IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU o članku 6. Direktive Vijeća 2008/8/EZ /* COM/2014/0380 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU o članku 6. Direktive Vijeća 2008/8/EZ 1. Kontekst Direktiva Vijeća 2008/8/EZ od 12. veljače 2008. o izmjeni Direktive 2006/112/EZ[1] o mjestu pružanja usluga[2] donesena je kao dio „paketa u vezi s PDV-om” kako bi se osiguralo ispravno funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Prepoznato je da bi područje oporezivanja za sve pružene usluge trebalo u načelu biti mjesto gdje se odvija stvarna potrošnja. Međutim, prepoznato je i da ga, zbog administrativnog opterećenja i praktičnih problema koje bi navedeno načelo moglo izazvati u opskrbi krajnjih potrošača (transakcije između poduzeća i potrošača), trenutačno nije moguće uvijek primijeniti. Stoga je donesena odluka da se oporezivanje na mjestu potrošnje ograniči na određene sektore. U isto vrijeme donesena je odluka o uspostavi jedinstvenog elektroničkog portala kako bi se nova pravila provodila na način koji olakšava poslovanje. Uredbom Vijeća (EZ) br. 143/2008[3] stoga su uvedeni nužni mehanizmi za uspostavu tog „sustava za pružanje usluga na jednom mjestu”. 2. Područje primjene izvješća Člankom 6. Direktive 2008/8/EZ predviđa se da „Komisija do 31. prosinca 2014. podnosi izvješće o izvedivosti učinkovite primjene pravila utvrđenog u članku 5. za pružanje telekomunikacijskih usluga, usluga radijskog i televizijskog emitiranja i elektronički pruženih usluga osobama koje nisu porezni obveznici i o pitanju da li to pravilo još uvijek odgovara općoj politici u to vrijeme vezano uz mjesto pružanja usluga”. Člankom 58. Direktive o PDV-u, kako je zamijenjen člankom 5. Direktive 2008/8/EZ, predviđa se da će se od 1. siječnja 2015. sve telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja i elektroničke usluge koje se pružaju osobama koje nisu porezni obveznici oporezivati na mjestu na kojem korisnik usluge ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište. To odražava načelo oporezivanja na mjestu potrošnje. Daljnjim odredbama na temelju članka 5. Direktive 2008/8/EZ zahtijeva se uspostava posebnog sustava kojim bi se poduzećima koja djeluju u državama članicama u kojima nemaju poslovni nastan osigurao elektronički sustav u okviru kojega bi se na jednom mjestu utvrđivao, obračunavao i naplaćivao PDV. U tom sustavu potrebno se koristiti elektroničkim sučeljem, tzv. „mini sustavom za pružanje usluga na jednom mjestu” (eng. mini one-stop shop (MOSS)). Budući da se izmjenom Direktive o PDV-u Direktivom 2008/8/EZ bitno utječe na gospodarske subjekte u sektoru telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga te se njome općenito želi redizajnirati način funkcioniranja sustava PDV-a, bio je potreban niz zakonodavnih inicijativa i praktičnih mjera. Pravne i tehničko-informatičke službe Komisije poduzele su odgovarajuće aktivnosti. Države članice i predstavnici predmetnih poslovnih sektora bili su blisko uključeni u postupak kako bi se osiguralo da se u njegovu okviru rješavaju izazovi s kojima se suočavaju svi dionici. Kako bi se od 1. siječnja 2015. nova pravila učinkovito provodila ključna je nesmetana i pravovremena uspostava MOSS-a kojim će se poduzećima i državama članicama omogućiti jednostavnije, brže i učinkovitije međudjelovanje. U tom je pogledu Vijeće do kraja 2013. donijelo svo potrebno zakonodavstvo. Kako bi se dionicima osigurale daljnje upute, u prvoj polovici 2014. objavljene su smjernice i objašnjenja u pogledu novih pravila. Bili su popraćeni sveobuhvatnim komunikacijskim planom kako bi se poduzeća u Europi i diljem svijeta obavijestilo o funkcioniranju novog sustava. Stoga će se ovo izvješće usredotočiti na aktivnosti koje su poduzete u cilju ispravne i učinkovite provedbe novih pravila od 1. siječnja 2015. 