EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 10.2.2016. COM(2016) 85 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o trenutačnom stanju provedbe prioritetnih mjera u okviru Europskog migracijskog programa



Komunikacija o trenutačnom stanju provedbe prioritetnih mjera u okviru Europskog migracijskog programa I. UVOD: UPRAVLJANJE IZBJEGLIČKOM KRIZOM U svijetu ima više od 60 milijuna izbjeglica ili interno raseljenih osoba – riječ je o najozbiljnijoj izbjegličkoj krizi od Drugog svjetskog rata. Sukob i kriza u Siriji, a i drugdje, bili su neposredan okidač, ali osnovni trendovi u pogledu demografskih čimbenika, klimatskih promjena, siromaštva te globalizacije prijevoza i komunikacija bili su među razlozima koji su doveli do dolaska rekordnog broja migranata i izbjeglica u Europsku uniju u 2015. Nije vjerojatno da će se ta kombinacija čimbenika promijeniti u bližoj budućnosti. Stoga nam je u 2016. potrebno snažno jačanje sustava migracija EU-a. Osim rješavanja posljedica nekontroliranih i nezakonitih tokova ljudi, moramo postati uistinu spremni upravljati tim tokovima i osigurati kontroliran i zakonit način ulaska za osobe kojima je potrebna zaštita, a istovremeno brzo i učinkovito identificirati i vraćati one koji nemaju pravo biti u Europskoj uniji. U drugoj polovini 2015. dosad nezabilježen broj osoba nezakonito je ušao u Europsku uniju. Na vrhuncu toga vala, u listopadu 2015., više od 200 000 osoba stiglo je u Grčku u mjesec dana. Čak i uzevši u obzir znatan pad tog broja u siječnju na nešto više od 60 000 osoba, i dalje je riječ o velikom broju za zimske mjesece u usporedbi s prethodnim godinama. Očekuje se da će pojačani sukobi u Siriji proteklih dana uzrokovati daljnji priljev izbjeglica u Tursku. To znači da će se i dalje pozivati na europsku solidarnost u skladu s obvezama koje je EU preuzeo u okviru Ženevske konvencije o statusu izbjeglica i humanitarnim vrijednostima iz 1951. koju su potpisale sve države članice Europske unije. EU mora i otkloniti potrebu izbjeglica da kreću na opasan put pružajući im pomoć bliže njihovu domu. Iako je za često preopterećena nacionalna i lokalna nadležna tijela smanjenje izbjegličkih tokova vrlo poželjno, ne smijemo se zavaravati mišlju da će izbjeglička kriza završiti prije nego što se glavni uzroci (nestabilnost, rat i teror u europskom neposrednom susjedstvu, a osobito rat i okrutnosti koji se nastavljaju u Siriji) konačno ne riješe. Jedini odgovoran plan djelovanja jest suočiti se s tom stvarnošću i objasniti je građanima otvoreno i iskreno te pojačati napore u cilju boljeg i učinkovitijeg upravljanja posljedicama tog stanja u Europskoj uniji s pomoću bolje usklađenog europskog pristupa i u skladu sa zajednički dogovorenim pravilima i vrijednostima EU-a. Proteklih se mjeseci stvorila istočnosredozemna odnosno zapadnobalkanska ruta kojom se migranti brzo kreću prema sjeveru prelazeći jednu granicu iza druge, što je u temeljnoj suprotnosti s načelima zajedničkog europskog sustava azila i schengenskim pravilima. To je potaknulo nekoliko država članica na ponovnu uspostavu privremenog nadzora unutarnjih granica, čime su dovedeni u pitanje pravilno funkcioniranje schengenskog prostora slobodnog kretanja i njegova korist za europske građane i europsko gospodarstvo. Postoji i krajnja zabrinutost u pogledu sigurnosti, posebno nakon nedavnih terorističkih napada na europskom tlu, te su je neke države članice navele kao opravdanje za te privremene mjere. Cilj mora biti osigurati da se svaka osoba koja stigne u EU podvrgne temeljitim sigurnosnim provjerama. Tijekom posljednjih šest mjeseci Europska komisija dosljedno je i kontinuirano radila na brzom i usklađenom europskom odgovoru. Iznijela je čitav niz prijedloga izrađenih s namjerom da se države članice opreme alatima potrebnima za upravljanje velikim brojem dolazaka, a mnoge od tih prijedloga Europski parlament i Vijeće već su donijeli. Utrostručenjem našeg prisustva na moru, novim sustavom izvanredne solidarnosti za premještanje tražitelja azila iz najpogođenijih zemalja, nezabilježenom mobilizacijom proračuna EU-a u iznosu od preko 10 milijardi EUR namijenjenih rješavanju izbjegličke krize i pružanju pomoći najpogođenijim zemljama, uspostavom novog okvira za koordinaciju i suradnju namijenjenog zemljama zapadnog Balkana, novim partnerstvom s Turskom i ambicioznim prijedlogom o uspostavi nove europske granične i obalne straže osnažujemo europsku politiku za azil i migracije kako bi EU mogao riješiti nove probleme s kojima se suočava. Premda u teoriji već postoje važni temeljni elementi održivog sustava upravljanja migracijama, nedostaje njihova brza i potpuna provedba u praksi. U prosincu je Europska komisija izvijestila o napretku u izvršenju odluka koje su donijele države članice i zaključila da je njihova provedba prespora. Dva mjeseca poslije postignut je određen napredak u nizu pitanja. Nekoliko rokova međutim još nije ispunjeno, a ispunjenje mnogih preuzetih obveza i dalje je sporo. U svim državama članicama mora se preuzeti politička odgovornost na najvišoj razini kako bi se osiguralo da dogovorenim usklađenim europskim odgovorom nacionalna i lokalna nadležna tijela mogu brzo i učinkovito rješavati izbjegličku krizu na terenu, uz potporu i pomoć EU-a koje su proteklih mjeseci stavljene na raspolaganje. Danas je glavni prioritet Europske unije ponovno uspostaviti pravilno upravljanje granicama na istočnosredozemnoj odnosno zapadnobalkanskoj ruti. Na predstojećem sastanku Europskog vijeća čelnici se moraju obvezati da će učiniti sve što je potrebno kako bi se ponovno uspostavio red u sustavu migracija i proveo nadzor nezakonitih i nekontroliranih tokova istočnosredozemnom odnosno zapadnobalkanskom rutom prije proljeća. Za to će sve države članice morati donijeti teške odluke, odlučno djelovati te pokazati odgovornost i solidarnost. Najvažnije od svega, sve države članice moraju se obvezati da će prestati s pristupom propuštanja osoba koje izraze namjeru traženja azila u drugoj državi. Osobe koje dolaze u Uniju moraju znati da će dobiti zaštitu ako im je potrebna, ali nije na njima da odluče gdje će to biti. Ako ne budu ispunjavale uvjete za zaštitu, bit će vraćene, a pri tome će se u potpunosti poštovati načelo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.

