Ovaj prijedlog u skladu je s „Akcijskim planom za integraciju državljana trećih zemalja” kojim se osigurava zajednički okvir politike kojim bi se moglo pomoći državama članicama u razvoju i jačanju njihovih nacionalnih integracijskih politika za državljane trećih zemalja, uključujući i one visokokvalificirane.

Ovom inicijativom nadopunjuju se drugi instrumenti doneseni u području zakonite migracije. Posebno se njome nadopunjuje Direktiva o premještajima unutar društva kojom se olakšava ulazak u EU i mobilnost visokokvalificiranih radnika unutar EU-a (menadžeri, stručnjaci) koji su zaposleni u trgovačkim društvima iz zemalja izvan EU-a i privremeno upućeni na rad u društva kćeri koja se nalaze u EU-u. Njome se također nadopunjuje Direktiva (EU) 2016/801 kojom se uređuju prihvat i prava studenata i istraživača te sudionika izobrazbe i volontera u Europskom volonterskom sustavu. Prijedlogom se nadopunjuju i Direktiva Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. u kojoj su propisani uvjeti pod kojima se može ostvarivati pravo na spajanje obitelji i Direktiva 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem te se od njih odstupa. Ovim se prijedlogom postiže više nego direktivama jer su u njemu predviđeni povoljniji uvjeti za spajanje obitelji i lakši pristup statusu dugotrajnog rezidenta. Nadalje, nadopunjuje se Direktiva 2011/95/EU („Direktiva o kvalifikaciji”) u mjeri u kojoj se područje primjene ovog prijedloga proširuje na visokokvalificirane korisnike međunarodne zaštite. Oni će moći prihvatiti posao u svim državama članicama u skladu sa svojim vještinama i obrazovanjem i popuniti nedostatak zanimanja u određenim regijama. To im omogućuje da budu aktivni na tržištu rada i u slučajevima kada u državi članici koja im je odobrila zaštitu nema slobodnih radnih mjesta u njihovu sektoru.

U Europskom migracijskom programu potvrđena je potreba za upotrebom plave karte EU-a za uspostavu privlačnog sustava u cijelom EU-u za visokokvalificirane državljane trećih zemalja. U Komunikaciji od 6. travnja 2016. navedeno je da će se to postići razvojem usklađenog zajedničkog pristupa EU-a koji bi uključivao fleksibilnije uvjete prihvata, poboljšane postupke prihvata i veća prava, uključujući mobilnost unutar EU-a.

Pokazalo se da Direktiva o plavoj karti EU-a ima nedostatke poput ograničenih uvjeta prihvata i vrlo ograničenog olakšavanja mobilnost unutar EU-a. Time se, u kombinaciji s mnogim različitim skupovima usporednih pravila, uvjeta i postupaka za prihvaćanje iste kategorije visokokvalificiranih radnika koji se primjenjuju u svim državama članicama EU-a, ograničila privlačnost i uporaba plave karte EU-a. To nije učinkovito jer takva fragmentacija podrazumijeva opterećenje za poslodavce i pojedinačne podnositelje, ali ni djelotvorno što pokazuje vrlo mali ukupni broj dozvola izdanih visokokvalificiranim radnicima.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Čak i s usklađenijim sustavom u cijelom EU-u i ukidanjem usporednih nacionalnih sustava države članice zadržat će nadležnost za određene aspekte poput prava da definiraju koliko mogu prihvatiti državljana trećih zemalja koji dolaze iz trećih zemalja na njihovo državno područje u potrazi za poslom. Države članice moći će uvesti ispitivanja tržišta rada u okolnostima kada na njihovu tržištu rada postoje ozbiljni poremećaji poput visoke nezaposlenosti u određenom zanimanju ili sektoru. Nadalje, same države članice imat će kontrolu nad pragom plaća koji će se izračunavati na temelju nacionalne prosječne plaće, iako će gornje i donje granice biti usklađenije, i pravo odlučiti na koja će se deficitarna zanimanja primjenjivati niži prag.

Povećao se izazov poboljšanja kapaciteta za privlačenje i zadržavanje talenata podrijetlom iz zemalja izvan EU-a i zajednički je svim državama članicama. Iako bi svaka država članica mogla zadržati vlastiti nacionalni sustav za visokokvalificirane radnike, time se neće povećati privlačnost EU-a u cjelini. Posebno kada se EU uspoređuje s drugim velikim odredištima s ujednačenijim pristupom, države članice, posebno one manje, nisu se sposobne natjecati na međunarodnom tržištu za visokokvalificirane radnike.