3. Aktivnosti koje su poduzete u cilju učinkovite provedbe S pripremom za stupanje na snagu novih pravila započelo se prije šest godina, neposredno nakon donošenja Direktive 2008/8/EZ. Od tada su poduzeti brojni koraci kako bi se osnažila komunikacija među nacionalnim tijelima, u cilju ujednačenog tumačenja sadržaja novih pravila te postizanja zajedničkog stajališta o načinu na koji bi ih države članice trebale provesti i primijeniti. Kako bi se osigurala usklađena i ujednačena primjena pravila, Komisija je intenzivno surađivala s državama članicama u cilju razmjene stajališta i zajedničke razrade općih i ostvarivih rješenja u pogledu tehničkih pitanja povezanih s tom važnom reformom. Aktivnostima koje su poduzete u cilju učinkovite provedbe obuhvaćeno je pet glavnih područja: pripremanje i donošenje odgovarajućeg pravnog okvira, postizanje zajedničkog stajališta o primjeni pravila o novom mjestu pružanja usluga i o povezanim obvezama (MOSS), osiguranje informatičke provedbe MOSS-a, pojašnjenje revizorskog pristupa u okviru MOSS-a i obavješćivanje dionika i jačanje njihove svijesti. 3.1. Donošenje odgovarajućeg pravnog okvira Kako bi se učinkovito provodila nova pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga osobama koje nisu porezni obveznici bilo je potrebno razviti čvrst pravni okvir unutar kojeg se pojašnjuju koncepti iz članka 5. Direktive 2008/8/EZ i omogućuje razvoj elektroničkog sučelja kojim se pojednostavljuju obveze gospodarskih subjekata povezane s usklađenošću. Komisija je predložila sljedeće akte koje su naknadno donijele nadležne institucije: · Uredba Vijeća (EU) br. 967/2012 od 9. listopada 2012. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011 u vezi posebnih programa za porezne obveznike koji nemaju poslovni nastan, a isporučuju telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja ili elektroničke usluge osobama koje nisu porezni obveznici[4]. U njoj se navode glavne obveze poreznih obveznika u okviru posebnih programa te reguliraju pitanja kao što su registracija, odjava i isključenja, · Provedbena uredba Vijeća (EU) br. 1042/2013 od 7. listopada 2013. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 282/2011 o mjestu isporuke usluga[5]. Njome se uređuju pravila o mjestu pružanja usluga te pojašnjava način na koji ih je potrebno primjenjivati, i · Provedbena uredba Komisije (EU) br. 815/2012 od 13. rujna 2012. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Uredbe Vijeća (EU) br. 904/2010 u vezi posebnih programa za porezne obveznike koji nemaju poslovni nastan, a isporučuju telekomunikacijske usluge, usluge radijskog i televizijskog emitiranja ili elektroničke usluge osobama koje nisu porezni obveznici[6]. Njome se utvrđuju norme u pogledu izjava i razmjena podataka među državama članicama kako bi se osigurala potpuna interoperabilnost MOSS-a. Posebno se vodilo računa kako bi se izbjegli problemi povezani s interoperabilnošću koji su se javili u pogledu provedbe postupka povrata PDV-a koji snose porezni obveznici koji nemaju poslovni nastan, kako je predviđeno u okviru Direktive o povratu PDV-a[7]. Uporaba provedbenih akata u znatnoj je mjeri pomogla Komisiji pri utvrđivanju normiranih postupaka. 