Grčkoj i zemljama uzduž zapadnobalkanske rute bit će potrebna znatna potpora kako bi učinkovito registrirale i obradile osobe kojima je potrebna zaštita te brzo vratile one kojima nije potrebna u njihove zemlje ili ostale sigurne treće zemlje kroz koje su prošle. Ostale države članice moraju ispuniti svoje obveze u pogledu podjele odgovornosti pružanja prihvata i utočišta onima koji imaju pravo na to bržim provođenjem programa hitnog premještanja koji je uspostavljen još u rujnu 2015. U skladu s time, iako Grčka mora učiniti što je potrebno kako bi ponovno normalno primjenjivala nadzor vanjske granice schengenskog područja i propise Dublinske uredbe, ona ne smije ostati sama u suočavanju s posljedicama izbjegličke krize, nego bi od institucija i agencija EU-a te svih ostalih država članica trebala i dalje primati financijsku potporu i tehničku pomoć kako bi se nosila s odgovornošću države članice prvog ulaska, kako je predviđeno zajednički dogovorenim pravilima EU-a. U ovoj se Komunikaciji analizira provedba mjera dogovorenih kao odgovor na izbjegličku krizu i naglašavaju ključna područja u kojima je u bližoj budućnosti potrebno snažnije djelovati kako bi se ponovno uspostavila kontrola nad situacijom. Komisija će prije sastanka Europskog vijeća u ožujku dostaviti dodatne informacije o bitnijim promjenama koje su nužne za održivu politiku migracija, a posebno o reformi Dublinskog sustava. Kako bi pomogli u učinkovitom upravljanju izbjegličkom krizom, čelnici na sastanku Europskog vijeća u veljači trebali bi se obvezati da će: hitno dovršiti uspostavu žarišnih točaka (hotspots) u Grčkoj i u Italiji kako bi osigurali da se migranti i izbjeglice registriraju te da im se pruži pomoć u skladu s načelom da nitko ne bi smio doći u EU, a da nije propisno registriran i da mu nisu uzeti otisci prstiju, uz posebnu potporu EU-a za osiguravanje povećanih kapaciteta za prihvat i potpunog funkcioniranja postupaka azila i vraćanja; prestati s pristupom propuštanja svih osoba i pojačano nastojati primjenjivati pravila EU-a o azilu i upravljanju granicama; bitno ubrzati dogovoren program premještanja kako bi smanjili pritisak na Italiju i Grčku; snažnije i dosljednije primjenjivati odredbe kojima se omogućuje vraćanje tražitelja azila u sigurne treće zemlje; provoditi dogovoreni pristup za bolju suradnju i koordinaciju među državama duž zapadnobalkanske rute; uvelike pojačati sve napore kako bi se osigurali učinkovito vraćanje i ponovni prihvat te riješili glavni uzroci migracija maksimalnom upotrebom svih dostupnih sredstava, uključujući trgovinske povlastice i razvoj, kako bi se osiguralo da se treće zemlje obvežu na konkretne rezultate; nastaviti djelovanje u okviru Zajedničkog akcijskog plana EU-a i Turske kako bi se zaustavili tokovi iz Turske te brzo provoditi projekte u okviru Instrumenta za pomoć izbjeglicama u Turskoj; pojačati nadzor vanjskih granica postizanjem dogovora o europskoj graničnoj i obalnoj straži najkasnije do lipnja, ako ne ranije, te da će je učiniti operativnom tijekom ljeta; zadovoljiti osnovne potrebe najranjivijih migranata i izbjeglica, a posebno djece; pojačati kapacitete EU-a za pružanje humanitarne pomoći trećim zemljama te uspostavu kapaciteta za pružanje humanitarne pomoći u EU-u kako bi se poduprlo zemlje koje se suočavaju s velikim brojem izbjeglica i migranata; pojačati podršku EU-a sirijskim izbjeglicama, uključujući otvaranjem zakonitih putova s pomoću preseljenja i podrške dobrovoljnom humanitarnom programu prihvata s Turskom, kako je 15. prosinca 2015. preporučila Komisija. II. ŠTO JE DOSAD UČINJENO II.1. Operativne mjere Upravljanje priljevom migranata i izbjeglica Spašavanje na moru bilo je prvi prioritet Europske unije. U toku 2015. Frontexovim zajedničkim operacijama Triton i Poseidon spašeno je više od 250 000 osoba. Tim intervencijama i raspoređivanjem Frontexovih jedinica granične policije za brzu intervenciju u Egejsko more pružena je pomoć u otkrivanju više od milijun nezakonitih imigranata i privođenju više od 900 osumnjičenih krijumčara. Djelovanje EU-a izravno je usmjereno i na krijumčarenje migranata. Na južnom i u središnjem Sredozemlju operacija Sophia EUNAVFORMED-a uspješno je prešla u fazu koja uključuje ukrcavanje na plovila u međunarodnim vodama za koja se sumnja da se upotrebljavaju za krijumčarenje ljudi ili trgovanje ljudima, njihovu pretragu, zapljenu i preusmjeravanje.. Njome je dosad spašeno više od 9000 osoba te je spremna za proširenje operacija u libijske teritorijalne vode, ako se to omogući institucionalnim i političkim kretanjima u Libiji. Agencije EU-a, Europol, Frontex i Eurojust pojačali su svoje kapacitete radi suočavanja s krijumčarenjem migranata uz bolju koordinaciju, više sredstava i stalno prisustvo u državama članicama koje su pod pritiskom. To uključuje prikupljanje informacija na licu mjesta na žarišnim točkama kako bi se pomoglo nacionalnim nadležnim tijelima da prikupe informacije i pokrenu istrage. U 2015. je 10 735 novih osumnjičenika povezanih s krijumčarenjem migranata dodano u bazu podataka Europola koja trenutačno raspolaže podacima o više od 38 600 osumnjičenika. Europol će uskoro, 22. veljače, osnovati europski centar za borbu protiv krijumčarenja migranata, koje će biti informativno središte EU-a za borbu protiv krijumčarenja migranata. Uz snažnu i predanu potporu EU-a Grčka i Italija počele su, a u nekim slučajevima i dovršile, uspostavu žarišnih točaka za provjeravanje, identifikaciju i uzimanje otisaka prstiju državljanima trećih zemalja koji nezakonito dolaze na vanjske granice EU-a. Registracija je ključan prvi korak u nadzoru tokova i upravljanju njima. Žarišne točke osmišljene su kako bi se osiguralo da integrirani timovi graničnih službenika obavljaju svoj rad u posebno namijenjenim prostorima 24 sata dnevno i sedam dana tjedno. Svatko tko dođe na vanjske granice trebao bi biti registriran, trebali bi mu se uzeti otisci prstiju te bi se njegove isprave trebale provjeriti u nacionalnim i međunarodnim sigurnosnim bazama podataka. Državljani trećih zemalja koji su došli nezakonito trebali bi se tada usmjeriti prema jednom od triju postupaka: nacionalnom sustavu azila, europskom sustavu premještanja ili sustavu vraćanja. Udio migranata čiji su otisci prstiju uvršteni u bazu podataka Eurodac povećao se u Grčkoj sa 8 % u rujnu 2015. na 78 % u siječnju 2016., a u Italiji sa 36 % na 87 % u istom razdoblju. Očekuje se da će te brojke i dalje rasti s većom operativnošću žarišnih točaka. Komisija u objema državama članicama ima stalno prisustvo koje je isključivo posvećeno pomaganju nacionalnim nadležnim tijelima. Trenutačno je na žarišnim točkama prisutno samo 518 Frontexovih stručnjaka i 21 EASO-ov stručnjak, što ne udovoljava potrebama. Uspješniji je bio odgovor država članica na poziv u pogledu jedinica za brzu intervenciju.

Komisija je mobilizirala sredstva iz proračuna EU-a u dosad nezabilježenoj mjeri te namijenila više od 10 milijardi EUR rješavanju izbjegličke krize. Primjerice, sredstva za hitne slučajeve povećana su u 2015. na 174 milijuna EUR; taj je iznos brzo stavljen na raspolaganje te je do kraje godine u potpunosti iskorišten. U 2016. na isti je način na raspolaganje stavljen 161 milijun EUR. Oko 146 milijuna EUR sredstava za hitne slučajeve dodijeljeno je Grčkoj. Još jedan ključan element potpore EU-a jest premještanje. Postoje zakonodavstvo i strukture kojima se omogućuje hitno premještanje do 160 000 osoba kojima je zaista potrebna međunarodna zaštita u druge države članice. U proračunu EU-a predviđeno je 640 milijuna EUR potpore za premještanje. No stopa napretka znatno je ispod one koja je potrebna (vidi odjeljak o premještanju i Prilog 4.). Kao odgovor na ozbiljni migracijski pritisak i posebne poteškoće s kojima se suočila Švedska, Komisija je u prosincu predložila privremenu obustavu njezinih obveza premještanja. Komisija je sada i za Austriju predložila sličnu obustavu obveza premještanja. Komisija je u prosincu odobrila program u vrijednosti od 80 milijuna EUR za pomoć izgradnji kapaciteta za prihvat za smještaj migranata i izbjeglica u Grčkoj do dogovorene ciljne granice od 50 000 dodatnih mjesta, uključujući mrežu od 20 000 mjesta za tražitelje azila kojom upravlja Visoki povjerenik Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR) upotrebom programa vaučera, kao i potporu uspostavi 7000 mjesta na žarišnim točkama. U okviru programa vaučera utvrđeno je 14 950 mjesta. Komisija je uspostavila radnu skupinu za strategiju informiranja migranata kako bi tražiteljima azila definirala i pružila djelotvorne informacije o njihovim pravima i obvezama. Od ključne je važnosti da ljudi znaju da imaju pravo zatražiti azil, ali ne i odabrati u kojoj će državi članici to učiniti te da su propisno informirani o posljedicama programa premještanja. Prvi skup informativnih proizvoda o azilu i premještanju dostupan je na 14 jezika te se EASO njime sada koristi na žarišnim točkama. Solidarnost i odgovornost Mehanizam Unije za civilnu zaštitu (UCPM) upotrijebljen je radi podrške pet zemalja, a četiri je zahtjeva (iz Srbije, Slovenije, Hrvatske i Grčke) još aktivno. Pomoć je ponudilo ukupno 15 država dostavljanjem predmeta kao što su šatori, artikli za spavanje, oprema za osobnu zaštitu, grijači, generatori i osvjetljenje. Europska komisija financijski podržava prijevoz predmeta za pomoć koje su ponudile države koje sudjeluju u mehanizmu te olakšava sveukupnu koordinaciju prijevoza i logistike. Komisija je nedavno povećala iznos svojeg financiranja i sada pokriva 85 % troškova prijevoza te pomoći, ali ima još nepodmirenih zahtjeva za pomoć iz država članica, kao što je navedeno u Prilogu 9. Komisija je organizirala tjedne sastanke u cilju praćenja plana u 17 točaka dogovorenog na sastanku čelnika o izbjegličkim tokovima duž zapadnobalkanske rute, kojemu je domaćin bio predsjednik Juncker. U trenutku kada je komunikacija bila gotovo u potpunosti prekinuta, ta je koordinacija bila ključna za smanjenje rizika da jedna zemlja poduzme neočekivane mjere koje bi imale utjecaj na druge zemlje. Za tu koordinaciju osigurana je izravna potpora. Komisija je Srbiji i bivšoj jugoslavenskoj republici Makedoniji dodijelila 10 milijuna EUR kako bi povećala operativne kapacitete u upravljanju migracijama. Taj je iznos pridodan iznosu od 22 milijuna EUR dodijeljenom za humanitarnu pomoć II.2. Vanjska dimenzija Vanjska i unutarnja dimenzija migracija usko su isprepletene. Djelovanje EU-a usredotočeno je na rješavanje glavnih uzroka pojačanih migracijskih tokova u smislu razloga koji stvaraju te tokove i razloga koji ih olakšavaju te na otklanjanje potrebe izbjeglica da kreću na opasan put u Europu time što bi im se pružila pomoć bliže njihovu domu. Usredotočeno je i na jačanje suradnje u upravljanju migracijama s trećim matičnim i tranzitnim zemljama kao bitan dio njihova bilateralnog partnerstva s EU-om i njegovim državama članicama.

