Istovremeno su Uniji za suočavanje s izazovima potrebni zajednički politički odgovori država članica i Komisije putem zakonodavstva EU-a kojim se zahtijeva interakcija koja se pruža preko državnih granica i sektora politika. Za to je potrebno uspostaviti i održavati interoperabilne sustave. Takvi bi sustavi, kao što je navedeno u strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta, trebali osigurati učinkovitu komunikaciju među digitalnim komponentama, poput uređaja, mreža i spremišta podataka. Njima se isto tako osigurava učinkovitije povezivanje prekograničnih zajednica, javnih službi i tijela.

Kako bi te kontakte učinile učinkovitima, djelotvornima, pravovremenima i kvalitetnima te smanjile birokraciju, potrebne napore i troškove, države članice moderniziraju svoju javnu upravu uvođenjem digitalnih javnih usluga. No pritom postoji opasnost od stvaranja izoliranih digitalnih okruženja, a time i elektroničkih prepreka koje mogu spriječiti javne uprave u međusobnom povezivanju te građane i poslovne subjekte u prepoznavanju i upotrebi dostupnih digitalnih javnih usluga u drugim državama članicama. Stoga nastojanja na digitalizaciji javnog sektora trebaju biti dobro usklađena na europskoj razini i na nacionalnim razinama kako bi se izbjeglo digitalno fragmentiranje usluga i podataka te jedinstvenom digitalnom tržištu EU-a omogućilo da funkcionira bez zastoja.

Svrha je EIF-a:

inspirirati europske javne uprave u njihovim nastojanjima na osmišljavanju i pružanju besprijekornih europskih javnih usluga drugim javnim upravama, građanima i poslovnim subjektima koje bi, u mjeri u kojoj je to moguće, bile zadane u digitalnom obliku (tj. pružanje usluga i podataka po mogućnosti digitalnim putem), zadano prekogranične (tj. dostupne svim građanima EU-a) i zadano otvorene (tj. njima bi se omogućivali ponovno korištenje, sudjelovanje/pristup i transparentnost);

pružati smjernice javnim upravama o izradi i ažuriranju nacionalnih okvira za interoperabilnost (NIF-ova) ili nacionalnih politika, strategija i smjernica za promicanje interoperabilnosti;

pridonijeti uspostavi jedinstvenog digitalnog tržišta poticanjem prekogranične i međusektorske interoperabilnosti za pružanje europskih javnih usluga.

Nedostatak interoperabilnosti glavna je prepreka napretku rada na jedinstvenom digitalnom tržištu. Upotrebom EIF-a za upravljanje europskim inicijativama interoperabilnosti pridonosi se koherentnom europskom interoperabilnom okruženju i olakšava pružanje usluga koje su međusobno kompatibilne unutar organizacija i područja rada te između različitih organizacija i područja rada.

EIF se uglavnom promovira i održava programom ISA² u bliskoj suradnji država članica i Komisije u duhu članaka 26., 170. i 171. Ugovora o funkcioniranju Europske unije kojima se zahtijeva uspostava interoperabilnih transeuropskih mreža kojima će se građanima omogućiti potpuno iskorištavanje prednosti europskog unutarnjeg tržišta.

1.31.3. Područje primjene EIF-a, publika kojoj je namijenjen i njegova upotreba

Svrha je EIF-a da služi kao opći okvir koji bi mogle primjenjivati sve javne uprave EU-a. Njime se određuju osnovni uvjeti za postizanje interoperabilnosti te on djeluje kao zajednički nazivnik za relevantne inicijative na svim razinama, uključujući europsku, nacionalnu, regionalnu i lokalnu, kojim bi se obuhvatile javne uprave, građani i poslovni subjekti. Taj je dokument upućen svima uključenima u definiranje, osmišljavanje, razvoj i pružanje europskih javnih usluga.

Kako države članice imaju različite upravne i političke sustave, pri prenošenju odredbi EIF-a u nacionalni kontekst potrebno je u obzir uzeti nacionalne specifičnosti. Očekuje se da će se politike EU-a i nacionalne politike (npr. NIF-ovi) temeljiti na EIF-u i nadopunjavati ga dodavanjem novih i preciziranjem postojećih elemenata. Isto bi tako okviri interoperabilnosti specifični za određeno područje (DIF-ovi) trebali ostati u skladu s područjem primjene EIF-a te ga, kad je to moguće, proširivati kako bi se obuhvatilo specifične zahtjeve interoperabilnosti za to područje. To znači da se neki elementi EIF-a mogu izravno prenijeti u NIF ili DIF, a druge je potrebno prilagoditi kontekstu i specifičnim potrebama.

Odnos između EIF-a, NIF-ova i DIF-ova opisan je na slici 1. EIF europskim NIF-ovima i DIF-ovima pruža zajedničku jezgru elemenata interoperabilnosti. Usklađenošću s EIF-om osigurava se izrada usklađenih NIF-ova i DIF-ova te se omogućuje fleksibilnost koja je potrebna kako bi se moglo odgovoriti na specifične zahtjeve koji proizlaze iz nacionalnih zahtjeva ili zahtjeva koji su specifični za određeno područje.

Vrijednosti EIF-a općenito su dvojake, prema načinu gledanja:

odozdo prema gore: kada se NIF koji je usklađen s EIF-om upotrebljava za provedbu javnih usluga na svim razinama nacionalnih uprava nastaju uvjeti interoperabilnosti koji omogućuju proširenje područja primjene tih usluga preko granica;

odozgo prema dolje: kada se EIF razmatra u okvirima zakonodavstva i politike EU-a, bilo u obliku ad hoc upućivanja ili strukturiranije, primjenom DIF-ova, njime se povećava potencijal za interoperabilnost daljnjih nacionalnih mjera koje su rezultat prenošenja u nacionalno zakonodavstvo.

U oba je slučaja krajnji rezultat razvoj ekosustava europskih javnih usluga u kojima vlasnici i tvorci sustavâ i javnih usluga postaju svjesni zahtjeva interoperabilnosti, javne uprave su spremne surađivati jedna s drugom te s poslovnim subjektima i građanima, a informacije besprijekorno teku preko granica kao podrška europskom jedinstvenom digitalnom tržištu.

1.3.11.3.1. Područja interoperabilnosti

Područje primjene EIF-a obuhvaća tri vrste interakcija:

A2A (uprava upravi), odnosi se na interakcije između javnih uprava (npr. država članica ili institucija EU-a);