3.2. Postizanje zajedničkog stajališta o primjeni novih pravila Pitanje teškoća koje mogu nastati kao posljedica primjene novih pravila o mjestu pružanja usluga prvi je puta sagledano na seminaru (financiranje osigurano u okviru programa Fiscalis 2013.) na Malti u studenome 2008. Rasprava je pokazala da je u pogledu telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga potreban doprinos poslovnih dionika kako bi se ispravno utvrdili i rješavali praktični izazovi koji nastaju kao posljedica provedbe novog načela oporezivanja. Uzimajući navedeno u obzir, u Luksemburgu je u ožujku 2012. održan drugi seminar u okviru Fiscalisa, na kojem su u razmjeni iskustava sudjelovale ne samo države članice nego i predstavnici predmetnih sektora. Rezultat tog seminara bio je važan korak u postupku sastavljanja prijedloga Komisije iz prosinca 2012.[8], koji je donijelo Vijeće, kao Provedbenu uredbu (EU) br. 1042/2013 (vidi točku 3.1.). Tijekom rasprava o Provedbenoj uredbi unutar Vijeća uvelike je prihvaćeno da bi detaljna objašnjenja s podrobnijim informacijama o praktičnoj primjeni novih odredbi bila korisna za poduzeća i države članice. Službe Komisije su na osnovi navedenog sastavile nacrte objašnjenja na temu promjena u okviru PDV-a u pogledu pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga koja stupaju na snagu 2015. Njihovo je težište posebno na odredbama iz Provedbene uredbe (EU) br. 1042/2013 te nisu pravno obvezujuća. Komisija je u studenome 2013. sazvala radionicu u okviru Fiscalisa uz sudjelovanje država članica i predstavnika poslovnih subjekata u Nizozemskoj kako bi se raspravljalo o nacrtima objašnjenjâ. Bilješke su dovršene nakon opsežne i plodonosne rasprave koja je s predstavnicima poslovnih subjekata i država članica održana unutar radionice te na naknadnim sastancima u Bruxellesu. Dokument je objavljen[9] u travnju 2014., znatno prije dana stupanja na snagu novih pravila, kako bi se poreznim tijelima i poduzećima pomoglo u pogledu prilagodbe njihovih unutarnjih postupaka te komercijalnih i poslovnih alata na novi sustav. Smatra se da su poduzete dostatne mjere kako bi se dionicima pojasnio način na koji se potrebno uskladiti s budućim promjenama, osiguralo pravnu sigurnost te ograničilo administrativno opterećenje poreznih uprava i gospodarskih subjekata tijekom razdoblja koje je potrebno za prilagodbu na nova pravila. Tom suradnjom po pitanju zajedničkog stajališta o novim pravilima o mjestu pružanja usluga trebalo bi se izbjeći različito tumačenje primjenljivog pravnog okvira te ograničiti rizik dvostrukog oporezivanja. 3.3. Posljedice novih pravila Do 31. prosinca 2014. se usluge koje pružatelji s poslovnim nastanom unutar EU-a pružaju osobama u EU-u koje nisu porezni obveznici u pravilu oporezuju na mjestu poslovnog nastana pružatelja usluge. Od 1. siječnja 2015. će se sve telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja i elektroničke usluge oporezivati na mjestu kojem pripada korisnik usluge (osim ako se primjenjuje pravilo stvarne upotrebe i uživanja usluge), čak i ako korisnik usluge nije porezni obveznik. Stoga se, kad je riječ o uslugama koje se pružaju osobama koje nisu porezni obveznici, pružatelji usluga, bilo iz EU-a ili izvan EU-a, moraju registrirati u sustavu PDV-a te poštovati odgovarajuće obveze u državi članici u kojoj korisnik usluge ima poslovni nastan, stalnu adresu ili uobičajeno boravište. Međutim, kako bi se gospodarske subjekte oslobodilo od obvezne registracije u sustavu PDV-a u svakoj državi članici u kojoj pružaju takve usluge osobama koje nisu porezni obveznici, olakšalo usklađivanje i pojednostavnile poslovne aktivnosti, zakonodavstvom se predviđa da se porezni obveznici mogu koristiti posebnim programom kojim im se omogućuje da se umjesto obvezne registracije u svakoj državi članici potrošnje identificiraju u sustavu PDV-a u samo jednoj državi članici. Taj posebni program temelji se na elektroničkom sučelju (MOSS) čiji je razvoj ključan korak, ali i veliki izazov, zbog čega Komisija, države članice i predstavnici poslovnih subjekata trebaju usko surađivati. Stoga se posebna pozornost pridaje važnosti dostatno ranog početka pripremanja za provedbu elektroničkog sučelja u svim državama članicama kako bi se osigurali dobri operativni rezultati u vrijeme stupanja na snagu novih pravila. Nadalje, države članice upoznalo se u okviru raznih foruma s potrebom za dodjelom dostatnih resursa tom projektu. 3.4. Olakšavanje usklađivanja poslovanja i naplate prihoda pomoću MOSS-a MOSS mora biti u punoj funkciji do stupanja na snagu novih pravila o mjestu pružanja usluga 1. siječnja 2015. Međutim, trgovci će se smjeti prijaviti za posebni program od 1. listopada 2014. Kako je navedeno u preambuli Provedbene uredbe (EU) br. 815/2012, države članice su prije svega odgovorne za tehničku provedbu elektroničkog sučelja koje se upotrebljava kao MOSS. Uzimajući u obzir posljedice uvođenja novih pravila na usklađenost, pravovremena provedba i učinkovito funkcioniranje sustava od ključne su važnosti za pružatelje usluga koji djeluju u državama članicama u kojima nemaju poslovni nastan. Kako bi se navedeni cilj ostvario Komisija je djelovala na dosljedan i pravodoban način u cilju osiguranja ujednačenog razvoja elektroničkog sučelja u svim državama članicama. U okviru programa Fiscalis 2013. održane su i financirane dvije radionice. Na prvoj, održanoj u Malmöu u lipnju 2011., bavilo se provedbom MOSS-a te utrlo put za pripremu provedbenih pravila o funkcioniranju programa i normizaciju u pogledu poreznih prijava i razmjene podataka. Druga je održana u svibnju 2013. na Cipru te su se na njoj pripremale smjernice u okviru MOSS-a. Na web-mjestu[10] Komisije krajem 2013. objavljen je vodič o MOSS-u kojim se želi dodatno pojasniti promjene koje stupaju na snagu u siječnju 2015. U njemu su sadržane praktične smjernice o načinu primjene zakonodavstva i specifikacija povezanih s MOSS-om. Službe Komisije sastavile su navedeni vodič kako bi se uzeli u obzir potreba za jasnoćom, opravdana očekivanja i pravna sigurnost dionika koji su zahvaćeni stupanjem na snagu novih pravila. Stalni odbor za administrativnu suradnju (SCAC)[11] raspravljao je o navedenom vodiču, koji nije zakonski obvezujuć, u listopadu 2013. 3.5. Informatička provedba MOSS-a Komisija koordinira i informatičku provedbu MOSS-a u svim državama članicama. SCAC je na jesen 2012. donio funkcijske i tehničke specifikacije sustava (npr. pojedinosti o načinu na koji bi države članice trebale uspostaviti svoje informatičke sustave), a države članice su odonda ostvarile dobar napredak u pogledu razvoja potrebnog informatičkog sustava. Službe Komisije su, u okviru cjelokupnog projekta MOSS-a, bile nadležne za određivanje specifikacija, razvoj sustava, ispitivanje sukladnosti, puštanje sustava u rad i koordiniranje aktivnosti država članica. Komisija je mogla intervenirati u području podijeljene nadležnosti, dok su se poslovni procesi utvrđivali posebno na nacionalnoj razini. U tom su području uloženi veliki napori, posebno putem redovitih radionica o informatičkoj tematici sa svim državama članicama. Nadalje, informatički stručnjaci Komisije organizirali su bilateralne misije praćenja u svim državama članicama kako bi se pojedinačno ocijenile poteškoće u pojedinim slučajevima te potražila učinkovita rješenja. Od ključne je važnosti da sve države članice nastave izdvajati potrebne resurse kako bi se posao okončao na vrijeme. Informatički stručnjaci Komisije pozorno će pratiti situaciju u svakoj pojedinačnoj državi članici i tijekom mjeseci koji su preostali do stupanja na snagu novih pravila. Ako elektronički sustav ne bude spreman ili ne bude radio na ispravan način u jednoj državi članici 1. siječnja 2015., pružatelji usluga iz te države članice i dalje će se, na temelju općih pravila, trebati registrirati te prijaviti PDV u svim državama članicama u kojima pružaju telekomunikacijske usluge, usluge emitiranja i elektroničke usluge osobama koje nisu porezni obveznici. Iz navedenog se nameće pitanje ima li smisla da u budućnosti, u vrijeme fiskalne konsolidacije, svaka porezna uprava i dalje pojedinačno razvija takve informatičke sustave na nacionalnoj razini ili bi svrsishodniji bio sustav na razini EU-a ili barem postupak udruživanja resursa država članica u cilju razvoja određenih zajedničkih modula. 3.6. Revizija MOSS-a Zakonodavstvom EU-a o MOSS-u predviđa se da država članica potrošnje provodi nadzor i reviziju, iako je na raspolaganju nekoliko alata kojima je moguće poboljšati koordinaciju među državama članicama pri provođenju revizija. Do 27 stranih poreznih uprava (u slučaju poduzeća iz EU-a, odnosno 28 u slučaju poduzeća koja nisu iz EU-a) može biti uključeno i provoditi takve revizije u istom poduzeću bez ikakve koordinacije, što vodi do toga da se podaci traže na više jezika. Time se industriji koja se bavi e-poslovanjem potencijalno nameće ne samo nesrazmjerno administrativno opterećenje nego bi se moglo i ugroziti učinkovitost samih revizija i stupanj dobrovoljnog ispunjavanja obveza (posebno kad je riječ o poduzećima koja nisu iz EU-a). Nadalje, manjak koordiniranog pristupa vezat će sredstva za reviziju unutar poreznih uprava, što može štetno utjecati na „prinos od revizije” unutar država članica. Projektna skupina Fiscalis sastavila je niz preporuka u pogledu revizije MOSS-a kako bi se riješila navedena pitanja. O njima se raspravljalo na radionici „revizija i nadzor mini sustava za pružanje usluga na jednom mjestu za PDV” održanoj u Švedskoj u rujnu 2013. Preporukama se promiče načelo prema kojem država članica identifikacije koordinira revizije, ne dovodeći u pitanje nadležnost država članica potrošnje za razrezivanje poreza u skladu s postojećim propisima. U izvješću projektne skupine preporučilo se da država članica identifikacije, tj. država članica u kojoj poduzeće ima poslovni nastan ili koju je poduzeće odabralo za glavni kontakt, na sebe preuzima provedbu revizije i nadzora u ime država članica potrošnje. Međutim, iako je velika većina država članica snažno podržala navedeno djelovanje na radnoj skupini Vijeća na visokoj razini, kao i u okviru nadležnog odbora, nisu su sve države članice složile o provedbi preporuka. Službe Komisije objavit će na svojem web-mjestu preporuke koje su relevantne za poduzeća[12] te smatraju da bi ih sve države članice trebale primijeniti kako bi se osigurala maksimalna učinkovitost i minimiziralo opterećenje poduzeća. 3.7. Informiranje i jačanje svijesti Pružanje dostatnih informacija povezanih s područjem primjene i utjecajem budućih promjena poduzećima i poreznim upravama važan je dio pripreme za stupanje na snagu novih pravila o mjestu pružanja usluga. Komisija je stoga donijela odluku o uspostavi web-portala EU-a o načinu provedbe novih pravila. Taj bi portal mogao biti začetak opsežnijeg web-portala o PDV-u u EU-u. Budući da će reforma zahvatiti ne samo europske nego i globalne gospodarske subjekte, vodič o MOSS-u i objašnjenja o novim pravilima o mjestu pružanja usluga objavit će se na web-portalu na japanskom, ruskom i kineskom jeziku te na svim službenim jezicima EU-a. Daljnje informacije o posebnim pravilima u državama članicama koja su relevantna za poduzeća koja se koriste MOSS-om objavit će se na navedenom web-portalu EU-a do kraja 2014., zajedno s poveznicama na nacionalne web-portale. Ti će podaci odražavati posebne uvjete u državama članicama, posebno u pogledu