Procjena učinka podnesena je 5. veljače 2016. Odboru za regulatorni nadzor (RSB) i sastanak je održan 2. ožujka 2016. Odbor je donio prvo mišljenje (negativno) 4. ožujka 2016. Procjena učinka ponovno je podnesena 14. ožujka, a drugo mišljenje (pozitivno) doneseno je 18. ožujka 2016. Odbor za regulatorni nadzor u svom je mišljenju istaknuo da su poboljšanja potrebna u sljedećim područjima i to je uzeto u obzir na sljedeći način:

Društveni učinci bili bi pozitivni jer bi građani EU-a imali koristi od pozitivnog učinka na opći gospodarski rast popunjavanjem nedostataka radne snage i vještina, što bi moglo neizravno pridonijeti jačanju gospodarstva utemeljenog na znanju i stvaranju radnih mjesta u EU-u. Budući da je ovaj sustav usmjeren na visokokvalificirane radnike, utemeljen na potražnji i znatno selektivan te da su ugrađene odgovarajuće zaštitne mjere, očekuje se da će mogući učinak premještanja na radnike u EU-u ograničen. Nositelji plave karte mogli bi doživjeti pozitivan učinak u smislu jačanja prava na spajanje obitelji, pristup dugoročnom statusu i mobilnosti unutar EU-a. Mogu se očekivati pozitivni društveni učinci zbog uključivanja korisnika međunarodne zaštite jer bi visokokvalificirani korisnici dobivanjem plave karte EU-a postali vidljiviji poslodavcima u državi članici domaćinu i mogli bi pristupiti tržištu rada i u drugim državama članicama osim one koja im je odobrila zaštitu. Time se olakšava njihovo sudjelovanje na tržištu rada koje pozitivno utječe na njihovu integraciju i njihovu mogućnost zarađivanja za život.

Procijenjeni broj dodatnih dozvola za ovu mogućnost iznosio bi od najmanje 32 484 do najviše 137 690 visokokvalificiranih radnika (godišnje, ukupno u svim državama članicama sudionicama, razlike ovisno o minimalnoj plaći koju su utvrdile pojedine države članice). Prosječni pozitivni godišnji gospodarski učinak te mogućnosti iznosio bi od 1,4 milijarde do 6,2 milijarde EUR zbog dolaska dodatnih visokokvalificiranih radnika i njihova rada u EU-u. Općenito će se većim brojem prihvaćenih visokokvalificiranih radnika i većom mogućnošću zadržavanja mladih talenata koji su osposobljeni u EU-u stvoriti veći skup visokokvalificiranih radnika na jednom mjestu iz kojeg će poslodavci moći popunjavati manjke i što će pozitivno utjecati na rast i konkurentnost EU-a. U kombinaciji s većim mogućnostima za mobilnost radne snage između poslova i mobilnost unutar EU-a time bi se olakšali i snizili troškovi zapošljavanja koje snose MSP-ovi te bi im se olakšalo pokrivanje manjka radne snage i povećale bi se njihove mogućnosti za rast. Ostvario bi se pozitivan učinak na sposobnosti trgovačkih društava da provode istraživanje i razvoj (R&D) i to bi koristilo ukupnoj sposobnosti EU-a za inovacije, istraživanje i poduzetništvo. Zbog visoke učinkovitosti i djelotvornosti ove mogućnosti smanjilo bi se administrativno opterećenje povezano s njezinom primjenom.

Nakon procjene učinaka, djelotvornosti i učinkovitosti zadržanih mogućnosti, kao i njihove izvedivosti, mogućnost kojoj se daje prednost jest mogućnost 2.a u kombinaciji s horizontalnim mogućnostima (a) (nezakonodavne mjere) i c) podmogućnost i. (uključivanje samo korisnika međunarodne zaštite). Mogućnost kojoj se daje prednost uključuje stoga sljedeće glavne elemente: izmjena uvjeta za prihvat i omogućivanje pristupa plavoj karti EU-a širokoj skupini visokokvalificiranih radnika, poboljšanje prava povezanih s plavom kartom EU-a, uključujući mobilnost unutar EU-a i neproširivanje opsega na radnike koji nisu visokokvalificirani radnici. Nadalje, više ne bi bili dopušteni nacionalni sustavi za državljane trećih zemalja na koje se primjenjuje ova Direktiva. Zakonodavne mjere dopunile bi se nezakonodavnim mjerama i mogućnošću da se visokokvalificiranim korisnicima međunarodne zaštite omogući pristup plavoj karti EU-a.

c) Zakonodavna mjera kojom se plava karta EU-a proširuje na visokokvalificirane korisnike međunarodne zaštite i podnositelje zahtjeva za azil

