C 364/14

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Promicanje uključivije i održivije bankovne unije poboljšanjem doprinosa banaka u zajednici lokalnom razvoju i izgradnji društveno odgovornog međunarodnog i europskog financijskog sustava”

(samoinicijativno mišljenje)

(2020/C 364/02)

Izvjestitelj: Giuseppe GUERINI

Odluka Plenarne skupštine: 20.2.2020. Pravni temelj: pravilo 32. stavak 2. Poslovnika samoinicijativno mišljenje Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za ekonomsku i monetarnu uniju te ekonomsku i socijalnu koheziju Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 24.6.2020. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 16.7.2020. Plenarno zasjedanje br.: 553 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 205/6/6

1. Zaključci i preporuke

1.1. Pravilima usvojenima posljednjih godina na međunarodnoj i europskoj razini nisu uvijek u potpunosti uzeti u obzir različiti modeli koji pridonose raznolikosti banaka u Europi, a koji znatno utječu na manje i regionalne banke, koje često postoje u vidu zadruga, uglavnom u državama članicama kao što su Italija i Španjolska.

1.2. Regulatorne mjere koje su posljedica prošle financijske krize nisu jednako utjecale na različite modele koji čine pluralizam i raznolikost europskog bankarskog sustava. U nekim su slučajevima upravo banke koje su najmanje pridonijele krizi 2008. godine najviše bile izložene opterećenju nametnutom propisima usvojenima kao odgovor na krizu.

1.3. Iako uvažava napredak koji je Komisija ostvarila u nedavnim regulatornim mjerama uzimanjem u obzir manjih i manje složenih bankarskih institucija, EGSO smatra da je korisno dodatno povećati proporcionalnost bankarskih propisa s obzirom na značajke onih kojima su namijenjeni, a da se pritom ne žrtvuje učinkovitost bonitetnih pravila. Istodobno, opća načela i ciljevi na kojima se temelje mjere poduzete nakon financijske krize ne bi smjeli biti ugroženi ili dovedeni u pitanje jer su se pokazali i nužnima i učinkovitima. Sigurnost, stabilnost i otpornost financijskog sustava od ključne su važnosti.

1.4. EGSO pozdravlja nedavno donesenu odluku o odgodi provedbe sporazuma Basel III i potiče na, kada za to bude vrijeme, prenošenje novih pravila o kapitalnim zahtjevima koja na odgovarajući način odražavaju raznolikost bankarskih poslovnih modela u Europi i njihov doprinos diversifikaciji i otpornosti bankovne unije.

1.5. EGSO posebno poziva na to da se vrednuje specifična uloga koju regionalne banke i banke u zajednici, koje su često organizirane kao zadruge u nekim državama članicama kao što su Italija i Španjolska, imaju za mala i srednja poduzeća i kućanstva na lokalnoj razini, a u nekim su slučajevima glavni, ako ne i jedini izvor pristupa kreditima za tisuće europskih građana i poduzeća.

1.6. EGSO se također nada da će se cijeniti doprinos većih zadružnih banaka u državama kao što su Njemačka, Austrija, Nizozemska i Francuska europskom bankarskom sustavu. U slučajevima kada doprinose sistemskim rizicima, to se mora na odgovarajući način uzeti u obzir pri reguliranju i nadzoru.

1.7. Također treba imati na umu važnu ulogu koju one imaju u poticanju ekonomske demokracije promicanjem sudjelovanja vlastitih dionika, koji nisu samo dioničari ili klijenti, nego partneri koji na temelju glasovanja per capita mogu sudjelovati u smjernicama za upravljanje, koje su zapravo više usmjerene na vrijednost za dionike, a ne na vrijednost za dioničare.

1.8. EGSO smatra da će europske banke, uključujući regionalne i zadružne banke, imati ključnu ulogu u gospodarskom oporavku nakon krize izazvane bolešću COVID-19 u vidu potpore gospodarstvu i zapošljavanju.

1.9. Diversificirani bankarski sustav u kojem sudjeluju različiti dionici i koji je ukorijenjen u lokalna područja i zajednice također je važno jamstvo za održavanje zajedničke i participativne društvene odgovornosti građana, MSP-ova i gospodarskih subjekata sa snažnim sudjelovanjem u realnom gospodarstvu.