obveza izdavanja računa, pravila stvarne upotrebe i uživanja usluge, upotrebe određenih izuzeća itd. Važno je napomenuti da će se određeni aspekti nacionalnog zakonodavstva i dalje primjenjivati u okviru MOSS-a. Web-portalom se želi olakšati obavljanje aktivnosti poduzećima koja djeluju u različitim državama članicama stavljajući im na raspolaganje sažetu bazu podataka putem koje mogu na jednostavan način doći do informacija o obvezama povezanima sa sukladnošću u EU-u te time smanjiti troškove usklađivanja. U širem smislu provodi se i poseban program informiranja kako bi se doprlo do dionika koji imaju poslovni nastan u trećim zemljama, a koji su možda zahvaćeni novim pravilima o mjestu pružanja usluga. Održavaju se konferencije kako bi se povećalo razumijevanje novih pravila i jačala svijest o njima. Posebno, u Tokiju je u razdoblju 17. – 18. travnja 2014.[13] održana prezentacija za sudionike drugog sastanka Svjetskog foruma OECD-a o PDV-u. Događaji u 2014. uključuju konferencije koje se održavaju 15. svibnja u Luksemburgu, 2. lipnja u Ujedinjenoj Kraljevini, 9. rujna u Poljskoj te krajem rujna u Sjedinjenim Državama. Kasnije će se možda održati drugi događaji. 4. Ocjena izvedivosti 4.1. Usklađenost novih pravila s općom politikom o mjestu pružanja usluga Proteklo je šest godina od donošenja Direktive 2008/8/EZ, a nova pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga još uvijek su u potpunosti u skladu s općom politikom koja se provodi u pogledu budućnosti PDV-a. Komisija je 6. prosinca 2011. donijela Komunikaciju o budućnosti PDV-a[14] u kojoj se navode temeljne osobine preoblikovanog sustava PDV-a koji bi trebao zamijeniti postojeća prijelazna uređenja te utvrđuju prioriteti u daljnjem postupanju. U Komunikaciji se potvrđuje da uspostava konačnog sustava PDV-a koji se temelji na načelu oporezivanja u državi podrijetla nije moguća te da bi zbog toga trebalo napustiti njegov razvoj i zamijeniti ga sustavom koji se temelji na alternativnom načelu odredišta. U skladu s tim novim pristupom budući sustav PDV-a trebao bi se temeljiti na načelu prema kojem se mjesto pružanja usluge nalazi u državi članici u kojoj se odvija potrošnja, kako je utvrđeno novim pravilima o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga koja stupaju na snagu 1. siječnja 2015. To što je Vijeće podržalo navedenu Komunikaciju (u zaključcima koji su doneseni 15. svibnja 2012.) dodatno pokazuje da je pravilo utvrđeno člankom 5. Direktive 2008/8/EZ ne samo u skladu s općom politikom u području neizravnog oporezivanja nego i odražava glavni pravac opće politike u budućnosti. To se održava i po tome koliko je važnom Komisija ocijenila pravovremenu provedbu MOSS-a. Riječ je o prioritetu koji u potpunosti podupire i Vijeće. Nadalje, potrebno je naglasiti da je navedeno pravilo u potpunosti u skladu s političkim usmjerenjima o kojima se trenutačno vodi rasprava na međunarodnoj razini. Na temelju načelâ OECD-a o oporezivanju e-trgovine o kojima je postignut sporazum u Ottawi 1998.[15], oporezivanje bi se trebalo odvijati na mjestu potrošnje kad je riječ o porezima na potrošnju (poput PDV-a). Na tim se načelima temelje smjernice o PDV-u / porezu na dobra i usluge u pogledu usluga između poduzeća i potrošača koje trenutačno razvija OECD. Nadalje, primjena načela odredišta temelj je održivog rješenja za izazove koji nastaju kao posljedica razvoja digitalnog gospodarstva jer se njime osiguravaju ravnopravni uvjeti za gospodarske subjekte koji pružaju dobra i usluge s udaljene lokacije. Stoga je i u skladu sa stajalištem stručne skupine Komisije na visokoj razini o oporezivanju u digitalnom gospodarstvu te djelovanjem OECD-a povezanom s umanjenjem porezne osnovice i prijenosom dobiti (BEPS). 