IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Dijalozi s građanima kao doprinos razvoju europskog javnog prostora /* COM/2014/0173 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Dijalozi s građanima kao doprinos razvoju europskog javnog prostora Prevladavanjem financijske i gospodarske krize u Europi sve se više odluka s izravnim učinkom na živote ljudi donosi na europskoj razini. Stoga bi u ovom trenutku trebalo početi promišljati o tome kako dodatno ojačati demokratske strukture naše Unije. Prije no što Europa provede velike reforme potrebne za navedeno, nacionalni i europski političari trebaju održati širu debatu s građanima o tome kako bi naša buduća Europa trebala izgledati. To mora biti prava europska debata u čijem će središtu biti građani. Iz tog je razloga Europska komisija ispitala i razvila nov komunikacijski alat kao dopunu postojećim instrumentima koji izravno uključuju ljude: dijaloge s građanima. Koncept se temelji na modelu „sastanaka u vijećnici“ ili lokalnih foruma tijekom kojih političari slušaju građane i s njima raspravljaju o politici i odlukama koje donose. Sve u svemu, u svim je državama članicama održan 51 dijalog s građanima. Od 28 europskih povjerenika 22 su sudjelovala, obično zajedno s predstavnicima Europskog parlamenta i nacionalnim ili lokalnim političarima (vidi tablicu u Prilogu). Time su dijalozi s građanima dobili stvarnu europsku dimenziju, pojačanu činjenicom da se u brojnim državama članicama sada organiziraju slične debate na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. Niz od više od 50 dijaloga počeo je u rujnu 2012. i nastavio se tijekom ožujka 2014., čime je oblikovana Europska godina građana i istovremeno su debate stavljene u središte ciljeva Europske godine: obilježavanje 20. obljetnice uvođenja građanstva EU-a Ugovorom iz Maastrichta i priprema temelja za izbore za Europski parlament u svibnju 2014. To će biti presudan trenutak u kojem će građani odlučivati o smjeru kojim žele da Europe krene. Iskustvo Komisije u dijalozima s građanima tijekom tih 18 mjeseci pokazalo je da dijalozi imaju potencijal za učinkovito dopunjavanje već postojećih alata kako bi se građanima omogućilo da u potpunosti upotrebljavaju svoja prava kao građani EU-a, kao što je javno savjetovanje. Dijalozi s građanima još su jedna prilika za davanje glasa građanima u odlukama koje se donose na europskoj razini. Debatama se građanima dala prilika za izražavanje vlastitih mišljenja i postavljanje pitanja povezanih s problemima koje smatraju najvažnijima (kao što je prevladavanje gospodarske krize), dok su povjerenici i drugi političari imali priliku iz prve ruke slušati građane, objasniti politike i istaknuti opipljive učinke odluka donesenih na europskoj razini na građane i njihove živote. Stoga su se dijalozi uspostavili kao instrument za informiranje ljudi, vraćanje povjerenja u europske i nacionalne institucije i podizanje svijesti građana o tome da je njihov glas u EU-u važan. Činjenica da dijalozi uključuju članove institucija EU-a i aktere na nacionalnoj razini te da se format proširio i povećao unutar država članica jasno pokazuje da se dijalozima može učinkovito pridonijeti razvoju europskog javnog prostora. Prostora u kojemu Europljani razgovaraju jedni s drugima, a ne jedni o drugima, u kojemu se o europskim pitanjima raspravlja s europskog stajališta te time stvara europska priča koja se temelji na zajedničkim vrijednostima i kojom se uzimaju u obzir nacionalne i regionalne specifičnosti. Istovremeno, tim će se prostorom omogućiti i da se građanima jasno da na znanje da, jednako kao i na nacionalnoj razini, imaju određen izbor politike i područja djelovanja na europskoj razini. Politički kontekst: prilika za jačanje demokracije 1.1. Velikim koracima naprijed Financijska i gospodarska kriza katalizator je promjena. Odvažnim koracima prema snažnijoj ekonomskoj i monetarnoj uniji došlo se do veće koordinacije i odlučivanja na europskoj razini. Europska unija napravila je velik skok naprijed. Uspostavila je nove instrumente i politike za rješavanje posljedica i temeljnih uzroka krize i za sprječavanje eskalacije poteškoća u budućnosti – primjerice stvaranjem Europskog mehanizma za stabilnost s kreditnim kapacitetom od 500 milijardi eura, uvođenjem europskog semestra za mnogo snažniju koordinaciju gospodarske i fiskalne politike država članica i uspostavom središnjih dijelova bankarske unije u cilju stvaranja stabilnijeg financijskog sustava i sprječavanja da porezni obveznici moraju plaćati za pogreške upravitelja banaka. Te promjene moraju biti popraćene reformama kojima će navedene nove strukture biti mnogo demokratičnije, osiguravajući transparentnost i odgovornost. U „Nacrtu za duboku i istinsku ekonomsku i monetarnu uniju”[1] opisano je koje su instritucijske promjene potrebne i kako se mogu razviti politička svijest i utjecaj. On predstavlja temelj prijedloga za napredovanje prema fiskalnoj uniji i, u konačnici, tješnje povezanoj političkoj uniji.