2. Opće napomene

2.1. Ovo samoinicijativno mišljenje doprinos je EGSO-a projektu bankovne unije koji služi ciljevima održivog razvoja i socijalne uključenosti koji su nužni za buduću konkurentnost Europske unije u kontekstu višestrukih globalnih izazova. U tom bi pogledu EGSO želio prenijeti interese civilnog društva za postizanje uključive, diversificirane i održive bankovne unije.

2.2. Taj doprinos nastavlja se na niz drugih stajališta EGSO-a o ulozi lokalnih i zadružnih banaka ( 1 ) , a danas je još potrebniji s obzirom na zdravstvenu, humanitarnu, gospodarsku i socijalnu globalnu krizu, kao i krizu zapošljavanja, koje su uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19.

2.3. Pri stalnom povećanju broja bankarskih propisa na europskoj razini, koji s godinama postaju sve stroži, nije se uvijek vodilo računa o različitim modelima koji doprinose raznolikosti banaka u Europi i o razvoju proporcionalnih pravila primjerenih za manje i regionalne banke.

2.4. Argumenti navedeni u nastavku odnose se u prvom redu na banke u zajednici, koje su često male i imaju pojednostavljenu upravljačku strukturu. Osim toga, odnose se i na zadružne banke najrazličitijih modela i dimenzija koji se susreću u Europi. Te su banke male, brojne i djeluju samo na lokalnoj razini u nekim državama, primjerice u Italiji i Španjolskoj. S druge strane, veću ulogu imaju u državama članicama kao što su Njemačka, Austrija i Nizozemska, ali s obzirom na to da posluju kao zadruge, i dalje imaju isto ključno obilježje kao i ostale zadružne banke – usmjerene su na vrijednost za dionike, a ne (uglavnom) na vrijednost za dioničare. Kada su organizirane u bankarsku grupaciju uvrštenu na burzu, zadružne banke moraju imati neka ista obilježja kao i druga društva uvrštena na burzu.

2.5. Rješavanje pitanja uređivanja poslovanja banaka iziskuje kritički pogled unatrag na događaje koji su postupno uvjetovali donošenje europskog regulatornog okvira, ali i lucidan pogled u budućnost i odgovor na pitanje što želimo postići.

2.6. Kad govorimo o pogledu unatrag, treba podsjetiti da je trenutačni okvir u velikoj mjeri nastao kao odgovor na krizu iz 2008. godine. Namjera europskog zakonodavca bila je izmijeniti pravila kako bi se ispravili nedostaci koje je kriza iznijela na vidjelo, prije svega kako bi se banke opremile i ojačale za prevladavanje budućih kriza.

2.7. Iako se slažemo s ciljevima provedenih reformi, nema sumnje da su učinci i rezultati za različite grane bankarskog sustava asimetrični zbog pristupa koji je dosad zauzeo regulator bankarskog sektora.

2.8. Provedene reforme nisu jednako utjecale na različite modele koji čine pluralizam i raznolikost europskog bankarskog sustava. Naime, u nekim su slučajevima poslovni modeli koji su najmanje pridonijeli krizi iz 2008., kao što su lokalne banke, često male i srednje veličine, a koje u nekim državama postoje u vidu zadruga, više bile izložene opterećenju nametnutom propisima.

2.9. Među ostalim i zbog propisa koje je sve teže provoditi iz različitih aspekata, lokalne male i srednje banke izložene su postupnom pritisku da se objedine u veće grupacije i da se spoje, u suprotnom im prijeti nestanak s tržišta. Posljedica je gubitak raznolikosti unutar europskog bankarskog sustava.

3. Regionalne banke i regulacija bankarskog sektora: opće napomene

3.1. Raznim aktima usvojenima posljednjih godina u okviru provedbe međunarodnih sporazuma i europskih propisa kažnjavaju se male i srednje banke, posebno one zadružne, regionalne i od uzajamne koristi, i to iz tri razloga: a. troškovi usklađivanja podrazumijevaju velik, složen i vrlo detaljan regulatorni okvir koji se stalno mijenja; b. nedovoljno priznavanje drugačijeg sistemskog značaja lokalnih banaka u smislu rizičnosti; c. velike sistemske banke imaju prednost u pogledu troškova financiranja.

