HR Službeni list Europske unije C 55/1

STAJALIŠTE VIJEĆA (EU) br. 1/2017 U PRVOM ČITANJU

s ciljem donošenja Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima kojima se osigurava primjena propisa o hrani i hrani za životinje, pravila o zdravlju i dobrobiti životinja, zdravlju bilja i sredstvima za zaštitu bilja, o izmjeni uredaba (EZ) br. 999/2001, (EZ) br. 396/2005, (EZ) br. 1069/2009, (EZ) br. 1107/2009, (EU) br. 1151/2012, (EU) br. 652/2014, (EU) 2016/429 i (EU) 2016/2031 Europskog parlamenta i Vijeća, uredaba Vijeća (EZ) br. 1/2005 i (EZ) br. 1099/2009 i direktiva Vijeća 98/58/EZ, 1999/74/EZ, 2007/43/EZ, 2008/119/EZ i 2008/120/EZ te o stavljanju izvan snage uredaba (EZ) br. 854/2004 i (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Vijeća 89/608/EEZ, 89/662/EEZ, 90/425/EEZ, 91/496/EEZ, 96/23/EZ, 96/93/EZ i 97/78/EZ te Odluke Vijeća 92/438/EEZ (Uredba o službenim kontrolama)

Usvojeno od strane Vijeća 19. prosinca 2016.

(Tekst značajan za EGP)

(2017/C 55/01)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2., članak 114. i članak 168. stavak 4. točku (b),

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),

uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija (2),

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),

budući da:

(1) Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) zahtijeva se da se pri utvrđivanju i provedbi svih politika i aktivnosti Unije osigura visoka razina zaštite zdravlja ljudi i životinja te zaštite okoliša. Taj bi cilj, među ostalim, trebalo nastojati postići mjerama u veterinarskom i fitosanitarnom području čiji je krajnji cilj zaštita zdravlja ljudi.

(2) UFEU-om se također predviđa da Unija treba doprinositi postizanju visoke razine zaštite potrošača mjerama koje donosi u kontekstu ostvarivanja unutarnjeg tržišta.

(3) Zakonodavstvom Unije predviđen je skup usklađenih pravila kako bi se osiguralo da je hrana i hrana za životinje sigurna i zdravstveno ispravna te da se aktivnosti koje bi mogle utjecati na sigurnost poljoprivredno-prehrambenog lanca ili zaštitu interesa potrošača u vezi s hranom i informacijama o hrani provode u skladu s posebnim zahtjevima. Svrha pravila Unije također je osiguravanje visoke razine zdravlja ljudi, životinja i bilja te dobrobiti životinja u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu te u svim područjima aktivnosti u kojima je glavni cilj borba protiv mogućeg širenja bolesti životinja, koje su u nekim slučajevima prenosive na ljude, ili organizama štetnih za bilje ili biljne proizvode, te osiguravanje zaštite okoliša od rizika koji bi mogli proizići iz genetski modificiranih organizama ili sredstava za zaštitu bilja. Pravilna primjena tih pravila, dalje u tekstu zajednički nazvanih „zakonodavstvo Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu”, doprinosi funkcioniranju unutarnjeg tržišta.

(4) Osnovna pravila Unije u vezi s propisima o hrani i hrani za životinje utvrđena su Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (4). Povrh tih osnovnih pravila, detaljnijim propisima o hrani i hrani za životinje obuhvaćena su različita područja kao što su prehrana životinja, uključujući hranu za životinje s dodanim lijekovima, higijena hrane i hrane za životinje, zoonoze, nusproizvodi životinjskog podrijetla, ostatci veterinarsko-medicinskih proizvoda, kontaminanti, suzbijanje i iskorjenjivanje bolesti životinja s učinkom na zdravlje ljudi, označivanje hrane i hrane za životinje, sredstva za zaštitu bilja, prehrambeni aditivi i dodatci hrani za životinje, vitamini, mineralne soli, elementi u tragovima i drugi dodatci, materijali koji dolaze u dodir s hranom, zahtjevi u vezi s kvalitetom i sastavom, voda za piće, ionizacija, nova hrana i genetski modificirani organizmi.

(5) Cilj zakonodavstva Unije o zdravlju životinja jest osigurati visoke standarde zdravlja ljudi i životinja u Uniji i racionalan razvoj sektora poljoprivrede i akvakulture te povećati produktivnost. To je zakonodavstvo potrebno kako bi se doprinijelo ostvarivanju unutarnjeg tržišta životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla i spriječilo širenje zaraznih bolesti koje se tiču Unije. Ono obuhvaća područja koja uključuju trgovinu unutar Unije, ulazak u Uniju, iskorjenjivanje bolesti, veterinarske kontrole i obavješćivanje o bolestima te doprinosi sigurnosti hrane i hrane za životinje.

(6) Prenosive bolesti životinja, uključujući one koje izazivaju mikroorganizmi koji su razvili otpornost na antimikrobna sredstva, mogu imati znatan utjecaj na javno zdravlje, sigurnost hrane i hrane za životinje te zdravlje i dobrobit životinja. Kako bi se osigurali visoki standardi zdravlja životinja i javnog zdravlja u Uniji, pravila o mjerama u vezi sa zdravljem životinja te pravila o sigurnosti hrane i hrane za životinje utvrđuju se na razini Unije. Poštovanje tih pravila, uključujući pravila namijenjena rješavanju problema antimikrobne otpornosti trebalo bi biti podvrgnuto službenim kontrolama predviđenima ovom Uredbom. Usto, zakonodavstvom Unije previđaju se pravila o stavljanju na tržište veterinarsko-medicinskih proizvoda i njihovoj uporabi, a kojima se doprinosi koherentnom djelovanju na razini Unije usmjerenom na provođenje razborite uporabe antimikrobnih sredstava na razini poljoprivrednih gospodarstava i svođenje na najmanju mjeru razvoja antimikrobne otpornosti u životinja te njegov prijenos kroz hranu životinjskog podrijetla. Akcijama br. 2 i 3 koje se zagovaraju Komunikacijom Komisije od 15. studenoga 2011. Europskom parlamentu i Vijeću naslovljenom „Akcijski plan protiv povećane prijetnje od antimikrobne otpornosti” ističe se ključna uloga koju posebna pravila Unije imaju u području veterinarsko-medicinskih proizvoda. Poštovanje tih posebnih pravila trebalo bi biti podvrgnuto kontrolama predviđenima tim zakonodavstvom Unije te ono stoga nije obuhvaćeno područjem primjene ove Uredbe.

(7) U članku 13. UFEU-a životinje su priznate kao čuvstvena bića. Prema zakonodavstvu Unije o dobrobiti životinja vlasnici životinja, držatelji životinja i nadležna tijela dužni su poštovati zahtjeve u pogledu dobrobiti životinja kojima se osigurava humano postupanje prema njima i pošteđivanje njih od nepotrebne boli i patnje. Ta se pravila temelje na znanstvenim dokazima i njima se može poboljšati kvaliteta i sigurnost hrane životinjskog podrijetla.

(8) Zakonodavstvom Unije o biljnom zdravstvu regulira se ulazak, udomaćivanje i širenje organizama štetnih za bilje koji u Uniji ne postoje ili nisu rašireni. Cilj mu je zaštita zdravlja nasada u Uniji te javnih i privatnih zelenih površina i šuma, uz istodobnu zaštitu bioraznolikosti i okoliša u Uniji te osiguranje kvalitete bilja i biljnih proizvoda te sigurnosti hrane i hrane za životinje biljnog podrijetla.

(9) Zakonodavstvom Unije o sredstvima za zaštitu bilja uređuje se odobravanje, stavljanje na tržište, upotreba i kontrola sredstava za zaštitu bilja te bilo kojih aktivnih tvari, safenera, sinergista, koformulanata i pomoćnih sredstava (adjuvants) koje bi ta sredstva mogla sadržavati ili od kojih bi se mogla sastojati. Cilj tih pravila jest osigurati visoku razinu zaštite zdravlja ljudi i životinja te zaštite okoliša ocjenom rizika koje predstavljaju sredstva za zaštitu bilja, istodobno poboljšavajući funkcioniranje tržišta Unije usklađivanjem pravila za njihovo stavljanje na tržište te unapređujući poljoprivrednu proizvodnju.

(10) Direktivom 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (5) i Uredbom (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (6) predviđa se prethodno odobravanje, sljedivost i označivanje genetski modificiranih organizama i genetski modificirane hrane i hrane za životinje. Genetski modificirani organizmi koji nisu namijenjeni izravnoj potrošnji, poput sjemena koje se upotrebljava kao sirovina za proizvodnju hrane i hrane za životinje mogu biti odobreni na temelju Direktive 2001/18/EZ ili Uredbe (EZ) br. 1829/2003. Neovisno o pravnoj osnovi prema kojoj bi genetski modificirani organizmi mogli biti odobreni, trebala bi se primjenjivati ista pravila o službenim kontrolama.

(11) Zakonodavstvo Unije o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda pruža osnovu za održivi razvoj ekološke proizvodnje i njime se nastoji doprinijeti zaštiti prirodnih resursa, bioraznolikosti i dobrobiti životinja te razvoju ruralnih područja.

(12) Zakonodavstvom Unije o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode utvrđuju se proizvodi i prehrambeni proizvodi koji se uzgajaju i proizvode u skladu s preciznim specifikacijama te se istodobno potiče raznovrsna poljoprivredna proizvodnja, štite nazivi proizvoda i informiraju potrošači o posebnom karakteru poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda.

(13) Zakonodavstvo Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu temelji se na načelu da su subjekti u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije koje su pod njihovim nadzorom odgovorni za osiguravanje usklađenosti sa zahtjevima koji su relevantni za njihove aktivnosti, a koji su utvrđeni zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu.

(14) Pravilima Unije o tržišnim standardima za proizvode ribarstva i akvakulture osiguravaju se održivi proizvodi i postizanje punog potencijala unutarnjeg tržišta; njima se olakšavaju tržišne aktivnosti temeljene na poštenom tržišnom natjecanju, čime se pomaže povećanje isplativosti proizvodnje. Tim se pravilima i za uvezene proizvode i za proizvode podrijetlom iz Unije osigurava usklađenost s istim zahtjevom. Pravilima Unije o tržišnim standardima za poljoprivredne proizvode doprinosi se poboljšanju ekonomskih uvjeta za proizvodnju i stavljanje na tržište te kvalitetu takvih proizvoda.

(15) Za izvršavanje zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu odgovorne su države članice, čija nadležna tijela organiziranjem službenih kontrola prate i verificiraju djelotvorno ispunjavanje i izvršavanje zahtjeva Unije.

(16) Uredbom (EZ) br. 882/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (7) uspostavljen je jedinstveni zakonodavni okvir za organizaciju službenih kontrola. Tim je okvirom znatno poboljšana učinkovitost službenih kontrola, izvršavanje zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu te razina zaštite od rizika za zdravlje ljudi, životinja i bilja te dobrobit životinja u Uniji, kao i razina zaštite okoliša od rizika koji bi mogli proizići iz genetski modificiranih organizama i sredstava za zaštitu bilja. Njime je također osiguran konsolidirani pravni okvir za podupiranje integriranog pristupa provedbi službenih kontrola u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu.

(17) Zakonodavstvo Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu sadržava niz odredaba čije izvršavanje nije uređeno Uredbom (EZ) br. 882/2004 ili je njome uređeno samo djelomično. Posebna pravila o službenim kontrolama osobito su zadržana u Uredbi (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (8). Biljno zdravstvo također uglavnom nije obuhvaćeno područjem primjene Uredbe (EZ) br. 882/2004, a određena pravila o službenim kontrolama utvrđena su Direktivom Vijeća 2000/29/EZ (9).

(18) Direktivom Vijeća 96/23/EZ (10) također je predviđen vrlo detaljan skup pravila kojima se, među ostalim, utvrđuje minimalna učestalost službenih kontrola i posebne mjere izvršavanja koje treba usvojiti u slučajevima neusklađenosti.

(19) Kako bi se racionalizirao i pojednostavnio cjelokupan zakonodavni okvir te istodobno radilo na postizanju cilja bolje regulative, pravila primjenjiva na službene kontrole u posebnim područjima trebalo bi integrirati u jedinstveni zakonodavni okvir za službene kontrole. U tu bi svrhu Uredbu (EZ) br. 882/2004 i druge akte Unije kojima su trenutačno uređene službene kontrole u posebnim područjima trebalo staviti izvan snage i zamijeniti ovom Uredbom.

(20) Cilj ove Uredbe trebalo bi biti uspostavljanje usklađenog okvira Unije za organizaciju službenih kontrola i službenih aktivnosti koje nisu službene kontrole u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu, uzimajući u obzir pravila o službenim kontrolama utvrđena Uredbom (EZ) br. 882/2004 i relevantnim sektorskim zakonodavstvom te iskustvo stečeno primjenom tih pravila.

(21) Pravila kojima se utvrđuju zahtjevi za održivu upotrebu sredstava za zaštitu bilja utvrđena u Direktivi 2009/128/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (11) u njezinu članku 8. uključuju odredbe o pregledu uređaja za primjenu pesticida koje će se nastaviti primjenjivati dok se pravila o službenim kontrolama iz ove Uredbe ne primjenjuju na te aktivnosti pregleda.