Predložena Direktiva ima široko osobno područje primjene u pogledu visokokvalificiranih državljana trećih zemalja koje obuhvaća. Prijedlog sadržava i veliki broj pravnih obveza za razliku od postojeće Direktive 2009/50/EZ. S obzirom na to i na činjenicu da prijedlog uključuje odredbe o nizu skupina koje još nisu na obvezni način pokrivene postojećim pravnim okvirom, priopćavanje mjera za prenošenje morat će biti popraćeno obrazloženjima, uključujući korelacijsku tablicu između nacionalnih odredaba i Direktive, kako bi se mogle jednostavno u tvrditi mjere za prenošenje koje su države članice dodale u postojeće zakonodavstvo.

Ova inicijativa potpuno je u skladu s Poveljom o temeljnim pravima i njome se jačaju neka od prava utjelovljenih u Povelji. Njome se posebno pridonosi ostvarivanju prava na poštovanje privatnog i obiteljskog života (članak 7.) – odredbama kojima se olakšava spajanje obitelji visokokvalificiranih radnika – i prava na obavljanje posla i slobodno odabranog ili prihvaćenog zanimanja (članak 15. stavak 1.)). Ona je također potpuno u skladu s pravima povezanima s uvjetima rada (članak 15. stavak 3.) i pravima radnika (članci 27. do 36.) jer se njome zadržava pravo na jednako postupanje prema visokokvalificiranim radnicima u pogledu uvjeta rada, pristupa socijalnoj sigurnosti, obrazovanju i strukovnom osposobljavanju te pristupu robi i uslugama. Potpuno se osigurava usklađenost s člankom 47. (pravo na učinkovit pravni lijek i pošteno suđenje) jer se zadržavaju postojeće odredbe plave karte EU-a povezane s pravom na žalbu u slučaju odbijanja zahtjeva te pravom na obavješćivanje o osnovi za odbijanje.

c) Usredotočiti analizu učinka na glavne aspekte tržišta rada

Izvješće o procjeni učinka pojačano je u svojoj analizi postojećih i budućih nedostataka radne snage u cijelom EU-u i kako se mogu učinkovito riješiti revidiranom plavom karticom i posebno pojačanom mobilnošću visokokvalificiranih državljana trećih zemalja unutar EU-a. Pojašnjen je i odnos između mobilnosti građana EU-a unutar EU-a i mobilnosti visokokvalificiranih radnika te mjera u kojoj to pridonosi uklanjanju nedostataka vještina i radne snage. Dodane su brojke i dodatna analiza kako bi se bolje prikazala potreba za djelovanjem EU-a na privlačenju visokokvalificiranih državljana trećih zemalja i dodana vrijednost EU-a u odnosu na nacionalne sustave. Dodatno je razrađen odnos između revizije plave karte EU-a i ostalih kategorija migranata, primjerice korisnika međunarodne zaštite / tražitelja azila, pružatelja usluga i poduzetnika – te potreba za njihovim mogućim uključivanjem u njezino područje primjene.

– stavak 1. točka (c) i stavak 6.: za neregulirana zanimanja podnositelj zahtjeva mora dokazati da on / ona ima nužne visoke stručne kvalifikacije, odnosno kvalifikacije visokog obrazovanja ili visokorazvijene stručne vještine, države članice olakšavaju vrednovanje i priznavanje dokumenata kojima se dokazuju relevantne visoke stručne kvalifikacije. Promjene u odnosu na Direktivu 2009/50/EZ opisane su u članku 2.

Izmjenom Direktive 2009/50/EZ svi članovi obitelji građana EU-a koji su državljani trećih zemalja imaju pristup plavoj karti EU-a kako bi mogli sudjelovati u postupku zapošljavanja visokokvalificiranih radnika i odlaziti na poslovna putovanja u različite države članice bez obzira na to jesu li u pratnji građana EU-a. Ti visokokvalificirani članovi obitelji građana EU-a koji su podrijetlom državljani trećih zemalja imaju iste kratkoročne i dugoročne potrebe za poslovnim kretanjem unutar EU-a kao i ostali visokokvalificirani državljani trećih zemalja i ne bi im trebalo uskratiti mogućnost podnošenja zahtjeva za plavu kartu EU-a samo zbog činjenice da zakonito borave u EU-u kao članovi obitelji građana EU-a.