3.2. Iz tih razloga EGSO smatra da bi zakonodavac trebao promptno povećati strukturnu proporcionalnost i primjerenost bankarskih propisa subjektima koji se reguliraju. Zakonodavac bi trebao nastojati ostvariti tri cilja: a. smanjenje umjetnih narušavanja tržišnog natjecanja zbog propisa koji nisu proporcionalni, odnosno primjereni različitim značajkama subjekata kojima su upućeni, što podrazumijeva i njihove različite poslovne svrhe; b. održavanje europskoga bankarskog sektora diversificiranim, koji će kao takav biti otporniji na buduće financijske i gospodarske krize; c. poticanje (a ne smanjenje) kreditne potpore malim i srednjim poduzećima – ključnom sektoru europskoga gospodarstva.

3.3. EGSO podržava nedavno donesenu odluku o odgodi provedbe sporazuma Basel III i potiče, kada za to bude vrijeme, njegovo prenošenje u pravo EU-a tako da na odgovarajući način odražava raznolikost bankarskih poslovnih modela u Europi.

3.4. S obzirom na postupak prenošenja novih odredbi iz Bazelskih sporazuma, EGSO smatra da je korisno podsjetiti i podržati sedam načela koja je u lipnju 2019. utvrdio Europski odbor za sistemske rizike (ESRB – European Systemic Risk Board), a koja su sastavljena prije konačnog pokretanja savjetodavne ocjene ESRB-a ( 2 ) a. Prilagodljivost : financijska regulativa mora se moći razvijati zajedno s financijskim sustavom i ne smije postati prepreka inovacijama. To također podrazumijeva da se ne stvaraju materijalne prepreke ulasku novih banaka u sektor i ne obeshrabruje pojava novih poslovnih modela ili očuvanje alternativnih bankarskih modela koji su se potvrdili kroz povijest, kao što je zadružni model. b. Raznolikost : treba očuvati raznolikost financijskih institucija i poslovnih praksi jer je ta raznolikost djelotvorna zaštita od nestabilnosti sustava. Potrebno je izbjegavati prekomjernu homogenizaciju poduzeća i djelatnosti koji podliježu regulaciji: sposobnost za razvoj „antitijela” i različitih vidova reakcije/otpornosti na negativne ekonomske cikluse, na primjer, povećava ukupnu stabilnost financijskog sektora i gospodarstva općenito. c. Proporcionalnost : regulatorno opterećenje trebalo bi biti razmjerno važnosti nesavršenosti tržišta koju treba ispraviti i sistemskoj važnosti subjekata na koje se regulatorno uređenje odnosi. d. Mogućnost sanacije : regulacijom bi institucijama bez gospodarske održivosti trebalo omogućiti izlazak iz sustava bez ugrožavanja stabilnosti sustava. Međutim, treba usvojiti politike kojima se uzima u obzir struktura i složenost predmetnih institucija. e. Sistemska perspektiva : cilj financijskih propisa trebao bi biti osiguravanje kontinuiranog pružanja osnovnih financijskih usluga društvu. Regulatorni sustav koji daje prednost koncentraciji aktivnosti prema ograničenom broju financijskih institucija može biti ranjiviji jer ovisi o financijskom opstanku malobrojnih institucija. f. Raspoloživost informacija : tokovi informacija od banaka do regulatornih tijela, što je predviđeno sektorskim zakonodavstvom, trebali bi omogućiti brzu identifikaciju kanala „zaraze” i područja ranjivosti. g. Neregulatorno uređenje : postojanje regulatornog uređenja ne bi smjelo dovesti do uklanjanja rješenja koja su se potvrdila izvan zakonskog područja u uskom smislu riječi.

4. Neki konkretni prijedlozi za prenošenje novih pravila u regulatornom kontekstu bankovne unije

4.1. U europskom zakonodavnom razdoblju od 2019. do 2024. razumno je pretpostaviti da će Europska komisija preispitati svoj zakonodavni akcijski plan s obzirom na izvanrednu situaciju izazvanu bolešću COVID-19. U iščekivanju novog plana, glavni ciljevi prilagodbe europskog bankarskog sustava za koju EGSO smatra da je važna su sljedeći.

