Pojedinačne mjere utvrđene u ovom akcijskom planu bit će razrađene u skladu s postupcima za bolju regulativu, uključujući javna savjetovanja i procjene učinka. Komisija neće donositi regulatorne mjere ako se pokaže da bi dinamika tržišta mogla dovesti do više razine integracije i konkurentnosti tržišta financijskih usluga, ali je prema potrebi spremna primijeniti pravila tržišnog natjecanja za poduzimanje korektivnih mjera. Stoga se ovim akcijskim planom, između ostalog, pozivaju sudionici na tržištu, pružatelji usluga i potrošači da pridonesu stvaranju snažnijeg jedinstvenog tržišta financijskih usluga za stanovništvo i male poduzetnike.

Mnoga inovativna poduzeća već „misle europski”, a zahvaljujući upotrebi digitalnih tehnologija mogla bi lako doći do potrošača u svim državama članicama. Međutim tehnologija sama po sebi neće biti dovoljna za uklanjanje prepreka jedinstvenom tržištu financijskih usluga.

Akcijskim planom utvrđuju se daljnji koraci za uspostavu istinskog jedinstvenog tehnološki naprednog tržišta financijskih usluga za stanovništvo i male poduzetnike na kojem će potrošači moći pronaći najbolje ponude i pri tome biti zaštićeni. Razlika između tuzemnih i prekograničnih pružatelja financijskih usluga dugoročno više ne bi trebala biti važna. To utječe i na pružatelje usluga koji će moći u potpunosti iskoristiti potencijal velikog jedinstvenog tržišta.

Tečajevi za konverziju valuta obično nisu transparentni za potrošače koji plaćaju karticom ili mobilnim uređajem u trgovini ili podižu novac na bankomatu. Tečajevi se mijenjaju u skladu s deviznim tečajevima, a interna bankovna marža koja se primjenjuje na tečajeve za konverziju valuta razlikuje se od banke do banke.

Stoga ne bi smjelo doći do neopravdane diskriminacije potrošača na temelju njihova boravišta, osobito kada to znači da potrošači moraju kupiti manje privlačnu uslugu od istog pružatelja usluga u svojoj zemlji. Direktivom o računima za plaćanje već se rješava pitanje geografskog blokiranja računa za plaćanje. Komisija će pratiti učinak ove Direktive i prakse geografskog blokiranja u drugim financijskim uslugama. Ako se pronađu dokazi o neopravdanoj diskriminaciji, Komisija će razmotriti odgovarajuće mjere s pomoću kojih bi se ciljevi trebali postići bez nametanja prevelikih regulatornih opterećenja poduzećima.

Međutim, sâmo postojanje detaljnog pravnog okvira nije dovoljno, nego ga je potrebno i učinkovito provoditi. Komisija blisko surađuje s europskim nadzornim tijelima (ESA-e) kako bi iznašla način za unaprjeđenje dosljednosti i učinkovitosti postupaka provedbe i nadzora širom EU-a. Uz to, Komisija usklađuje rad mreže za zaštitu potrošača u čijem se okviru ponajprije poduzimaju zajedničke aktivnosti u cilju provedbe propisa (npr. o najmu automobila, vidi u nastavku). Nadalje, Komisija je osnovala mrežu FIN-NET koja potrošačima pomaže u ostvarivanju njihovih prava u izvansudskom postupku i upućuje ih da se obrate nadležnom tijelu za alternativno rješavanje sporova (ADR). Komisija priprema kampanju za podizanje svijesti o mreži FIN-NET.

Žrtve prometnih nesreća trenutačno imaju pravo na naknadu za tjelesne ozljede ili materijalnu štetu čak i ako je nesreću prouzročilo neosigurano vozilo ili u slučaju nesreće nakon koje je vozač pobjegao s mjesta događanja, bez obzira na to gdje se u EU-u nezgoda dogodila. Međutim, ne postoji usklađeni mehanizam za isplatu naknade u prekograničnim situacijama u slučaju insolventnosti osiguratelja. Komisija će nakon evaluacije Direktive o osiguranju motornih vozila u okviru REFIT-a razmotriti kako na najbolji način osigurati naknadu za žrtve prometnih nesreća u slučaju insolventnosti osiguratelja.

Čak i kad imaju pravo na promjenu, potrošači često ne odabiru povoljniji proizvod. Nije to samo pitanje ponašanja potrošača, nego i nedostatka objektivnih i vjerodostojnih informacija o dostupnim financijskim proizvodima. Web-mjesta za usporedbu cijena, npr. ona predviđena Direktivom o računima za plaćanje, mogla bi biti vrlo korisna potrošačima za pronalaženje nepristranih informacija i usporedbu troškova. Radi poboljšanja kvalitete web-mjestâ za usporedbu cijena, višedionička skupina o alatima za usporedbu pod vodstvom Komisije izradila je „Ključna načela za alate za usporedbu”. Daljnji rad temeljit će se na tim načelima.