Direktiva 2009/50/EZ sadržava višestrani skup pravila kojima se uređuje pristup tržištu rada i postupci povezani s tim pristupom. U prijedlogu je pojednostavnjen pristup: nositeljima plave karte EU-a odobrava se potpuni pristup zapošljavanju na visokokvalificiranim poslovima. Države članice mogu samo tražiti da oni priopće promjene poslodavca ili promjene koje utječu na ispunjenje uvjeta za prihvat u okviru plave karte EU-a. Svrha je pojasniti pravnu situaciju u svim državama članicama i izbjeći nepotrebno administrativno opterećenje. To neće utjecati na mogućnost država članica da oduzmu ili odbiju produljenje plave karte EU-a ako uvjeti više nisu ispunjeni. Nadalje, nositeljima plave karte EU-a dopušteno je da usporedno sa zanimanjem koje obavljaju na temelju plave karte EU-a obavljaju i samozaposlenu djelatnosti jer je to mogući postupni put prema inovativnom poduzetništvu. Tim pravom ne mijenja se činjenica da stalno moraju biti ispunjeni uvjeti za prihvat za dobivanje plave karte EU-a i stoga nositelj plave karte EU-a mora imati visokokvalificirano zaposlenje.

Države članice mogu odlučiti da će naplatiti pristojbe za obradu zahtjeva. Međutim, one ne smiju biti nerazmjerne ili pretjerane. Ovo je nova odredba oblikovana prema Direktivi 2014/66/EU o premještanju radnika unutar društva.

Države članice obavješćuju podnositelja zahtjeva o odluci o zahtjevu najkasnije u roku od 60 dana od datuma podnošenja zahtjeva. To je kraće od 90 dana iz Direktive 2009/50/EZ.

Zahtjevi za plavu kartu EU-a mogu se podnositi izvan ili unutar državnog područja države članice. U potonjem slučaju podnose se pod uvjetom da se podnositelj zahtjeva zakonito nalazi na državnom području te države članice, na bilo kojoj osnovi (imajući na umu, međutim, kategorije isključene iz područja primjene iz članka 3. stavka 2.). To je velikodušnije od odredaba Direktive 2009/50/EZ kojima se državama članicama omogućuje da dopuste samo svim državljanima trećih zemalja sa zakonitim boravkom da podnesu zahtjev na njihovu državnom području.

Podnositelji zahtjeva kojima je predmetna država članica izdala pozitivnu odluku dobivaju dozvolu boravka koja se naziva „plava karta EU-a” u kojoj su navedeni uvjeti pod kojima im je dopušten rad. Uobičajeno razdoblje valjanosti plave karte EU-a iznosi najmanje 24 mjeseca. Samo ako je ugovor o radu sklopljen na kraće razdoblje, plava karta EU-a trebala bi se izdavati najmanje za cijelo vrijeme trajanja ugovora o radu s tri dodatna mjeseca. Međutim, kada se obnavlja valjanost plave karte EU-a, razdoblje valjanosti u svakom bi slučaju trebalo biti najmanje 24 mjeseca. U Direktivi 2009/50/EZ državama članicama daje se mogućnost izbora između uobičajene valjanosti između 1 i 4 godine ili trajanja ugovor plus dodatnih tri mjeseca i jednako se primjenjuje na prve dozvole i obnove dozvola.

U pogledu mogućnosti izvršavanja ispitivanja na tržištu rada, budući da je to neograničeno pravo država članica u skladu s Direktivom 2009/50/EZ, u prijedlogu je dopušteno samo u okolnostima u kojima nastaju ozbiljni poremećaji na tržištu rada država članica, na primjer visoka stopa nezaposlenosti u pogledu određenog zanimanja ili sektora u određenoj regiji na njihovom državnom području. Ako država članica planira provoditi ispitivanja na tržištu rada, ona će poslati opravdanu obavijest Komisiji i to priopćiti podnositeljima zahtjeva i poslodavcima. Države članice mogu u procjenu okolnosti povezanih s njihovim tržištem rada uključiti socijalne partnere.

U ovim odredbama propisane su obvezne i izborne osnove za odbijanje kao i za oduzimanje i odbijanje produljenja. One su većinom slične osnovama iz Direktive 2014/66/EU o osobama koje se premještaju unutar trgovačkog društva i dodane su neke odredbe u odnosu na Direktivu 2009/50/EZ.