Diplomatski napori za rješavanje kriza kao što su one u Siriji i Libiji te za borbu protiv prijetnje Daesha usredotočeni su na glavne uzroke koji stvaraju migracijske tokove, a cilj im je stvaranje stabilnog okruženja u koje bi se izbjeglice mogli vratiti. Ti se napori moraju ulagati na globalnoj razini. U slučaju Libije, EU se angažirao u pružanju političke, financijske i logističke podrške naporima Ujedinjenih naroda da se okonča politička i sigurnosna kriza. Proteklih mjeseci postignut je znatan napredak potpisivanjem libijskog političkog sporazuma u prosincu. Međutim, taj je napredak krhak i učinjeni potezi moraju se brzo konsolidirati s vladom nacionalnog jedinstva koja uživa dostatan autoritet za borbu s prijetnjama i izazovima s kojima se suočava Libija. Vlada nacionalnog jedinstva, sposobna za borbu s prijetnjama i izazovima s kojima se zemlja suočava, mora poduprijeti sporazum potpisan u prosincu: EU ima spreman paket potpore od 100 milijuna EUR za pomoć budućoj vladi. U pogledu Sirije, osim što je prvi donator humanitarne i razvojne pomoći, EU je imao i dalje ima ključnu ulogu u uspostavi i radu Međunarodne skupine za potporu Siriji, uključujući napore koji su doveli do jednoglasnog donošenja rezolucije Vijeća sigurnosti UN-a kojom je osmišljen plan za unutarsirijske pregovore i politički proces. Budući da se borbe na sjeveru Sirije pojačavaju, trebalo bi udvostručiti diplomatske napore. EU je na više načina odgovorio na razarajući učinak sirijske krize. U smislu humanitarne pomoći Siriji i susjednim zemljama domaćinima doprinos iz proračuna EU-a premašio je 400 milijuna EUR u 2015., što je dio ukupne obveze EU-a u iznosu većem od 5 milijardi EUR humanitarne, razvojne i stabilizacijske pomoći. Time je obuhvaćena izravna potpora Sirijcima koji su još u Siriji te zemljama koje su primile najveći udio po stanovniku sirijskih izbjeglica. Više od 160 milijuna EUR namijenjeno je operacijama spašavanja života u samoj Siriji, u sektorima kao što su zdravstvo, zaštita, voda, sanitarne usluge, hrana i skloništa: 97 milijuna EUR za izbjeglice u Libanonu, 58 milijuna EUR za Jordan i 35 milijuna EUR za Tursku. Regionalnim uzajamnim fondom EU-a za odgovor na sirijsku krizu osiguran je vrlo fleksibilan i učinkovit instrument za prikupljanje i dodjelu pomoći iz EU-a i njegovih država članica. U njega je dosad prikupljeno 654 milijuna EUR doprinosa, iako nacionalni doprinosi još ne odgovaraju doprinosu iz proračuna EU-a, što je cilj . Tim se fondom podupire do 1,5 milijuna sirijskih izbjeglica i preopterećenih zajednica domaćina u Libanonu, Turskoj, Jordanu i Iraku pružanjem osnovnog obrazovanja i zaštite djece, boljeg pristupa zdravstvenoj skrbi, poboljšane infrastrukture za vodu i otpadne vode, kao i potpore gospodarskim mogućnostima i socijalnoj uključenosti. Kao što je najavljeno na prošlotjednoj konferenciji o potpori Siriji i regiji održanoj u Londonu, doprinos EU-a rješavanju sirijske krize u 2016. dosegnut će 1,115 milijardi EUR. Komisija poduzima mjere kako bi osigurala da će doprinos EU-a ostati na istoj razini u 2017. Komisija je na toj konferenciji također preuzela vodeću ulogu u međunarodnom odgovoru predlaganjem razvoja „sporazuma” s Jordanom i Libanonom. Riječ je o sveobuhvatnim paketima koji uključuju niz mjera politike iz raznih područja nadležnosti Unije, primjerice trgovinske povlastice. U studenome 2015. su se u Valletti na sastanku na vrhu o migracijama okupili europski i afrički šefovi država ili vlada kako bi pojačali suradnju u području migracija među matičnim, tranzitnim i odredišnim zemljama. Na tom je sastanku naglašena potreba jačanja napora kako bi se smanjile nezakonite migracije u Europu i migracije uključile u razvojnu suradnju te su dogovorene konkretne mjere koje se trebaju provesti do kraja 2016. EU je uspostavio Krizni uzajamni fond za Afriku koji se bavi pitanjem stabilnosti i glavnih uzroka nezakonitih migracija i raseljenih osoba te suradnje u području migracija s matičnim i tranzitnim zemljama. Razina financiranja približno je 1,9 milijardi EUR, ali opet nije niti približno postignut cilj prema kojem bi nacionalno financiranje trebalo odgovarati financiranju EU-a jer nacionalni doprinosi iznose manje od 82 milijuna EUR. Već su dogovoreni projekti u ukupnom iznosu većem od 350 milijuna EUR kojima su obuhvaćena područja kao što su otvaranje radnih mjesta, bolje upravljanje migracijama i pojačana sigurnost. Osim toga, EU je zadržao potporu izbjeglicama i interno raseljenim osobama u Libiji. Na diplomatskoj razini, visoka predstavnica / potpredsjednica i Komisija započele su i s radom na uključivanju migracija i sigurnosti u političke bilateralne prioritete s afričkim zemljama. Zajedničkim akcijskim planom EU-a i Turske učinjen je znatan korak naprijed u suradnji u pogledu potpore Sirijcima koji su pod privremenom zaštitom u Turskoj te u upravljanju migracijama kako bi se riješila kriza stvorena situacijom u Siriji (vidi odjeljak o suradnji s Turskom u nastavku). EU i njegove države članice pojačat će suradnju s Turskom i znatno povećati svoj politički i financijski angažman. Ključni je doprinos EU-a, u svjetlu ideje o podjeli odgovornosti, novi Instrument za pomoć izbjeglicama u Turskoj koji je Komisija osnovala 24. studenoga 2015., a za koji su države članice 3. veljače 2016. odobrile sredstva. Taj instrument okuplja sredstva iz proračuna EU-a i država članica te odsad osigurava sveobuhvatan i usklađen paket pomoći za potporu 2 milijuna sirijskih izbjeglica u Turskoj. Njegov će iznos doseći 3 milijarde EUR u razdoblju 2016. – 2017. III. PRIORITETNE MJERE U NADOLAZEĆIM TJEDNIMA I MJESECIMA Snažni pritisci zbog izbjegličkih i migrantskih tokova postavili su velik izazov upravljanju migracijama EU-a. Došlo je do problema u području upravljanja granicama i postupaka azila na točkama prvog ulaska. Razvio se izbjeglički i migrantski val koji je bio u jasnoj opreci s temeljnim pravilima sustava azila EU-a. Izbjeglice su sami htjeli putovati do željenog odredišta, no pravila EU-a nalažu da zatraže zaštitu u prvoj državi EU-a u koju stignu. Zemlje koje su se našle na ruti smatrale su se isključivo tranzitnim zemljama, umjesto da ispunjuju svoju dužnost rješavanja zahtjeva za azil. To je dovelo do kršenja primjene pravila te do nerazmjernog i neodrživog pritiska na tri glavne odredišne države članice. To je također uvelike otežalo da premještanje dobije zamah. Za ponovnu uspostavu reda u tim okolnostima potrebno je brzo i usklađeno europsko djelovanje u smjeru rješavanja trenutačnih propusta te smanjenja opsega samog priljeva migranata. III.1. Stabilizacija stanja u državama članicama koje se nalaze pod najvećim pritiskom Postoji jasna potreba za djelovanjem u pogledu snažnog pritiska s kojim se suočavaju države članice koje primaju većinu prvih dolazaka izbjeglica i migranata u EU-u, a za to je potrebna potpora svih država članica, s posebnom dužnošću pružanja pomoći Grčkoj i Italiji. Pristupom žarišnih točaka omogućeno je usredotočavanje na mjesta koja su pod najjačim pritiskom. Žarišnim točkama uveden je element reda i postupka u situaciji nezabilježenog broja dolazaka. Ipak, šest mjeseci nakon njihova osnivanja prošlog rujna napredak je mnogo slabiji od potrebnog za tu razinu izazova. Danas su samo tri žarišne točke potpuno operativne. Sada je ključno da žarišne točke postanu potpuno operativne. To je potrebno hitno učiniti jer u protivnom postoji rizik da će se pritisci naprosto preusmjeriti na najslabiju točku. U nadolazećim danima taj se proces mora ubrzati kako bi se žarišne točke u potpunosti osposobile i kako bi odmah počele funkcionirati. To znači da se uz potporu EU-a i nacionalnih dužnosnika na terenu trebaju riješiti nedostaci u pogledu infrastrukture, osoblja te veze između žarišnih točaka i ostatka sustava migracija. Pravila o registraciji, identifikaciji, uzimanju otisaka prstiju i sigurnosnom provjeravanju osoba koje dolaze moraju se primjenjivati učinkovito i sustavno. Od ključne je važnosti da države članice osiguraju stručno znanje kao odgovor na Frontexove i EASO-ove pozive za stručnjake. U slučaju Grčke za to je potrebno ubrzati rad i s većom odlučnošću riješiti nedostatke. Uspostava žarišnih točaka napreduje sporo jer se moraju graditi „od nule” i jer postoje nedostaci u pogledu infrastrukture, osoblja i koordinacije. Trenutačno se samo jedna žarišna točka može smatrati potpuno operativnom, no uskoro će se dovršiti i druge . Nakon intenzivnog dijaloga s Komisijom grčka se vlada nedavno obvezala upotrijebiti oružane snage kako bi uz njihovu pomoć žarišne točke postale potpuno operativne do sastanka Europskog vijeća u veljači. To uključuje dovršetak izgradnje, pružanje ključnih usluga i zapošljavanje potrebnog osoblja. Trebalo bi povećati kapacitete za prihvat, uz zadovoljenje humanitarnih potreba i bolje upravljanje priljevom migranata, a financiranje sredstvima EU-a već je osigurano kako bi se pomoglo u brzom postizanju cilja od 50 000 dogovorenog na sastanku čelnika zemalja zapadnog Balkana. Trebalo bi primjenjivati standardizirane postupke u svim fazama procesa te u potpunosti dovršiti uvođenje uređaja za uzimanje otisaka prstiju za Eurodac. Također ne smije biti propusta u potpori EU-a: agencije bi trebale biti prisutne na svim otocima.