Posljednjih godina tržište internetskog kreditiranja doživjelo je nagli razvoj, među ostalim i na prekograničnoj razini, osobito u okviru prekograničnog kreditiranja i platformi za uzajamno kreditiranje. Propisi EU-a (osobito Direktiva o potrošačkim kreditima) osmišljeni su za tradicionalnije oblike kreditiranja i ne obuhvaćaju uvijek i na odgovarajući način te nove oblike kreditiranja, a osobito internetsko prekogranično kreditiranje. Nedostatak usklađenih zahtjeva za izdavanje odobrenja i nadzornih zahtjeva na razini EU-a (koji postoje za mnoge druge financijske usluge) može spriječiti razvoj tržišta potrošačkih kredita jer potrošači i davatelji kredita nisu sigurni koji se zahtjevi primjenjuju i koja nadzorna tijela (ako postoje) nadziru aktivnosti potrošačkog kreditiranja na nacionalnoj ili prekograničnoj razini.

Iako veća dostupnost i lakši pristup potrošačkim kreditima otvaraju mogućnosti za poduzeća i smanjuju troškove korisnika kredita, postoji povećani rizik neodgovornog kreditiranja i zaduživanja koji uzrokuje prezaduženost. Taj rizik potrebno je ublažiti.

Ocjenom kreditne sposobnosti koja je predviđena Direktivom o potrošačkim kreditima i Direktivom o hipotekarnim kreditima želi se spriječiti neodgovorno kreditiranje i zaduživanje. Bez obzira na to, prezaduženost je i dalje ozbiljan problem u EU-u. Prema podacima Eurostata (statistika o dohotku i životnim uvjetima (SILC)) u prosjeku je približno 10 % europskih kućanstava prezaduženo, što je u velikoj mjeri posljedica kreditiranja. Kućanstva s niskim prihodima osobito su izložena gospodarskim šokovima kada su zadužena jer zbog nižih primanja ili viših kamatnih stopa mogu brzo nastati neodrživi dug ili ekonomski problemi.

Komisijinom studijom iz 2013. potvrđena je učinkovitost savjetovanja o upravljanju dugom i financijskog obrazovanja u smanjenju dužničkog opterećenja kod osjetljivih skupina potrošača. Međutim savjetovanje o upravljanju dugom u EU-u trenutačno se provodi na vrlo različite načine. U nekim je zemljama i regijama vrlo nerazvijeno, a u nekim slučajevima učinkovitost je slaba zbog nedostatnog savjetodavnog znanja ili nedovoljne informiranosti potrošača o takvom savjetovanju.

Mjera 7. Komisija će ispitati načine za olakšanje prekograničnog pristupa kreditima uz osiguranje visoke razine zaštite potrošača. Komisija u tom kontekstu razmatra i na koji bi se način mogao učinkovitije rješavati problem prezaduženosti potrošača povezan s kreditiranjem.

3.Pravne i regulatorne prepreke poslovanju

Poslovni subjekti koji su sudjelovali u javnom savjetovanju o Zelenoj knjizi naglasili su da ne mogu širiti poslovanje i pružati usluge u inozemstvu jer nema potražnje, a i zbog regulatorne nesigurnosti, odnosno rizika (i troškova) koji nastaju zbog obveznog postupanja u skladu s nacionalnim zakonodavstvom druge države članice čiji su zahtjevi ponekad širi od pravnih zahtjeva EU-a. Stoga je potrebno djelovati na strani ponude kako bi se identificirale i uklonile neke nacionalne regulatorne prepreke za pružatelje usluga.

Nesigurnost koja proizlazi iz različitih nacionalnih režima može se umanjiti time što bi se, uz postojeće nacionalne režime, razvili zasebni europski režimi za određene proizvode. Na primjer, važno je da Komisija radi na razvoju jednostavnog, učinkovitog i konkurentnog proizvoda za osobne mirovine (PEPP) na razini EU-a, prenosivog financijskog proizvoda koji građani koji se sele preko granica unutar EU-a mogu ponijeti sa sobom. Zahvaljujući PEPP-u gradi se istinsko jedinstveno tržište proizvoda osobnih mirovina, olakšava prekogranična prodaja (za pružatelje usluga osiguranja ili upravitelje imovine) te prekogranična prenosivost za štediše. Taj će proizvod istovremeno biti model za mirovinske proizvode trećeg stupa u državama članicama u kojima ta vrsta proizvoda još nije dovoljno razvijena. Njime bi se lakše premostile razlike u mirovinama i oslobodili novi iznosi štednje za ulaganja.

3.1.Nacionalna regulatorna ograničenja

Razlike među nacionalnim pravnim sustavima te opća sklonost nametanju nacionalnih pravila povrh zahtjeva EU-a pri provedbi prava EU-a mogu narušiti tržišno natjecanje na štetu novih sudionika na tržištu koji se suočavaju s visokim troškovima poslovanja u skladu s propisima. Pravom EU-a želi se postići ravnoteža između slobode pružanja financijskih usluga i dovoljnih mjera zaštite potrošača i stabilnosti tržišta. Time se, zajedno s propisima o odgovornosti nadzornih tijela matične države i države domaćina te mjerodavnim pravom, omogućuje sloboda pružanja usluga, odnosno daje pravo pružanja određenih financijskih usluga u ostalim državama članicama. Prema zakonodavstvu EU-a države članice mogu okvir u određenoj mjeri prilagoditi posebnostima svojih tržišta. Na primjer, neki propisi o zaštiti potrošača u nadležnosti su država članica. Međutim, iz odgovora na pitanja o Zelenoj knjizi može se zaključiti da su razlike među državama članicama takve da koče odgovarajuće funkcioniranje jedinstvenog tržišta.