4.2. Potrebno je prenijeti Bazelske sporazume (sklopljene u prosincu 2017.) na način da se više koriste razlike u tumačenju i diskrecijsko pravo EU-a nego što je to bio slučaj sa sporazumima Basel II i Basel III. Općenito uzevši, treba priznati da je Europska komisija poduzela određene korake u pravom smjeru radi pojednostavljenja pravila za manje i jednostavnije bankarske institucije u nekoliko područja kao što su zahtjevi za izvješćivanje, nadzor i kapitalni zahtjevi (faktor potpore za MSP-ove). Međutim, potrebno je nastaviti u tom smjeru prilagodbom pravila, koliko je to moguće, različitim poslovnim modelima, a da se pritom ne žrtvuje učinkovitost bonitetnih pravila.

4.3. EGSO uviđa posebnu ulogu koju regionalne banke i banke u zajednici, često u vidu zadruga u nekim državama članicama kao što su Italija i Španjolska, imaju za mala i srednja poduzeća i kućanstva. EGSO također priznaje doprinos većih zadružnih banaka u državama kao što su Njemačka, Austrija i Nizozemska europskom bankarskom sustavu. U slučajevima kada doprinose sistemskim rizicima, to se mora na odgovarajući način uzeti u obzir pri reguliranju i nadzoru.

4.4. Kako bi se priznali oblici proporcionalnosti uvedeni u svibnju 2019. direktivom CRD5 i uredbom CRR2 (takozvani „paket o bankarstvu”), za europski gospodarski i bankarski sektor bilo bi pozitivno nadići jednadžbu (utvrđenu u članku 40. Uredbe (EU) br. 468/2014 Europske središnje banke ( 3 ) ), prema kojoj su banke koje su dio „značajne” bankarske grupe i same „značajne” iako su i dalje u stvarnosti relativno malog značaja kad je riječ o veličini, ulozi i izloženosti takozvanim prilično niskim sistemskim rizicima. Posebno se člankom 84. stavkom 4. direktive CRD5 i člankom 4. stavkom 1. točkom 145. uredbe CRR2 uvodi koncept „male i jednostavne institucije” uz pripadajuća olakšanja nekih uvjeta, posebno kad je riječ o zahtjevima za objavu.

4.5. EGSO smatra da definicija „male i jednostavne institucije” sada daje mogućnost za sustavan pristup pitanju proporcionalnosti. Pojednostavljenje obveza za male i jednostavne institucije ne bi trebalo biti ograničeno na zahtjeve za objavu, već bi se trebalo moći proširiti na druge bonitetne i nadzorne zahtjeve. Na primjer, malu i jednostavnu instituciju ne bi trebalo nadzirati kao „značajni” subjekt ako je povezana sa „značajnom” grupom na osnovi odredbe nacionalnog zakonodavstva koja to propisuje. Takva bi situacija u biti mogla izazvati neku vrstu dvostrukog nadzora manjih banaka na različitim razinama, sa znatnim negativnim učinkom u pogledu troškova usklađivanja za banke i regulatornih troškova za nadzorna tijela za bankarstvo.

4.6. Tercas ( 6 ). EGSO također poziva na izmjenu pravila i mehanizama kojima se uređuje sanacija i likvidacija banaka, način izračuna minimalnog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze ( 4 ) , alternativne mjere koje se mogu provesti putem posebnih fondova za osiguranje depozita ( 5 ) uspostavljenih u okviru određenih sustava regionalnih ili zadružnih banaka, kako je utvrđeno u presudi Suda Europske unije od 19. ožujka 2019. u predmetu

4.7. Neophodno je da novo primarno zakonodavstvo, kao i pravila za nadzor održivog financiranja, ne postanu novi teret usklađivanja, što bi za posljedicu imalo neodržive modele nadzora za male i zadružne banke.

4.8. EGSO podupire prijedloge Odbora Europskog parlamenta za ekonomsku i monetarnu politiku iz 2019. u vezi s mogućnošću uvođenja „zelenog i socijalnog pomoćnog faktora”, kojim bi se smanjila apsorpcija kapitala za financiranje koje banke osiguravaju poduzećima socijalne ekonomije i onima istinski uključenima u programe održivog i uključivog razvoja. Imajući na umu potrebu za otpornošću i stabilnošću financijskog sektora, potrebno je na odgovarajući način ispitati i ocijeniti mogućnost razvoja zelenog i socijalnog pomoćnog faktora.