4.2. Učinkovita provedba novih pravila do 1. siječnja 2015. Uvođenjem novih pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga bitno se mijenjanju postojeća pravila o sustavu PDV-a u EU-u. Tijekom pripreme novih pravila pojavili su se brojni pravni i tehnički izazovi. Međutim, zahvaljujući brojnim mjerama koje su poduzete godinama prije roka i plodonosnoj suradnji s državama članicama i dionicima iz privatnog sektora uspostavljen je čvrst okvir za dosljednu, učinkovitu i pravovremenu provedbu. Komisija je provela potrebne aktivnosti kako bi se osigurao čvrst pravni okvir, uz praktične i detaljne smjernice za poduzeća i države članice. Također je podupirala i pratila napore koje su države članice poduzele kako bi se pripremile na tehničku provedbu elektroničkog sučelja kojim se omogućuje ispravno funkcioniranje MOSS-a. Provedene su dodatne inicijative kako bi se jačala svijest, informirali dionici zahvaćeni novim pravilima te objavile smjernice kojima se omogućuje nesmetana provedba novih pravila. Komisija stoga zaključuje da je od 1. siječnja 2015. moguće učinkovito primijeniti nova pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga osobama koje nisu porezni obveznici. Komisija će do navedenog datuma te po stupanju na snagu novih uređenja i dalje pratiti napredak država članica u provedbi MOSS-a, što bi trebalo biti veliki korak prema jednostavnijem i učinkovitijem funkcioniranju unutarnjeg tržišta. 5. Zaključci U pogledu daljnjih koraka koje je potrebno poduzeti prije stupanja na snagu novih pravila o mjestu pružanja telekomunikacijskih usluga, usluga emitiranja i elektroničkih usluga osobama koje nisu porezni obveznici, Komisija poziva države članice da preuzmu punu odgovornost za tehničke pripreme te budu spremni za provedbu MOSS-a. Budući da su sve aktivnosti koje je Komisija dužna provoditi poduzete unutar zadanog roka, države članice trebale bi uspješno okončati projekt te osigurati učinkovitu primjenu novih pravila od 1. siječnja 2015. Kako bi se osigurao nesmetan prijelaz na nova pravila, Komisija smatra da bi u pogledu prijelaznih mjera koje će provesti države članice trebao prevagnuti svrsishodan pristup. Tim mjerama trebalo bi se osigurati odgovarajuće oporezivanje te u isto vrijeme u cijelosti izbjeći rizik dvostrukog oporezivanja. U tom bi pogledu države članice trebale zauzeti pravac koji je u skladu sa smjernicama o kojima je unutar Odbora o PDV-u[16] postignut gotovo jednoglasan sporazum. Nadalje, člankom 221. Direktive o PDV-u predviđa se da države članice mogu poreznim obveznicima naložiti da izdaju račun[17] za isporuke osobama koje nisu porezni obveznici (transakcije između poduzeća i potrošača). Međutim, takva obveza može biti opterećujuća za gospodarske subjekte koji trguju u različitim državama članicama. Stoga, kako bi se dodatno pojednostavnio postupak usklađivanja za gospodarske subjekte, Komisija smatra da države članice ne bi trebale zahtijevati da poduzeća izdaju račun za transakcije između poduzeća i potrošača koje su obuhvaćene MOSS-om. Konačno, Komisija napominje da mnoga poduzeća jako zabrinjava način na koji bi se u budućnosti moglo rješavati razlike među državama članicama u pogledu oporezivanja navedenih usluga: strahuju da bi različite porezne uprave mogle zahtijevati plaćanje PDV-a za istu uslugu, bez da postoji postupak ili mehanizam kojima je moguće rješavati sporove između država članica. I Komisija je zabrinuta zbog toga što ne postoji takav postupak ili mehanizam. Trenutačnim pravnim okvirom nisu predviđeni formalni načini za rješavanje takvih situacija, a Komisiji nisu dodijeljene ovlasti za rješavanje pitanjâ dvostrukog