U Italiji je zbog zime manje dolazaka, ali potrebno je pripremiti se unaprijed za vjerojatno naglo povećanje kad se poboljšaju vremenski uvjeti . Samo su dvije žarišne točke potpuno operativne. Sad je u toku obnova i otvaranje dviju novih žarišnih točaka. Spor napredak na zadnjim dvjema žarišnim točkama povezan je s trenutačnom upotrebom jedne od njih kao centra za premještanje te s administrativnim problemima s lučkom upravom na drugoj točki, a ako je nužno, trebale bi se razmotriti alternativne lokacije ako je to jedini način da se u nadolazećim tjednima osiguraju dovoljni kapaciteti. Potrebni su daljnji koraci i za popunjavanje propusta i poboljšanje učinkovitosti, primjerice bolja medicinska potpora, daljnja koordinacija iskrcaja migranata spašenih na moru te potpuna povezanost baza podataka za sigurnosne provjere. Komisija je spremna organizirati inovativnu mobilnu jedinicu za žarišne točke (sa službenicima iz Frontexa i EASO-a) u istočnoj Siciliji za potporu u smislu identifikacije, uzimanja otisaka prstiju i pružanja informacija za migrante koji se ne mogu iskrcati u predviđenim lukama koje funkcioniraju kao žarišne točke te kako bi se pomoglo u popunjavanju propusta u uzimanju otisaka prstiju migrantima i njihovoj registraciji izvan žarišnih točaka. Veza s kopnom važna je kako bi se osiguralo da migranti koji su određeni za vraćanje ili daljnje postupke azila ostanu u sustavu. Pojačane sigurnosne mjere moraju biti ključan element žarišnih točaka u Italiji i Grčkoj. Utvrđeni su problemi u dosljednosti izdanih isprava, a oni se čine gorima na ključnim točkama kao što je transfer sa žarišnih točaka do kopna. U Grčkoj je od ključne važnosti uvođenje sigurnosnih značajki na ispravama koje se izdaju pri registraciji kako bi se spriječili zamjena i krivotvorenje tih isprava. Provjere u bazama podataka Interpola i europskog sustava sigurnosti i provjere dokumenata, posebno Schengenskog informacijskog sustava, moraju postati sustavne, a europske baze podataka moraju postati dostupne gostujućim službenicima Frontexa. Sustavne provjere u sigurnosnim bazama podataka ne samo da su obvezne prema pravu EU-a nego su od ključne važnosti i zbog stvarnih terorističkih prijetnji. U Grčkoj i u Italiji došlo je do problema jer su migranti odbijali da im se uzmu otisci prstiju. Prioritet je izmjena nacionalnog zakonodavstva, a morat će se poduzeti i svi operativni koraci kako bi se osiguralo da se svim migrantima uzmu otisci prstiju, uključujući, u krajnjoj nuždi, razmjernu upotrebu sile, te da se izbjegne svako sekundarno kretanje neidentificiranih i neregistriranih migranata. Postignut je napredak, ali trebalo bi ga ubrzati kako bi se osigurala potpuna stopostotna identifikacija i registracija svih ulazaka do sastanka Europskog vijeća u ožujku. Istovremeno se moraju osigurati snažnija istraga i progon počinitelja kaznenih djela koji se bave krivotvorenjem putnih i osobnih isprava radi krijumčarenja migranata. Najvažniji element pristupa žarišnih točaka jest da se s pomoću postupka identifikacije i filtriranja zahtjeva pomogne utvrditi kome jest, a kome nije potrebna međunarodna zaštita. EU i njegove agencije trebali bi biti spremni pružiti svu pomoć za provedbu tog postupka. U tom su pogledu osobito važne veze sa sustavom vraćanja. Frontex je 1. veljače pokrenuo novi program potpore za vraćanje koji je posebno usredotočen na Grčku, Italiju i Bugarsku te kojim je predviđena sveobuhvatna i fleksibilna potpora. Grčka je već postigla određen uspjeh u tom području: nedavne 2013. njezini su rezultati bili iznad prosjeka EU-a sa stopom vraćanja od 59 %. Sada je potrebno uložiti poseban napor kako bi se postupci ubrzali. Grčka mora brzo izdavati odluke o vraćanju migrantima koji su nezakonito ušli na njezin teritorij ako ne zatraže azil ili ako se utvrdi da ne ispunjuju uvjete za azil. Trebala bi se, ako su dostupni, koristiti ubrzanim postupcima za vraćanje migranata te osigurati da tijekom tog postupka svi budu pod nadzorom nadležnih tijela. Za to su potrebne i mjere kojima bi se nezakonite migrante spriječilo da bježe prije nego što budu vraćeni, među ostalim zadržavanjem. Italija se također suočava s problemima u osiguravanju učinkovitog vraćanja. Postigla je napredak u novom programu za potpomognuti dobrovoljni povratak koji bi ubrzo trebao postati operativan, radi na ponovnom prihvatu te uspješno primjenjuje ubrzane postupke za izdavanje odluka o vraćanju i za ponovni prihvat nezakonitih migranata u određene afričke zemlje. Međutim, kontinuirano se pojavljuje problem bijega nezakonitih migranata prije dovršetka postupaka. Hitno se mora nešto poduzeti s ograničenim kapacitetima zadržavanja i gornjom granicom od 90 dana administrativnog zadržavanja radi vraćanja. EU i njegove agencije nastavit će pomagati talijanskim nadležnim tijelima u tim pitanjima. Ponovna uspostava transfera u skladu s Dublinskom uredbom u Grčku Kako bi zajednički europski sustav azila funkcionirao, mora postojati realna mogućnost vraćanja tražitelja azila u zemlju prvog ulaska u EU („transfer u skladu s Dublinskom uredbom”) kako je predviđeno zajednički dogovorenim pravilima EU-a. Komisija je u listopadu podsjetila da nakon razdoblja 2010. – 2011. države članice nisu mogle provoditi transfere u Grčku u skladu s Dublinskom uredbom. Europski sud za ljudska prava i Sud Europske unije utvrdili su sustavne nedostatke među kojima su puni pristup sustavu azila te osiguravanje i kvaliteta kapaciteta za prihvat. Nadležnost za odluku o ponovnom provođenju transfera imaju nadležna tijela država članica u okviru njihovih sudova i Suda. Iako je odonda postignut napredak, i dalje postoje nedostaci u području kapaciteta i uvjeta za prihvat, pristupa postupku azila, žalbi i pravne pomoći. U skladu s time Komisija danas donosi Preporuku u kojoj navodi konkretne mjere koje su potrebne kako bi se Grčka ponovo uključila u Dublinski sustav. Izvještavanjem Grčke o njezinu napretku u provedbi preporučenih mjera i zahvaljujući drugim izvorima, kao što su izvješća Odbora ministara Vijeća Europe o provedbi odluka i izvješća UNHCR-a, jasnije će se procijeniti jesu li uvjeti povoljni za to da države članice ponovno počnu provoditi pojedinačne transfere u Grčku u skladu s Dublinskom uredbom, uzimajući u obzir da bi broj transfera i kategorije osoba u transferu morale odgovarati određenom postignutom napretku. Ključni sljedeći koraci: Uz punu potporu EU-a Grčka i Italija moraju što je prije moguće na svim lokacijama uspostaviti potpuno operativne žarišne točke. Ostale države članice moraju hitno udovoljiti preostalim potrebama Frontexa i EASO-a za stručnjacima. Grčka i Italija moraju pojačati svoje napore u ponovnoj uspostavi učinkovitog vraćanja i sprečavanju bijega nezakonitih migranata prije njihova vraćanja. Grčka bi trebala poduzeti korake utvrđene u današnjoj Preporuci Komisije kako bi se omogućila ponovna uspostava transfera u skladu s Dublinskom uredbom za svaki pojedinačni slučaj na temelju ostvarenog napretka. III.2. Provedba premještanja Dvije pravno obvezujuće odluke o premještanju koje je donijelo Vijeće priznanje su da je Grčkoj i Italiji potrebna hitna pomoć u kriznoj situaciji. Premještanje je nužan alat za smanjivanje opterećenja u državama članicama koje su pod najvećim pritiskom i za ponovnu uspostavu reda u upravljanju migracijama. No za to je potrebna učinkovita suradnja između zemalja premještanja i država članica primateljica. Kao prvo, iznimno je važno da Grčka i Italija ispunjavaju svoju obvezu uredne i temeljite registracije te provjeravanja. Te dvije države članice uvode sustave za identifikaciju, evidentiranje, registraciju i transfer kandidata za premještanje, kao i sustave za zdravstveno i sigurnosno provjeravanje prije polaska.

