a drugi razred ima stupanj kreditne kvalitete od 1 do 3; a ako to nije slučaj jednak je 50 %;

(d)1 ako je razred b ili c razred 20, a drugi razred ima stupanj kreditne kvalitete od 1 do 6; a ako to nije slučaj jednak je 50 %;”;

(147)članak 325.ak mijenja se kako slijedi:

(a) u prvom stavkuu tablici 6, sektor u razredu 13 zamjenjuje se sljedećim:

„Subjekti financijskog sektora uključujući kreditne institucije koje je osnovala središnja država, područna (regionalna) ili lokalna samouprava, zajmodavce koji odobravaju promotivne kredite i pokrivene obveznice”;

(b)dodaju se sljedeći stavci:

„Za potrebe ovog članka, izloženost se raspoređuje u kategoriju kreditne kvalitete koja odgovara kategoriji kreditne kvalitete u koju bi bila raspoređena u skladu sa standardiziranim pristupom za kreditni rizik iz glave II. poglavlja 2.

Odstupajući od drugog stavka, institucije mogu izloženost riziku pokrivene obveznice bez rejtinga rasporediti u razred 4 ako institucija koja izdaje pokrivenu obveznicu ima stupanj kreditne kvalitete od 1 do 3.”;

(148)u članku 325.am stavku 1. dodaje se sljedeći stavak 3.:

„3. Za potrebe ovog članka, izloženost se raspoređuje u kategoriju kreditne kvalitete koja odgovara kategoriji kreditne kvalitete u koju bi bila raspoređena u skladu sa standardiziranim pristupom za kreditni rizik iz glave II. poglavlja 2.”;

(149)u članku 325.as tablica 9 mijenja se kako slijedi:

(a)naziv razreda 3. zamjenjuje se sljedećim:

„Energetika – električna energija”;

(b)umeće se sljedeća rubrika: