Ovom se strategijom utvrđuje put prema provedbi te vizije, i to provedbom mjera za potporu inovacijama za sigurne i održive kemikalije, bolju zaštitu ljudskog zdravlja i okoliša, pojednostavnjenje i jačanje pravnog okvira za kemikalije, izgradnju sveobuhvatne baze znanja za donošenje utemeljenih politika te pružanje primjera dobrog upravljanja kemikalijama na svjetskoj razini.

Zbog pandemije bolesti COVID-19 porasla je potreba za zaštitom ljudskog zdravlja i zdravlja planeta, a postalo nam je i jasno da neke važne kemikalije, primjerice one potrebne za proizvodnju farmaceutskih proizvoda, imaju sve složenije i globaliziranije lance proizvodnje i opskrbe. EU mora otpornim lancima vrijednosti ojačati svoju otvorenu stratešku autonomiju i diversificirati održivu nabavu kemikalija bitnih za naše zdravlje i za postizanje klimatski neutralnog i kružnog gospodarstva.

No za razvoj i upotrebu održivih kemikalija koje omogućuju zelenu i digitalnu tranziciju te za zaštitu okoliša i zdravlja ljudi, posebno ranjivih skupina, nužno je intenzivirati inovacije za zelenu tranziciju kemijske industrije i njezinih lanaca vrijednosti te unaprijediti postojeće politike EU-a o kemikalijama i brže i djelotvornije odgovarati na probleme povezane s opasnim kemikalijama. To znači da upotreba svih kemikalija mora biti sigurnija i održivija, kemikalije s kroničnim djelovanjem na ljudsko zdravlje i okoliš – zabrinjavajuće tvari – treba sve manje upotrebljavati i što češće im nalaziti zamjenu, a najopasnije tvari postupno ukidati ako nisu nužne, posebno u proizvodima široke potrošnje.

·Studije biomonitoringa ljudi u EU-u upućuju na sve veći broj opasnih kemikalija u ljudskoj krvi i tkivima, uključujući određene pesticide, biocide, farmaceutske proizvode, teške metale, plastifikatore i usporivače gorenja. Kombinirana prenatalna izloženost brojnim kemikalijama dovodi do smanjenog rasta fetusa i nižih stopa nataliteta.

·U svijetu je 2018. prodano kemikalija u vrijednosti 3 347 milijardi EUR, a Europa je bila drugi najveći proizvođač (16,9 % prodaje), iako se u posljednjih 20 godina taj udio prepolovio, a prognoze predviđaju da će do 2030. pasti s drugog na treće mjesto.

Stoga je izloženost tim štetnim kemikalijama prijetnja ljudskom zdravlju. Osim toga, kemijsko onečišćenje znatno ugrožava Zemlju te pogoršava planetarne krize kao što su klimatske promjene, narušavanje ekosustava i gubitak bioraznolikosti. Nove kemikalije i materijali moraju biti inherentno sigurni i održivi, od proizvodnje do kraja životnog vijeka, a novi proizvodni procesi i tehnologije moraju omogućiti klimatsku neutralnost kemijske industrije na.

S pomoću svoje nove strategije rasta, europskog zelenog plana, EU želi do 2050. postati održivo, klimatski neutralno i kružno gospodarstvo. Cilj mu je i bolja zaštita ljudskog zdravlja i okoliša kao dio ambicioznog pristupa borbi protiv onečišćenja iz svih izvora i prelasku na netoksični okoliš. U svakodnevnom smo životu okruženi kemikalijama; one su važne za većinu naših aktivnosti jer se nalaze u gotovo svakom uređaju kojim se koristimo da bismo bolje živjeli, štitili svoje zdravlje i sigurnost te s pomoću inovacija odgovorili na nove izazove. Kemikalije su i sastavni elementi niskougljičnih, energetski i resursno učinkovitih tehnologija, materijala i proizvoda s nultom stopom onečišćenja. Za oblikovanje novih rješenja i pomoć zelenoj i digitalnoj tranziciji našega gospodarstva i društva bitno je da se povećaju ulaganja u kemijsku industriju i njezini inovativni kapaciteti kako bi kemikalije bile sigurne i održive.

