C 79/36

Mišljenje Europskog odbora regija – Rad putem platformi – regulatorni izazovi na lokalnoj i regionalnoj razini

(2020/C 79/07)

Izvjestitelj : Dimitrios BIRMPAS (EL/PES), član Vijeća općine Egaleo

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Uvodne napomene

1. naglašava da je gospodarstvo digitalnih platformi sastavni dio europskog gospodarstva te će njegova gospodarska i socijalna važnost u budućnosti i dalje znatno rasti;

2. ističe da Europska komisija gospodarstvo platformi opisuje kao „poslovne modele u kojima se djelatnosti pospješuju platformama za suradnju” ( 1 ) . Prema istom izvoru platforme za suradnju stvaraju otvoreno tržište za privremenu upotrebu robe ili usluga koje nerijetko pružaju privatne osobe. Ekonomija suradnje obuhvaća tri kategorije dionika: i. pružatelji usluga, koji dijele dobra, resurse, vrijeme i/ili vještine te mogu biti privatne osobe koje usluge pružaju povremeno ili pružatelji usluga koji djeluju u profesionalnom svojstvu; ii. korisnici tih usluga i iii. posrednici koji putem internetskih platformi povezuju pružatelje usluga s krajnjim korisnicima i olakšavaju trgovinu između njih („platforme za suradnju”);

3. ističe i da OECD platformu definira kao „digitalnu uslugu koja olakšava interakciju između dva zasebna, ali međusobno ovisna skupa korisnika (poduzeća ili pojedinaca) ili više njih koji interakciju ostvaruju u okviru usluge na internetu” ( 2 )

4. ističe da se uporaba digitalnih platformi u svrhu koordinacije gospodarskih aktivnosti svih vrsta povećava u skladu s eksponencijalnim širenjem uporabe interneta;

5. uviđa da se porast rada putem digitalnih platformi može objasniti činjenicom da takav rad donosi niz prednosti za poslodavce i radnike s obzirom na potrebu za fleksibilnim tržištem rada. Prema podacima Eurofounda ( 3 ) rad putem platformi otvara i brojne mogućnosti na tržištu rada, kao što su jednostavan pristup tržištu rada, izvor dodatnih prihoda, poticanje samozapošljavanja, fleksibilno radno vrijeme i sprečavanje diskriminacije radnika na temelju etničke pripadnosti, invaliditeta i geografske situacije. Nadalje, kao što je istaknuo Zajednički istraživački centar, ( 4 ) s obzirom na to da mnogi koji rade putem platformi pripadaju ranjivim skupinama tražitelja zaposlenja (mladi, žene, osobe iz udaljenih regija), rad putem platformi može pozitivno utjecati na integraciju tih skupina na tržište rada i „olakšati prijelaz na stabilnije oblike zaposlenja” pod uvjetom da se uspostave odgovarajuće mjere kako bi se osigurali pristojni radni uvjeti;

6. uviđa da se zbog brzog širenja digitalnih radnih platformi proteklih godina nameće niz pitanja o njihovom funkcioniranju te koristima i rizicima koji proizlaze iz reorganizacije rada koju te platforme uzrokuju;

7. ad hoc zadaćama, postoji veća nesigurnost u pogledu prava i razine socijalne zaštite, radnih uvjeta ili stabilnosti zaposlenja; napominje da se u izvješću Eurofounda ( 5 ) tvrdi da, zbog posebnog režima rada putem platformi, zasnovanog nazadaćama, postoji veća nesigurnost u pogledu prava i razine socijalne zaštite, radnih uvjeta ili stabilnosti zaposlenja;

8. smatra da je potreban sveobuhvatan okvir kako bi se osigurala socijalna zaštita i socijalna prava svih radnika (od zdravlja i sigurnosti do pristupa cjeloživotnom učenju) radi uspostave ravnopravnih uvjeta za gospodarstvo platformi i „tradicionalno” gospodarstvo koje se ne odvija na internetu, na temelju jednakih prava i obveza za sve dionike;