Potrebno je ipak prikupiti detaljne empirijske činjenice o određenim propisima i praksama zbog kojih se možda stvaraju nepotrebne prepreke za poduzeća koja pokušavaju nuditi svoje usluge preko granica i koje se ne bi mogle opravdati brigom države za zaštitu potrošača. Skupina stručnjaka iz država članica već radi na uklanjanju prepreka slobodnom kretanju kapitala i ti stručnjaci utvrđuju prepreke i razmjenjuju dobre prakse. Rezultati njihova rada bit će objavljeni u izvješću koje će sadržavati i prvi plan aktivnosti koje bi države članice trebale poduzeti najkasnije do 2019. Prekogranične prepreke u specifičnom području raspodjele sredstava utvrđene su u nedavnom savjetovanju o kojem će se Komisija očitovati u 2017. No ne uklanja se glavni nedostatak, a to je nepoznavanja nacionalnih propisa o zaštiti potrošača i pravila poslovanja.

Aktivnost 8. Komisija će provjeriti nacionalna pravila o zaštiti potrošača i pravila poslovanja kako bi utvrdila stvaraju li ti propisi neopravdane prepreke prekograničnom poslovanju.

3.2.Jednostavnije prekogranično kreditiranje

Prema pravu EU-a ocjena kreditne sposobnosti ključni je uvjet za kreditiranje potrošača i njome se štite i davatelji i korisnici kredita. Ocjena kreditne sposobnosti učinkovita je i kao mjera za sprečavanje prezaduženosti. Davatelji kredita međutim nailaze na poteškoće pri ocjenjivanju kreditne sposobnosti korisnika kredita iz drugih država članica jer u drugim zemljama relevantni podaci nisu uvijek dostupni niti su usporedivi.

Povratne informacije dobivene od nacionalnih tijela za zaštitu potrošača i pritužbe upućuju na zaključak da među državama članicama postoje znatne razlike u načinu takvog ocjenjivanja u području potrošačkog kreditiranja. Standardiziranom i usklađenom ocjenom kreditne sposobnosti olakšalo bi se prekogranično kreditiranje, što bi moglo dovesti do smanjenja cijena i raznovrsnije ponude za potrošače. Štoviše, time bi se spriječilo „dužničko ropstvo” osjetljivih potrošača i osiguralo da potrošači koji uzimaju kredite u drugim državama članicama budu zaštićeni kao da ih uzimaju u svojoj matičnoj državi članici.

Vjerovnici se pri ocjeni zahtjeva za kredit obično oslanjaju na različite unutarnje i vanjske izvore podataka, uključujući podatke iz kreditnih registara. Davatelji kredita koji su sudjelovali u javnom savjetovanju o Zelenoj knjizi naglasili su da oni ne mogu nuditi prekogranične usluge jer nemaju pristup relevantnim podacima u drugim državama članicama. Zbog toga im je otežano ocjenjivanje kreditne sposobnosti korisnika kredita. Standardiziranjem podataka o kreditima olakšalo bi se paneuropsko kreditiranje. FinTech i razvoj velikih podataka doveli su do upotrebe alternativnih elemenata podataka i izvora koje je potrebno pažljivo ocijeniti u smislu usklađenosti s propisima EU-a o zaštiti osobnih podataka i njihove relevantnosti za određivanje rejtinga korisnika kredita ili cijena financijskih usluga.

Zahvaljujući učinkovitim sustavima izvješćivanja o kreditima vjerovnici mogu dobiti pristup informacijama kojima se dopunjuju podaci koje su primili od samih korisnika kredita te tako donositi dobro informirane odluke o kreditiranju (osobito ako se one temelje na prethodno navedenim standardiziranim ocjenama kreditne sposobnosti), što će unaprijediti dostupnost kredita kreditno sposobnim korisnicima kredita. Direktivom o hipotekarnim kreditima i Direktivom o potrošačkim kreditima vjerovnicima je već odobren ravnopravan pristup kreditnim registrima u ostalim državama članicama. No dostavljene su informacije različite: u nekim državama članicama u kreditnim se registrima navode samo podaci o neplaćanju (izvješćivanje o neplaćanju) u drugim državama članicama registri sadržavaju i podatke o urednosti plaćanja (izvješćivanje o plaćanju). Štoviše, podaci o kreditima obično se razmjenjuju samo prema načelu uzajamnosti. Zbog toga kreditni registri nisu interoperabilni, nije jasna relevantnost dostupnih podataka za ocjenu kreditne sposobnosti i informacije nisu u širokoj prekograničnoj uporabi.