OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

U listopadu 2014. Europsko vijeće prihvatilo je okvir za klimatsku i energetsku politiku do 2030. U okviru je utvrđen obvezujući cilj Europske unije od najmanje 40 % domaćeg smanjenja emisija stakleničkih plinova u cjelokupnom gospodarstvu do 2030. u odnosu na 1990. Ostvarivanju ovih smanjenja emisija trebali bi doprinijeti svi sektori. Europsko vijeće potvrdilo je da će Europska unija taj cilj ostvariti zajednički na najisplativiji mogući način, pri čemu će smanjenja do 2030. u odnosu na 2005. u sektorima u sustavu trgovanja emisijama (Emission Trading System, ETS) iznositi 43 %, a u sektorima izvan ETS-a 30 %.

Ne očekuje se da će se politikama koje se trenutačno provode emisije stakleničkih plinova smanjiti dovoljno za ostvarenje cilja Europske unije od najmanje 40 % smanjenja do 2030. u odnosu na 1990. i, konkretnije, 30 % smanjenja emisija stakleničkih plinova u sektorima izvan ETS-a u odnosu na 2005. U skladu s trenutačnim trendovima i potpunom provedbom postojećih pravno obvezujućih ciljeva i povezanih donesenih politika koje se, među ostalim, odnose na energetsku učinkovitost, energetsku učinkovitost zgrada, smanjenje emisija CO2 iz cestovnih vozila, izvore obnovljive energije, odlagališta, kružno gospodarstvo ili fluorirane stakleničke plinove, predviđa se da će se emisije obuhvaćene Odlukom o raspodjeli tereta (Effort Sharing Decision, ESD) do 2030. smanjiti za približno svega 24 % u odnosu na 2005. Stoga su potrebni nacionalni ciljevi smanjenja emisija da bi se potaknule daljnje politike kojima bi se postigla veća smanjenja. Ovim se Prijedlogom utvrđuju nacionalni ciljevi u skladu sa smanjenjem od 30 % na razini EU-a u sektorima izvan ETS-a do 2030. u odnosu na 2005. na pravedan način, ujedno osiguravajući troškovnu učinkovitost, kako je potvrdilo Europsko vijeće. Države članice moraju doprinijeti ukupnom smanjenju emisija u EU-u do 2030. pri čemu su ciljevi u rasponu od 0 % do –40 % u odnosu na 2005. Smanjenjima u skladu s ovom Uredbom potiču se poboljšanja, osobito u zgradarstvu, poljoprivredi, gospodarenju otpadom i prometu.

Ovim se Prijedlogom provode i obveze EU-a u pogledu klimatskih promjena u skladu s Pariškim sporazumom. Komisija je 10. lipnja 2016. predstavila prijedlog da Europska unija ratificira Pariški sporazum. Taj je prijedlog uslijedio nakon Komisijine procjene Pariškog sporazuma.

Pariški sporazum donesen je na 21. konferenciji stranaka Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) održanoj u prosincu 2015. On uključuje dugoročni cilj da se povišenje globalne temperature zadrži na razini koja je znatno niža od 2 °C iznad predindustrijske razine te da se pokuša zadržati ispod 1,5 °C. U skladu sa znanstvenim spoznajama Međuvladinog tijela za klimatske promjene (International Panel on Climate Change, IPCC) cilj EU-a u pogledu klimatskih promjena jest smanjiti emisije stakleničkih plinova za 80 – 95 % do 2050. u odnosu na 1990. u kontekstu smanjenja koje zajednički trebaju ostvariti razvijene zemlje.

Europska unija i sve ostale stranke obvezne su dostavljati nacionalno utvrđene doprinose svakih pet godina, upoznate s globalnim pregledom stanja koji će se provesti 2023. i svakih pet godina nakon toga u okviru tog sporazuma.