9. naglašava da se lažno samozapošljavanje (koje se ponekad naziva i prikrivenim ili fiktivnim samozapošljavanjem) odnosi na slučajeve u kojima su pojedinci svrstani u kategoriju samozaposlenih, ali zapravo rade u svojstvu zaposlenika. Trebalo bi iskorijeniti praksu poslodavaca da namjerno pogrešno kategoriziraju radnike kako bi izbjegli propise o zapošljavanju, fiskalne obveze i zastupanje radnika te kako bi rizike prebacili na radnike i/ili stekli konkurentsku prednost;

10. ponovno utvrđuje da je pravo svih radnika na pošteno i jednako postupanje u pogledu radnih uvjeta, pristupa socijalnoj zaštiti i osposobljavanja, neovisno o vrsti i trajanju radnog odnosa, te pravo na poštenu plaću kojom se osigurava pristojan životni standard, utvrđeno u europskom stupu socijalnih prava ( 6 ) , koji su jednoglasno podržale sve države članice EU-a;

11. ističe poteškoće s kojima se tzv. samozaposleni radnici suočavaju u pogledu ostvarivanja kolektivnog zastupanja i skreće pozornost na to da je najveći izazov s kojim se suočavaju socijalni partneri doprijeti do radnika u informalnom sektoru i u najnovijim oblicima zaposlenja kao što je rad putem platformi ( 7 ) ; stoga poziva na donošenje mjera za poticanje i olakšavanje socijalnog dijaloga u tom segmentu tržišta rada;

12. tvrdi da bi se zahvaljujući zajedničkoj europskoj inicijativi za reguliranje rada putem digitalnih platformi trebao osigurati koordinirani odgovor država članica na pravne izazove koji proizlaze iz kontinuiranih tehnoloških promjena na tržištu rada; svjestan je prilika za profesionalnu podršku, stjecanje znanja i učenje, koje otvaraju nove tehnologije, kao što je umjetna inteligencija; nadalje ističe da je potrebno na odgovarajući način upravljati negativnim učincima novih tehnologija na radnike koji rade putem platformi s obzirom na to da su zbog sve veće raširenosti tih tehnologija, uključujući umjetnu inteligenciju, takvi radnici podložni odlukama koje u velikoj mjeri određuju algoritmi umjetne inteligencije;

13. crowd sourcing ) i skupni rad (eng. crowd working ); pridružuje se pozivu Međunarodne organizacije rada na uspostavu međunarodnog sustava upravljanja kojim bi se od vlasnika platformi zahtijevalo poštovanje određenih minimalnih prava i zaštite te kojim bi se regulirala upotreba podataka i odgovornost u vezi s algoritmima u svijetu rada. Time bi se omogućilo rješavanje pitanja kolektivnog zastupanja radnika koji rade putem platformi te pitanja povezanih s umjetnom inteligencijom, uz zahtijevanje primjene pristupa prema kojem čovjek ima glavnu ulogu, čime bi se pak osiguralo da konačne odluke koje utječu na rad donose ljudi; ( 8 ) istodobno pozdravlja nacionalne i podnacionalne inicijative, ( 9 ) kao i inicijative platformi za osmišljavanje kodeksa ponašanja za masovnu podršku (eng.) i skupni rad (eng.);

14. slaže se sa stavom iznesenim u zaključcima Vijeća za zapošljavanje, socijalnu politiku, zdravstvo i pitanja potrošača od 24. listopada 2019. da je potrebno „ojačati institucije rada, osobito administraciju i inspekciju rada te promicati učinkovitu provedbu međunarodnih radnih standarda za zaštitu svih radnika, uključujući nove oblike rada, te prijelaz s neformalnog na formalno gospodarstvo”. ( 10 ) Također se slaže da treba „osigurati odgovarajuću zaštitu privatnosti i osobnih podataka te, prema potrebi, odgovoriti na izazove i mogućnosti, posebno u kontekstu digitalne transformacije rada, uključujući rad putem platformi”; ( 11 )

15. pozdravlja namjeru nove predsjednice Europske komisije Ursule von der Leyen, iznesenu na prvoj sjednici Europskog parlamenta održanoj 16. srpnja 2019., da poboljša uvjete rada radnika koji rade putem platformi, s posebnim naglaskom na vještinama i obrazovanju; ( 12 ) međutim, očekuje da će poboljšanje uvjeta izaći iz okvira tih područja politika i uključivati prijedlog nove Komisije o „razmatranju radnih uvjeta radnika koji rade putem platformi i aktivnom rješavanju pitanja novih oblika nesigurnosti”; ( 13 )