[2] Krizom se produbio gubitak povjerenja u upravljanje i političko vodstvo na nacionalnoj i europskoj razini. Kako bi se tomu suprotstavilo, mora se uložiti veće napore u uključivanje, slušanje i informiranje građana o tome kako im politike EU-a mogu pomoći, kako mogu ostvariti prava koja imaju kao građani EU-a i kako mogu upotrebljavati naš sustav predstavničke demokracije kako bi ostvarili utjecaj na europskoj razini. Debata s građanima o političkim promjenama koje su nam potrebne mora se održati prije, a ne nakon uspostavljanja novih struktura. Pristupi sektorskih politika EU-a za ponovnu izgradnju povjerenja građana u upravljanje EU-a dijalogom, na primjer u području istraživanja, važna su dopuna inicijativi dijaloga s građanima.[3] 1.2. Potreba za ponovnom izgradnjom povjerenja Dijalozi s građanima središnji su dio te debate. Započeti su u trenutku kada su istraživanja Eurobarometra pokazivala da je kriza pridonijela padu povjerenja u EU s 57 % na 31 % i padu povjerenja u nacionalne institucije s 41 % na 23 % od proljeća 2007. do jeseni 2013.[4] Isto tako, u posljednjih nekoliko godina u javnosti se pogoršala slika EU-a i Europljani su postali manje optimistični u pogledu budućnosti Unije.[5] Standardni Eurobarometar 80 – jesen 2013. Do pada povjerenja dolazi istovremeno s pojavom rasprostranjenog osjećaja među Europljanima da njihov glas nije važan. Dok je broj Europljana koji bi se složili s izjavom „Moj je glas u EU-u važan” pao s 38 % u proljeće 2009. na svega 29 % u jesen 2013., postotak onih koji se ne slažu s tom izjavom povećao se s 53 % na 66 %.[6] Samo u jednoj državi članici – Danskoj – više od polovice stanovništva smatra da može učinkovito utjecati na program EU-a. U nekim državama članicama koje su posebno teško bile pogođene krizom – Cipar, Grčka i Portugal – samo 11 do 18 % građana dijeli to mišljenje.[7] QA19.a.3. Navedite u kojoj se mjeri slažete ili ne slažete sa svakom od sljedećih izjava. Moj je glas u EU-u važan || Ukupno „Slažem se” || || Ukupno „Ne slažem se” || || Ne znam Standardni Eurobarometar 80 – jesen 2013. 1.3. Dijalozi s građanima: novi format s europskom dimenzijom Dijalozi s građanima bili su osmišljeni kao događaji otvorenih vrata kojima se građane diljem Unije pozivalo na razmjenu stajališta na „sastancima u vijećnici”. Dijalozi su bili organizirani kao sjednice u trajanju od 1,5 do 2 sata s tri teme rasprave: oporavak od gospodarske krize, prava građana i budućnost Europe. Osim toga, raspravljalo se o drugim pitanjima specifičnima za predmetnu zemlju i područje stručnog znanja povjerenika koji su držali debatu. Općenito, otvorenom prirodom debata građanima se omogućilo da postave bilo koje pitanje koje su željeli riješiti.[8] Informacije o događajima bile su objavljene u regionalnim medijima, na web-mjestima predstavništava Komisije i društvenim medijima. Dijalozi su bili potpuno otvoreni događaji pa se sudionici ne mogu smatrati reprezentativnim uzorkom stanovništva EU-a kao cjeline. Međutim, stajališta koja su građani iznijeli tijekom događaja u skladu su s rezultatima reprezentativnih istraživanja koja Komisija redovito provodi. Cilj je dijaloga bio građanima omogućiti izravno upućivanje njihovih pitanja povezanih s budućnošću Unije i politika EU-a europskim i nacionalnim političarima. Građanima je bila ponuđena mogućnost da izraze svoja mišljenja, dobiju konkretne informacije, ali i da vide da je politika EU-a humana. Reakcije uključenih građana i političara i medijska pokrivenost pokazuju da je taj cilj – koji je očito bio u skladu s očekivanjima sudionika – ostvaren. Osim toga, izravne su se razmjene pokazale i kao prikladan alat kojim se građanima ilustrira da europski političari, jednako kao i nacionalni političari, zastupaju određene političke izglede i politike. Događaji su od početka bili europskog karaktera. U većini dijaloga povjerenicima su se pridružili zastupnici Europskog parlamenta i nacionalni, regionalni i lokalni