Tražitelji azila moraju razumjeti da je premještanje sigurnije od bježanja iz lokalnog sustava azila te da će ih se spriječiti u pokušaju nezakonitog putovanja u državu članicu njihova odabira. U slučaju Grčke potreban je bolji nadzor (uz potporu i pomoć EU-a) granice između Grčke i bivše jugoslavenske republike Makedonije, osobito kako bi se osigurala registracija osoba koje su nezakonito ušle na područje EU-a te kako bi se brzo i učinkovito identificirale i vratile one osobe koje nemaju pravo biti u Europskoj uniji. Isto je tako iznimno važno da se sekundarna kretanja u druge države članice sankcioniraju odnosno da se pojedinci pošalju natrag u državu članicu premještanja. No najvažniji čimbenik i dalje je politička volja država članica da premještanje zaista djeluje. Iako broj identificiranih prihvatljivih kandidate raste, države članice dosad su formalizirale ponude za tek nešto više od 2000 mjesta, a samo je dvanaest država članica prihvatilo premještene osobe. Od 8. veljače samo je 218 osoba premješteno iz Grčke, a iz Italije 279. Pet država članica još nije stavilo na raspolaganje niti jedno mjesto za premještanje. Spori napredak premještanja pripisuje se čimbenicima kao što su nedostatak posebnih kontaktnih točaka (za zdravstvene i sigurnosne preglede koji su jedini razlog zbog kojeg država članica premještanja može odbiti primanje kandidata za premještanje) i nedovoljni kapaciteti za prihvat u državi članici primateljici. Države članice premještanja moraju prekinuti s kašnjenjima i nedozvoljenim preferencijama pri označivanju i popunjavanju raspoloživih mjesta. Zato je Komisija danas poslala dopise svim državama članicama kako bi ih podsjetila na obveze koje proizlaze iz tih dviju odluka te da ih pozove da ubrzaju tempo provedbe s jasnim ciljem pružanja hitne pomoći. Budući da se nadzor granica duž zapadnobalkanske rute postrožuje, postoji vjerojatnost da će se pojačati pritisci koje se željelo s pomoću tih odluka ublažiti, što znači da će potreba za solidarnošću biti još neophodnija. Ključni sljedeći koraci: Države članice trebale bi ispuniti svoje obveze ubrzanom provedbom odluka o premještanju. Države članice i agencije EU-a (FRONTEX, EASO) trebale bi pomoći Grčkoj u boljem nadzoru granice između Grčke i bivše jugoslavenske republike Makedonije posebno kako bi se osigurala registracija osoba koje su nezakonito ušle na područje EU-a te kako bi se brzo i učinkovito identificirale i vratile one osobe koje nemaju pravo boravka u Europskoj uniji. III.3. Jake granice Upravljanje vanjskim granicama EU-a podrazumijeva određene dužnosti. Kada osobe nezakonito prijeđu granicu, treba im omogućiti da zatraže međunarodnu zaštitu. Ako to učine, država članica prvog ulaska mora im odobriti pristup nacionalnim postupcima azila u skladu s međunarodnim i europskim pravom. A ne zatraže azil, država članica prvog ulaska može i trebala bi im odbiti ulazak. Dužnost nadzora granica odražava obvezu migranata na granicama odnosno temelj je teze da „nema prava bez registracije”. Državljani trećih zemalja moraju ispunjavati uvjete ulaska iz Zakonika o schengenskim granicama, uključujući posjedovanje valjane putne isprave . Države članice moraju poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurale da one osobe kojima je odobren pristup na njihovo državno područje na temelju traženja azila ne mogu pobjeći dok se nije provela procjena i donijela odluka o zahtjevu za azil. Treba biti jasno da želja da se prođe kroz državu članicu kako bi se u drugoj državi članici zatražio azil nije prihvatljiv razlog za odobravanje ulaska. Pravo pristupa pravednim postupcima azila, priznato prema međunarodnom izbjegličkom pravu i koje poštuju države članice EU-a i zemlje zapadnog Balkana, ne smije služiti kao izgovor da se pokuša odabrati zemlja u kojoj će tražitelj azila podnijeti zahtjev za azil. To je međutim jedan od trendova koji je obilježio nadzor granica na zapadnobalkanskoj ruti tijekom posljednjih mjeseci. Pod velikim migracijskim pritiskom nekoliko je zemalja, uključujući i države članice, sebe smatralo samo tranzitnim državama, tako da su uspostavile male i kratkoročne kapacitete za prihvat, a u nekim su slučajevima prevozile migrante s jedne granice na drugu. Zemlje duž zapadnobalkanske rute i dalje nedovoljno surađuju. Redovito se događalo da su zemlje jednostrano donosile odluke, što je izazvalo domino-efekt na svakoj daljnoj granici. Rezultat toga je de facto politika zabrane ulaska na temelju državljanstva ili na temelju zemlje u kojoj se namjerava registrirati zahtjev za azil. Takve politike nisu strukturno rješenje za izazov s kojim se suočava Europska unija. Zbog toga je Komisija naglasila važnost registracije migranata i otpornosti granica te povećanja kapaciteta za prihvat. Prvi korak prema normalizaciji situacije jest prihvatiti da je potrebno uskladiti mjere kako bi se izbjeglo prebacivanje odgovornosti te napetosti između susjednih zemalja i kako bi se spriječilo da se veliki broj migranata izgubi na ruti. Sastavni dio toga trebalo bi biti rano upozoravanje i transparentnost. No drugi korak sada mora biti ponovna uspostava reda u sustavu pri čemu bi se ulazak odobrio samo onima koji traže azil u nacionalnom sustavu azila nadležne države članice u skladu s propisima Dublinske uredbe. Činjenica da su izbjeglice i migranti već prošli kroz jednu državu članicu zasigurno je umanjila spremnost država članica da ispune te dužnosti, no nužna je ponovna uspostava te norme. U svakom je slučaju jasan najnoviji trend u zemljama duž zapadnobalkanske rute: postupno postroživanje nadzora granica, što može dovesti do njihova zatvaranja ako se ne smanji priljev migranata. Stoga je potrebno ubrzati ispunjenje obveza preuzetih na sastanku čelnika zemalja zapadnog Balkana te osigurati da su odluke koje se donose u tim zemljama u potpunosti usklađene i prema potrebi obuhvaćene pravom Unije.

U tom se kontekstu očekuje da će Grčka, uz pojačanu potporu Frontexa, provoditi potpuni nadzor svoje granice s bivšom jugoslavenskom republikom Makedonijom. To je na zahtjev Grčke već započelo ograničenim raspoređivanjem Frontexa. To bi raspoređivanje trebalo pojačati i u potpunosti iskoristiti njegov potencijal, osobito povećanjem broja zadaća koje mogu izvršavati upućeni časnici. Premda na državnom području bivše jugoslavenske republike Makedonije nije moguće izravno provesti Frontexovu zajedničku operaciju, trenutačno su u pripremi alternativni načini Frontexove pomoći. Svaka dodatna mjera poduzeta na sjevernoj strani te granice trebala bi se provoditi u okviru EU-a. Sposobnost Unije da zadrži područje bez nadzora unutarnjih granica ovisi o sigurnim vanjskim granicama. U schengenskom sustavu postoje brojne mogućnosti za fleksibilnost kojima se državama članicama omogućuje da reagiraju na razvoj situacije. Pravilima se omogućuje da se u posebnim situacijama ponovno uvede privremeni nadzor granice na svim ili na određenim unutarnjim granicama države članice kao odgovor na ozbiljnu prijetnju unutarnjoj sigurnosti ili javnom poretku. Stalni porast broja migranata i izbjeglica koji pristižu doveo je do toga da su države članice poduzele izvanredne krajnje mjere, kao što je podizanje ograda i ponovno uvođenje nadzora unutarnjih granica . Zakonikom o schengenskim granicama utvrđena su vremenska ograničenja za ponovno uvođenje nadzora granica, u skladu s njegovom iznimnom naravi, a produljenje je moguće samo pod strogo određenim uvjetima. Nadzor granica trebao bi se ukinuti nakon sveukupno osam mjeseci, osim ako Vijeće preporuči da se nadzor granica produlji nakon toga zbog postojanja ozbiljnih nedostataka povezanih s nadzorom vanjskih granica koji su utvrđeni u izvješću o evaluaciji Schengena, a nisu uklonjeni, te ako je ugroženo ukupno funkcioniranje schengenskog prostora i postoji ozbiljna prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti. Kao dio rutinske evaluacije upravljanja vanjskim granicama održan je nenajavljen posjet radi evaluacije Schengena na vanjskim granicama Grčke u studenome 2015. Dvije skupine koje su se sastojale od stručnjaka iz država članica i Komisije evaluirale su grčku morsku granicu (dva otoka u Egejskom moru) i kopnenu granicu s Turskom. Nakon što su grčka nadležna tijela imala priliku iznijeti primjedbe na činjenice iz izvješća, izvješće su pozitivno ocijenile države članice iz Odbora za ocjenu Schengena. Komisija je 2. veljače zaključila da su utvrđeni nedostaci ozbiljni. Vijeće trenutačno razmatra preporuke za rješavanje tih ozbiljnih nedostataka. Komisija je spremna poduzeti odgovarajuće provedbene mjere nakon odluke Vijeća. Troškovi ponovnog uvođenja nadzora unutarnjih granica Stabilizacija schengenskog