OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

·Razlozi i ciljevi prijedloga

Klimatske promjene velik su problem te je potrebno hitno pristupiti njegovu rješavanju. Stoga je i cilj Pariškog sporazuma da se povećanje globalne temperature zadrži na razini koja je znatno niža od 2 °C u odnosu na razine iz predindustrijskog razdoblja te da se nastoji ograničiti povećanje temperature na 1,5 °C tako što će se u svim zemljama znatno smanjiti emisije stakleničkih plinova.

Klimatskim promjenama pridonosi i svjetski pomorski promet u kojem se, zbog velike potrošnje fosilnih goriva, stvaraju znatne emisije stakleničkih plinova. Procjenjuje se da emisije stakleničkih plinova iz međunarodnog pomorskog prometa čine oko 2–3 posto ukupnih globalnih emisija stakleničkih plinova. To je više od emisija bilo koje države EU-a. Da je sektor pomorskog prometa država, bio bi šesta država u svijetu po emisijama. Taj sektor ima isto tako znatan utjecaj i na razini EU-a: od ukupnih emisija stakleničkih plinova EU-a 2015. 13 % bilo je iz prometnog sektora. Međutim, pomorski promet jedini je sektor koji nije izričito obuhvaćen ciljem smanjenja emisija EU-a ili posebnim mjerama za njihovo ublažavanje.

U budućnosti će se obujam pomorske trgovine vjerojatno sve više povećavati, što će dovesti do znatnog povećanja povezanih emisija stakleničkih plinova ako se brzo ne uspostave mjere za njihovo ublažavanje. Prema studiji Međunarodne pomorske organizacije (IMO), do 2050. globalne emisije iz pomorskog prometa mogle bi se, ovisno o budućem razvoju događaja u području gospodarstva i energetike, povećati za od 50 % do 250 %. Na razini EU-a emisije CO2 iz pomorskog prometa povećale su se za 48 % od 1990. do 2008. te se očekuje da će se do 2050. povećati za 86 % iznad razina iz 1990. usprkos činjenici da je IMO 2011. donio minimalne standarde energetske učinkovitosti za nove brodove. Ako se ništa ne učini kako bi se pokušao riješiti problem tih emisija, ugrozit će se ostvarivanje ciljeva Pariškog sporazuma i poništiti nastojanja drugih sektora.

Na temelju Bijele knjige EU-a o prometu iz 2011. EU je 2013. donio strategiju postupnog uključivanja emisija iz pomorskog prometa u politiku EU-a za smanjenje emisija stakleničkih plinova. Prvi je korak bio taj da su u travnju 2015. Europski parlament i Vijeće donijeli Uredbu (EU) 2015/757 o praćenju emisija ugljikova dioksida iz pomorskog prometa, izvješćivanju o njima i njihovoj verifikaciji („Uredba EU-a o MRV-u”), koja je dopunjena 2016. dvjema delegiranim i dvjema provedbenim uredbama. Uredba EU-a o MRV-u izrađena je u svrhu:

–prikupljanja pouzdanih i provjerenih podataka o emisijama CO2 za sve brodove (bruto tonaže veće od 5 000) koji pristaju u lukama u Europskom gospodarskom prostoru (EGP), uključujući emisije CO2 iz tih brodova dok se nalaze u lukama,

–pružanja pouzdanih informacija potrebnih za buduće odlučivanje pri oblikovanju politika i provedbu alata politike, kao i za provedbu međunarodnih ciljeva ili mjera (npr. o energetskoj učinkovitosti),

–osiguravanja potrebne transparentnosti podataka radi poticanja primjene novih tehnologija i operativnih mjera kako bi brodovi bili „zeleniji”.

U skladu s Uredbom EU-a o MRV-u, brodarska društva moraju izvješćivati o svojim godišnjim emisijama CO2 i drugim relevantnim informacijama koje proizlaze iz djelovanja njihovih brodova koji putuju do luka u EGP-u, polaze iz tih luka ili se nalaze u njima. Obveze za brodarska društva počele su se primjenjivati 2017., kada su društva morala sastaviti planove praćenja i dostaviti ih akreditiranim verifikatorima. Praćenje potrošnje goriva, emisija CO2 i energetske učinkovitosti započelo je 2018., a prva izvješća o emisijama trebaju biti dostavljena u travnju 2019.

Nakon stupanja na snagu Pariškog sporazuma i donošenja Uredbe EU-a o MRV-u Odbor za zaštitu morskog okoliša (MEPC) IMO-a donio je 2016. izmjene Konvencije MARPOL o uspostavi pravnog okvira za globalni sustav prikupljanja podataka o potrošnji loživih ulja na brodovima („globalni sustav IMO DCS”). Detalji i načini provedbe globalnog sustava IMO DCS naknadno su dogovoreni u obliku „smjernica” koje su donijeli MEPC 70 u listopadu 2016. i MEPC 71 u srpnju 2017. U okviru globalnog sustava IMO DCS, obveze praćenja počinju se primjenjivati 2019., a izvješćivanje započinje 2020.

Stoga će od siječnja 2019. brodovi koji obavljaju pomorski prijevoz povezan s EGP-om morati ispunjavati zahtjeve u pogledu praćenja i izvješćivanja u skladu s Uredbom EU-a o MRV-u i globalnim sustavom IMO DCS.

Supostojanje tih dvaju sustava praćenja, izvješćivanja i verifikacije na razini EU-a i na globalnoj razini predviđeno je Uredbom EU-a o MRV-u. U članku 22. te uredbe navodi se sljedeće: „U slučaju da se postigne međunarodni sporazum o globalnom sustavu za praćenje emisija stakleničkih plinova, izvješćivanje o njima i njihovu verifikaciju (...), Komisija je dužna preispitati ovu Uredbu i, ako je to potrebno, predložiti izmjene ove Uredbe kako bi se osigurala usklađenost s tim međunarodnim sporazumom.”

Stoga je glavni cilj ovog prijedloga izmijeniti Uredbu EU-a o MRV-u kako bi se na odgovarajući način uzeo u obzir novi globalni sustav IMO DCS i kako bi se, koliko je to moguće, pojednostavnilo i smanjilo administrativno opterećenje za poduzeća i uprave, dok ciljevi Uredbe EU-a o MRV-u ostaju isti.

·Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

Predložene izmjene Uredbe EU-a o MRV-u u skladu su s postojećim odredbama politike u predmetnom području jer ne bi trebale dovesti u pitanje ključne ciljeve EU-ova sustava MRV te su, općenitije, u skladu s klimatskom politikom EU-a. Konkretno, cilj je prijedloga očuvati predviđeni pozitivan učinak Uredbe EU-a o MRV-u u smislu prikupljanja pouzdanih i verificiranih podataka, pružanja podloge za buduće odlučivanje pri oblikovanju politike te poticanja primjene mjera energetske učinkovitosti i prihvaćanja energetski učinkovitih oblika ponašanja u pomorskom prometu.

Osim toga, u ovom se Prijedlogu primjenjuje pristup utvrđen u drugim politikama EU-a o smanjenju emisija u kojima praćenje emisija stakleničkih plinova, izvješćivanje o njima i njihova verifikacija imaju temeljnu ulogu u osiguravanju učinkovite provedbe klimatskih politika EU-a, kao primjerice u okviru sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova. Prijedlog je u skladu s odredbama o transparentnosti utvrđenima u okviru sustava EU-a za trgovanje emisijama (ETS EU-a), uključujući verifikaciju koju provode treće strane.

·Dosljednost u odnosu na druge politike Unije