političari. Zastupnici Europskog parlamenta bili su posebno uključeni u brojne rasprave, ponekad dijeljenjem središnje pozornice s povjerenicima, a ponekad pridonošenjem debati svojim pitanjima ili izjavama. Isto tako, u debatama je sudjelovao izvjestan broj visokih nacionalnih i regionalnih političara, kao što su predsjednik Republike Bugarske, vicekancelar Austrije i ministri predsjednici određenih njemačkih i austrijskih saveznih pokrajina. Gradonačelnici gradova domaćina imali su presudnu ulogu u uspostavljanju kontakta s građanima. Oni su pomogli ljudima da premoste jaz između lokalnih i europskih pitanja te da vide europsku dimenziju lokalnih problema i lokalnu dimenziju pitanja europske politike. Takvim je pristupom istaknuto da bi široka debata o europskim pitanjima trebala uključivati sve razine, od europske do lokalne. Njime se pomoglo da se dijalozi pretvore u prave europske događaje te time pridonesu razvoju europskog javnog prostora. To je bilo potaknuto brojnim alatima i tehnikama: Sve su debate bile izravno i uživo prenošene na mreži na jeziku/jezicima regije domaćina i na engleskom, dok su moderatori postavljali pitanja ili prenosili komentare postavljene na društvenim medijima, prvenstveno Twitteru (s posebno kreiranom oznakom hashtag #eudeb8) i računima Komisije na Facebooku. Platformom www.debatingeurope.eu osigurana je mogućnost praćenja rasprava.[9] Nekoliko je debata bilo emitirano i uživo na regionalnim ili nacionalnim televizijskim postajama države članice domaćina. Posebno se aktivnostima društvenih medija prije, tijekom i nakon svakog događaja dokazalo da internetskom svijetu znače više od otvorenog fizičkog događaja. Tim je aktivnostima omogućeno povezivanje dijaloga diljem država članica i uključivanje sudionika prethodnih debata u sljedeće dijaloge. Online dijalog s građanima uključivao je građane iz cijele Europe zahvaljujući upotrebi televizije, web-streama i društvenih medija. Neki su dijalozi fizički uključivali građane iz nekoliko zemalja: na primjer, debata u Eschu bila je usmjerena na građane iz regije Grande Région koja obuhvaća Luksemburg i susjedne dijelove Francuske, Belgije i Njemačke, dok je dijalog s građanima u Trstu uključivao sudionike iz Italije, Slovenije, Hrvatske i Austrije. Kao zaključak niza dijaloga s građanima za 27. ožujka 2014. planira se paneuropski događaj sa sudionicima iz svakog grada domaćina koji se sastoji od više od 50 dijaloga održanih od rujna 2012. do ožujka 2014. u svim državama članicama. Taj će se cjelodnevni događaj održati odmah nakon završne faze izborne kampanje za Europski parlament 2014. i njime će se svim sudionicima omogućiti rasprava s izvjesnim brojem europskih i nacionalnih političara. To je prilika da se pokaže kako je u slučaju europske politike, jednako kao i u slučaju nacionalne politike, riječ o glasačima koji odabiru najpoželjnije politike.. Online dijalog s građanima Online dijalog s građanima [10] uključivao je građane iz cijele Europe koji su se upotrebom društvenih medija uključili u debatu na razini EU-a. Prethodilo mu je druženje s blogerima [11] iz različitih država članica koji su uključeni u političku debatu na internetu i društvenim medijima. U dvije navedene online debate ostvareno je više od 15 000 poruka na društvenim medijima, 5 000 pregleda na YouTubeu i 40 priloga u medijima. Online dijalog s građanima bio je organiziran u suradnji s televizijskim kanalom Euronews. Glavni je cilj bio otvoriti događaj za što veći broj ljudi, tako da su pitanja preuzimana od nekolicine onih koji nisu mogli sudjelovati u druženju, koje je iz tehničkih razloga bilo otvoreno za ograničeni broj građana. Online dijalog održan je na komunikacijskoj platformi Google Hangouts i bio je uživo prenošen na YouTubeu. Slijedio je nakon intervjua „Globalni razgovor”, održanog u udarnom terminu na Euronewsu (kombinacija klasične televizijske emisije i internetskog foruma za raspravu). Raspon online razgovora proizašlog iz online dijaloga i razgovora s blogerima bio je znatno veći nego na redovnim događajima dijaloga s građanima, što je zanimljiva pouka za buduće alternativne načine uključivanja različitih skupina građana. Imajući na umu posebnu publiku do koje se doprlo internetom, vidljivo je da se tom vrstom događaja dopunjuju fizičke međusobne razmjene. 