sustava uporabom njegovih zaštitnih mehanizama ključna je za naknadno ukidanje nadzora svih unutarnjih granica. U suprotnom bi osobe bile lišene velikih koristi slobodnog kretanja preko granica, a postojao bi i rizik velikih ekonomskih troškova za građane i poduzeća, što bi ugrozilo jedinstveno tržište. S ponovnim sustavnim i dugoročnim nadzorom granica znatno bi se povećali izravni troškovi, osobito za prekogranične radnike EU-a, cestovne prijevoznike tereta i javnu upravu. Trenutačno se slobodno razmjenjuje roba u EU-u u iznosu većem od 2800 milijardi EUR te u količini od 1700 milijuna tona. Procjenjuje se da bi ponovno sustavno i dugoročno uvođenje nadzora unutarnjih granica iznosilo od 5 milijardi EUR do 18 milijardi EUR samo sveukupnih izravnih troškova. To bi utjecalo ne samo na prometni sektor, nego i šire na količine i cijene robe te učinkovitost europskog sektora logistike uz vjerojatno povećanje cijena. Također bi došlo do novih ograničenja na tržištu rada – 1 % zaposlenih građana koji žive u zemljama schengenskog prostora rade preko granice, što znači da bi ponovno uvođenje nadzora utjecalo na njih. Simulacijomo kombinacije nadzora granica i rascjepkanosti zajedničke vizne politike EU-a pokazano je da može doći do velikog učinka na turističku industriju (od 10 do 20 milijardi EUR odnosno od 0,07 % do 0,14 % BDP-a EU-a). Ako se postupak pokrene, time bi se ugrozila razina ekonomske integracije, uključujući ispravno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije, a srednjoročni neizravni troškovi mogli bi biti znatno veći od izravnih procjena zbog nezabilježenog učinka na trgovinu unutar Zajednice, ulaganja i mobilnost. Održivo rješenje na vanjskoj granici Komisija je u prosincu 2015. donijela paket o granicama u cilju boljeg upravljanja migracijama te rješavanja sigurnosnih prijetnji EU-u, istovremeno štiteći načelo slobodnog kretanja u schengenskom prostoru. Središte tog paketa je Komisijin prijedlog od 15. prosinca 2015. o europskoj graničnoj i obalnoj straži. Tim se prijedlogom uspostavlja zajednički sustav kojim će se znatno poboljšati učinkovitost kontrola na vanjskim granicama, brže utvrditi nedostaci i definirati jasne operativne mjere za njihovo rješavanje . Frontex bi što prije trebao postati Europska agencija za graničnu i obalnu stražu s novim zadaćama i nadležnostima te vlastitim sredstvima, što bi mu omogućilo operativno interveniranje na vanjskim granicama kada je potrebno hitno djelovanje. Agencija će uz udvostručavanje postojećeg broja osoblja Frontexa moći u roku od tri dana angažirati stručnjake za rad na terenu iz pričuve koja broji oko 1500 nacionalnih stručnjaka. Time bi se riješio postojeći problem s kojim se Frontex suočava jer se države članice ne odazivaju na njegove pozive za nacionalnim graničnim službenicima. Taj je prijedlog odgovor na hitnu potrebu, a granice EU-a i dalje će biti ranjive dok se on ne provede. U zaključcima Europskog vijeća od prosinca 2015. Vijeće se poziva da do lipnja izrazi svoje stajalište. Komisija podržava pozive čelnika koji žele ubrzati uspostavu nove europske granične i obalne straže kako bi postala operativna tijekom ljeta. Komisija je isto tako izradila prijedlog o ciljanoj izmjeni Zakonika o schengenskim granicama kojim se predviđaju obvezne sustavne provjere državljana EU-a na vanjskim granicama u relevantnim bazama podataka. To bi bio važan doprinos sigurnosti, posebno u kontekstu stranih terorističkih boraca. Sustavni pregledi državljana trećih zemalja u relevantnim bazama podataka i dalje će biti obvezni pri ulasku i izlasku. Ključni sljedeći koraci: Europski parlament i Vijeće trebali bi se najkasnije do lipnja, ako ne i ranije, dogovoriti o osnivanju europske granične i obalne straže kako bi ona postala operativna tijekom ljeta. Sve zemlje zapadnog Balkana trebale bi rano upozoravanje o promjenama pravila o granicama i postupcima zamijeniti ponovnom uspostavom pune primjene prava EU-a i međunarodnog prava. Grčka bi trebala brzo riješiti ozbiljne nedostatke utvrđene schengenskim zaštitnim postupcima, uključujući potpuni nadzor svoje granice s bivšom jugoslavenskom republikom Makedonijom. Svaka dodatna pomoć bivšoj jugoslavenskoj republici Makedoniji treba se pružiti u okviru EU-a.

III.4. Pomoć u vezi s osnovnim potrebama migranata i izbjeglica Pristup EU-a prema izbjeglicama i migrantima temelji se na načelima humanitarnosti i temeljnih prava. To su motivi u pozadini brojnih postojećih posebnih mjera: potraga i spašavanje u Sredozemnom i Egejskom moru, rad s onima koji se suočavaju s velikim priljevom izbjeglica kako bi se riješila pitanja kao što su kapaciteti za prihvat te mjere za pomoć državama članicama koje pomažu onima kojima je to potrebno i podupiru integraciju. Moraju se poštovati dva ključna aspekta pri postupanju s migrantima i izbjeglicama u EU-u i njegovim državama članicama. Prvi aspekt povezan je s pristupom sustavu azila i mogućnošću podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu – to se mora omogućiti brzo i učinkovito, a svaki se slučaj mora posebno razmatrati, uključujući pravilne žalbene postupke. Pravo zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja mora se uvijek štititi. Drugi aspekt povezan je s načinom postupanja s migrantima i izbjeglicama. Osnovni standardi moraju poštovati ljudska prava i dostojanstvo svih. U Europskom migracijskom programu naglašava se potreba da se zašite djeca te da se poduzimaju mjere iz Akcijskog plana za maloljetnike bez pratnje (2010. – 2014.). Trenutačno se radi na provedbi sveobuhvatnog pristupa zaštiti djece u migracijskom lancu. U procesu premještanja prioritet su ranjive osobe, a osobito maloljetnici bez pratnje. Planira se potpuno uključivanje zaštite djece u žarišnim točkama. Trenutačno stanje postojećih i kratkoročnih djelatnosti opisano je u Prilogu 6. Postoje čvrsti dokazi da migracijsku krizu iskorištavaju kriminalne mreže uključene u trgovinu ljudima koje ciljaju ponajviše na najranjivije, posebno na žene i djecu. Istraživanja pokazuju da se cilja na prihvatne objekte u određenim državama članicama u kojima je bilo slučajeva da je nestalo do 60 % djece bez pratnje za koje postoji ozbiljan rizik da su postali žrtve mreže trgovine ljudima. Europol navodi da postoji snažna veza između krijumčara izbjeglica preko granica i kriminalnih skupina koje otimaju ljude radi prostitucije ili prisilnog rada. Stoga je od iznimne važnosti da se od prve faze u žarišnim točkama utvrde stvarne ili potencijalne žrtve trgovine ljudima, da ih se upozna s njihovim pravima te da se uspostavi potrebna suradnja s policijom i pravosudnim tijelima radi pronalaženja i kaznenog progona trgovaca ljudima. Budući da se nadzor granica postrožuje, što je sadašnji trend duž zapadnobalkanske rute, EU bi trebao biti spreman u kratkom roku pojačati humanitarnu pomoć duž cijele rute. Zato EU treba pojačati svoje kapacitete za pružanje humanitarne pomoći izvan EU-a i uspostaviti kapacitete u EU-u kako bi podupro zemlje koje se suočavaju s velikim brojem izbjeglica i migranata. Ključni sljedeći koraci: Države članice trebale bi pri provedbi pristupa žarišnih točaka i pri premještanju posvetiti posebnu pažnju potrebama maloljetnika bez pratnje. Trebalo bi pojačati kapacitete EU-a za pružanje humanitarne pomoći trećim zemljama te uspostaviti kapacitete za pružanje humanitarne pomoći u EU-u kako bi se poduprle zemlje koje se suočavaju s velikim brojem izbjeglica i migranata. Komisija će usmjeriti sredstva na jačanje mjera zaštite djece u migracijama, uključujući programe obrazovanja i zaštite za djecu u EU-u i izvan njega. III.5. Uspješno funkcioniranje vraćanja i ponovnog prihvata Sustavno i brzo vraćanje nezakonitih migranata neophodan je dio uspješnog upravljanja migracijama i snažno sredstvo odvraćanja od nezakonitih migracija. EU se u potpunosti zalaže za zaštitu osoba koje bježe od nasilja i sukoba. No migranti kojima zaštita nije potrebna moraju biti učinkovito vraćeni u svoje matične zemlje ili u tranzitne zemlje uz potpuno poštovanje ljudskih prava i dostojanstva. Učinkovit sustav vraćanja također je iznimno važan radi usmjeravanja sredstava na zbrinjavanje osoba kojima je potrebna zaštita. Zato je potrebno djelovanje u EU-u i u trećim zemljama. Međutim nacionalni sustavi vraćanja suočeni su s brojnim praktičnim problemima: nedostatak putnih isprava, nedostatak kapaciteta za zadržavanje u državama članicama, dugi i neučinkoviti nacionalni postupci kojima se samo može olakšati bijeg te matične zemlje koje ometaju ponovni prihvat. Stope izvršenog vraćanja u 2014. niske su – 16 % u određenim slučajevima za afričke zemlje, dok je prosječna stopa EU-a od 40 % sama po sebi iznimno niska.