Uz tehnologiju, i inovacije u poslovnim modelima mogu biti važan pokretač zelene tranzicije industrije koja proizvodi i upotrebljava kemikalije. Trebalo bi istražiti i poticati mogućnosti prelaska s tradicionalne proizvodnje i upotrebe kemikalija na kemikalije kao uslugu. Takvim inovacijama moglo bi se optimizirati korištenje stručnog znanja, osigurati učinkovitost resursa tijekom cijelog životnog ciklusa, te potaknuti lokalizirane inovacije i sudjelovanje MSP-ova. To će poduprijeti EU-ova taksonomija održivog financiranja kako bi se sredstva usmjeravala prema proizvodnji i upotrebi ekološki održivih kemikalija.

Regulatorne mjere moraju biti povezane s povećanim ulaganjima u inovativne tehnologije za rješavanje problema prisutnosti tvari koje su se nekad koristile u tokovima otpada, što bi pak moglo omogućiti recikliranje više otpada. To je posebno važno za određene vrste plastike i tekstila. U tu će se svrhu morati razviti održive inovacije i tehnologije. U tome bi ulogu mogle imati i tehnologije poput kemijskog recikliranja, ali samo budu li imale ukupno pozitivnu ekološku i klimatsku učinkovitost iz perspektive cijelog životnog ciklusa.

U čistom kružnom gospodarstvu važno je poticati proizvodnju i korištenje sekundarnih sirovina i pobrinuti se da i primarni i sekundarni materijali i proizvodi uvijek budu sigurni. Nedavno donesen akcijski plan za kružno gospodarstvo pokazao je da je za to potrebna kombinacija mjera: na početku proizvodnog lanca kako bi proizvodi bili sigurni i održivi, i na kraju lanca kako bi se povećala sigurnost recikliranih materijala i proizvoda i povjerenje u njih. Međutim, niz problema usporava stvaranje funkcionalnog tržišta sekundarnih sirovina i prelazak na sigurnije materijale i proizvode, a najviše nedostatak odgovarajućih informacija o kemijskom sadržaju proizvoda. Stoga potrošači, subjekti u lancu vrijednosti i subjekti u području gospodarenja otpadom ne mogu donijeti utemeljene odluke.

Prelazak na kemikalije koje su predviđene da budu sigurne i održive hitno je potreban društvu, velika je prilika za gospodarstvo, a i važan je čimbenik u oporavku EU-a od krize uzrokovane bolešću COVID-19. S obzirom na kretanja u globalnoj proizvodnji kemikalija, ovo je prilika da kemijska industrija EU-a ponovno postane konkurentna tako da nastavi razvijati sigurne i održive kemikalije i u sve sektore uvede održiva rješenja, npr. za građevinske materijale, tekstile, niskougljičnu mobilnost, baterije, vjetroturbine i obnovljive izvore energije. Komisijin prijedlog instrumenta Next Generation EU i njegova mehanizma za oporavak i otpornost omogućuje državama članicama da ulažu u projekte koji potiču zelenu i digitalnu tranziciju industrije EU-a, uključujući i kemijski sektor, te jačaju konkurentnost održive industrije EU-a. Tijekom prelaska na održive kemikalije vodit će se računa i o socioekonomskim posljedicama, uključujući posljedice na zaposlenost u određenim regijama i sektorima te za određene radnike.

2.1.Inovacijama do sigurnih i održivih kemikalija u EU-u

2.1.4.Jačanje otvorene strateške autonomije EU-a

Proteklih desetljeća lanci proizvodnje i opskrbe za neke važne kemikalije, npr. sirovine, međuproizvode i aktivne farmaceutske sastojke, postaju sve složeniji i globaliziraniji. Pandemija bolesti COVID-19 pokazala je kako postojanje ograničenog broja dobavljača nekih kemikalija važnih u društvu može biti riskantno, na primjer kad je riječ o dostupnosti lijekova i sposobnosti EU-a da odgovori na zdravstvenu krizu. Otpornost EU-a na poremećaje u opskrbi nije bitna samo kao jamstvo dostupnosti kemikalija sa zdravstvenom primjenom, nego i za postizanje općih ciljeva održivosti iz europskog zelenog plana, uključujući tehnologije za klimatsku neutralnost, kao što su baterije, vjetroturbine i fotonaponski sustavi, za kružna svojstva čistih materijala i za postizanje cilja nulte stope onečišćenja.

Da bi gospodarstvo i zdravstveni sustavi bili otporniji, potrebno je jačati kapacitete za proizvodnju kemikalija u EU-u, dovoljno diversificirati izvore opskrbe, bolje upravljati rizikom od poremećaja na svim razinama, stvarati strateške rezerve i zalihe te uspostaviti mehanizme koji će omogućiti neprekinutost opskrbnih lanaca u slučaju krize.

JAČANJE OTVORENE STRATEŠKE AUTONOMIJE EU-a Komisija će: ·u skladu sa zaključcima Europskog vijeća iz listopada 2020. i najavljenim ažuriranjem komunikacije o industrijskoj politici utvrditi strateške slabosti i predložiti mjere za njihovo ublažavanje, ·utvrditi strateške lance vrijednosti, posebno za tehnologiju i primjenu u zelenoj i digitalnoj tranziciji, u kojima su kemikalije važan element, ·surađivati s dionicima kako bi se unaprijedilo Unijino strateško predviđanje u odnosu na kemikalije, ·poticati međuregionalnu suradnju duž održivih lanaca vrijednosti kemikalija putem pametne specijalizacije kako bi se ubrzao razvoj zajedničkih investicijskih projekata, ·jačati otpornost i održivost opskrbe EU-a kemikalijama s važnom primjenom u društvu, s pomoću EU-ovih mehanizama financiranja i ulaganja.

2.2.Snažniji pravni okvir EU-a za rješavanje gorućih pitanja povezanih s okolišem i zdravljem

Iako je pristup EU-a upravljanju kemikalijama učinkovit u pogledu smanjenja izloženosti ljudi i okoliša određenim problematičnim tvarima, aktualna i nova pitanja povezana sa zdravljem i okolišem zahtijevaju jačanje pravnog okvira kako bi se brzo odgovorilo na znanstvene spoznaje, a on postao dosljedniji, jednostavniji i predvidljiviji za sve dionike. Konkretno, uredbe REACH i CLP trebalo bi ojačati kao temelj za regulaciju kemikalija u EU-u te ih dopuniti dosljednim pristupima za procjenu kemikalija i upravljanje njima u postojećem sektorskom zakonodavstvu, posebno onom kojim se uređuju proizvodi široke potrošnje.

2.2.1.Zaštita potrošača, ranjivih skupina i radnika od najštetnijih kemikalija

Potrošači su u velikoj mjeri izloženi kemikalijama prisutnima u proizvodima, od igračaka i proizvoda za njegu djece do materijala koji dolaze u dodir s hranom, kozmetike, namještaja i tekstila, a milijuni radnika diljem EU-a svakodnevno dolaze u dodir s potencijalno štetnim kemijskim sredstvima. Ranjive skupine stanovništva, kao što su djeca, trudnice ili starije osobe, posebno su osjetljive na kemikalije s određenim opasnim svojstvima.

Jedna od najvećih koristi za zdravlje koja je u proteklim desetljećima proizašla iz zakonodavstva EU-a o kemikalijama jest smanjenje izloženosti građana karcinogenim tvarima. To je moguće osobito zahvaljujući preventivnom pristupu u cijelom zakonodavstvu, odnosno „općem pristupu upravljanju rizikom”, što znači da su karcinogene tvari općenito zabranjene u većini proizvoda široke potrošnje i za uporabe kojima se izlažu ranjive skupine, a dopuštena su samo ograničena izuzeća pod uvjetima koji su jasno zakonski definirani. Takav preventivni pristup je jednostavniji, uglavnom brži i jasno daje do znanja svim dionicima, među ostalim tijelima za provedbu zakona, industriji i daljnjim korisnicima, kojim bi vrstama kemijskih tvari industrija trebala dati prioritet kad je riječ o inovacijama.