1.4. Proširenje dosega Sastavni dio koncepta dijaloga s građanima bio je da svi građani mogu sudjelovati bez potrebe za temeljitim znanjem o Europskoj uniji ili njezinim politikama. Uz jako malo iznimaka, u dijalozima su sudjelovali građani koji su govorili u svoje ime, a ne uime određenih interesnih skupina. Sudionici nisu bili unaprijed odabrani: to su jednostavno bili predstavnici javnosti koje zanima Europa i razmjena mišljenja s europskim i nacionalnim kreatorima politika. Kako bi dijalozi bili značajniji za sudionike, Komisija je u brojnim državama članicama (uključujući Češku, Francusku, Litvu i Španjolsku) organizirala pripremne i daljnje debate (sastanke uživo ili sastanke preko interneta). Time se sudionicima pomoglo u određivanju prioriteta za glavni dijalog i održao interes pobuđen raspravama. Za dijaloge u Švedskoj i Italiji razvijen je učinkovit pristup s tematskim dijalozima (s povjerenicima EU-a ili bez njih) organiziranima u različitim regijama prije glavnih nacionalnih dijaloga s građanima. Time je omogućena temeljita priprema onih tema koje su bile posebno važne za ljude u tim zemljama. Većina dijaloga s građanima imala je jednog medijskog partnera ili više njih. U većini slučajeva to su bile lokalne ili regionalne novine te lokalne i regionalne radijske i televizijske postaje. U nekim je slučajevima nacionalna javna televizija prenosila cijele dijaloge uživo ili kao priloge ubrzo nakon događaja (na primjer, nacionalne televizije u Bugarskoj, Grčkoj, Portugalu, Švedskoj i Hrvatskoj emitirale su cijele ili djelomične dijaloge uživo). 1.5. Odgovor U prosjeku je oko 350 građana fizički sudjelovalo u svakom dijalogu (najviše 800, u Trstu). Ukupno je više od 16 000 građana sudjelovalo u dijalozima. Više od 105 000 građana sudjelovalo je preko web-streama uživo i na društvenim medijima, a mnogo ih je više pratilo dijaloge na TV-u. Velik potencijal društvenih medija posebno je bio vidljiv kod dijaloga u Dublinu, Tallinnu i Barceloni, gdje je broj ljudi koji su aktivno pratili događaj na internetu bio do 100 puta veći od broja ljudi u prostoriji. Oblici sudjelovanja u dijalozima s građanima Ipak, to predstavlja samo dio ukupnog stanovništva EU-a. To pokazuje da EU tek počinje razvijati ovaj komunikacijski alat. Potencijal je velik jer se format širi i slične se debate sve češće održavaju na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. Ali dijalozi su već učinkovit dodatak komunikacijskim alatima koje upotrebljava Komisija (i druge institucije EU-a) za uspostavljanje izravnog kontakta s građanima, na primjer javnim savjetovanjima o planovima za novo zakonodavstvo i u većoj mjeri specijaliziranim inicijativama kao što su O Europi na mreži i Povratak u školu. Brojni su dijalozi s građanima redovito na dan događaja uključivali objavu priloga o Europi, njezinim institucijama i pravima koja građani ostvaruju u regionalnim novinama s kombiniranom nakladom od više od 12 milijuna primjeraka. Time je moguće da se , zajedno s posebnim intervjuima povjerenika koji su sudjelovali u događaju u nacionalnim ili regionalnim novinama, doprlo do 43 milijuna čitatelja novina i 51 milijuna čitatelja povezanih web-mjesta.[12] Nadalje, nekoliko je milijuna Europljana moglo dobiti informacije o dijalozima na televiziji, radiju, u tisku ili online medijima: događaji su se prenosili uživo u određenim državama članicama i bilo je u prosjeku 38 priloga u medijima po događaju, većinom u masovnim medijima. Prilozi u medijima objavljeni nakon dijaloga s građanima (Cádiz – Amsterdam) Vrlo često medijski izvješćivanje nije bilo ograničeno samo na zemlju u kojoj se održavala debata, već je bila prošireno i na druge zemlje (na primjer u slučaju dijaloga u Dublinu, Heidelbergu ili Liègeu). Jasno je da događaji imaju znatno veći doseg kada o njima izvješćuju masovni mediji, posebno televizija i radio. Postalo je očigledno i da su, uz pokrivanje same debate, brojni prilozi u medijima bili usmjereni na određena politička stajališta povjerenika i njihovih partnera. Štoviše, pitanja i komentari koje su nakon dijaloga dobila predstavništva i pozivni centar Europe Directa pokazuju da učinak debata nadilazi učinak klasičnog jednosmjernog govora. Potaknuti interaktivnom prirodom debata, građani su ostajali i uključivali se nakon stvarnih događaja. Postavljali su pitanja i izražavali kritičnost u vezi s određenim politikama EU-a i općenitim političkim izgledima povjerenika. Zemljopisna raširenost priloga u medijima (Cádiz – Amsterdam) 1.6. Mjerenja stavova građana Kao dopuna fizičkim sastancima, u istraživanjima Eurobarometra za Komisiju i druge institucije EU-a dokumentirana su stajališta Europljana o budućnosti Unije i njihova očekivanja povezana s tekućim i predstojećim političkim inicijativama.