U usporedbi s Direktivom 2009/50/EZ mobilnost između država članica dodatno je olakšana kako bi plava karta EU-a doista postala sustav koji se primjenjuje u cijelom EU-u i kojim se može osigurati bolje privlačenje potrebnih vještina u Europu. Propisano trajanje boravka u prvoj državi članici skraćeno je s 18 na 12 mjeseci i, u skladu sa sustavom dugoročne mobilnosti razvijenim u kontekstu Direktive 2014/66/EU, nekoliko uvjeta ne mora biti ispunjeno kada se podnosi zahtjev za plavu kartu EU-a u drugoj državi članici. Nije dopušteno ispitivanje tržišta rada za nositelje plave karte EU-a ako to nije uvedeno za zahtjeve za prvi ulazak, nisu dopuštene kvote i druga država članica ne može ponovno provjeravati kvalifikacije za neregulirane profesije. Primjenjivi postupak pojednostavnjen je i ubrzan i može se početi s radom neposredno nakon podnošenja zahtjeva za plavu kartu EU-a. Članovi obitelji mogu se pridružiti nositelju plave karte EU-a bez odgode i nekoliko uvjeta ne mora biti ispunjeno za njihov boravak u drugoj državi članici.

Ovim potpuno novim člankom dopušta se nositeljima plave karte ulazak i boravak u drugim državama članicama za potrebe obavljanja poslovne djelatnosti kako je definirana člankom 2. točkom 1. Druge države članice ne smiju tražiti radnu dozvolu ili neko drugo odobrenje osim plave karte EU-a koju je izdala prva država članica za obavljanje takve djelatnosti. Ako plavu kartu EU-a izdaje država članica koja u potpunosti primjenjuje schengensku pravnu stečevinu, nositelj plave karte EU-a može se kretati po schengenskom prostoru i obavljati poslovnu djelatnost 90 dana unutar razdoblja od 180 dana. On ili ona mogu obavljati poslovnu djelatnost tijekom istog razdoblja kada se presele u države članice koje sudjeluju u sustavu plave karte EU-a, ali ne primjenjuju u potpunosti schengensku pravnu stečevinu. Ako plavu kartu EU-a izdaje država članica koja ne primjenjuje u potpunosti schengensku pravnu stečevinu, druge države članice moraju dopustiti ulazak i boravak na temelju plave karte EU-a za potrebe obavljanja poslovne djelatnosti bez traženja zasebne vize ili drugog odobrenja u trajanju od 90 dana unutar razdoblja od 180 dana. Glavna je svrha ovog članka zajamčiti da se poslovne djelatnosti unutar EU-a, koje mogu biti dio uobičajenih zadaća visokokvalificiranih radnika, mogu obavljati bez pravne nesigurnosti ili pretjeranog administrativnog opterećenja.

Članci od 26. do 28. standardne su odredbe. Člankom 29. predviđeno je stavljanje izvan snage Direktive 2009/50/EZ koja se zamjenjuje ovim prijedlogom.

(10)Kako bi se olakšala neovisna mobilnost unutar EU-a i poslovne djelatnosti visokokvalificiranih državljana trećih zemalja koji su korisnici prava na slobodno kretanje, trebalo bi im dati pristup plavoj karti EU-a na temelju istih pravila kao i u slučaju svih drugih državljana trećih zemalja na koje se primjenjuje ova Direktiva. To bi se trebalo primjenjivati neovisno o tome je li referentni građanin Unije ostvarivao temeljno pravo na slobodno kretanje i boravak u skladu s člankom 21. UFEU-a i neovisno o tome je li predmetni državljanin treće zemlje bio prvo nositelj plave karte EU-a ili korisnik prava na slobodno kretanje. Pravima koja steknu ti državljani trećih zemalja kao nositelji plave karte EU-a ne bi se trebala dovoditi u pitanje prava koja oni mogu imati u skladu s Direktivom 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. Iz razloga pravne jasnoće i usklađenosti, u pogledu spajanja obitelji i jednakog postupanja trebala bi prevladavati pravila iz Direktive 2004/38/EZ. Sve odredbe o korisnicima prava na slobodno kretanje u ovoj Direktivi trebale bi se primjenjivati i kada se to pravo temelji na državljanima trećih zemalja koji imaju prava na slobodno kretanje istovjetna pravima građana Unije na temelju sporazuma između Unije i njezinih država članica i trećih zemalja ili između Unije i trećih zemalja.

