Predmetna inicijativa nema izravne i/ili prepoznatljive učinke koji dovode do znatne štete ili utječu na usklađenost s ciljevima klimatske neutralnosti i obvezama koje proizlaze iz europskog propisa o klimi.

Konačno, ovaj je Prijedlog u skladu s međunarodnim djelovanjem Odbora za financijsku stabilnost (FSB) čiji je cilj, među ostalim, ostvariti dosljednu primjenu Načela za infrastrukturu financijskih tržišta Odbora za platni sustav i infrastrukturu tržišta (Committee on Payments and Markets Infrastructure, CPMI) i Međunarodne organizacije nadzornih tijela za vrijednosne papire (International Organisation of Securities Commissions, IOSCO).

S obzirom na to da je potrebno ukloniti nerazmjerne troškove i opterećenja te pojednostavniti pravila a da se ne ugrozi financijska stabilnost, preispitivanje Uredbe o CSD-ima uključeno je u Komisijin Program za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT) za 2021.

Člankom 75. Uredbe o CSD-ima od Komisije se zahtijeva da do 19. rujna 2019. preispita Uredbu te sastavi izvješće o procjeni njezine provedbe i daljnjim koracima za njezino preispitivanje. Europski parlament u svojoj je rezoluciji o daljnjem razvoju unije tržišta kapitala pozvao Komisiju i da zbog Brexita i krize uzrokovane bolešću COVID-19 preispita režim discipline namire iz Uredbe o CSD-ima. U tu je svrhu u razdoblju od 8. prosinca 2020. do 2. veljače 2021. provedeno ciljano savjetovanje. Komisija je donijela izvješće 1. srpnja 2021.. Zaključila je da je Uredba o CSD-ima općenito uspješna u ostvarivanju svojih izvornih ciljeva koji se odnose na jačanje učinkovitosti namire u EU-u i dobrog funkcioniranja CSD-ova. U većini područja znatne izmjene Uredbe o CSD-ima smatrale su se preuranjenima jer su se zahtjevi počeli primjenjivati tek nedavno. Međutim, u izvješću su utvrđena područja u kojima bi dodatno djelovanje moglo biti potrebno radi proporcionalnijeg, djelotvornijeg i učinkovitijeg ostvarivanja ciljeva Uredbe o CSD-ima.

Svrha Uredbe iz 2014. o poboljšanju namire vrijednosnih papira u Europskoj uniji i o središnjim depozitorijima vrijednosnih papira (CSDR) bila je povećati sigurnost i učinkovitost namire te propisati skup zajedničkih zahtjeva za CSD-ove u cijelom EU-u. Premda su se CSD-i pokazali otpornima, pa tako i u vrijeme financijske krize 2008., i na njih su se primjenjivale odredbe nacionalnog prava i međunarodni standardi, nisu bili dosljedno regulirani u cijeloj Europskoj uniji (EU). To je dovelo do razlika u njihovoj sigurnosti i izazvalo zabrinutost u pogledu ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja. Reguliranje CSD-ova bilo je važno i za dovršenje regulatornog okvira za tržišne infrastrukture za aktivnosti trgovanja i aktivnosti nakon trgovanja nakon donošenja Direktive o tržištima financijskih instrumenata (Direktiva 2004/39/EZ)), kojom se uređuju mjesta trgovanja, te Uredbe o infrastrukturi europskih tržišta (Uredba (EU) br. 648/2012), kojom se uređuju središnje druge ugovorne strane i trgovinski repozitoriji. Nadalje, dosljedan regulatorni pristup sustavima i postupcima namire bio je važan za dopunjavanje i lakšu provedbu sustava TARGET2-Securities (sustav T2S). Uredba o CSD-ima bila je i odgovor EU-a na poziv Odbora za financijsku stabilnost (FSB) od 20. listopada 2010. na reviziju i poboljšanje standarda radi osiguravanja pouzdanijih infrastruktura financijskih tržišta .

·Djelotvornost i učinkovitost: Iako se od stupanja na snagu Uredbe o CSD-ima povećao volumen namirenih trgovanja, prekogranične transakcije zadržale su se na istoj razini. U nekoliko područja, npr. u sustavu izdavanja putovnica, postoje znatne prepreke, a preliminarni nalazi upućuju na to da bi se mogle poduzeti mjere radi smanjenja nerazmjernog opterećenja povezanog s usklađivanjem i poboljšanja prekogranične aktivnosti. Poboljšanja bi se mogla provesti i u području bankovnih usluga gdje je ograničen pristup pomoćnim uslugama bankovnog tipa, što pak ometa namiru u stranim valutama, te u području nadzornih aranžmana, pri čemu i jedno i drugo utječe na mogućnosti CSD-ova da pružaju usluge preko granica.

S obzirom na to da su se neki od osnovnih zahtjeva iz Uredbe o CSD-ima počeli primjenjivati tek nedavno ili se još uopće ne primjenjuju, procjena ne predstavlja cjelovitu evaluaciju.