Međutim, velika većina kemikalija u EU-u trenutačno se regulira na pojedinačnoj osnovi i za svaku pojedinu uporabu. Brojni dokazi i zabrinutost građana opravdavaju to da za najštetnije kemikalije opći pristup upravljanju rizikom postane zadana opcija, osobito za njihovu uporabu u proizvodima široke potrošnje. To će se provoditi postupno. Komisija će prvo proširiti opći pristup upravljanju rizikom kako bi osigurala da proizvodi široke potrošnje ne sadržavaju kemikalije koje uzrokuju rak, genske mutacije, utječu na reproduktivni ili endokrini sustav odnosno koje su postojane i bioakumulativne. Komisija će zatim odmah pokrenuti sveobuhvatnu procjenu učinka kako bi utvrdila načine i rokove za proširenje tog istog općeg pristupa za proizvode široke potrošnje na druge kemikalije, uključujući one koje utječu na imunosni, živčani ili dišni sustav i kemikalije toksične za određeni organ.

Proširenjem općeg pristupa osigurat će se dosljednija zaštita potrošača, ranjivih skupina i prirodnog okoliša te će istodobno omogućiti uporaba tih najštetnijih kemikalija ako se pokaže nužnom za društvo. Kriteriji za nužne uporabe tih kemikalija morat će se primjereno definirati kako bi se osigurala dosljedna primjena u cijelom zakonodavstvu EU-a, a posebno će se uzeti u obzir potrebe ostvarenja zelene i digitalne tranzicije.

ZAŠTITA OD NAJŠTETNIJIH KEMIKALIJA Komisija će: ·proširiti opći pristup upravljanju rizikom kako bi se osiguralo da proizvodi široke potrošnje, među ostalim materijali koji dolaze u dodir s hranom, igračke, proizvodi za njegu djece, kozmetika, deterdženti, namještaj i tekstil, ne sadržavaju kemikalije koje uzrokuju rak, genske mutacije, utječu na reproduktivni ili endokrini sustav ili koje su postojane i bioakumulativne. Osim toga, odmah će pokrenuti sveobuhvatnu procjenu učinka kako bi utvrdila načine i rokove za proširenje tog istog općeg pristupa za proizvode široke potrošnje na druge štetne kemikalije, uključujući one koje utječu na imunosni, živčani ili dišni sustav i kemikalije toksične za određeni organ, ·u međuvremenu, dok se ne uspostavi opći pristup upravljanju rizikom, davati prioritet svim prethodno navedenim tvarima kad je riječ o ograničenjima za sve uporabe te će ih grupirati, a ne regulirati na pojedinačnoj osnovi, ·zajamčiti sigurnost djece od opasnih kemikalija u proizvodima za njegu djece i drugim proizvodima za djecu (osim igračaka) kako bi se osigurala jednaka razina zaštite kao za igračke, i to obveznim pravnim zahtjevima iz Direktive o općoj sigurnosti proizvoda i ograničenjima iz Uredbe REACH, ·definirati kriterije za nužne uporabe kako bi se osiguralo da najštetnije kemikalije budu dopuštene samo ako je njihova uporaba nužna za zdravlje i sigurnost ili je neophodna za funkcioniranje društva te ako ne postoje prihvatljive alternative s obzirom na okoliš i zdravlje. Ti će kriteriji usmjeravati primjenu nužnih uporaba u cjelokupnom relevantnom zakonodavstvu EU-a za opće i posebne procjene rizika, ·razinu zaštite koju na temelju Uredbe REACH imaju potrošači proširiti na profesionalne korisnike, ·povećati zaštitu radnika definiranjem, u okviru postupka donošenja budućeg strateškog okvira za zdravlje i sigurnost na radu, daljnjih prioriteta za rješavanje pitanja izloženosti radnika opasnim tvarima, među ostalim utvrđivanjem najštetnijih tvari za koje će Komisija nakon provedbe uobičajenog postupka savjetovanja u području zdravlja i sigurnosti na radu predložiti ograničenja profesionalne izloženosti. Zaštitu radnika poboljšat će i tako što će predložiti smanjenje postojećih graničnih vrijednosti profesionalne izloženosti za olovo i azbest te odrediti obvezujuće granične vrijednosti za diizocijanate.