(6)Pojam formalno visokokvalificirani radnik trebao bi se zamijeniti pojmom visokokvalificirani radnik kako bi se istaknulo da bi se kao uvjete za prihvat trebalo jednako uzeti u obzir formalne obrazovne kvalifikacije i jednakovrijedno radno iskustvo. U skladu s Preporukom Vijeća od 20. prosinca 2012. vrednovanje ishoda učenja, odnosno kompetencija (znanje, vještine i stavovi) stečenih neformalnim i informalnim učenjem može imati važnu ulogu u jačanju zapošljivosti i mobilnosti. Njome se državama članicama preporučuje da najkasnije do 2018. uspostave mehanizme za vrednovanje neformalnog i informalnog učenja. Budući da mehanizmi i instrumenti za ocjenjivanje i vrednovanje radnog iskustva nisu dostupni u svim državama članicama trebalo bi predvidjeti dodatno razdoblje za prenošenje u trajanju od dvije godine nakon stupanja na snagu ove Direktive za odredbe povezane s priznavanjem radnog iskustva kako bi države članice, prema potrebi, mogle razviti takve mehanizme i instrumente. Nacionalne kontaktne točke država članica za plavu kartu EU-a trebale bi sudjelovati u učinkovitoj suradnji s dionicima i mrežama u sektorima obrazovanja, osposobljavanja, zapošljavanja i mladih te u drugim relevantnim područjima politike za potrebe priznavanja radnog iskustva u skladu s ovom Direktivom.

(4)Nužno je odgovoriti na izazove utvrđene u izvješću o provedbi Direktive 2009/50/EZ. Unija bi trebala nastojati u cijelom EU-u uspostaviti privlačniji i učinkovitiji sustav za visokokvalificirane radnike. Trebalo bi dodatno uskladiti pristup Unije u privlačenju visokokvalificiranih radnika, a plava karta EU-a trebala bi postati glavni alat u tom pogledu s bržim postupcima, fleksibilnijim i uključivijim uvjetima prihvata i opsežnijim pravima, uključujući olakšanu mobilnost unutar EU-a. Budući da bi to podrazumijevalo suštinske promjene Direktive 2009/50/EZ, tu bi Direktivu stoga trebalo staviti izvan snage i zamijeniti ju novom Direktivom.

(13)Nužno je predvidjeti fleksibilan sustav prihvata utemeljen na potražnji i objektivnim kriterijima poput ugovora o radu ili obvezujuće ponude za zaposlenje u trajanju od najmanje 6 mjeseci, praga plaća koji države članice mogu prilagoditi stanju na svojem tržištu rada i visokim stručnim kvalifikacijama.

(14)Ovom Direktivom ne dovode se u pitanje nacionalni postupci priznavanja diploma. Kako bi se moglo ocijeniti ima li predmetni državljanin treće zemlje visokoškolsku ili jednakovrijednu kvalifikaciju trebalo bi uputiti na razine 6, 7 i 8 ISCED-a (Međunarodna standardna klasifikacija obrazovanja) iz 2011. ili na općenito jednakovrijedne razine 6, 7 i 8 Europskog kvalifikacijskog okvira (EKO) ovisno o izboru predmetne države članice.

(15)Kako bi se osigurala dovoljna razina usklađenosti uvjeta za prihvat u cijeloj Uniji, trebalo bi utvrditi najmanje i najveće čimbenike za izračun praga plaća. Države članice trebale bi utvrditi svoje pragove u skladu sa stanjem i organizacijom svojih tržišta rada i svojih općih politika useljavanja.

(16)Trebalo bi odrediti niži prag plaća za posebna zanimanja za koja određena država članica smatra da postoji posebno velik nedostatak raspoložive radne snage i kada su ta zanimanja dio glavne skupine 1 i 2 Međunarodne standardne klasifikacije zanimanja (ISCO).

(17)Niži prag plaća trebalo bi odrediti i kako bi od njega mogli imati koristi državljani trećih zemalja tijekom određenog razdoblja nakon završetka studija. To bi se razdoblje trebalo odobriti svaki put kada državljanin treće zemlje postigne razinu obrazovanja koja je relevantna za potrebe ove Direktive, odnosno razine 6, 7 ili 8 ISCED-a iz 2011. ili razine 6,7 ili 8 EKO-a, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom predmetne države članice. Ono bi se trebalo primjenjivati svaki put kada državljanin treće zemlje podnese zahtjev za izdavanje prve plave karte EU-a ili za njezino produljenje unutar tri godine od datuma stjecanja kvalifikacija te kada taj državljanin treće zemlje podnese zahtjev za prvo produljenje plave karte EU-a, a početna plava karta EU-a je izdana na razdoblje kraće od 24 mjeseca. Nakon isteka tih razdoblja odgode, koja mogu biti usporedna, može se očekivati da su mladi stručnjaci stekli dovoljno radnog iskustva da bi mogli ispuniti uvjete za uobičajeni prag plaće.