Evaluacijom Uredbe o CSD-ima ocijenjeno je do koje su mjere posebni zahtjevi politika sadržani u Uredbi o CSD-ima ispunili svoje ciljeve, a osobito jesu li tim zahtjevima ciljevi ispunjeni učinkovito i djelotvorno i jesu li istodobno bili usklađeni i relevantni te jesu li osigurali dodanu vrijednost EU-a. Rezultati evaluacije navedeni su u Prilogu 5. procjeni učinka.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

Prijedlogom se nastoji osigurati razmjernije, učinkovitije i djelotvornije ostvarivanje ciljeva Uredbe o CSD-ima. To bi trebalo dovesti do pojednostavnjenja ili smanjenja zahtjeva radi ublažavanja administrativnog opterećenja koje uredba predstavlja za dionike, posebno CSD-ove, a da se pritom ne ugrozi zaštita ulagatelja, integritet tržišta i financijska stabilnost. Preispitivanjem nadzornih aranžmana za CSD-ove (posebno one koji posluju prekogranično te one koji su dio grupa CSD-ova), Prijedlogom se rješavaju problemi uočeni u postizanju konvergencije nadzora. Nadalje, ponovnim kalibriranjem određenih zahtjeva povezanih s postupkom izdavanja putovnica, pružanjem pomoćnih usluga bankovnog tipa i disciplinom namire otklanjaju se razlozi za zabrinutost koje su istaknuli dionici, uključujući Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA), uz istodobno očuvanje ciljeva Uredbe o CSD-ima. Prijedlog ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva, uz vođenje računa o potrebi za praćenjem i ublažavanjem svih rizika koje aktivnosti CSD-ova koji posluju unutar i izvan EU-a mogu predstavljati za financijsku stabilnost. Proporcionalnost najpoželjnijih opcija politike dodatno se ocjenjuje u poglavlju 6. priložene procjene učinka.

Države članice i nacionalna nadzorna tijela danas ne mogu samostalno riješiti probleme koji proizlaze iz opterećujućih i nejasnih zahtjeva iz Uredbe o CSD-ima niti otkloniti rizike koji proistječu iz razlika u nacionalnoj nadzornoj praksi. Ne mogu samostalno otkloniti ni rizik za financijsku stabilnost EU-a koji bi mogao proisteći iz nedostatka informacija o aktivnostima CSD-a iz trećih zemalja. S obzirom na to, ciljeve ove inicijative ne mogu dostatno ostvariti države članice te ih se stoga zbog opsega djelovanja može bolje ostvariti na razini EU-a u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji.

Kao što su suzakonodavci potvrdili 2014. pri donošenju Uredbe o CSD-ima, države članice ne mogu same dostatno ostvariti ciljeve Uredbe o CSD-ima, odnosno utvrđivanje jedinstvenih zahtjeva za namiru financijskih instrumenata u EU-u i pravila o organizaciji i ponašanju CSD-ova te promicanje sigurne, učinkovite i neometane namire.

·obrazložiti analizu koja je 2014. dovela do uvođenja obveznih nakupa kao elementa režima discipline namire te kako se procjena Komisije otada promijenila,

·savjetovanje o početnoj procjeni učinka provedeno je u razdoblju od 8. ožujka do 5. travnja 2021.,

·ciljano savjetovanje provedeno je u razdoblju od 8. prosinca 2020. do 2. veljače 2021.,

Digitalizacija i utjecaj novih tehnologija na usluge povezane s aktivnostima nakon trgovanja nisu obuhvaćeni ovom inicijativom jer se smatra da su izvan njezina djelokruga. Ciljano savjetovanje provedeno u prilog ovoj inicijativi pokazalo je da su dionici skloniji prikupljanju iskustava s primjenom Uredbe o pilot-režimu za DLT prije nego što se pristupi razmatranju ikakvih izmjena Uredbe o CSD-ima. Ni ESMA u svojem izvješću o primjeni financijskih tehnologija pri CSD-ima zasad ne podržava opsežne izmjene Uredbe o CSD-ima kako bi se CSD-ima olakšala primjena tehnoloških inovacija, već je predložila da se pričekaju iskustva s pilot-režimom EU-a. Stoga je odlučeno da se sve temeljite izmjene Uredbe o CSD-ima kojima bi se omogućilo iskorištavanje punog potencijala tehnologije odgađaju do trenutka kad će se moći izvući pouke iz provedbe Uredbe o pilot-režimu za DLT.

Naposljetku, predloženim promjenama režima discipline namire osigurao bi se proporcionalniji pristup postupanju s neuspjelim namirama, a istodobno bi se omogućilo i daljnje poboljšavanje učinkovitosti namire u EU-u u korist ulagatelja i gospodarstva EU-a u cjelini. Pristupom „u dva koraka” ponajprije bi se trebali ublažiti najnepovoljniji učinci povezani s likvidnošću u slučajevima u kojima primjena relevantnih zahtjeva nije opravdana. To bi se neizravno trebalo pozitivno odraziti na MSP-ove, čiji su vrijednosni papiri manje likvidni.

CSD-i bi imali koristi od smanjenih troškova poslovanja u EU-u, poglavito zbog smanjenja prepreka za prekograničnu namiru koje bi proizašlo iz i. osnivanja kolegijâ i ii. pojednostavnjenja postojećeg postupka izdavanja putovnica. Konkretno, ublažavanjem opterećenja povezanih sa zahtjevima o putovnicama taj bi se postupak pojednostavnio i ubrzao. Očekuje se da će se pojednostavnjenim postupkom izdavanja putovnica, koji bi uključivao priopćavanje nadležnim tijelima države domaćina, ali ne i njihovo odobrenje, troškovi smanjiti za do 75 %, čime bi se ostvarila jednokratna ušteda od prosječno 585 000 EUR po CSD-u. Uvođenje kolegijâ donijelo bi koristi i CSD-ima iz EU-a zbog pravne sigurnosti koja bi proizlazila iz jačanja konvergencije nadzora. Nadalje, uvođenjem kolegijâ i datuma prestanka važenja klauzule o stečenim pravima ojačala bi se financijska stabilnost u odnosu na CSD-e iz EU-a i trećih zemalja.

Opći je pristup taj da se predlože mjere koje su potrebne u interesu integracije tržišta i financijske stabilnosti, uz istodobno smanjenje regulatornog opterećenja i opterećenja povezanog s usklađivanjem kojem su izloženi sudionici na tržištu. To je u skladu s Komisijinim planom za bolju regulativu. Odabrane opcije imaju pozitivan učinak jer se njima osigurava proporcionalnije reguliranje CSD-ova i jača konkurentnost EU-ova tržišta namire u cjelini.

·uvesti datum prestanka važenja klauzule o stečenim pravima za CSD-ove iz EU-a i trećih zemalja te obvezu obavješćivanja za CSD-e iz trećih zemalja. Dobivene informacije omogućile bi Komisiji da odredi prioritete u svojoj procjeni jednakovrijednosti okvira za CSD-e iz trećih zemalja jer je odluka Komisije o potvrđivanju jednakovrijednosti uvjet da ESMA prizna CSD-e iz trećih zemalja koji žele pružati bilježničke usluge i usluge središnjeg vođenja računa u vezi s financijskim instrumentima koncipiranima na temelju prava neke države članice. Stoga će se kombinacijom tih mjera osigurati da tijela raspolažu odgovarajućim ovlastima i pravodobnim informacijama za praćenje rizika u skladu s razvojem situacije u pogledu tržišnih potreba. Međutim, predložene izmjene ne utječu na postupke odlučivanja o jednakovrijednosti i priznavanja CSD-ova koji se već primjenjuju u skladu s Uredbom o CSD-ima. Stoga se treće zemlje i tamošnji CSD-i kao potencijalni podnositelji zahtjeva i dalje pozivaju da svoje zahtjeve za potvrđivanje jednakovrijednosti odnosno priznavanje podnose u skladu s postojećim odredbama Uredbe o CSD-ima. Druga razmatrana opcija odnosila se na jačanje režima za CSD-e iz trećih zemalja koji pružaju usluge povezane s financijskim instrumentima koncipiranima na temelju prava neke države članice, npr. tako što bi se za pružanje usluga namire zahtijevalo priznanje ESMA-e ili tako što bi se povećale njezine nadzorne ovlasti, ali to se u ovom trenutku smatralo preuranjenim i nerazmjernim,

·kombinacija pojašnjavanja različitih elemenata povezanih s disciplinom namire (npr. područje primjene) i izmjene vremenskog okvira za provedbu obveznih nakupa („pristup u dva koraka”) najdjelotvornija je i najučinkovitija opcija. Provedba obveznih nakupa ovisit će o tome kako će se razvijati situacija u pogledu učinkovitosti namire u EU-u. Kao prvo, prikupljeni dokazi upućuju na to da će novčane kazne potaknuti pozitivne pomake u učinkovitosti namire a da se pritom ne ugrozi stabilnost i likvidnost tržišta i financijskih instrumenata. Kao drugo, nakon što se krene s primjenom novčanih kazni, moći će se procijeniti kako najbolje primijeniti obvezni nakup s obzirom na razvoj situacije u pogledu učinkovitosti namire. Mogućnost ukidanja čitavog okvira odbačena je jer je broj neuspjelih namira u EU-u i dalje veći nego na drugim velikim financijskim tržištima,

·CSD-ima olakšati pristup pomoćnim uslugama bankovnog tipa tako što će se CSD-ima s dozvolom za pružanje bankovnih usluga omogućiti da takve usluge nude drugim CSD-ima te će se preispitati pragovi ispod kojih se CSD-i mogu koristiti uslugama poslovne banke. Druga razmatrana opcija odnosila se na ukidanje ograničenja na pružanje pomoćnih usluga bankovnog tipa CSD-ima, no ta je mogućnost odbačena jer bi se tako mogli znatno povećati rizici za financijsku stabilnost,

·pojednostavniti postupak izdavanja putovnica iz Uredbe o CSD-ima tako što će se ukinuti mogućnost da nadzorna tijela države domaćina odbiju izdati putovnicu, a umjesto nje će se uvesti obveza nadzornih tijela matičnih država da nadzornim tijelima država domaćina pošalju obavijest. Najpoželjnijom opcijom politike na najmanju se moguću mjeru svode prepreke za prekograničnu namiru te se smanjuju administrativno opterećenje i troškovi usklađivanja. Druge razmatrane opcije politike odnosile su se na mogućnost da se područje primjene zahtjeva o putovnicama ograniči na vlasničke vrijednosne papire ili da se pojasne uloga i ovlasti nadležnih tijela te zahtjevi povezani s nacionalnim pravom. Međutim, obje bi dovele tek do djelomičnog ostvarenja ciljeva,

Točkom (h) u članak 7. Uredbe o CSD-ima uvodi se novi stavak 13.a kojim se Komisiji daje ovlast za suspenziju primjene mehanizma nakupa na određene kategorije financijskih instrumenata ako je to potrebno kako bi se izbjegla ili otklonila ozbiljna prijetnja financijskoj stabilnosti ili urednom funkcioniranju financijskih tržišta u Uniji. Novim stavkom 13.a utvrđuje se i postupak koji bi Komisija trebala slijediti u slučaju takve suspenzije, tj. slijedom preporuke ESMA-e nakon savjetovanja s ESSB-om i Europskim odborom za sistemske rizike (ESRB). U njemu se navodi i da takva suspenzija ostaje na snazi najviše šest mjeseci, uz mogućnost produljenja za razdoblja od tri mjeseca na ukupno razdoblje od najviše 12 mjeseci od početka suspenzije.