Kako bi Europska unija ostvarila domaći dugoročni cilj da do 2050. smanji emisije za najmanje 80 %, potreban je stalan napredak u prijelazu na niskougljično gospodarstvo. Za taj su prijelaz potrebne promjene u načinu poslovanja i ulaganja te poticaji u cjelokupnom spektru politika. Važno je istaknuti da će se tim prijelazom Europskoj uniji otvoriti mogućnosti za nova radna mjesta i rast. Potaknut će ulaganja i inovacije u području energije iz obnovljivih izvora i time pridonijeti ambiciji Europske unije da preuzme globalno vodstvo u tom sektoru te poveća rast na tržištima robe i usluga proizvedenih u EU-u, primjerice u području energetske učinkovitosti. U kontekstu prijelaza na čistu energiju trebalo bi provesti dodatne politike i mjere kako bi države članice smanjile emisije. Trebalo bi snažno podržati djelovanje lokalnih i regionalnih vlasti, gradova te lokalnih i regionalnih organizacija. Države članice trebale bi osigurati suradnju središnjih i lokalnih tijela na različitim razinama. Provedba čvrstog okvira za klimatsku politiku ključan je element za izgradnju otporne energetske unije s naprednom klimatskom politikom. Za ostvarenje tog cilja potreban je nastavak ambiciozne klimatske politike i u sektorima izvan ETS-a te napredak u svim aspektima energetske unije kako bi se građanima osigurala sigurna, održiva, konkurentna i pristupačna energija.

Norveška i Island izrazile su namjeru da sudjeluju u zajedničkom djelovanju unije i njezinih država članica. Uvjeti kojima se uređuje moguće sudjelovanje Norveške i Islanda utvrdit će se pratećim zakonodavstvom. Za razdoblje od 2021. do 2030. Norveška je jasno dala do znanja da namjerava u potpunosti sudjelovati u nastojanjima da se smanje emisije u sektorima izvan ETS-a. Budući da se ciljevi država članica na osnovi BDP-a po stanovniku kreću od 0 % do –40 %, Norveškoj bi bio dodijeljen cilj smanjenja od 40 % ispod razina iz 2005., a Norveškoj i Islandu će, kao i državama članicama, biti dostupni mehanizmi fleksibilnosti. Konačni ciljevi utvrdit će se tek nakon donošenja Prijedloga. Ovim se Prijedlogom ne dovodi u pitanje način na koji će Norveška i Island sudjelovati u zajedničkom djelovanju.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

Ovim se Prijedlogom općenito nastavlja pristup postojećih odredbi politike za sektore izvan ETS-a utvrđenih u postojećoj Odluci o raspodjeli tereta. Europsko vijeće izričito je zatražilo nastavak postojeće politike i ponudilo smjernice u pogledu određenih pitanja koja je potrebno riješiti u razdoblju od 2021. do 2030., uključujući utvrđivanje nacionalnih ciljeva smanjenja. Sveobuhvatan pristup za utvrđivanje nacionalnih ciljeva smanjenja, u skladu s pristupom iz postojeće Odluke o raspodjeli tereta i smjernicama Europskog vijeća od listopada 2014., temelji se na relativnom BDP-u po stanovniku. Za države članice čiji je BDP po stanovniku iznad prosjeka EU-a ciljevi se dodatno prilagođavaju kako bi odražavali troškovnu učinkovitost unutar te skupine. Takvim se pristupom postiže ravnoteža između pravednosti i troškovne učinkovitosti, kako je potvrdilo Europsko vijeće.

Kako bi se potaknulo stvarno dodatno djelovanje u sektoru korištenja zemljišta, uključujući poljoprivredu, a ujedno osigurao stabilan sustav obračunavanja i sveobuhvatni ekološki integritet, ovaj prijedlog uključuje novu fleksibilnu mogućnost kojom se dopušta ograničena upotreba neto uklanjanja iz određenih obračunskih kategorija za korištenje zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo (LULUCF) da bi se prema potrebi uzelo u obzir ispunjavanje obveza država članica u pogledu ciljeva za sektore ESD-a, osiguravajući pritom da ne dođe do negativne bilance unutar sektora LULUCF.

To je u skladu sa smjernicama Europskog vijeća, u kojima se navodi niži potencijal ublažavanja u sektoru poljoprivrede i korištenja zemljišta te važnost ispitivanja najboljih načina za optimizaciju doprinosa tog sektora ublažavanju emisija i sekvestraciji stakleničkih plinova, uključujući pošumljavanjem.

U skladu sa smjernicama Europskog vijeća uključena je nova fleksibilna mogućnost za države članice čiji su nacionalni ciljevi smanjenja znatno iznad prosječnog cilja EU-a i njihovog potencijala za troškovno učinkovito smanjenje, kao i za države članice koje nisu imale dodijeljene besplatne emisijske jedinice za industrijska postrojenja 2013. Tom se fleksibilnom mogućnošću državama članicama koje ispunjavaju uvjete omogućuje da lakše ostvare svoje obveze u okviru ESD-a poništavanjem emisijskih jedinica u okviru ETS-a EU-a.

•Usklađenost s drugim politikama Unije