4.9. Naime, EGSO smatra da je važno da se novom regulacijom bankovne unije stave na raspolaganje konkretni instrumenti kojima bi se prepoznalo da treba poticati ulaganja banaka u aktivnosti pozitivnog socijalnog učinka i učinka na okoliš, uključujući i putem povlaštenog tretmana iz perspektive bonitetnih rezervi koje zahtijeva Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA).

4.10. Ta regulatorna osjetljivost potkrijepljena je i podacima koji pokazuju manju rizičnost ulaganja poduzeća socijalne ekonomije, a utjecaj njihovih neprihodonosnih kredita na europski bankarski sustav gotovo je neznatan.

4.11. Suzakonodavci su postigli kompromis u proljeće 2019. povjeravajući EBA-i (članak 501. Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća ( 7 ) , tj. uredbe CRR) zadaću da, nakon savjetovanja s Europskim odborom za sistemske rizike (ESRB), na temelju dostupnih podataka i nalaza Komisijine stručne skupine na visokoj razini za održivo financiranje, procjenjuje bi li poseban bonitetni tretman izloženosti koje se odnose na imovinu ili aktivnosti znatno povezane s ciljevima iz područja okoliša i/ili socijalnim ciljevima bio opravdan. EGSO je uvjeren da će ta procjena biti temeljita i pozitivna.

5. Bankarske grupacije i nadzor

5.1. S obzirom na osnivanje zadružnih bankarskih grupacija, u skladu s europskim propisima, kojima se banke u zajednici i regionalne banke udružuju, posebno u nekim državama, na primjer Italiji i Španjolskoj, kako bi povećale kritičnu masu u svojem poslovanju, regionalne banke trebale bi moći na odgovarajući način upravljati apsorpcijom kapitala svojeg matičnog društva kako bi se izbjegao pretjerani pritisak na sredstva namijenjena kreditiranju.

5.2. Pravni okvir predviđen europskim zakonodavstvom o bankarskim grupacijama trenutačno slijedi tri članka uredbe CRR: a. članak 10.: bankarske grupacije sastavljene od banaka koje su stalno povezane sa središnjim tijelom, s međusobnim jamstvom i ovlastima upravljanja i koordinacije (Italija, Nizozemska, Finska, Portugal i Luksemburg); b. članak 113. stavak 6.: grupacije s ovlastima upravljanja i koordinacije u vezi s matičnim društvom ili vrlo integrirani sustavi (Francuska); c. članak 113. stavak 7.: institucionalni sustavi zaštite: Njemačka, Austrija, Španjolska i Pokrajina Bolzano u Italiji.

5.3. Navedena tri različita instrumenta zapravo ne mogu prepoznati niz posebnih značajki koje karakteriziraju i razlikuju poslovanje onih zadružnih banaka koje su bile obvezne pridružiti se grupacijama zadružnih banaka ili institucionalnim sustavima zaštite nakon uspostave bankovne unije.

5.4. Obveza zadružnih banaka da poštuju zahtjeve uzajamnosti, da svoje djelovanje geografski ograniče na područja u kojima posluju, njihovo demokratsko upravljanje, nepostojanje cilja pojedinačne dobiti, precizna ograničenja raspodjele dobiti i nedjeljivost imovine nisu u skladu s postojećim regulatornim okvirom.

5.5. To bi moglo oslabiti tradicionalnu učinkovitost regionalnih razvojnih banaka s potvrđenom protucikličkom funkcijom.

6. Okvir za razdoblje nakon bolesti COVID-19

6.1. Dramatične posljedice pandemije bolesti COVID-19 sada su očite. Morat ćemo se naviknuti na život s mnogo višim razinama javnog duga te će se, kako bi se osiguralo da resursi na vrijeme dođu tamo gdje je to potrebno, morati angažirati cijeli financijski sustav u okviru zajedničkog općeg napora koji uključuje javna tijela i privatne subjekte.