[13] Mreža informacijskih centara Europe Direct, kao i pozivni centar Europe Direct, imali su važnu ulogu u pripremi i praćenju dijaloga s građanima: oni su informirali građane o dijalozima u njihovoj regiji ili u blizini njihove regije a organizatorima debata omogućili su bolje razumijevanje zabrinutosti građana u njihovim zemljopisnim područjima. Isto tako, povjerenici su poticali građane da nakon događaja šalju neodgovorena pitanja i povratne informacije centru Europe Direct i osigurali su da pošiljatelji dobe odgovor. Komisija je od rane faze od svih sudionika debata tražila njihova mišljenja. Za dobivanje povratnih informacija građana o brojnim presudnim pitanjima, kao što su „Osjećate li da je vaš glas u EU-u važan?” i „Mislite li da će Europa izaći iz krize snažnija?”, upotrebljavani su elektronički uređaji za glasovanje. Ta su pitanja bila objavljena na svim jezicima EU-a; predstavništva Komisije izdavala su ih na svim drugim događajima s građanima, a izdao ih je i Komisijin Centar za posjetitelje u Bruxellesu. U 18 mjeseci tijekom kojih su se održavali dijalozi primljeno je i analizirano više od 6 000 reakcija. Povratnim informacijama s dijaloga s građanima, uključujući pripremne i daljnje debate, potvrđen je jedan značajan rezultat istraživanja Eurobarometra: dva od tri Europljana smatraju da njihov glasni nije važan. Približno 57 % sudionika dijaloga s građanima dijelilo je isto mišljenje. To odgovara vrlo snažnoj želji gotovo devet od deset sudionika (88 %) za većim brojem dijaloga s građanima. U državama članicama koje su posebno snažno pogođene krizom dijalozima je građanima dana prilika da izraze svoju zabrinutost i izravno se suoče s političarima EU-a te nacionalnim ili regionalnim političarima i usprotive im se, ali i da osjete da političari ne izbjegavaju ponekad žustre debate. Istovremeno je preko događaja povjerenicima i drugim političarima pružena prilika da pokažu da su spremni slušati i da nastoje objasniti mjere poduzete za prevladavanje krize. 1.7. Teme o kojima se govorilo na debatama Na dijalozima s građanima govorilo se o velikom broju tema. Predmeti o kojima se raspravljalo pokazali su koja su pitanja najvažnija Europljanima i što oni očekuju da političke vođe učine kako bi ih riješilo. U brojnim slučajevima stajališta i pitanja izražena u prostoriji odražavala su stajališta i pitanja vidljiva u rezultatima istraživanja. Istraživanja među sudionicima dijaloga s građanima (Cádiz – Bukurešt) Na primjer, istraživanjima i debatama istaknuto je da su građani u svim državama članicama, bez obzira na to tiče li ih se to osobno ili ne, zabrinuti zbog gospodarskog i socijalnog učinka krize (posebno zbog opasnosti „izgubljene generacije” mladih ljudi suočenih s nezaposlenošću). Najvažnije je opažanje s tim u vezi da su sudionici debata u svim državama članicama općenito smatrali da solidarnost i odgovornost moraju ići ruku pod ruku. Građani diljem Unije jasno su dali do znanja da za njih EU predstavlja solidarnost. Glas građana: „Smatrate li da bi Europa trebala učiniti više kako bi nam pomogla da izađemo iz krize?” — 66,9 % sudionika odgovorilo je „da” na dijalogu s građanima u Berlinu (10. studenoga 2012.). [14] „Europa je Grčka i Grčka je Europa. To znači Unija.” — Objava na Twitteru na dijalogu s građanima u Dublinu (10. siječnja 2013.). „Što znači solidarnost? Ne smijemo izgubiti cijelu generaciju. Mi smo Unija ljudi!” — Mladić na dijalogu s građanima u Thessalonikiju (22. ožujka 2013.). Prava građana EU-a koja su im dodijeljena ugovorima bila su istaknuti dio dijaloga. Sudionici su posebno bili usredotočeni na pravo slobode kretanja i politike kojima se potiče otvaranje radnih mjesta obrazovanjem i osposobljavanjem. Glas građana: „Kako možemo ostvariti pravdu i cilj 75 postotne zaposlenosti sve dok i dalje postoji razlika u plaći na temelju spola?” — Žena na dijalogu s građanima u Dublinu (10. siječnja 2013.). „PRISM i TEMPORA bili su poziv na uzbunu. Treba ispitati zakone o nadzoru u EU-u. Sud Europske unije rekao je da propisi o prikupljanju i pohranjivanju podataka nisu učinkoviti, a to predstavlja povredu temeljnih prava.” — Muškarac na dijalogu s građanima u Heidelbergu (16. srpnja 2013.). „Sudjelovao sam u ERASMUSU. Sada sam u EVS-u [Europska volonterska služba]i susretao sam se s ljudima iz cijele Europe i osjećam se izvrsno dijeleći