To je potvrđeno u ažuriranom radnom programu za mjere iz Direktive o ITS-ovima donesenom 11. prosinca 2018., u kojem su popisane i dodatne aktivnosti za razdoblje od 2018. do 2022. Zbog tih bi se aktivnosti mogli donijeti novi delegirani akti na temelju Direktive o ITS-ovima, koji bi obuhvaćali:

Rad na C-ITS-u nedavno je završen. Početak te aktivnosti bili su istraživački projekti i brojna savjetovanja s dionicima, uključujući Europski odbor za ITS i Europsku savjetodavnu skupinu za ITS. Nastavak je uslijedio unutar platforme za C-ITS kako bi se formulirala ideja koju će dijeliti svi članovi lanca vrijednosti. Tijekom dvije faze rada (studeni 2014. – siječanj 2016. i srpanj 2016. – rujan 2017.) u okviru platforme za C-ITS radilo se na glavnim obilježjima tehničkog i pravnog okvira potrebnog za uvođenje C-ITS-a, a dionici su puno pridonijeli izradi specifikacija sa stručnjacima iz država članica. Istovremeno su države članice i industrija pokrenule važne inicijative (platforma C-Roads i projekti za pripremu uvođenja, Konzorcij za komunikacije CAR2CAR) koje su pridonijele zajedničkim europskim specifikacijama za komunikaciju vozilo-vozilo i vozilo-infrastruktura.

Prioritetna mjera (c): Komisija je 15. svibnja 2013. donijela Delegiranu uredbu (EU) br. 886/2013 o dopuni Direktive o ITS-ovima s obzirom na podatke i postupke za pružanje korisnicima, gdje je to moguće, besplatnih osnovnih općih prometnih informacija u vezi s cestovnom sigurnosti (vidjeti prvo izvješće o napretku).

CEN (TC 278 WG16), Europski institut za telekomunikacijske norme (ETSI) (TC ITS) i druge organizacije za normizaciju ponudili su relevantne norme za kooperativni ITS na temelju zahtjeva za normizaciju M/453. Rad na normizaciji ITS-a temelji se i na suradnji EU-a, SAD-a i drugih partnera koji rade na globalnom usklađivanju normi ITS-a. Ta suradnja omogućava brže definiranje normi i uvođenje ITS-a.

Kad je riječ o specifikacijama koje se odnose na prioritetne mjere iz članka 3. točaka (b) i (c) Direktive o ITS-ovima, 17 država članica i Norveška izvijestile su da su uspostavile svoje nacionalne pristupne točke (NAP). Preostalih pet država članica poduzima mjere kako bi uskoro to napravile. Uvođenje NAP-ova za specifikacije (e) nije toliko napredovalo (13 država članica uspostavilo je svoje NAP-ove i/ili pridonijelo europskoj pristupnoj točki) jer nekoliko država članica smatra da se specifikacije ne odnose na njihovo državno područje zbog toga što nema usluga informiranja o sigurnim i zaštićenim parkirališnim mjestima. S obzirom na te pozitivne pomake čini se primjerenim nastaviti na isti način podržavati trenutačni rad država članica, osobito uzimajući u obzir i da su te specifikacije usmjerene na omogućavanje pružanja usluga, tj. dostupnost podataka, više nego na pružanje samih usluga. Slično se razmišljanje može primijeniti na specifikacije (a), čija je provedba još u ranoj fazi.

Kako je već navedeno u izvješću iz 2014., Komisija je od članova Europske savjetodavne skupine za ITS sustavno tražila da dostave svoja pisana mišljenja o poslovnim i tehničkim aspektima nacrta specifikacija. Skupina je pružila vrijedne komentare koji su pomogli u izradi konačne verzije specifikacija. Od ožujka 2012. do rujna 2018. organizirano je deset fizičkih sastanaka, uključujući sastanke „Prijatelja ITS-a”, koji su omogućili integriraniju raspravu Komisije, država članica, industrije i drugih dionika.

