Preporuka za

PREPORUKU VIJEĆA

o ekonomskoj politici europodručja

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 136. u vezi s člankom 121. stavkom 2.,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1466/97 od 7. srpnja 1997. o jačanju nadzora stanja proračuna i nadzora i koordinacije ekonomskih politika, a posebno njezin članak 5. stavak 2.,

uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1176/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža, a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

uzimajući u obzir preporuku Europske komisije,

uzimajući u obzir zaključke Europskog vijeća,

uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora,

uzimajući u obzir mišljenje Odbora za ekonomsku politiku,

budući da:

(1)Zbog pandemije bolesti COVID-19 gospodarstvo europodručja potonulo je u naglu i snažnu recesiju u prvoj polovini 2020. te i dalje trpi zbog zdravstvene krize koja ne jenjava. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 uzrokovala je niz velikih udara na strani potražnje i ponude, koji su doveli do očekivanog pada BDP-a za 7,8 % u 2020. Predviđa se da će oporavak u 2021. biti sporiji od očekivanog, a veliki proizvodni jaz od približno –7,0 % potencijalnog BDP-a u 2020. neće se zatvoriti do kraja 2021. Gospodarski su izgledi vrlo neizvjesni zbog razvoja pandemije i promjena ponašanja gospodarskih subjekata. Brzo djelovanje na razini država članica i Unije, među ostalim u okviru paketa Next Generation EU (NGEU), znatno je pridonijelo ublažavanju nekih negativnih posljedica šoka i stabilizaciji tržišta. Snažno su pogođeni i privatna potrošnja i ulaganja, što je pak negativno utjecalo na cijene i plaće. Nakon sedam godina poboljšanja pogoršali su se i izgledi na tržištu rada. Međutim, povećanje nezaposlenosti ublaženo je uspješnom provedbom ambicioznih mjera u svim državama članicama, kao što su programi skraćenog radnog vremena i druge politike potpore s ciljem da se izbjegnu masovna otpuštanja i veliki gubici prihoda, te smanjenjem stope aktivnosti jer su obeshrabreni radnici napustili tržište rada, a smanjen je i ukupni broj radnih sati.

(2)Zbog krize uzrokovane bolešću COVID-19 povećavaju se gospodarske razlike među državama članicama europodručja. Te razlike posljedica su nekoliko čimbenika, a među ostalim: intenziteta i vremena početnog udara uzrokovanog bolešću COVID-19; relativne veličine i gospodarske važnosti sektora koje karakterizira bliski fizički kontakt (npr. turizam i ugostiteljstvo) i razlike u raspoloživom fiskalnom prostoru. Te razlike utječu na povjerenje, ulaganja i izglede za rast te na već postojeće regionalne razlike, koje bi se mogle pogoršati. Dugoročno gledajući aktualna kriza uzrokovana bolešću COVID-19 mogla bi imati trajne negativne posljedice na potencijalni rast i jaz prihoda zbog smanjenja ljudskog i fizičkog kapitala (materijalnog i nematerijalnog), a to bi pak moglo dovesti do još slabijeg rasta produktivnosti rada i dohodaka.

(3)Brza i odlučna reakcija Unije, među ostalim i u okviru instrumenta EU Next Generation EU, koji obuhvaća Mehanizam za oporavak i otpornost (RRF), potaknula je povjerenje tržišta i pokazala jedinstvo država članica u koordiniranim naporima za ponovno pokretanje gospodarskog rasta i jačanje gospodarske i socijalne otpornosti. Vrlo brzo postignut je i dogovor o nizu novih instrumenata za Uniju i europodručje. Ti instrumenti već čine sigurnosnu mrežu za radnike (u okviru Europskog instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji – SURE), poduzeća (u okviru programa Europske investicijske banke) i države članice u području stabilizacije troškova financiranja države, među ostalim u okviru instrumenta Europskog stabilizacijskog mehanizma za kriznu potporu zbog pandemije. Unije je na krizu odgovorila i aktivacijom opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu te donošenjem privremenog okvira za upotrebu fleksibilnosti u skladu s pravilima EU-a o državnim potporama. Sredstva kohezijske politike preusmjerena su tamo gdje je to bilo najpotrebnije u okviru Investicijske inicijative plus kao odgovor na koronavirus (CRII i CRII+).