vrijeme, ideje i snove s njima... Sviđa nam se biti zajedno, a zajedno i patimo... Od onih koji su trenutačno odgovorni tražimo da nam daju priliku da budemo dijelom ovakvog međukulturalnog načina življenja.” — Komentar ostavljen nakon dijaloga s građanima u Bruxellesu (4. svibnja 2013.) na platformi debatingeurope.eu. „Populistički političari napadaju slobodu kretanja. EU bi trebao djelovati u pogledu diskriminacije rumunjskih građana u određenim državama članicama.” — Sudionik online dijaloga s građanima (16. siječnja 2014.). Što se tiče budućnosti Europe, više od polovice građana (54 %) koji su sudjelovali u događajima povezanima s Europskom godinom građana želi više europskih integracija. K tomu, tri od četiri sudionika dijaloga s građanima (74 %) podržalo je ideju povezanije političke unije. Glas građana: „Potrebna nam je stvarna politička unija. Krajnje je vrijeme da imamo ujedinjene političke stranke u Europi koje predstavljaju ljude. Vrijeme je da napravimo ogroman skok prema federalizmu.” — Mladić na dijalogu s građanima u Bruxellesu (4. svibnja 2013.). „Potrebna nam je središnja savezna vlada ... u suprotnom ćemo biti podijeljeni i uništeni jedan po jedan, uključujući i velike zemlje poput Njemačke, Francuske i Ujedinjene Kraljevine.” — Komentar ostavljen nakon dijaloga s građanima u Bruxellesu (4. svibnja 2013.) na platformi debatingeurope.eu. „Izbori za Europski parlament bili bi izvrstan trenutak za sagledavanje ukupne situacije i pokazivanje našeg zajedničkog identiteta.” — Sudionik online dijaloga s građanima (16. siječnja 2014.). U brojnim je komentarima koje su građani dali tijekom dijaloga i daljnjih debata istaknuto njihovo stajalište da gospodarske integracije moraju ići ruku pod ruku s više demokracije. Sudionici vjeruju u europsku predstavničku demokraciju: njih 87 % tvrdilo je da će glasovati na izborima za Europski parlament 2014. Izravni izbor sljedećeg predsjednika Komisije pozdravilo bi dva od tri sudionika (61 %). Glas građana: „Oduzeto je 15 000 stipendija. Studenti žive u lošim uvjetima ili moraju u potpunosti odustati od studija. Ima gladnih ljudi. Za to su odgovorni Komisija i trojka.” — Student na dijalogu s građanima u Coimbri (22. veljače 2013.). „Europski čelnici moraju promijeniti pristup i usto(ponovno) uspostaviti demokratske vrijednosti. Gospodarstvo je vrlo važna stvar, ali Bruxelles mora raditi za blagostanje ljudi. — Da! Kao reformirana federacija građana. Europske su integracije prerasle međuvladin cirkus. — To nije demokracija, ne! Onog dana kada budem mogao izravno glasovati o zakonu i o tome što se događa, vjerojatno ću to i učiniti.” — Oprečni komentari ostavljeni nakon dijaloga s građanima u Bruxellesu (4. svibnja 2013.) na platformi debatingeurope.eu. „Europa je nada i san mladih Ukrajinaca.” — Sudionik online dijaloga s građanima (16. siječnja 2014.). Iznenađujuća tema koja se pojavila, posebno nakon dodjele Nobelove nagrade za mir EU-u krajem 2012., bila je mir. Uzimajući u obzir stotu obljetnicu početka Prvog svjetskog rata u 2014. – i još uvijek svježe uspomene na balkanske ratove unazad manje od jedne generacije – građani i političari istaknuli su da je najvažnije postignuće Unije bilo okončanje stoljeća krvoprolića na kontinentu. Brojni sudionici, posebno mladi ljudi, izrazili su ponos što dijele europsku povijest i pripadnost europskoj kulturi. Poput brojnih drugih događaja tijekom Europske godine građana, većina je dijaloga pokazala da su Europljani stvarno zainteresirani za vrijednosti na kojima se temelji Unija. Oni očekuju da će se europskim integracijama potaknuti demokracija, vladavina prava i ljudska prava te zajamčiti pravedno društvo koje osigurava jednake mogućnosti za sve. U konačnici, povratne informacije primljene nakon dijaloga od rujna 2012. pokazuju da građani žele imati izbor – na sljedećim izborima za Europski parlament i nakon toga – među različitim političkim idejama. One bi trebale rješavati glavne temeljne teme jedinstvo, demokraciju i solidarnost. Glas građana: „Sretni smo što ste došli na naš otok na kojemu su se ljudi koje je s kopna prognala fašistička vlada morali sastajati u tajnosti u špiljama ili na plažama. Tijekom rata, kada se činilo da nema nade, Altiero Spinelli i drugi ovdje su razvili svoju viziju Europe.” — Giuseppe Assenso, gradonačelnik grada Ventotene, na dijalogu s građanima (27. svibnja 2013.). „Diskriminacijom u bilo kojem obliku (bez obzira je li pozitivna ili negativna) krade se duh