(18)Trebalo bi definirati uvjete za ulazak i boravak državljana trećih zemalja radi zapošljavanja visokokvalificiranih radnika, uključujući kriterije prihvatljivosti povezane s pragom plaća. Njome se ne bi trebale nastojati utvrditi plaće i stoga se ne bi trebalo odstupati od pravila ili prakse na razini države članice ili od kolektivnih ugovora te se ne bi trebala upotrebljavati za usklađivanje u tom području. Ovom Direktivom trebale bi se u potpunosti poštovati nadležnosti država članica, posebno u pogledu zapošljavanja, rada i socijalnih pitanja.

(19)Državljanin treće zemlje ne bi trebao imati obvezu nositi putnu ispravu koja je valjana za cijelo razdoblje trajanja prve plave karte EU-a. Državljanima trećih zemalja trebalo bi biti dopušteno da produlje valjanost svoje putne isprave dok imaju plavu kartu EU-a.

(20)Države članice trebale bi odbiti zahtjeve za plavu kartu EU-a i trebalo bi im biti dopušteno da oduzmu ili odbiju produljiti plavu kartu EU-a u slučaju prijetnje javnom poretku, javnoj sigurnosti ili javnom zdravlju. Svako odbijanje iz razloga javnog poretka ili javne sigurnosti trebalo bi se temeljiti na individualnom ponašanju predmetne osobe u skladu s načelom proporcionalnosti. Bolest ili invaliditet koji je državljanin treće zemlje doživio nakon prihvata na državno područje prve države članice ne bi trebali činiti isključivu osnovu za oduzimanje ili odbijanje produljenja plave karte EU-a i za neizdavanje plave karte EU-a u drugoj državi članici.

(21)Državama članicama trebalo bi biti dopušteno oduzeti ili odbiti produljiti plavu kartu EU-a ako nositelj plave karte EU-a nije ispunio uvjete za mobilnost u skladu s ovom Direktivom ili je uporno ostvarivao prava mobilnosti zlouporabom, na primjer podnošenjem zahtjeva za plavu kartu EU-a u drugoj državi članici i neposrednim početkom rada iako je jasno da uvjeti neće biti ispunjeni i da će zahtjev biti odbijen.

(22)U svakoj odluci o odbijanju zahtjeva za plavu kartu EU-a ili o oduzimanju ili odbijanju produljenja plave karte EU-a trebale bi se uzeti u obzir posebne okolnosti slučaja i poštovanje načela proporcionalnosti. Ako je osnova za odbijanje povezana s djelatnošću poslodavca, manja povreda ne bi smjela ni u kojem slučaju činiti isključivu osnovu za odbijanje zahtjeva ili za oduzimanje dozvole ili odbijanje njezina produljenja.

(23)Kad su ispunjeni svi uvjeti za prihvat, države članice trebale bi izdati plavu kartu EU-a u navedenim rokovima. Ako država članica izdaje boravišne dozvole samo na svojem državnom području i ispunjeni su svi uvjeti iz ove Direktive povezani s prihvatom, država članica trebala bi predmetnom državljaninu treće zemlje izdati potrebnu vizu. Trebalo bi osigurati učinkovitu suradnju nadležnih tijela u cilju izdavanja vize bez odgode.

(24)Pravilima o razdoblju razmatranja zahtjeva za plavu kartu EU-a trebalo bi se zajamčiti žurno izdavanje dozvola u svim slučajevima. Razdoblje razmatranja zahtjeva za plavu kartu EU-a ne bi trebalo uključivati vrijeme potrebno za priznavanje stručnih kvalifikacija ili vrijeme potrebno za izdavanje vize, ako je ona potrebna.

(25)Obrazac plave karte EU-a trebao bi biti u skladu s Uredbom (EZ) br. 1030/2002, čime će se državama članicama omogućiti da posebno upućuju na informacije o uvjetima pod kojima je osobi dopušten rad.

(26)Predmetna država članica trebala bi osigurati da podnositelji zahtjeva imaju pravo osporiti pred sudom bilo koju odluku kojom se odbija zahtjev za izdavanje plave karte EU-a ili kojom se odbija njezino produljenje ili oduzima plava karta EU-a. Time se ne dovodi u pitanje mogućnost imenovanja administrativnog tijela za provođenje prethodnog administrativnog preispitivanja takvih odluka.

(27)Budući da su nositelji plave karte EU-a visokokvalificirani radnici koji pridonose zadovoljavanju potreba za radnom snagom i vještinama u ključnim sektorima, načelo pristupa tržištu rada trebalo bi biti opće pravilo. Međutim, u okolnostima ozbiljnih poremećaja na domaćem tržištu rada poput visoke stope nezaposlenosti u određenom zanimanju ili sektoru, koja može biti ograničena na određene regije ili druge dijelove državnog područja, država članica trebala bi prije izdavanja plave karte EU-a moći uzeti u obzir stanje na svojem tržištu rada.