16. ističe da je općenito potrebno ažurirati postojeće pravne okvire na razini EU-a (odnosno Direktivu o e-trgovini i Direktivu o uslugama) kako bi se odgovorilo na brzo širenje ekonomije suradnje i na izazove koje donose platforme koje posluju na globalnoj razini. Razmatranje djelotvornosti postojećeg zakonodavstva EU-a koje se može primjenjivati i na rad putem platformi, kao što je Direktiva o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima, te točno popisivanje postojećih oblika rada putem platformi ključni su preduvjeti za ažuriranje pravnog okvira;

Kategorizacija radnika i ugovora

17. upućuje na jedno od svojih prethodnih mišljenja u kojem je istaknuo da se „pojedini poslovni modeli ekonomije suradnje razvijaju sa snažnim neizravnim negativnim učinkom na socijalnu dimenziju i zapošljavanje, što se posebno odnosi na zloupotrebu koncepta samostalnog rada, uz stvaranje velikih socijalnih razlika između radnika”; ( 14 )

18. upućuje i na prethodno izneseno stajalište OR-a te ističe da se „mnogi oblici zaposlenja u ekonomiji suradnje mogu kategorizirati između plaćenog zaposlenja i samozaposlenja”, što „dovodi do važnih pitanja u pogledu uvjeta rada, zdravlja i sigurnosti, usluga zdravstvenog osiguranja, plaćenog bolovanja, naknada za nezaposlenost i mirovinskog osiguranja”; ( 15 )

19. napominje da u Dokumentu za razmatranje o socijalnoj dimenziji Europe ( 16 ) Europska komisija ističe da je za jačanje te dimenzije potrebno da EU „dogovara zajednička pravila kojima se određuje radni status zaposlenika digitalnih platformi. Time se poduzećima omogućava da u potpunosti iskoriste potencijal jedinstvenog europskog digitalnog tržišta”;

20. ističe da mladi, budući da su bolje upoznati s digitalnom transformacijom i tehnološkim razvojem, rad putem digitalnih platformi i fleksibilnost koju on pruža vide kao atraktivnu priliku za zaposlenje unatoč nepostojanju jasno definiranih radničkih prava. Treba napomenuti da su radnici koji rade putem platformi danas u prosjeku 10 godina mlađi od radnika koji ne rade na internetu ( 17 ) i da nedostatak jasnog okvira kojim se ta prava definiraju stoga povećava broj nesigurnih radnih mjesta među mladima;

21. uvažava složenost ugovornih odnosa na digitalnim platformama, ali ističe da su iznimno različiti modeli zapošljavanja u tradicionalnom gospodarstvu uređeni zajedničkim osnovnim pravilima koja se jednako primjenjuju na sve subjekte. Odbor regija stoga poziva na to da se temeljnim radnim i socijalnim odredbama obuhvate i gospodarstvo platformi i njegovi radnici, ističući potrebu za razmatranjem socijalnih učinaka jedinstvenog digitalnog tržišta na europskoj razini. Proporcionalni nacionalni, a po potrebi – s obzirom na transnacionalnu prirodu digitalne ekonomije – i europski okvir za rješavanje regulatornih pitanja rada putem digitalnih platformi stvorit će ravnopravne uvjete za tradicionalno gospodarstvo i za gospodarstvo digitalnih platformi te riješiti problem socijalnog dampinga. U takvom bi regulatornom okviru također trebalo predvidjeti zabranu klauzula o isključivosti kojima se sprječava suradnja radnika s drugim platformama;

22. naglašava da bi se ta regulacija trebala odnositi na važna regulatorna pitanja kao što su teret dokumentiranog dokazivanja radnog odnosa (a time i moguće pogrešne kategorizacije), ocjena oborive pretpostavke o postojanju radnog odnosa, organizacija rada na temelju ugovornih odnosa koji sadrže nepoštene klauzule kao i pitanje vlasništva i prenosivosti podataka o profilu i radu radnika koji radi putem platformi. Nadalje, moglo bi se razmotriti pitanje doprinosa koje poslodavac uplaćuje za socijalno osiguranje s obzirom na ukupnu radnu snagu, ali bez obzira na status zaposlenja te vodeći računa o kvaliteti radnih modaliteta. Kako bi se uzela u obzir mogućnost prekogranične digitalne djelatnosti i omogućila primjena Direktive o upućivanju radnika, ( 18 ) trebalo bi biti moguće utvrditi razliku između „mjesta zaposlenja” i „mjesta ostvarivanja usluge” kao minimalno jamstvo ostvarivanja radničkih prava;