Posebnu pozornost treba posvetiti izloženosti ljudi i okoliša kemikalijama koje uzrokuju poremećaje endokrinog sustava. Te se tvari sve više povezuju s bolestima koje napadaju hormonski sustav. Njihova je uporaba u porastu, što predstavlja ozbiljan rizik za ljudsko zdravlje i divlju faunu i floru te stvara gospodarski trošak za društvo. Budući da hormoni kontroliraju razvoj mozga i rast, izloženost endokrinim disruptorima tijekom razvoja fetusa i puberteta može izazvati nepovratne posljedice, od kojih se neke otkrivaju tek nakon mnogo godina. Iako se u nekim zakonodavnim aktima mogu utvrditi endokrini disruptori, regulatorni sustav EU-a općenito je rascjepkan i ograničen te ga je potrebno konsolidirati i pojednostavniti kako bi se osiguralo pravodobno prepoznavanje endokrinih disruptora, a izloženost ljudi i okoliša svela na najmanju moguću mjeru. Zato je potrebno utvrditi preventivan opći pristup upravljanju rizikom u cijelom zakonodavstvu, osobito kako bi se izbjegla uporaba endokrinih disruptora u proizvodima široke potrošnje.

ENDOKRINI DISRUPTORI Komisija će: ·po uzoru na postojeće kriterije iza pesticide i biocide predložiti uspostavu pravno obvezujuće identifikacije opasnosti od endokrinih disruptora na temelju definicije WHO-a te će je primjenjivati u cijelom zakonodavstvu, ·osigurati zabranu endokrinih disruptora u proizvodima široke potrošnje čim se oni utvrde, a njihova će uporaba biti dopuštena samo ako se dokaže da je nužna za društvo, ·povećati zaštitu radnika uvođenjem endokrinih disruptora kao kategorije posebno zabrinjavajućih tvari u okviru Uredbe REACH, ·preispitivanjem i jačanjem zahtjeva obavješćivanja u cijelom zakonodavstvu osigurati da se nadležnim tijelima stave na raspolaganje informacije koje su dostatne i primjerene za utvrđivanje endokrinih disruptora, ·ubrzati razvoj i primjenu metoda za dobivanje informacija o endokrinim disruptorima probirom i ispitivanjem tvari.

2.2.2.Zaštita ljudi i okoliša od kombiniranih učinaka kemikalija

Ljudi i drugi živi organizmi svakodnevno su izloženi širokom rasponu kemikalija koje potječu iz različitih izvora. Posljednjih godina ostvaren je znatan napredak u uklanjanju nekih nepoznanica o kombiniranom učinku tih kemikalija. Međutim, sigurnost kemikalija u EU-u obično se ocjenjuje evaluacijom pojedinih tvari ili u nekim slučajevima smjesa koje se namjerno dodaju za određene uporabe, a da se pritom ne uzima u obzir kombinirana izloženost brojnim kemikalijama iz različitih izvora i tijekom vremena. Kod ljudi se kombinirani učinci kemikalija mogu pojačati u zatvorenim okruženjima. U nekim se zakonodavnim aktima zahtijeva procjena kumulativne izloženosti istoj kemikaliji iz različitih izvora. Općenito nedostaju izričiti zahtjevi za uzimanje u obzir učinka nenamjernih smjesa, koji trenutačno postoje za zaštitu radnika. U zakonodavstvu o pesticidima i biocidima zahtijeva se uzimanje u obzir kumulativnih i sinergijskih učinaka. Kada je riječ o pesticidima, postignut je napredak u razvoju ciljane metodologije, a rad će se ubrzati kako bi se postojeće odredbe mogle u potpunosti provesti.