pravde, jednakosti i poštenog postupanja.” — Komentar ostavljen nakon dijaloga s građanima u Tallinnu (14. rujna 2013.). Zaključci i put naprijed: kako dalje razvijati ovaj alat Dijalozi s građanima nov su instrument, pokus u paneuropskim komunikacijama koji je započet u malim razmjerima. Za sve uključene je 51 dijalog održan od rujna 2012. do ožujka 2014. predstavljao proces učenja. Dijalozima se nudi vrijedna osnova za razvoj inicijative, posebno u pogledu dosega. Otvorenim debatama između europskih, nacionalnih i regionalnih političara – koji donose političke odluke – i europskih građana – na čije svakodnevne živote te odluke utječu – institucijama EU-a daju humani prizvuk. Usto, debatama se povjerenicima i drugim političarima omogućuje stjecanje novih uvida. Uzimajući u obzir važne institucijske i političke odluke koje trebaju biti donesene predstojećih godina, u interesu je građana i političara da nastave s debatama te vrste nakon izbora za Europski parlament 2014. Za osiguravanje prave europske debate potrebno je sudjelovanje svih razina – europske, nacionalne, regionalne i lokalne. Već postoje i prvi znakovi preuzimanja ovog formata na nacionalnoj razini – nacionalni političari u zemljama kao što su Njemačka, Bugarska i Irska pokreću svoje dijaloge. Bivši političari, akademici i trustovi mozgova jednako tako počinju organizirati debate. To upućuje na postojanje snažne potrebe među građanima za tom vrstom interakcije i na stvarni potencijal da se debate pretvore u trajan europski projekt. Navedeno je poduprto činjenicom da je u nekoliko zemalja članica, među kojima su Francuska, Italija, Poljska i Švedska, priprema i organizacija dijaloga s građanima dovela do stvaranja neformalnih mreža. Tim se mrežama mogu povećati učinci ove inicijative i može se nastaviti debata povezivanjem političara EU-a, nacionalnih i regionalnih vlada, predstavništava Komisije i informacijskih ureda Europskog parlamenta, pojedinačnih građana i organizacija civilnog društva. Debata je počela. Dijalozi s građanima pokazali su da su europski građani spremni i voljni raspravljati o europskim pitanjima i „u debatu s biračima u državama članicama unijeti istinsku europsku perspektivu”.[15] To bi se trebalo dodatno potaknuti paneuropskim dijalogom s građanima 27. ožujka 2014., u kojem će sudjelovati sudionici iz svih gradova domaćina debata i građani koji su sudjelovali u online dijalogu. Dijalozi su stoga dio šire, europske debate koja nam je potrebna prije uvođenja odvažnih promjena potrebnih za izgradnju još demokratičnije Unije. Oni su već sada instrument kojim se Europljanima jasno daje do znanja da imaju stvaran izbor na predstojećim izborima za Europski parlament i da je njihov glas zaista važan. [1] COM(2012) 777. [2] COM(2012) 777 završna verzija/2; usp. i Govor o stanju Unije 2013. [3] Dobar je primjer inicijativa VOICES (www.voicesforinnovation.eu), postupak savjetovanja s građanima licem u lice koji se provodi diljem Europe i kojim se prikupljaju ideje građana a zatim uzimaju u obzir pri razvoju politike istraživanja i inovacija. Isto tako, „Posebnom inicijativom za uključivanje građana u znanost ‚Izrazite svoje mišljenje… o znanosti’ te akcijskim planovima za mobilizaciju i razmjenu znanja jača se uključivanje javnosti i većeg broja aktera u istraživanje i razvoj. [4] Standardni Eurobarometar 80 (jesen 2013.), str. 5. [5] Ibid., str. 9., iako se negativan trend blago promijenio u jesen 2013. [6] Ibid., str. 7., iako se negativan trend blago promijenio u jesen 2013. [7] Ibid., str. 8. [8] http://ec.europa.eu/debate-future-europe [9] Odluka da se debata proširi na postojeću online platformu umjesto da se stvori nova bila je namjerna. Početkom 2013. platforma debatingeurope već je imala više od 100 000 sljedbenika koji su bili prepoznati kao potencijalni sudionici u 15 online debata organiziranih oko fizičkih dijaloga s građanima. [10] Online dijalog dostupan je ovdje: https://www.youtube.com/watch?v=QHYDoO9sVKc [11] Dostupno ovdje: https://www.youtube.com/watch?v=K7qKlqDsKa8 [12] Ukupan broj potencijalnih izlaganja oglasnoj poruci (GRP) za novinske naklade: 42 643 868; GRP za web-mjesta: 51 202 539. [13] Npr. standardni Eurobarometar 80 (jesen 2013.); Eurobarometar Europskog parlamenta 79.5 (kolovoz 2013.). [14] Prosječna brojka za sve dijaloge bila je 65,7 %. [15] J.M. Barroso, Govor o stanju Unije (2013.). Popis dijaloga s građanima Država članica || Grad || Datum || Povjerenik || Nacionalni, regionalni i lokalni političari ili političari EU-a Španjolska || Cádiz || 27. 