(28)Ako države članice odluče iskoristiti tu mogućnost za određeno zanimanje ili sektor, po mogućnosti na određenom dijelu svojeg državnog područja, one bi trebale o tome poslati obavijesti Komisiji i u toj obavijesti objasniti gospodarske, socijalne i ostale razloge kojima se opravdava odluka o uvođenju takvog ispitivanja tržišta rada tijekom sljedećih 12 mjeseci i nakon toga to činiti tijekom svakog daljnjeg razdoblja od 12 mjeseci. Države članice mogu u procjenu okolnosti povezanih s njihovim tržištem rada uključiti socijalne partnere. Ta provjera ne bi trebala biti moguća kada se plava karta EU-a produljuje u prvoj državi članici. U slučaju plave karte EU-a u drugoj državi članici, uzimanje u obzir stanja na tržištu rada trebalo bi biti moguće samo ako je ta država članica uvela i provjere prvih zahtjeva državljana trećih zemalja koji dolaze iz trećih zemalja i nakon zasebne obrazložene obavijesti. Ako države članice odluče iskoristiti tu mogućnost trebale bi to priopćiti na jasan, pristupačan i transparentan način podnositeljima zahtjeva i poslodavcima, među ostalim na internetu.

(29)Države članice trebale bi se u provođenju ove Direktive suzdržati od politike aktivnog zapošljavanja u zemljama u razvoju u sektorima koji trpe zbog manjka osoblja. U ključnim sektorima, kao na primjer sektoru zdravstva, trebalo bi razviti etičke politike zapošljavanja i načela primjenjiva na poslodavce u javnom i privatnom sektoru. To je u skladu s obvezom EU-a u skladu s Globalnim kodeksom WHO-a o međunarodnom zapošljavanju zdravstvenih djelatnika iz 2010. i u skladu sa zaključcima Vijeća i država članica od 14. svibnja 2007. o Europskom programu djelovanja za rješavanje problema kritičnog nedostatka zdravstvenih djelatnika u zemljama u razvoju (2007. – 2013.) i u obrazovnom sektoru, prema potrebi. Ta načela i politike trebalo bi jačati razvojem i primjenom mehanizama, smjernica i drugih alata kako bi se olakšala, ako je to potrebno, kružna i privremena migracija, te drugim mjerama kojima bi se na najmanju moguću mjeru smanjili negativni utjecaji i čim više povećali pozitivni utjecaji useljavanja visokokvalificirane radne snage na zemlje u razvoju kako bi umjesto „odljeva mozgova” došlo do „vraćanja mozgova”.

(30)Trebalo bi osigurati pojednostavnjeni postupak za poslodavce koji su priznati u tu svrhu, a koji će biti izborni za države članice. Statusom priznatog poslodavca osiguralo bi se posebno pojednostavnjenje u pogledu postupaka i uvjeta prihvata koji čine pojednostavnjeni postupak u skladu s ovom Direktivom, a države članice trebale bi uključiti dovoljne mjere zaštite od zlouporabe. Ako je status priznatog poslodavca oduzet tijekom razdoblja valjanosti plave karte EU-a izdane pojednostavnjenim postupkom, na produljenje valjanosti te plave karte EU-a trebali bi se primjenjivati uobičajeni uvjeti prihvata, osim ako je predmetnog državljanina treće zemlje zaposlio drugi priznati poslodavac.

(31)U cilju promicanja inovativnog poduzetništva državljanima trećih zemalja koji su prihvaćeni u skladu s ovom Direktivom trebalo bi osigurati pravo da usporedno obavljaju samozaposlenu djelatnost bez utjecaja na pravo boravka nositelja plave karte EU-a. Tim pravom ne bi se trebala dovoditi u pitanje trajna obveza zadovoljavanja uvjeta za prihvat u skladu s ovom Direktivom i nositelj plave karte EU-a stoga bi trebao i dalje obavljati visokokvalificiranu djelatnost.

(32)Jednako postupanje odobreno nositeljima plave karte EU-a trebalo bi uključivati jednako postupanje u vezi s granama socijalne sigurnosti navedenima u članku 3. Uredbe (EZ) br. 883/2004 Europskog parlamenta i Vijeća. Ovom se Direktivom ne usklađuje zakonodavstvo država članica u području socijalne sigurnosti. Ona je ograničena na primjenu načela jednakog postupanja u području socijalne sigurnosti na državljane trećih zemalja na koje se odnosi njezino područje primjene.