U dijelu izvješća u kojem se obrađuje prioritetno područje IV. navedene su mnoge nove aktivnosti, uglavnom usmjerene na kooperativni ITS, čime se to područje u mnogim državama članicama po aktivnostima približilo drugim prioritetnim područjima. Projekti financirani sredstvima CEF-a, kao što su platforma C-Roads (i povezani nacionalni projekti za C-Roads), InterCor i NordicWay, okupili su mnoge države članice i pomogli u uspostavljanju prekogranične interoperabilnosti i izradi normi.

Opći sud odbio je tu tužbu u listopadu 2015., navevši da Komisija nije prekoračila svoje ovlasti donošenjem tih delegiranih akata. Opći sud potvrdio je i stajalište Komisije u pogledu uspostavljanja nadzornog tijela ovlaštenog za procjenu sukladnosti putem jednog od delegiranih akata.

Država članica podnijela je žalbu na tu presudu tvrdeći, ukratko:

1.da je Opći sud pogrešno zaključio da se pobijanim uredbama od država članica ne zahtijeva da uvedu aplikacije i usluge ITS-a na svojem državnom području;

2.da je Opći sud pogrešno protumačio delegiranje ovlasti iz članka 7. Direktive 2010/40/EU kao dopuštenje Komisiji da od država članica zahtijeva uspostavljanje nadzornog tijela; i

3.da je Opći sud pogriješio zaključivši da nadzorno tijelo nije ključni element predmetnog područja i da može podlijegati delegiranju ovlasti.

Sud Europske unije odbio je žalbu kao neosnovanu 26. srpnja 2017., čime je potvrdio presudu Općeg suda i stajalište Komisije.

Sud je tako zaključio da uspostava nadzornog tijela nije „ključni element” predmetnog područja i da stoga može podlijegati delegiranju ovlasti.

3.3.Naknadne aktivnosti nakon donošenja specifikacija

Kako je već navedeno u izvješću iz 2014., pomoć u provedbi specifikacija pružena je putem Instrumenta za povezivanje Europe (projekti kao što su I_HeERO, Crocodile 2 ili C-Roads i mjere za potporu programima kao što su TN-ITS GO, DATEX II, MMTIS), putem financijskih sredstava Obzora 2020. te od niza inicijativa i platformi dionika (EeIP, TISA, EU-EIP, TN-ITS itd.).

Radi strukturiranja provedbe specifikacija u državama članicama Komisija je organizirala i nekoliko naknadnih sastanaka i radionica za stručnjake kako bi se raspravilo provedbene probleme za svaku od specifikacija – (a), (b), (c), (d) i (e) – a osobito probleme u vezi s uspostavom NAP-ova.

Kako je navedeno u odjeljku 2.8.2., mnoge su države članice, na dobrovoljnoj osnovi i/ili u okviru projekata financiranih sredstvima EU-a, surađivale na različitim alatima potrebnima za provedbu specifikacija, posebno u vezi sa zahtjevima u pogledu kvalitete, metapodacima, profiliranjem normi itd.

To je bilo potrebno radi dopunjavanja specifikacija operativnim elementima, a ponekad je mali broj država članica pokrenuo neke aktivnosti jer nije postojao službeni okvir. Bolja koordinacija uz sudjelovanje svih država članica i obuhvaćanje svih specifikacija svakako bi bila korisna za sve poduzete aktivnosti, kako bi ih se maksimalno iskoristilo za realizaciju usklađene digitalne infrastrukture ITS-a.

4.Iskorištena i potrebna financijska sredstva

U usporedbi s izvješćem iz 2014. više je informacija dostupno o iskorištenim i potrebnim financijskim sredstvima jer su riješene sve prioritetne mjere, a uvođenje usluga i infrastrukture NAP-ova znatno je napredovalo. Treba napomenuti da je troškove koji se odnose na provedbu specifikacija vrlo često teško izdvojiti iz općih troškova uvođenja i rada usluga ITS-a i samih fizičkih infrastruktura ITS-a, koji bi se mogli pokazati mnogo višima.