9. 2012. || Reding || gradonačelnica Martínez Saiz Austrija || Graz || 5. 11. 2012. || Reding || vicekancelar Spindelegger Njemačka || Berlin || 10. 11. 2012. || Reding || zastupnica u EP-u Roth-Behrendt Francuska || Pariz || 23. 11. 2012. || Reding || Italija || Napulj || 30. 11. 2012. || Andor || gradonačelnik de Magistris Irska || Dublin || 10. 1. 2013. || Barroso, Reding || predsjednik vlade Kenny, potpredsjednik vlade Gilmore, državna tajnica za europske poslove Creighton (odstupila) Švedska || Göteborg || 18. 2. 2013. || Malmström || Italija || Torino || 21. 2. 2013. || Malmström || gradonačelnik Fassino Portugal || Coimbra || 22. 2. 2013. || Reding || Italija || Rim || 18. 3. 2013. || Tajani || gradonačelnik Alemanno (nije ponovno izabran) Grčka || Solun || 22. 3. 2013. || Reding || gradonačelnik Boutaris Italija || Pisa || 5. 4. 2013. || Potočnik || gradonačelnik Filippeschi Belgija || Gent || 12. 4. 2013. || De Gucht || gradonačelnik Termont Belgija || Eupen || 23. 4. 2013. || Hahn || zastupnik u EP-u Grosch, ministar-predsjednik (Njemačka zajednica) Lambertz Belgija || Bruxelles || 4. 5. 2013. || Reding || (bivši) ministar-predsjednik Briselske regije Picqué Njemačka || Düsseldorf || 8. 5. 2013. || Oettinger || zastupnik u EP-u Klute Slovenija || Ljubljana || 9. 5. 2013. || Potočnik || Poljska || Varšava || 11. 5. 2013. || Lewandowski || Češka || Prag || 13. 5. 2013. || Füle || državni tajnik za mala poduzeća (Irska) Perry, predsjednik Odbora za poslove EU-a Češkog parlamenta Bauer Italija || Ventotene || 27. 5. 2013. || Tajani || gradonačelnik Assenso Italija || Milano || 7. 6. 2013. || Hedegaard || gradonačelnik Pisapia Luksemburg || Esch || 30. 6. 2013. || Reding || zastupnik u EP-u Goerens, ministar rada Schmit, zastupnik Braz, ministar javnih radova, poljoprivrede, ruralnih poslova, baštine i okoliša (Valonija) Lutgen Poljska || Varšava || 11. 7. 2013. || Barroso, Reding || predsjednik vlade Tusk, zastupnica u EP-u Thun, bivši predsjednik vlade Mazowiecki Grčka || Heraklion || 12. 7. 2013. || Damanaki || zastupnik u EP-u Danellis, guverner Arnaoutakis Njemačka || Heidelberg || 16. 7. 2013. || Reding || ministar-predsjednik (Baden-Wurttemberg) Kretschmann Bugarska || Sofija || 23. 7. 2013. || Reding || predsjednik Plevneliev Belgija || Namur || 13. 9. 2013. || Reding || ministar-predsjednik Demotte Estonija || Tallinn || 14. 9. 2013. || Kallas, Rehn || Italija || Trst || 16. 9. 2013. || Reding || ministar europskih poslova Moavero Milanesi Finska || Helsinki || 24. 9. 2013. || Reding || zastupnica u EU-u Pietikäinen Mađarska || Györ || 3. 10. 2013. || Andor || državna tajnica za europske poslove Győri, zastupnik u EP-u Őry Slovačka || Košice || 5. 10. 2013. || Šefčovic || predsjednik Slovačkog parlamenta Paška Švedska || Stockholm || 15. 10. 2013. || Reding || ministrica za poslove EU-a Ohlsson, zastupnik u EP-u Ludvigsson Belgija || Liège || 17. 10. 2013. || Barroso || potpredsjednik vlade Reynders (Belgija), ministar gospodarstva (Valonija) Marcourt Latvija || Riga || 18. 10. 2013. || Piebalgs || ministar obrane Pabriks Malta || Valetta || 7. 11. 2013. || Borg || Francuska || Marseille || 14. 11. 2013. || Reding || ministrica pravosuđa Taubira Cipar || Limassol || 28. 11. 2013. || Vassiliou || Austrija || Eisenstadt || 29. 11. 2013. || Hahn || ministar-predsjednik (Gradišće) Niessl Belgija || Bruxelles || 5. 12. 2013. || Vassiliou || zastupnica u EP-u Durant Litva || Vilnius || 13. 12. 2013. || Reding || na internetu || virtualni dijalog || 16. 1. 2014. || Reding || Danska || Kopenhagen || 6. 2. 2014. || Hedegaard || Ujedinjena Kraljevina || London || 10. 2. 2014. || Reding || državni tajnik za Europu Lidington Španjolska || Barcelona || 23. 2. 2014. || Reding || Francuska || Paris-Banlieue || 27. 2. 2014. || Barnier || doministar za europske poslove Repentin Hrvatska || Zagreb || 3. 3. 2014. || Mimica || Njemačka || Koblenz || 10. 3. 2014. || Oettinger || ministrica-predsjednica (Porajnje-Falačka) Dreyer, državna tajnica za Europu (Porajnje-Falačka) Conrad Nizozemska || Amsterdam || 14. 3. 2014. || Reding || gradonačelnik van der Laan Rumunjska || Bukurešt || 17. 3. 2014. || Ciolos || EU || Paneuropski dijalog u Bruxellesu || 27. 3. 2014. || Barroso, Reding, Rehn, Potočnik, Vassiliou, De Gucht, Damanaki, Hahn, Hedegaard, Andor, Mimica || zastupnica u EP-u Roth-Behrendt, gradonačelnica Cádiza Martínez Saiz