(4)Provedba dobro osmišljenih politika u kontekstu NGEU-a i njegova glavnog instrumenta RRF-a pomoći će državama članicama da pokrenu reforme za poticanje rasta i povećaju razinu i kvalitetu ulaganja, što je u skladu s ciljevima otpornosti i usporednom zelenom i digitalnom tranzicijom. Na taj način trebalo bi se pridonijeti izgradnji ljudskog kapitala i poduprijeti uspješnu promjenu radnih mjesta, što će, uz fondove kohezijske politike, biti ključno za osiguravanje kohezije, poticanje produktivnosti i jačanje gospodarske i socijalne otpornosti. Izuzetno su bitni ciljevi rasta EU-a i nacionalni strukturni izazovi, uključujući one utvrđene u preporukama po državama članicama za 2019. i 2020. U Godišnjoj strategiji održivog rasta, kojom se promiču ti ciljevi, navodi se sedam vodećih inicijativa: 1. Energija, 2. Obnova, 3. Punjenje, 4. Povezivanje, 5. Modernizacija, 6. Ekspanzija i 7. Prekvalifikacija i usavršavanje. Te vodeće inicijative zajednički su izazovi koji zahtijevaju koordinirana ulaganja i reforme. Države članice trebale bi usmjeravati ulaganja, provoditi reforme i dodatno integrirati svoje vrijednosne lance u ta vodeća područja. Predloženom Uredbom o mehanizmu za oporavak i otpornost predviđa se, među ostalim, da planovi država članica europodručja za oporavak i otpornost budu usklađeni s izazovima i prioritetima utvrđenima u preporuci Vijeća o ekonomskoj politici europodručja. Tu bi usklađenost trebalo uzeti u obzir pri procjeni planova oporavka i otpornosti.

(5)Za ublažavanje posljedica pandemije bolesti COVID-19 u europodručju potrebna je kombinacija koordiniranih, sveobuhvatnih i dosljednih mjera potpore. Cilj je ograničiti dugoročne negativne posljedice na tržište rada, smanjiti znatne gospodarske i socijalne razlike, ukloniti neravnoteže i druge makroznačajne rizike te, u širem smislu, izbjeći negativne posljedice na potencijalni gospodarski rast u srednjoročnom razdoblju. Bitno je međusobno uskladiti tri ključne dimenzije kombinacije politika europodručja (monetarne, fiskalne i strukturne) da bi se osigurala zajednička politička podrška europodručju.

(6)Pravodobne intervencije Europske središnje banke (ESB) u području monetarne politike bile su usmjerene na očuvanje kanala monetarne transmisije i srednjoročne stabilnosti cijena. ESB je najavio znatnu dodatnu kupnju imovine javnog i privatnog sektora u iznosu od 1 470 milijardi EUR u okviru programa kupnje vrijednosnih papira (APP, 120 milijardi EUR do kraja 2020.) i hitnog programa kupnje zbog pandemije (PEPP, 1 350 milijardi EUR barem do sredine 2021.).

(7)Predviđa se da će fiskalna politika u 2020. biti vrlo ekspanzivna te će u 2021. i dalje biti povoljna na razini europodručja i nacionalnoj razini. Za učinkovit odgovor na udar uzrokovan bolešću COVID-19 i pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije (EMU) nužna je koordinacija nacionalnih fiskalnih politika uz puno poštovanje Pakta o stabilnosti i rastu. Komisija je 20. ožujka 2020. zaključila da je gospodarstvo EU-a u ozbiljnom gospodarskom padu i da su ispunjeni zahtjevi za aktivaciju opće klauzule o odstupanju u okviru Pakta o stabilnosti i rastu, a taj zaključak podržali su ministri financija država članica. Države članice uvele su znatne proračunske mjere za suzbijanje pandemije i pružanje potpore posebno pogođenim pojedincima i poduzećima, među ostalim izvanrednu potporu za likvidnost, koja se pruža uglavnom davanjem jamstava poduzećima i bankama da bi se osigurao dotok kredita. Daljnja koordinirana fiskalna potpora pružat će se na razini EU-a, posebno u okviru RRF-a.