23. napominje da bi se utvrđivanje postojanja radnog odnosa trebalo temeljiti na definicijama u važećem pravu, kolektivnim ugovorima ili praksi u svakoj državi članici, uzimajući u obzir sudsku praksu Suda Europske unije. ( 19 ) Sudskom praksom utvrđeno je da radnici koji rade putem platformi mogu biti obuhvaćeni ako ispunjavaju odgovarajuće kriterije. Dijeli mišljenje Europskog parlamenta da bi se „utvrđivanje postojanja radnog odnosa trebalo […] temeljiti na činjenicama koje se odnose na stvarno obavljanje rada, a ne na tome kako stranke opisuju svoj odnos”. ( 20 ) Slaže se i s tim da je „zlouporaba statusa samozaposlene osobe, kako je definiran nacionalnim pravom, bilo na nacionalnoj razini bilo u prekograničnim situacijama, oblik […] lažno prijavljenog rada koji je često povezan s neprijavljenim radom […] s ciljem da [se] izbjegne određene pravne ili fiskalne obveze” ( 21 ) . Stoga se slaže da je na europskoj razini potrebno donijeti smjernice za borbu protiv te pojave;

24. pozdravlja činjenicu da većina država članica EU-a ima sustave minimalnih plaća koji su utvrđeni zakonom ili dogovoreni putem kolektivnih pregovora. Za pitanja povezana s određivanjem plaća nadležne su i odgovorne države članice i/ili nacionalni socijalni partneri. Stoga je potrebno u potpunosti poštovati samostalnost socijalnih partnera i njihovo pravo na sklapanje kolektivnih ugovora o plaćama; ( 22 )

25. podupire osnivanje posebne radne skupine za razmatranje i praćenje radnih odnosa i kategorizaciju radnika koji rade putem digitalnih platformi u okviru rada Opservatorija EU-a za gospodarstvo internetskih platformi, uspostavljenog odlukom Komisije. ( 23 ) Opservatorij, koji čini skupina neovisnih stručnjaka u području gospodarstva internetskih platformi i poseban tim službenika Komisije, već je započeo s radom te Komisiji pruža savjete i stručno znanje o kretanjima u gospodarstvu internetskih platformi. Odbor regija može doprinijeti radu te skupine isticanjem najboljih praksi na lokalnoj, regionalnoj i prekograničnoj razini, kojima se, među ostalim, jača razvoj vještina za osoblje lokalnih i regionalnih vlasti; stoga poziva na to da u Opservatoriju ima status promatrača;

Regionalna i lokalna dimenzija

26. napominje da neprekidan razvoj i širenje gospodarskih djelatnosti u kojima se sve više koriste digitalne platforme utječu i na lokalnu i regionalnu razinu te se stoga moraju regulirati i na razini lokalnih i regionalnih vlasti, u okviru njihovih ovlasti, posebice u pogledu oporezivanja i prostornog planiranja;

27. poziva lokalne i regionalne vlasti da iznađu rješenja za izazove u području socijalne politike i zapošljavanja koji proizlaze iz rada putem platformi donošenjem mjera socijalne potpore za nestandardne oblike zapošljavanja te mjera za sprečavanje neregularnih, a ponekad i nezakonitih oblika zapošljavanja (kao što je lažno samozapošljavanje) putem tih platformi kako bi se pojedinačno i kolektivno zajamčila prava radnika koji rade putem platformi;

28. potiče lokalne i regionalne vlasti, kao subjekte koji – često putem digitalnih platformi – pružaju i primaju širok raspon internetskih usluga, da u svoje kriterije za dodjelu ugovora o javnoj nabavi uključe pozitivnu diskriminaciju društveno odgovornih platformi, kao i socijalne kriterije u pogledu uvjeta rada putem platformi;

29. potiče lokalne i regionalne vlasti da, kao pružatelji usluga, sastave ugovore o radu koji bi mogli služiti kao model za druge lokalne poslodavce;

30. potiče lokalne i regionalne vlasti na izradu politika za zapošljavanje i cjeloživotno učenje te socijalnih politika koje će ići u korak s digitalizacijom tržišta rada i voditi računa o toj pojavi;

31. potiče lokalne i regionalne vlasti da u okviru svojih nadležnosti i uz pomoć inspektorata rada ili jednakovrijednog tijela ili institucije nastave suzbijati namjernu pogrešnu kategorizaciju radnika.