Točkom (d) uvodi se novi stavak 3.a u članku 7. Uredbe o CSD-ima kako bi se objasnilo kako će funkcionirati mehanizam prijenosa. Mehanizmom prijenosa spriječit će se kaskada neuspjelih namira od kojih bi svaka zahtijevala zaseban postupak nakupa tako što će se svakom sudioniku u transakcijskom lancu omogućiti prenošenje obavijesti o nakupu na sudionika s neuspjelom namirom, tako da će za rješavanje cijelog lanca transakcija biti potreban samo jedan nakup. Taj mehanizam prijenosa zatim se može opetovano primjenjivati temelju ugovora između sudionika i njihovih klijenata sve do krajnjih kupaca i prodavatelja.

U točki (c) izmjenom članka 7. stavka 3. Uredbe o CSD-ima određuje se kad se pokreće postupak nakupa ako je Komisija donijela provedbeni akt u skladu s člankom 7. stavkom 2.a te se utvrđuje da se produljeno razdoblje za financijske instrumente kojima se trguje na rastućem tržištu MSP-ova izračunava na temelju kalendarskih dana.

U točki (a) izmjenama članka 7. stavka 2. Uredbe CSD-ima predviđa se da u slučajevima u kojima je neuspjela namira uzrokovana čimbenicima koji se ne mogu pripisati sudionicima u transakciji ili u kojima transakcija ne uključuje dvije strane u transakciji takva neuspjela namira ne podliježe mehanizmu kazni. U njoj se utvrđuje i da bi novčane kazne trebalo izračunati ili do kraja postupka nakupa ako je Komisija donijela relevantni provedbeni akt ili do stvarnog datuma namire, ovisno o tome što nastupi ranije.

Člankom 1. stavkom 15. mijenja se članak 49. stavak 1. drugi podstavak Uredbe o CSD-ima kako bi se pojasnilo da pravo trgovačkih društava ili slično pravo države članice na temelju kojeg su koncipirani vrijednosni papiri i koje se nastavlja primjenjivati u kontekstu prekograničnih izdanja vrijednosnih papira obuhvaća: i. pravo trgovačkih društava ili slično pravo države članice u kojoj izdavatelj ima poslovni nastan i ii. ako se razlikuje, mjerodavno pravo trgovačkih društava ili slično pravo prema kojem su vrijednosni papiri izdani. To se posebno odnosi na obveznice koje je izdao izdavatelj koji se nalazi u jednoj državi članici, ali na koje se prema ugovoru primjenjuje pravo neke druge države članice. Člankom 1. stavkom 15. mijenja se i članak 49. stavak 3. treći podstavak Uredbe o CSD-ima kako bi se uključio zahtjev da države članice redovito ažuriraju popis relevantnih odredaba.

Člankom 1. stavkom 6. točkom (c) mijenja se članak 22. stavak 11. Uredbe o CSD-ima tako što se uvodi novi datum do kojeg je ESMA dužna podnijeti Komisiji nacrt regulatornih tehničkih standarda za određivanje standardnih obrazaca, predložaka i postupaka za preispitivanje i ocjenu. Ta promjena datuma trebala bi omogućiti ESMA-i da regulatorne tehničke standarde, prema potrebi, prilagodi izmjenama Uredbe o CSD-ima provedenima slijedom ove inicijative.

Člankom 1. stavkom 6. mijenja se članak 22. stavci 1., 4. i 7. Uredbe o CSD-ima kako bi se učestalost postupka preispitivanja i ocjene promijenila tako da ga se više ne provodi jednom godišnje, već svake dvije godine. Osim toga, njime se mijenja članak 22. stavci 2. i 3. Uredbe o CSD-ima ne bi li se pojasnilo kako bi se CSD-i trebali pripremiti za suočavanje sa scenarijima koji bi ih možda mogli spriječiti u obavljanju ključnih operacija i pružanju usluga prema načelu trajnosti poslovanja. Zahtjev za izradu planova sanacije uklonjen je jer se smatra nejasnim, a na razini Unije trenutačno ne postoji sustav za sanaciju na temelju kojeg bi se mogao izraditi plan sanacije. Umjesto toga, revidiranim stavkom 2. od CSD-ova se zahtijeva da izrade i nadležnom tijelu dostave odgovarajuće planove za svoj oporavak ili urednu likvidaciju. Revidiranim stavkom 3. utvrđuje se minimalni sadržaj planova iz stavka 2. te učestalost njihova preispitivanja i ažuriranja (najmanje svake dvije godine). Pojašnjava se i da se u tim planovima moraju uzeti u obzir veličina, sistemski značaj, priroda, opseg i složenost aktivnosti dotičnog CSD-a te svi relevantni planovi oporavka ili sanacije doneseni u skladu s Direktivom o oporavku i sanaciji banaka (BRRD). Izmjene stavka 3. ne utječu na obvezu nadležnih tijela da obavijeste ESMA-u o donošenju i provedbi plana sanacije za CSD. Do toga može doći na temelju nacionalnog zakonodavstva ili obveze poštovanja drugih zakonodavnih akata EU-a kao što je Direktiva BBRD.

Člankom 1. stavkom 4. točkom (c) u članak 17. Uredbe o CSD-ima umeće se novi stavak 7.a radi uvođenja novih zahtjeva za nadležna tijela u pogledu razmjene informacija s drugim tijelima, a ponajprije s relevantnim tijelima.

Člankom 1. stavkom 3. mijenja se članak 12. stavci (b) i (c) Uredbe o CSD-ima kako bi se pojasnilo da se, ako CSD prije početka postupka izdavanja odobrenja za rad nije obavljao djelatnost namire, u kriterijima kojima se određuje koja bi relevantna tijela trebala biti uključena u taj postupak u obzir mora uzeti očekivana djelatnost namire.

Točkom (k) mijenja se članak 7. stavak 15. Uredbe o CSD-ima tako što se uvodi novi datum do kojeg je ESMA dužna podnijeti regulatorne tehničke standarde kojima se određuju aspekti režima discipline namire navedeni u tom stavku. Ta promjena datuma trebala bi omogućiti ESMA-i da revidira regulatorne tehničke standarde kako bi se u obzir uzele promjene Uredbe o CSD-ima provedene slijedom ovog preispitivanja te unijele sve potrebne izmjene radi pojašnjavanja zahtjeva utvrđenih u tim regulatornim tehničkim standardima, kao što su uvjeti pod kojima sudionici mogu izvršavati vlastite nakupe.

(a)mijenja se članak 59. stavak 4. točka (c) tako što se pojašnjava i usklađuje s postojećim regulatornim standardima prema kojima bi se za scenarij likvidnosnog stresa umjesto likvidnih sredstava trebala održavati kvalificirana likvidna sredstva, a u stresnom bi scenariju umjesto samo najvećeg sudionika u obzir trebalo uzeti najveća dva sudionika;

Kao drugo, člankom 1. stavkom 17. točkom (c) mijenja se članak 54. stavak 5. Uredbe o CSD-ima kojim se predviđao poseban prag ispod kojeg su se CSD-i mogli koristiti kreditnom institucijom za pružanje bankovnih usluga. Radi primjerenog kalibriranja tog praga i upravljanja financijskim rizicima, člankom 1. stavkom 17. točkom (d) EBA se zadužuje da u suradnji s ESSB-om i ESMA-om izradi nacrt regulatornih tehničkih standarda koje treba donijeti Komisija i kojima se određuje odgovarajući prag ispod kojeg kreditne institucije mogu pružati pomoćne usluge bankovnog tipa, što uključuje relevantne standarde upravljanja rizicima i bonitetne standarde, a čime se ublažavaju mogući rizici od izmjene tog praga.

Člankom 1. stavkom 17. točkom (b) mijenja se uvodni tekst stavka 4., čime se CSD-ima omogućava da pružanje pomoćnih usluga bankovnog tipa ne traže samo od imenovanih kreditnih institucija, nego i od drugih CSD-ova koji su dobili odobrenje za pružanje tih usluga u skladu s člankom 54. stavkom 3., bez obzira na to jesu li ti CSD-i dio iste grupe društava ili ne. U tom smislu, člankom 1. stavkom 17. točkom (b) briše se članak 54. stavak 4. točka (c) Uredbe o CSD-ima, čime se imenovanim kreditnim institucijama ukida zabrana pružanja osnovnih usluga CSD-a.

Kao prvo, člankom 1. stavkom 13. mijenja se članak 40. stavak 2. Uredbe o CSD-ima, a člankom 1. stavkom 17. točkom (a) mijenja se članak 54. stavak 2. točka (b) Uredbe o CSD-ima kako bi se za CSD-ove s odobrenjem za pružanje pomoćnih usluga bankovnog tipa uvela mogućnost pružanja tih usluga CSD-ima koji nisu dobili to odobrenje i koji stoga ne mogu izvršavati namiru u određenim valutama iznad određenih iznosa ako nemaju pristup relevantnoj središnjoj banci.

Člankom 1. stavkom 10. mijenja se članak 25. Uredbe o CSD-ima kojim se utvrđuje okvir za CSD-ove trećih zemalja. Točkom (a) uvodi se zahtjev prema kojem su CSD-i koji namjeravaju pružati usluge namire povezane s financijskim instrumentima koncipiranima na temelju prava države članice dužni dostaviti obavijest ESMA-i, čime se rješava problem nedostatka informacija u tom pogledu na nacionalnoj razini i na razini EU-a. Točkom (c) ESMA se ovlašćuje za izradu nacrta regulatornih tehničkih standarda kojima se pobliže određuju informacije koje CSD iz treće zemlje u toj obavijesti dostavlja ESMA-i, utvrđuje se da su te informacije ograničene na ono što je nužno te se navodi popis primjera.

Ako je CSD koji podliježe postupku izdavanja putovnice iz članka 23. stavaka od 3. do 7. ujedno dio grupe društava koja se sastoji od barem još jednog CSD-a, za taj bi CSD trebalo biti moguće osnovati samo jedan kolegij, a ne dva zasebna kolegija (tj. zaseban kolegij za izdavanje putovnica i zaseban kolegij na razini grupe), kako bi se osigurala sinergija i izbjeglo nepotrebno administrativno opterećenje uključenih tijela.

(a)ako CSD podliježe postupku izdavanja putovnice iz članka 23. stavaka od 3. do 7., u kojem je slučaju riječ o takozvanom „kolegiju za izdavanje putovnica”; ili

budući da:

(1)Uredba (EU) br. 909/2014. Europskog parlamenta i Vijeća objavljena je u Službenom listu Europske unije 28. kolovoza 2014., a stupila je na snagu 17. rujna 2014. Njome se standardiziraju zahtjevi za namiru financijskih instrumenata i pravila za organizaciju i poslovanje središnjih depozitorija vrijednosnih papira (CSD-i) radi promicanja sigurne, učinkovite i neometane namire. Tom su uredbom uvedena kraća razdoblja namire, mjere discipline namire, strogi organizacijski zahtjevi, zahtjevi za poslovanje i bonitetni zahtjevi za CSD-ove, pojačani bonitetni i nadzorni zahtjevi za CSD-ove i druge institucije koje pružaju bankovne usluge kojima se podržava namira vrijednosnih papira te režim kojim se CSD-ima koji imaju odobrenje za rad omogućava pružanje usluga u cijeloj Uniji.

(1)Pojednostavnjenje zahtjeva u određenim područjima obuhvaćenima Uredbom (EU) br. 909/2014 i razmjerniji pristup tim područjima u skladu su s Komisijinim Programom za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT), u kojem se ističe potreba za smanjenjem troškova i pojednostavnjenjem kako bi se ciljevi politika Unije ostvarili na najučinkovitiji način, a osobito je usmjeren na smanjenje regulatornih i administrativnih opterećenja.

(2)Učinkovite i otporne infrastrukture za aktivnosti nakon trgovanja ključni su elementi funkcionalne unije tržišta kapitala te jačaju napore za potporu ulaganjima, rast i radna mjesta u skladu s političkim prioritetima Komisije. Zbog toga je preispitivanje Uredbe (EU) br. 909/2014. uključeno u Komisijin akcijski plan za uniju tržišta kapitala iz 2020. kao jedna od ključnih mjera.

(3)Komisija je 2019. provela ciljano savjetovanje o primjeni Uredbe (EU) br. 909/2014, a povratne informacije dobila je i od Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala („ESMA”) i Europskog sustava središnjih banaka („ESSB”). Savjetovanja su pokazala da dionici podupiru i smatraju relevantnima ciljeve te uredbe, odnosno promicanje sigurne, učinkovite i neometane namire financijskih instrumenata, te da nije potrebna nikakva veća reforma. Komisija je 1. srpnja 2021. donijela izvješće o preispitivanju u skladu s člankom 75. Uredbe (EU) br. 909/2014. Iako sve odredbe te uredbe još uvijek nisu u cijelosti primjenjive, u izvješću su utvrđena područja u kojima je potrebno ciljano djelovanje kako bi se osiguralo proporcionalnije, učinkovitije i djelotvornije ostvarivanje njezinih ciljeva.

(4)Uredbom (EU) br. 909/2014 uvedena su pravila o disciplini namire kako bi se spriječile i riješile neuspjele namire transakcija vrijednosnim papirima i time omogućila sigurnost namire transakcija. Ta se pravila ponajprije odnose na zahtjeve za izvješćivanje, sustav novčanih kazni i obvezne nakupe. Unatoč neiskustvu u primjeni tih pravila, postupak izrade i utvrđivanja okvira u Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2018/1229 omogućio je svim zainteresiranim stranama bolje razumijevanje tog režima i problema koji bi se mogli javiti u njegovoj primjeni. U tom smislu trebalo bi pojasniti područje primjene novčanih kazni i obveznih nakupa iz članka 7. Uredbe (EU) br. 909/2014, ponajprije određivanjem kategorija transakcija koje su izuzete. Ta izuzeća trebala bi prije svega obuhvaćati transakcije koje nisu namirene iz razloga koji se ne mogu pripisati sudionicima i transakcije koje ne uključuju dvije strane u transakciji, kod kojih primjena novčanih kazni ili obveznih nakupa ne bi bila izvediva ili bi mogla dovesti do štetnih posljedica za tržište, kao što su određene transakcije na primarnom tržištu, korporativne akcije, reorganizacije, zasnivanje i otkup udjela u fondovima te ponovna usklađenja. Komisiju bi trebalo ovlastiti za dopunu Uredbe (EU) br. 909/2014 donošenjem delegiranog akta kojim će se pobliže odrediti pojedinosti takvih izuzeća.

(5)Glavni je cilj režima discipline namire povećati učinkovitost namire u Uniji. Međutim, volatilnost tržišta tijekom 2020. pojačala je zabrinutost zbog mogućih negativnih učinaka pravila o obveznom nakupu u uobičajenim i stresnim tržišnim uvjetima. Komisija bi stoga trebala procijeniti primjerenost tih pravila s obzirom na razvoj učinkovitosti namire u Uniji. Međutim, novčane kazne i zahtjevi za izvješćivanje trebali bi se i dalje primjenjivati kako bi se procijenio njihov učinak na povećanje učinkovitosti namire u Uniji. S obzirom na moguće učinke pravila o obveznom nakupu, ta bi se pravila trebala primjenjivati samo ako su ispunjeni određeni uvjeti, odnosno ako primjena novčanih kazni nije dovela do dugoročnog i trajnog smanjenja broja neuspjelih namira u Uniji, ako učinkovitost namire u Uniji nije dosegnula odgovarajuću razinu s obzirom na stanje na tržištima kapitala trećih zemalja koja su usporediva u smislu veličine, likvidnosti te instrumenata kojima se na njima trguje i vrsta transakcija koje se na njima izvršavaju ili ako razina neuspjelih namira u Uniji ima ili će vjerojatno imati negativan učinak na financijsku stabilnost Unije. Ako smatra da je ispunjen bilo koji od tih uvjeta i da je primjena obveznih nakupa razmjerno rješenje za problem razine neuspjelih namira u Uniji, Komisija bi trebala biti ovlaštena donijeti provedbeni akt kojim se određuje na koje bi se financijske instrumente ili kategorije transakcija trebala početi primjenjivati pravila o obveznom nakupu. Novčane kazne iz članka 7. stavka 2. trećeg podstavka Uredbe (EU) br. 909/2014 trebalo bi izračunavati po danu za svaki radni dan za koji namira nije izvršena do kraja postupka nakupa ili do stvarnog dana namire, ovisno o tome što nastupi ranije.

(6)Kako bi se izbjegli višestruki nakupi za transakcije istim financijskim instrumentom duž lanca drugih ugovornih strana, što bi moglo dovesti do nepotrebnih dvostrukih troškova i utjecati na likvidnost financijskog instrumenta, sudionicima u takvim transakcijama trebao bi biti dostupan mehanizam „prijenosa”. Svakom sudioniku uključenom u lanac transakcija trebalo bi omogućiti da obavijest o nakupu prenese na sudionika koji ga nije namirio sve dok ne stigne do prvobitnog sudionika s neuspjelom namirom.

(7)Postupci obveznih nakupa i novčane naknade omogućavaju da prodavatelj kupcu plati razliku između cijene nakupa i prvobitne cijene trgovanja samo ako je ta referentna cijena nakupa ili novčana naknada viša od prvobitne cijene trgovanja. Ta asimetrija kod plaćanja razlike mogla bi se poslužiti kao nepravično sredstvo koje bi kupcu donijelo neopravdanu korist u slučaju da je cijena nakupa ili referentna cijena niža od prvobitne cijene trgovanja. Stoga bi se plaćanje razlike između cijene nakupa i prvobitne cijene trgovanja trebalo primjenjivati u oba smjera kako bi se stranama u transakciji omogućilo da se s obzirom na ekonomske uvjete vrate u isti položaj u kojem bi bile da je izvršena prvobitna transakcija.

(8)Režim discipline namire iz članka 7. Uredbe (EU) br. 909/2014 ne bi trebalo primjenjivati na sudionika s neuspjelom namirom koji je središnja druga ugovorna strana kako je definirana u Uredbi (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća. Međutim, kod transakcija koje sklapa središnja druga ugovorna strana, ali u kojima ne posreduje između drugih ugovornih strana, kao što je dopuštena upotreba kolaterala za potrebe ulaganja, središnja druga ugovorna strana trebala bi podlijegati režimu discipline namire kao i svaki drugi sudionik.

(9)Ako se primjenjuju obvezni nakupi, Komisiji bi trebalo omogućiti da privremeno suspendira njihovu primjenu u određenim iznimnim situacijama. Takva bi suspenzija trebala biti moguća za određene kategorije financijskih instrumenata ako je to potrebno kako bi se izbjegla ili otklonila ozbiljna prijetnja financijskoj stabilnosti ili urednom funkcioniranju financijskih tržišta u Uniji. Takva suspenzija trebala bi biti razmjerna tim ciljevima.

(10)U delegiranom aktu o izračunu novčanih kazni trebalo bi povesti računa o kontekstu negativnih kamatnih stopa kako bi se izbjegli neželjeni učinci na sudionike koji uspješno izvršavaju namiru uklanjanjem svih negativnih poticaja za neuspjelu namiru koji bi se mogli pojaviti u okruženju niskih ili negativnih kamatnih stopa.

(11)ESMA bi trebala izraditi nacrt regulatornih standarda radi revizije postojećih regulatornih tehničkih standarda kako bi se u obzir uzele izmjene Uredbe (EU) br. 909/2014 te se tako Komisiji omogućilo da provede sve potrebne ispravke ili izmjene radi pojašnjavanja zahtjeva utvrđenih u tim regulatornim tehničkim standardima, kao što su uvjeti pod kojima sudionici mogu izvršavati vlastite nakupe.

(12)Ako središnji depozitorij vrijednosnih papira (CSD) ne obavlja djelatnost namire prije početka postupka izdavanja odobrenja za rad, u kriterijima kojima se određuje koja bi relevantna tijela trebala biti uključena u taj postupak trebalo bi uzeti u obzir očekivanu djelatnost namire kako bi se povelo računa o stajalištima svih relevantnih tijela koja bi mogla biti zainteresirana za aktivnosti tog CSD-a.

(13)Iako se Uredbom (EU) br. 909/2014 od nacionalnih nadzornih tijela zahtijeva suradnja s relevantnim tijelima i njihovo uključivanje, nacionalna nadzorna tijela nisu dužna obavijestiti ta relevantna tijela o tome jesu li i na koji način njihova stajališta uzeta u obzir kad je riječ o ishodu postupka izdavanja odobrenja za rad te jesu li tijekom godišnjih preispitivanja i ocjena uočeni dodatni problemi. Relevantnim tijelima stoga bi trebalo omogućiti izdavanje obrazloženih mišljenja o odobrenju CSD-ova za rad i postupku preispitivanja i ocjene. Nadležna tijela trebala bi ta mišljenja uzeti u obzir ili u obrazloženoj odluci objasniti zašto nije postupilo u skladu sa njima.

(14)Nadležna tijela moraju obavljati redovita preispitivanja i ocjene CSD-ova kako bi se osiguralo da CSD-i i dalje imaju odgovarajuće aranžmane, strategije, postupke i mehanizme za procjenu rizika kojima su izloženi ili bi im mogli biti izloženi, odnosno koji mogu predstavljati prijetnju neometanom funkcioniranju tržišta vrijednosnih papira. Međutim, iskustvo je pokazalo da godišnje preispitivanje i ocjena nerazmjerno opterećuju CSD-ove i nadležna tijela te da donose ograničenu dodanu vrijednost. Stoga bi njihovu učestalost trebalo primjerenije kalibrirati kako bi se ublažilo to opterećenje i izbjeglo nepotrebno ponavljanje informacija iz jednog preispitivanja u drugom. Međutim, time ne bi trebalo ugroziti nadzorne kapacitete nadležnih tijela i cilj očuvanja financijske stabilnosti.

(15)CSD bi trebao biti spreman suočiti se sa scenarijima koji bi mu potencijalno mogli onemogućiti obavljanje ključnih operacija i usluga prema načelu trajnosti poslovanja i procijeniti djelotvornost svih opcija za oporavak ili urednu likvidaciju. Uredbom (EU) br. 909/2014 uvedeni su zahtjevi u tom pogledu kojima se posebno predviđa da nadležno tijelo od CSD-a zahtijeva podnošenje odgovarajućeg plana oporavka te osigurava uspostavu i održavanje odgovarajućeg plana sanacije za svaki CSD. Međutim, trenutačno ne postoji usklađeni sustav za sanaciju na kojem bi se mogao temeljiti plan sanacije. Iako su CSD-i koji imaju odobrenje za pružanje pomoćnih usluga bankovnog tipa obuhvaćeni područjem primjene Direktive 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća, ne postoje posebne odredbe za CSD-ove koji nemaju odobrenje za pružanje takvih usluga te se stoga ne smatraju kreditnim institucijama u skladu s Direktivom 2014/59/EU koje imaju obvezu uspostaviti planove oporavka i sanacije. Stoga bi se, u cilju usklađivanja zahtjeva koji se primjenjuju na CSD-ove, trebalo uvesti pojašnjenja, uzimajući pritom u obzir nepostojanje okvira Unije za oporavak i sanaciju za sve CSD-ove.

(16)Ako novi CSD podnese zahtjev za izdavanje odobrenja za rad, no usklađenost tog CSD-a s određenim zahtjevima ne može se procijeniti jer dotični CSD još nije operativan, nadležno tijelo trebalo bi moći izdati odobrenje za rad pod uvjetom da ti zahtjevi budu ispunjeni kad CSD stvarno započne obavljati svoje aktivnosti.

(17)Postupak iz članka 23. Uredbe (EU) br. 909/2014 koji se odnosi na pružanje bilježničkih usluga i usluga središnjeg vođenja računa od strane CSD-ova u pogledu financijskih instrumenata koncipiranih prema pravu one države članice u kojoj ti CSD-i nemaju odobrenje za rad pokazao se opterećujućim, a neki su od zahtjeva u njemu neprecizni. To je dovelo do nerazmjerno skupog i dugotrajnog postupka za CSD-ove. Taj bi postupak stoga trebalo pojednostavniti u cilju boljeg svladavanja prepreka za prekograničnu namiru kako bi CSD-i koji imaju odobrenje za rad u potpunosti ostvarili korist od slobode pružanja usluga unutar Unije.

(18)Uredbom (EU) br. 909/2014 zahtijeva se suradnja tijela koja su zainteresirana za poslovanje CSD-ova koji nude usluge povezane s financijskim instrumentima izdanima u skladu s pravom više od jedne države članice. Međutim, nadzorni aranžmani i dalje su rascjepkani i mogu dovesti do razlika u alokaciji i prirodi nadzornih ovlasti ovisno o dotičnom CSD-u. Time se pak stvaraju prepreke prekograničnom pružanju usluga CSD-a u Uniji, nastavljaju preostale neučinkovitosti na tržištu namire Unije te se negativno utječe na stabilnost njezinih financijskih tržišta. Unatoč tome što postoji mogućnost osnivanja kolegija u skladu s člankom 24. stavkom 4. te uredbe, ta se mogućnost gotovo uopće ne koristi. Kako bi se osigurala djelotvorna i učinkovita koordinacija nadzora koji provode nadležna tijela, zahtjev za osnivanje obveznih kolegija trebao bi se primjenjivati u dva slučaja. Prvo, za CSD-ove koji nude bilježničke usluge i usluge središnjeg vođenja računa u vezi s financijskim instrumentima izdanima u skladu s pravom više od jedne države članice („kolegiji za izdavanje putovnica”) i, drugo, za CSD-ove koji pripadaju istoj grupi („kolegiji na razini grupe”). Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje tijela koja sudjeluju u kolegijima, ako je CSD koji nudi prekogranične usluge ujedno dio grupe CSD-ova, predsjednik kolegija trebao bi moći donijeti odluku da se za taj CSD osniva samo jedan kolegij. Ako i drugi CSD-i u grupi nude prekogranične usluge, predsjednik kolegija tu bi odluku trebao moći donijeti samo ako su nadležna tijela tih drugih CSD-ova suglasna. U tom bi slučaju postojao samo jedan kolegij za sve CSD-ove unutar grupe koji bi izvršavao zadaće dodijeljene kolegijima za izdavanje putovnica i kolegijima na razini grupe. Takvi kolegiji trebali bi osigurati razmjenu informacija koje se odnose na dotične CSD-ove.