Poboljšanje sustava vraćanja S obzirom na povećani broj migranata 2015., a isto se očekuje i 2016., kapaciteti za vraćanje EU-a moraju se pojačati i poboljšati. Učinkovit sustav vraćanja iznimno je važan za održivost europske migracijske politike: ako Europa želi zbrinuti osobe kojima je potrebna zaštita, mora bez odlaganja vratiti sve one koji nemaju zakonsko pravo boravka. Države članice dosad nisu u potpunosti uspjele uspostaviti nacionalne sustave koji bi se mogli suočiti s tim izazovom te je zbog toga poljuljana vjerodostojnost sveukupnog sustava vraćanja EU-a. Komisijinim Akcijskim planom o vraćanju predlažu se koraci prema snažnom nacionalnom i europskom sustavu vraćanja. Zato je potrebno djelovanje u EU-u i u trećim zemljama. U EU-u države članice moraju u cijelosti i ispravno primjenjivati Direktivu o vraćanju te surađivati s Komisijom kako bi se utvrdile i i riješile pravne i praktične prepreke učinkovitom vraćanju – počevši od izdavanja odluka o vraćanju do osiguravanja da one osobe koje se moraju vratiti ne izbjegnu taj postupak, istovremeno štiteći osnovna ljudska prava i potrebe sviju za zaštitom. Komisija je u prosincu predložila novu europsku putnu ispravu za vraćanje. I dalje se prednost daje dobrovoljnom povratku jer je dostojanstvenije i isplativije, a potpomaže se proračunom EU-a, kao i zajedničkim programima i razmjenom najbolje prakse. Međutim migranti se često odlučuju za dobrovoljan povratak samo ako postoje ozbiljni i pravi izgledi da će biti vraćeni protiv svoje volje. Stoga države članice moraju osigurati da budu ti izgledi stvarni. Komisijin pristup poduprt je praktičnom i financijskom potporom. Uspostavlja se integrirani sustav upravljanja vraćanjem u koji se uključuju sve države članice i mreže EU-a nadležne za vraćanje i reintegraciju. Frontex je koordinirao 66 zajedničkih letova za vraćanje, a u tim je zajedničkim operacijama 2015. vraćeno sveukupno 3565 migranata. Proračun Frontexa za vraćanje za 2016. znatno je povećan – zajedničkim operacijama vraćanja namijenjen je proračun od 65 milijuna EUR, u odnosu na prijašnjih približno 10 milijuna EUR. U nadolazećim tjednima vidjet će se rezultati posebnih operacija kojima se podupire vraćanje nezakonitih migranata iz Grčke i Italije. Suradnja s trećim zemljama u području vraćanja i ponovnog prihvata Vraćanje nezakonitih migranata kojima nije potrebna međunarodna zaštita ključni je dio migracijske politike EU-a. Treće zemlje obvezne su ponovno prihvatiti svoje državljane. No zbog stalnih poteškoća u tom području te u svjetlu trenda iz 2015. povezanog sa nezakonitim migracijama, vraćanje i ponovni prihvat sada su glavni prioriteti u odnosima EU-a s trećim matičnim zemljama i/ili tranzitnim zemljama . Komisija i države članice razmatraju poticaje, pozitivne i negativne, koji se mogu upotrijebiti kako bi se osigurala učinkovita primjena postojećih sporazuma o ponovnom prihvatu ili sklapanje novih. To je u skladu sa zahtjevom Europskog vijeća od listopada 2015. da se definiraju sveobuhvatni i prilagođeni paketi s pomoću kojih bi se partnerima naglasilo da suradnja pri ponovnom prihvatu utječe na odnose u cijelosti. EU i države članice trebali bi usklađeno primjenjivati te pakete poticaja i poluga, uključujući funkcioniranje trgovinskih povlastica. O prvim rezultatima izvijestit će se na sastanku Europskog vijeća u ožujku. Posebna se pozornost posvećuje poboljšanju suradnje s određenim partnerima u području vraćanja i ponovnog prihvata. Naglasak se stavlja na treće zemlje s niskim udjelom vraćanja i s kojima pregovori o sklapanju sporazuma o ponovnom prihvatu ne napreduju, kao što su Alžir ili Maroko, ili u kojima nije propisno proveden već sklopljen sporazum o ponovnom prihvatu, kao što je Pakistan. U slučaju Pakistana, unatoč kontaktima na visokoj razini i naporima EU-a tijekom 2015., provedba postojećeg sporazuma o ponovnom prihvatu nailazi na uzastopne prepreke. Nadalje, posebna se pozornost posvećuje zemljama iz kojih se znatno povećao broj nezakonitih ulazaka, kao što su Afganistan i Bangladeš: više od 200 000 državljana Afganistana ušlo je 2015. u EU preko Grčke, dok se broj državljana Bangladeša koji su nezakonito ušli utrostručio u razdoblju od 2014. do 2015. U Africi, nakon Akcijskog plana iz Vallette Komisija usko surađuje sa zemljama supsaharske Afrike kako bi te matične zemlje mogle provesti pravnu obvezu ponovnog prihvata svojih državljana u skladu sa Sporazumom iz Cotonoua. Stope učinkovitog vraćanja danas su niske – 16 % u određenim slučajevima, što je znatno ispod prosjeka EU-a od 40 % koji je sam po sebi iznimno nizak. Mjerama za poboljšanje te situacije žele se utvrditi praktični načini kojima bi im se pomoglo u provedbi njihovih obveza u području ponovnog prihvata. Sigurne treće zemlje

Direktivom o postupcima azila omogućuje se državama članicama da ne razmatraju utemeljenost zahtjeva za azil ako, zbog dovoljne povezanosti sa „sigurnom trećom zemljom”, tražitelj azila može tamo zatražiti zaštitu. Ako su ispunjeni uvjeti, tom se odredbom omogućuje državama članicama da zaključe postupak azila i vrate tražitelja azila u predmetnu sigurnu treću zemlju. Međutim u ovoj fazi primjena te mogućnosti nije predviđena u nacionalnom pravu svih država članica odnosno moguća je pod ograničavajućim uvjetima. Stoga se potiču sve države članice da u svojem nacionalnom zakonodavstvu predvide pojam sigurnih trećih zemalja te da ga primjene kada su za to ispunjeni uvjeti. U tom kontekstu Komisija naglašava da se za koncept sigurne treće zemlje kako je definiran u Direktivi o postupcima azila zahtijeva da postoji mogućnost ostvarivanja zaštite u skladu sa Ženevskom konvencijom, ali se ne zahtijeva da je sigurna treća zemlja ratificirala tu Konvenciju bez bilo kakvih zemljopisnih ograničenja. Nadalje, u pogledu pitanja postoji li povezanost s predmetnom trećom zemljom te je li stoga opravdano da tražitelj azila ode u tu zemlju, može se uzeti u obzir i činjenica je li tražitelj azila prošao kroz predmetnu treću zemlju odnosno je li treća zemlja zemljopisno blizu matičnoj zemlji tražitelja azila. Ključni sljedeći koraci: Države članice trebale bi u suradnji s Komisijom brzo riješiti administrativne prepreke i uska grla kako bi se postupci vraćanja sustavno i brzo izvršavali. Trebalo bi intenzivirati odnose s prioritetnim zemljama kako bi se upotrijebili paketi poticaja i poluga radi poboljšanja stopa ponovnog prihvata uz potpunu suradnju država članica koje izgrađuju svoje bilateralne odnose. Sve države članice trebale bi u svojem nacionalnom zakonodavstvu predvidjeti pojam sigurnih trećih zemalja i primijeniti ga kada su za to ispunjeni uvjeti. III.6. Napredak Zajedničkog akcijskog plana EU-a i Turske Napredak Zajedničkog akcijskog plana EU-a i Turske bit će ključan za zaustavljanje priljeva nezakonitih migranata u nadolazećim tjednima i mjesecima, pri čemu treba imati na umu da je broj nezakonitih dolazaka tijekom zime i dalje iznimno visok unatoč vremenskim uvjetima. Odmah nakon aktiviranja Zajedničkog akcijskog plana Turska je poduzela važne korake prema njegovoj provedbi. Mjerama za otvaranje turskog tržišta rada Sirijcima pod privremenom zaštitom trebalo bi olakšati izbjeglicama pronalazak zakonitog zaposlenja. Ostale mjere na kojima se trenutačno radi osmišljene su kako bi se uklonile prepreke suradnji s EU-om u borbi protiv krijumčarenja migranata i nezakonitih migracija te kako bi se informacijama odgovorilo izbjeglice od opasnog putovanja u Europu. Turska je obavijestila da trenutačno zadržava povećani broj nezakonitih migranata i krijumčara odnosno da je 2015. uhitila 3700 krijumčara, no pravna i pravosudna suradnja moraju se pojačati. S turskim nadležnim tijelima uspostavljeni su intenzivni kontakti kako bi se osiguralo da se konkretnim mjerama u okviru Instrumenta za pomoć izbjeglicama u Turskoj u vrijednosti 3 milijarde EUR što prije započnu financirati projekti. U suradnji s turskim nadležnim tijelima Komisija je krajem 2015. pokrenula procjenu potreba Sirijaca pod privremenom zaštitom u Turskoj. Prvi pregled procjene potreba radi utvrđivanja projekata koje će se financirati u okviru Instrumenta očekuje se sredinom veljače. Prioritetna su područja humanitarna pomoć izbjeglicama, socioekonomska potpora, uključivanje u tržište rada, zdravstvena skrb i socijalna uključenost, komunalna infrastruktura te upravljanje izbjegličkim tokovima. Sljedeći važan korak bit će napredak u pogledu ponovnog prihvata. Od iznimne je važnosti učinkovita provedba sporazuma između EU-a i Turske o ponovnom prihvatu u pogledu turskog ponovnog prihvata svojih državljana, a od 1. lipnja 2016. u pogledu ponovnog prihvata državljana drugih zemalja koji su prošli kroz Tursku na putu u EU. Istovremeno su se intenzivirali napori kako bi bilateralni sporazum o ponovnom prihvatu između Turske i Grčke u pogledu državljana drugih zemalja bio učinkovitiji, no dosad njegova provedba nije bila uspješna. U očekivanju potpunog stupanja na snagu sporazuma između EU-a i Turske, Komisija istražuje koja bi se dodatna podrška mogla pružiti i spremna je blisko surađivati s grčkim i turskim nadležnim tijelima kako bi se u okviru postojećeg bilateralnog sporazuma povećalo vraćanje u Tursku. Ključni sljedeći koraci: Komisija i države članice trebale bi hitno pokrenuti prve mjere u okviru Instrumenta za pomoć izbjeglicama u Turskoj. Djelovanjem Turske i EU-a moraju se ostvariti konkretni i brzi rezultati u području zaustavljanja nezakonitog priljeva i učinkovitog vraćanja nezakonitih migranata. III.7. Potpora izbjeglicama izvan EU-a