oporezivanja. Stoga navedeno u potpunosti spada u nadležnost država članica. Komisija smatra da je potrebno na europskoj razini uspostaviti mehanizam za rješavanje pitanjâ dvostrukog oporezivanja. Uzimajući u obzir da države članice nisu bile sklone podržati takve inicijative u prošlosti, Komisija poziva države članice da utvrde lako dostupno mjesto za kontakt te o pojedinostima izvijeste službe Komisije kako bi se na njezinu web-mjestu[18] mogao objaviti sveobuhvatan popis. Ono bi bilo prvo odredište u traženju rješenja za slučajeve u kojima se dvostruko oporezivanje pojavilo zbog toga što su nacionalne porezne uprave na različit način razrezale porez. 6. Preporuke za daljnje postupanje Komisija poziva države članice: · da provedu sve odgovarajuće aktivnosti kako bi se u zadanom roku uspostavila informatička infrastruktura, · da u potpunosti provedu smjernice o reviziji, · da ne zahtijevaju izdavanje računa za transakcije između poduzeća i potrošača koje su obuhvaćene novim pravilima o mjestu pružanja usluga, · odrede lako dostupno mjesto za kontakt za rješavanje problema povezanih s dvostrukim oporezivanjem. [1] Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost („Direktiva o PDV-u”), (SL L 347, 11.12.2006., str. 1.). [2] SL L 44, 20.2.2008., str. 11. [3] Uredba Vijeća (EZ) br. 143/2008 od 12. veljače 2008. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1798/2003 o uvođenju upravne suradnje i razmjeni informacija vezano uz pravila o mjestu pružanja usluga, posebnim programima i postupku povrata poreza na dodanu vrijednost (SL L 44, 20.2.2008., str. 1.). Uredba (EZ) br. 1798/2003 potom je zamijenjena Uredbom Vijeća (EU) br. 904/2010 od 7. listopada 2010. o administrativnoj suradnji i suzbijanju prijevare u području poreza na dodanu vrijednost (preinaka) (SL L 268, 12.10.2010., str. 1.). [4] OJ L 290, 20.10.2012., str. 1. [5] SL L 284, 26.10.2013., str. 1. [6] SL L 294, 14.9.2012., str. 3. [7] Direktiva Vijeća 2008/9/EZ od 12. veljače 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za povrat poreza na dodanu vrijednost, predviđenih u Direktivi 2006/112/EZ, poreznim obveznicima koji nemaju poslovni nastan u državi članici povrata, već u drugoj državi članici (SL L 44, 20.2.2008., str. 23.). [8] COM(2012) 763 završna verzija. [9] Telekomunikacijske usluge, usluga emitiranja i elektroničke usluge – Europska komisija: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/how_vat_works/telecom/index_en.htm#explanatory_notes [10] Telekomunikacijske usluge, usluga emitiranja i elektroničke usluge – Europska komisija: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/how_vat_works/telecom/index_en.htm#one_stop [11] Odbor je uspostavljen na temelju članka 58. Uredbe (EU) br. 904/2010. [12] Telekomunikacijske usluge, usluga emitiranja i elektroničke usluge – Europska komisija: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/how_vat_works/telecom/index_en.htm [13] http://www.oecd.org/tax/consumption/. [14] Vidi Komunikaciju Komisije Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru o budućnosti PDV-a – Prema jednostavnijem, otpornijem i učinkovitijem sustavu PDV-a prilagođenom jedinstvenom tržištu – COM(2011) 851 završna verzija. [15] http://www.oecd.org/ctp/consumption/Taxation%20and%20eCommerce%202001.pdf. [16] Vidi stoti sastanak Odbora o PDV-u, Radni dokument br. 797 završna verzija: http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/vat/key_documents/vat_committee/guidelines-vat-committee-meetings_en.pdf. [17] Kad je riječ o sadržaju računa u smislu zakonodavstva o PDV-u, vidi članak 226. Direktive o PDV-u. [18] http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/how_vat_works/telecom/index_en.htm