6.2. Imajući u vidu razdoblje nakon krize izazvane bolešću COVID-19, s autoritetom je rečeno da će nakon te zdravstvene krize europske banke morati postati „sredstvo javne politike” za potporu gospodarstvu i zapošljavanju. Stoga „ni zakonski ni podzakonski akti ni na koji način ne bi smjeli sprečavati stvaranje potrebnih mogućnosti u tu svrhu u bilancama banaka” ( 8 )

6.3. Još ne možemo znati kako će se kriza izazvana bolešću COVID-19 odraziti na gospodarstvo i koje će biti njezine konačne posljedice za banke, ali potrebno je razmisliti o sadašnjem i budućem okviru. a. Iz regulatorne perspektive, glavni cilj nakon financijske krize 2008. bio je smanjenje rizika u bilancama banaka. Nakon izbijanja pandemije bolesti COVID-19, a zasad nitko ne može procijeniti koliko će to trajati, bilance banaka povećavat će se zbog rizika država članica i realnog gospodarstva. b. Jedinstveni nadzorni mehanizam, EBA i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržište kapitala (ESMA) poduzeli su niz mjera na osnovi fleksibilnosti koju im omogućuje postojeći regulatorni okvir radi privremene obustave određenih zadaća ili ublažavanja nekih bonitetnih zahtjeva. c. Ako gospodarske i financijske posljedice krize u budućnosti još uvijek budu znatno vidljive u bilancama banaka, to će se morati uzeti u obzir pri provedbi Bazelskog sporazuma iz prosinca 2017. u EU-u. d. Odgoda provedbe sporazuma Bazelskog odbora iz prosinca 2017. svakako je primjerena i nužna kako bi se bankama omogućilo da se nose s posljedicama pandemije, i zbog toga da se uzmu u obzir posljedice krize izazvane bolešću COVID-19 na financijsku situaciju banaka i da se više uzme u obzir raznolikost banaka u Europi.

Bruxelles, 16. srpnja 2020. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Luca JAHIER

(1) EGSO je već u nekoliko navrata izrazio svoja stajališta o bankovnoj uniji (mišljenje „Uloga kreditnih zadruga i štedionica u teritorijalnoj koheziji”), ali preporuke iznesene u njima još nisu prihvaćene. EGSO je 2014. godine, u vezi s Prijedlogom uredbe o strukturnim mjerama kojima se poboljšava otpornost kreditnih institucija EU-a (COM(2014) 43 final – 2014/0020 (COD)), predložio preporuke za potporu lokalnim gospodarstvima i potrebu za uredbom o bankarstvu kojom se poštuje načelo proporcionalnosti. EGSO je 2018. objavio studiju Europe's cooperative banking models („Europski modeli zadružnog bankarstva”, ISBN: 978-92-830-4024-8, kataloški broj: QE-01-18-233-EN-N), u kojoj se opisuje stanje i izgledi zadružnog bankarskog sustava u europskom kontekstu.

(2) Izvješća Savjetodavnog znanstvenog odbora – Regulatory Complexity and the Quest for Robust Regulation („Regulatorna složenost i potraga za snažnom regulativom”), br. 8, lipanj 2019.

(3) SL L 141, 14.5.2014., str. 1.

(4) Minimalni zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL – Minimum Requirement for own funds and Eligible Liabilities) jest zahtjev uveden Direktivom o oporavku i sanaciji banaka (BRRD), čiji je cilj osigurati pravilno funkcioniranje bail-in mehanizma povećavanjem sposobnosti banke da pokrije vlastite gubitke.

(5) Jednim takvim fondom za osiguranje depozita upravlja Konzorcij talijanskih zadružnih banaka (BCC-CR – Banche Cooperative Italiane consorziate). To je dobar primjer uspostave mehanizma za zaštitu deponenata koji se u potpunosti samofinancira vlastitim sredstvima banaka s pomoću uzajamnog i zadružnog mehanizma. Fond intervenira u sljedećim slučajevima: prisilna likvidacija banaka članica konzorcija, a kad je riječ o podružnicama kreditnih zadruga zajednice koje su članice konzorcija i posluju u Italiji, ako intervenira državni sustav osiguranja depozita predmetne države; sanacija banaka članica konzorcija; prijenos aktive, pasive, gospodarske cjeline ili jedne od grana djelatnosti, imovine i pravnih odnosa kao cjeline; propast ili rizik od propasti članice konzorcija.

(6) Naime, tom se presudom poništava odluka Komisije da mjera podrške privatnopravnog konzorcija u korist jednog od njegovih članova predstavlja državnu potporu.

(7) SL L 176, 27.6.2013., str. 1.

(8) Vidjeti, primjerice, argumente bivšeg predsjednika ESB-a Marija Draghija u Financial Timesu, 26. ožujka 2020.