Bruxelles, 5. prosinca 2019. Predsjednik Europskog odbora regija Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Komunikacija Komisije „Europski program za ekonomiju suradnje” (COM(2016) 356 final).

(2) OECD Employment Outlook 2019 („Predviđanja OECD-a u pogledu zapošljavanja 2019.”).

(3) Eurofound, 2019., Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards? („Rad putem platformi: maksimalno iskorištavanje potencijala uz zadržavanje standarda?”). https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19045en.pdf

(4) Zajednički istraživački centar, 2018., Platform Workers in Europe („Radnici koji rade putem platformi u Europi”) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_ pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf

(5) Eurofound, 2018., Employment and working conditions of selected types of platform work („Uvjeti zaposlenja i rada u odabranim vrstama rada putem platformi”), https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2018/employment-and-working-conditions-of-selected-types-of-platform-work.

(6) Poglavlje II.: Pravedni radni uvjeti, točke 5. i 6. (https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_hr).

(7) Studija Europskog parlamenta EU and ILO: Shaping the Future of Work („EU i ILO: Oblikovanje budućnosti rada”), 2019. (http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/plmrep/COMMITTEES/EMPL/DV/2019/09-03/IPOL_STU2019638407_EN.pdf).

(8) Work for a brighter future („Rad za svjetliju budućnost”), Globalna komisija o budućnosti rada Međunarodne organizacije rada (ILO), 2019. http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/—dgreports/—cabinet/documents/publication/wcms_662410.pdf

(9) Zanimljiv je primjer inicijativa grada Milana, koji je 2018. pokrenuo „Općinski informacijski centar za dostavljače”, prvi ured u Italiji čija je zadaća saslušati, informirati i savjetovati radnike koji rade putem platformi za dostavu hrane. http://www.ansa.it/lombardia/notizie/2018/07/18/a-milano-primo-sportello-per-i-rider_111a55ca-fc7b-4c16-91f7-60b1b22a3c96.html

(10) Budućnost rada: Europska unija promiče Deklaraciju Međunarodne organizacije rada povodom njezine stote obljetnice – Zaključci Vijeća (24. listopada 2019.).

(11) Ibid.

(12) Političke smjernice za sljedeću Europsku komisiju 2019. –2024. (https://www.europarl.europa.eu/resources/library/media/20190716RES57231/20190716RES57231.pdf).

(13) Uvodni govor kandidata za povjerenika za radna mjesta Nicolasa Schmita tijekom saslušanja u Europskom parlamentu (https://multimedia.europarl.europa.eu/en/-hearing-of-nicolas-schmit-commissioner-designate-jobs-opening-statement-by-nicolas-schmit_I178011-V_v).

(14) Mišljenje OR-a „Ekonomija suradnje i internetske platforme: zajednička vizija gradova i regija” (COR-2016-04163).

(15) Mišljenje OR-a „Transparentni i predvidivi radni uvjeti u Europskoj uniji” (COR 1129/2018).

(16) COM(2017) 206, 26. travnja 2017.

(17) http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_ policy.pdf, str. 23.

(18) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-18-2018-INIT/hr/pdf

(19) https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-43-2019-INIT/hr/pdf

(20) Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 16. travnja 2019. o Prijedlogu direktive Europskog parlamenta i Vijeća o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima u Europskoj uniji. https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0379_EN.html

(21) Ibid.

(22) Mišljenje OR-a „Kriteriji određivanja naknada za rad zaposlenih u EU-u” (COR-2015-01689).

(23) Odluka Komisije od 26. travnja 2018. o uspostavi skupine stručnjaka za Opservatorij za gospodarstvo internetskih platformi (C(2018) 2393 final).