Sirijci su u teškoj situaciji u kojoj je humanitarna pomoć potrebna 13,5 milijuna osoba, od čega je šest milijuna djece. Komisija će 2016. nastaviti pružati visoku razinu humanitarne pomoći kao i 2015. kako bi se zadovoljile najhitnije potrebe izbjeglica u regiji pogođenoj krizom u Siriji. EU će osigurati da se u Siriji, unatoč zaoštravanju sukoba i pogoršanju humanitarne situacije zbog novih valova raseljavanja, pruži pomoć onima kojima je potrebna, u obliku vode, hrane, skloništa i obrazovanja, s posebnim naglaskom na najranjivije. U okviru uzajamnog fonda za Siriju 350 milijuna EUR namijenit će se za hitno potrebnu pomoć 1,5 milijuna izbjeglica i preopterećenim zajednicama domaćinima u Libanonu, Turskoj, Jordanu i Iraku za osnovne potrebe kao što su obrazovanje, zdravstvena skrb i higijena. Komisija će sada brzo provesti preuzete obveze i istražiti sve daljnje mogućnosti djelovanja. Na primjer, Komisija izrađuje inovativne načine korištenja trgovinskim povlasticama radi potpore izbjeglicama u Jordanu. Države članice isto tako moraju brzo ostvariti preuzete obveze kako bi došlo do stvarnog poboljšanja na terenu. Međunarodna zajednica mora nastaviti pojačavati zajedničke napore za pomoć sirijskim izbjeglicama. EU mora iskoristiti mogućnost da na nizu međunarodnih foruma naglasi kako je potreban globalni napor. Stoga je potrebna pomna priprema za sastanak na visokoj razini pod nazivom „Globalna podjela odgovornosti s pomoću putova za prihvat sirijskih izbjeglica” u organizaciji UNHCR-a 30. ožujka u Ženevi, za humanitarni sastanak na vrhu UN-a u svibnju 2016. te za sastanak na vrhu o rješavanju velikih kretanja izbjeglica i migranata koji će se održati na Općoj skupštini UN-a u rujnu 2016. Na tim će se međunarodnim forumima pružiti daljnje mogućnosti da EU i međunarodna zajednica pokažu spremnost na dugoročnu potporu Siriji i susjednim zemljama. Rješavanje glavnih uzroka raseljavanja u drugim regijama EU isto tako podupire izbjeglice i zemlje domaćine u drugim dijelovima svijeta koje se suočavaju sa situacijama prisilnog raseljavanja. Sredinom 2015. bilo je 4,1 milijun izbjeglica i do 11,4 milijuna interno raseljenih osoba u supsaharskoj Africi. U Sudanu i Etiopiji nalazi se više od milijun izbjeglica iz susjednih zemalja, uz gotovo 3,5 milijuna interno raseljenih osoba. Nagli porast broja mladih u Africi dovodi do dodatnog pritiska. Zato je potreban odlučan i stalni angažman Unije i drugih globalnih aktera u predmetnim zemljama. Osobito s pomoću Kriznog uzajamnog fonda za Afriku mogu se brzo osigurati financijska sredstva. Kako bi se pomoglo zemljama obuhvaćenima uzajamnim fondom u prihvaćanju izbjeglica iz regije, potrebno je pokrenuti projekte kojima bi se izbjeglicama omogućio pristup obrazovanju, socijalnoj skrbi i tržištu rada te navedenim zemljama pružila potpora u upravljanju granicama. Osiguravanje zakonitih putova Drugi način uređenog pružanja potpore izbjeglicama jest s pomoću preseljenja ili humanitarnih programa prihvata. Njima se omogućuje osiguravanje zakonitih putova za zaštitu onih kojima je zaštita potrebna, a da se ne upućuju na opasna putovanja koja su uzrokovala toliko mnogo ljudskih tragedija. Preseljenje je globalni pristup, a partneri koji surađuju s UNHCR-om diljem svijeta u situaciji su pružiti potporu sveukupnim naporima da se pomogne onima kojima je potrebna međunarodna zaštita. Nakon preporuke Komisije od lipnja 2015. dogovoren je program preseljenja za 22 504 osobe kako bi se pomoglo raseljenim osobama izvan EU-a kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita. Učinkovito preseljenje u okviru dogovorenog programa u trajanju od dvije godine uslijedilo je pozivu UNHCR-a. Prema podacima koje su dostavile države uključene u program do kraja 2015. preseljeno je 3358 osoba . Dogovorene obveze moraju se pravovremeno ispuniti. Na temelju dosadašnjeg praktičnog iskustva Komisija će do travnja predložiti inicijativu horizontalog preseljenja radi osiguravanja zajedničkog pristupa preseljenju te je utvrditi kao ključni instrument za pomoć EU-a zemljama koje prihvaćaju veliki broj izbjeglica i za pružanje zaštite izbjeglicama kako ne bi morali putovati opasnim nezakonitim rutama u rukama krijumčara. Dobrovoljni humanitarni program prihvata s Turskom kako bi se državama članicama omogućio zakoniti put pružanja međunarodne zaštite osobama raseljenima zbog sukoba u Siriji, a države članice trebale bi ubrzati provedbu Preporuke Komisije. Aktiviranje programa ovisi o smanjenju broja osoba koje nezakonito prelaze granicu iz Turske, a može se prilagoditi u skladu s brojem izbjeglica u Turskoj. Brzim dogovorom i provedbom uvelike bi se pridonijelo učinkovitom odnosu s Turskom u pogledu migracija te bi se nadopunila provedba mjera predviđenih Zajedničkim akcijskim planom EU-a i Turske. Ključni sljedeći koraci: EU mora brzo ispuniti obveze preuzete na konferenciji u Londonu. EU i njegove države članice moraju se više zauzeti za rješavanje glavnih uzroka raseljavanja poboljšanom suradnjom u području pomoći i ispunjavanjem cilja od 0,7 % službene razvojne pomoći. Trebale bi se povećati nacionalne obveze za Krizni uzajamni fond za Afriku i uzajamni fond za Siriju kako bi odgovarale doprinosu EU-a. Države članice trebale bi ubrzati preseljenje u skladu s dogovorom iz 2015. i brzo podržati dobrovoljni humanitarni program prihvata s Turskom kako je 15. prosinca 2015. preporučila Komisija. Komisija će do travnja predložiti inicijativu preseljenja na razini EU-a radi znatnog pojačanja napora u području preseljenja.

IV. PROVEDBA PRAVA EU-A / POVREDE Komisija je u rujnu 2015. pokrenula inicijativu o otvaranju ili nastavku različitih postupaka povezanih s potpunom i ispravnom provedbom zakonodavstva u području postupaka azila, uvjeta prihvata, Dublinske uredbe i Uredbe o Eurodacu o uzimanju otisaka prstiju i vraćanju. U području azila Komisija je od 23. rujna 2015. donijela ukupno 58 odluka (službene opomene i obrazložena mišljenja) povezanih s prijenosom i poštovanjem pravne stečevine EU-a o azilu. Nakon mjera poduzetih u rujnu nekoliko je država članica dostavilo Komisiji nacionalno zakonodavstvo u koje su, smatra se, predmetne direktive potpuno prenesene. Službe Komisije trenutačno ocjenjuju potpunost prijavljenih mjera. U nedostatku potpune obavijesti Komisija je danas odlučila dati obrazloženo mišljenje u devet slučajeva. Komisija je u vezi s Direktivom o vraćanju poslala službene dopise u deset država članica tražeći pojašnjenja o izdavanju odluka o vraćanju te o mjerama poduzetima radi osiguravanja njihove učinkovite provedbe. Komisija je zaprimila primjedbe predmetnih država članica te s njima blisko surađuje kako bi se utvrdile prepreke i uska grla kojima se trenutačno ometa vraćanje te mjere koje treba poduzeti za njihovo rješavanje radi povećavanja stopa vraćanja i osiguravanja poštovanja obveza u cijelosti. Rad Komisije u području provedbe i povreda odraz je činjenice da je jedan od nedostataka sustava upravljanja migracijama EU-a, a osobito zajedničkog europskog sustava azila, nepotpuno prenošenje i neujednačena provedba. Komisija ulaže napore kako bi pomogla državama članicama u postizanju potpune usklađenosti. Komisija će se i dalje u cijelosti koristiti svojim ovlastima utemeljenima na ugovorima u području praćenja mogućih i stvarnih povredbenih postupaka kako bi osigurala potpunu usklađenost sa zajednički dogovorenim propisima EU-a. V. ZAKLJUČAK Uoči sastanka Europskog vijeća u veljači nužno je učiniti sve što je potrebno da se ponovno uspostavi red u sustavu migracija te da se provede nadzor nezakonitih tokova duž istočnosredozemne i zapadnobalkanske rute. Europsko vijeće trebalo bi se obvezati na donošenje potrebnih mjera, a institucije EU-a, agencije EU-a i sve države članice trebale bi ih odlučno provoditi. U okviru pravilnog upravljanja granicama zahtijeva se da se svi novi dolasci učinkovito registriraju i preusmjeruju u nacionalne postupke azila, postupke premještanja ili postupke vraćanja u skladu s propisima Dublinske uredbe EU-a. Puna primjena prava EU-a o azilu i upravljanju granicama te provedba zajedničkih odluka donesenih prošle godine jamčile bi jednaku podjelu odgovornosti među državama članicama EU-a te bi omogućile pojedinačnim državama članicama nošenje sa situacijom. Za uklanjanje poticaja za nezakonite migracije nužno je osigurati i poboljšanje uvjeta u matičnim zemljama, suradnju s ključnim tranzitnim zemljama kao što je Turska, pouzdane zakonite migracijske kanale te učinkovito, sustavno i pravovremeno vraćanje i ponovni prihvat onih koji nemaju pravo boravka.