Troškovi koji se odnose na provedbu Direktive o ITS-ovima detaljno su objašnjeni u „Popratnoj studiji za ex post evaluaciju Direktive o ITS-ovima 2010/40/EU” (Ricardo-TEPR, srpanj 2018.) i dodatno razmotreni u radnom dokumentu službi Komisije s evaluacijom Direktive o ITS-ovima priloženom ovom izvješću.

Uz troškove prenošenja koje snose države članice i troškove Komisije i država članica koji proizlaze iz sastanaka Europskog odbora za ITS (25 sastanaka do kraja 2018.), Europske savjetodavne skupine (10 sastanaka), stručnih skupina država članica (58 sastanaka za pripremu specifikacija ili sastanaka nakon te pripreme) i platforme za C-ITS (8 plenarnih sastanaka i otprilike 160 sastanaka radne skupine), troškovi koji se odnose na provedbu Direktive mogu se sažeto prikazati na sljedeći način.

-Uspostavljanje i rad NAP-ova. Na temelju podataka 30 % država članica prosječni troškovi uspostavljanja NAP-ova kreću se od 249 000 EUR za specifikacije (b) do 352 000 EUR za specifikacije (c). Prosječni godišnji troškovi rada iznose od 29 000 EUR za specifikacije (c) do 46 000 EUR za specifikacije (b). Samo su tri države članice dostavile podatke koji se odnose na specifikacije (a), a oni pokazuju prosječan trošak uspostavljanja od 195 000 EUR i 22 000 EUR za godišnji trošak rada. Ovi su troškovi tek prosječne vrijednosti jer se pojedinačne vrijednosti znatno razlikuju za svaku državu članicu, osobito ovisno o odlukama država članica koje se odnose na provedbu (ponovna upotreba postojećih pristupnih točaka, zajedničke pristupne točke za više specifikacija itd.), odabranim tehničkim rješenjima (npr. skladište podataka, tržište, repozitorij) i tome jesu li dinamički podaci uvršteni.

-Razvoj normi. Komisija je dodijelila 2,8 milijuna EUR za razdoblje 2011 – 2017. za razvoj normi za eCall i dva zahtjeva za normizaciju, M/453 (C-ITS) i M/546 (gradski ITS-ovi). Dodatna sredstva dodijeljena su za norme povezane sa specifikacijama (npr. tehničke specifikacije za razmjenu prostornih podataka ITS-a) i za profiliranje normi putem projekata ili mjera za potporu programima CEF-a. Normizacijske aktivnosti će se nastaviti, a posebno u okviru Komisijina Kontinuiranog plana normizacije IKT-a.

-Mjere za potporu programa (PSA-ovi) CEF-a. Radi potpore provedbi specifikacija pokrenuto je nekoliko PSA-ova CEF-a u ukupnom iznosu od 15,5 milijuna EUR. Oni obuhvaćaju postupke i norme za razmjenu podataka (TN-ITS GO za prostorne podatke ITS-a, DATEX II za podatke o prometu, NeTEx za javni prijevoz, MMTIS) i sigurnosnu arhitekturu za C-ITS, zbog čega mnoge države članice mogu izraditi zajedničke alate za provedbu.

-Kad je riječ o usluzi eCall, uz prethodne pilot-projekte prije uvođenja u dva je projekta financirana sredstvima CEF-a uloženo 39 milijuna EUR, od čega sredstva EU-a iznose 18,7 milijuna EUR. U ta je dva projekta sudjelovalo 18 država članica. Ti troškovi izlaze iz okvira uspostavljanja ili nadogradnje infrastrukture PSAP-ova koja je potrebna za primanje i obradu poziva eCalls, a obuhvaćaju i napredne aktivnosti povezane s, npr., proširenjem usluge na dodatne vrste vozila.