(22) Za verifikaciju usklađenosti s pravilima o zajedničkoj organizaciji tržišta poljoprivrednih proizvoda (ratarskih kultura, vina, maslinovog ulja, voća i povrća, hmelja, mlijeka i mliječnih proizvoda, junetine i teletine, mesa ovaca i koza te meda) već postoji uhodan, poseban sustav kontrola. Stoga se ova Uredba ne bi trebala primjenjivati na verifikaciju usklađenosti s Uredbom (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (12) kojom se uređuje zajednička organizacija tržištâ poljoprivrednih proizvoda, osim kada kontrole koje se provode u odnosu na tržišne standarde na temelju Uredbe (EU) br. 1306/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (13) upućuju na moguće slučajeve prijevarnih ili obmanjujućih praksi.

(23) Određene definicije trenutačno utvrđene Uredbom (EZ) br. 882/2004 trebalo bi prilagoditi kako bi se u obzir uzelo šire područje primjene ove Uredbe, kako bi ih se uskladilo s onima utvrđenima u drugim aktima Unije te kako bi se pojasnilo ili, prema potrebi, zamijenilo terminologiju koja u različitim sektorima ima različito značenje.

(24) Kada se zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu od nadležnih tijela zahtijeva da verificiraju jesu li subjekti usklađeni s relevantnim pravilima Unije te ispunjavaju li životinje ili roba posebne zahtjeve u svrhu izdavanja službenih certifikata ili potvrda, takvu verifikaciju usklađenosti trebalo bi smatrati službenom kontrolom.

(25) Prema zakonodavstvu Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu nadležnim tijelima država članica dodatno se povjeravaju specijalizirane zadaće koje treba obaviti s ciljem zaštite zdravlja životinja i bilja te dobrobiti životinja te s ciljem zaštite okoliša u vezi s genetički modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja. Te su zadaće aktivnosti od javnog interesa koje nadležna tijela država članica moraju obaviti u svrhu uklanjanja, obuzdavanja ili smanjivanja bilo koje opasnosti do koje može doći za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili i za okoliš. Te druge službene aktivnosti, koje uključuju davanje odobrenjâ ili dopuštenjâ, epidemiološki nadzor i praćenje, iskorjenjivanje i obuzdavanje bolesti ili štetnih organizama te izdavanje službenih certifikata ili potvrda, uređene su istim sektorskim pravilima koja se izvršavaju putem službenih kontrola i stoga ovom Uredbom.

(26) Države članice trebale bi odrediti nadležna tijela za sva područja obuhvaćena područjem primjene ove Uredbe. Dok su države članice u najboljem položaju da utvrde koje nadležno tijelo ili više njih treba odrediti za koje područje ili dio područja te da o tome donesu odluku, od njih bi također trebalo zahtijevati da odrede jedno tijelo koje za svako područje ili dio područja osigurava odgovarajuće koordiniranu komunikaciju s nadležnim tijelima drugih država članica i Komisijom.

(27) Za provedbu službenih kontrola s ciljem verifikacije pravilne primjene zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu i drugih službenih aktivnosti koje su zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu povjerene tijelima država članica, države članice trebale bi odrediti nadležna tijela koja djeluju u javnom interesu, imaju odgovarajuće resurse i opremu te jamče nepristranost i profesionalnost. Nadležna tijela trebala bi osigurati kvalitetu, dosljednost i djelotvornost službenih kontrola.

(28) Za pravilnu primjenu i izvršavanje pravila obuhvaćenih područjem primjene ove Uredbe potrebno je odgovarajuće poznavanje i tih pravila i pravila iz ove Uredbe. Stoga je važno da se osoblje koje provodi službene kontrole i druge službene aktivnosti redovito educira o primjenjivom zakonodavstvu, u skladu sa svojim područjem nadležnosti, kao i o obvezama koje proizlaze iz ove Uredbe.

(29) Nadležna tijela trebala bi provoditi unutarnje revizije, ili bi trebala osigurati da se revizije provode u njihovo ime, kako bi se utvrdila usklađenost s ovom Uredbom. Te bi revizije trebalo provoditi na transparentan način i trebale bi biti predmet neovisne kontrole.

(30) Subjekti bi, podložno nacionalnim pravu, trebali imati pravo žalbe na odluke koje donose nadležna tijela. Nadležna tijela o tom bi pravu trebala obavijestiti subjekte.

(31) Nadležna tijela trebala bi osigurati da osoblje odgovorno za službene kontrole ne otkriva informacije do kojih je došlo tijekom provedbe tih kontrola ako su te informacije obuhvaćene obvezom čuvanja profesionalne tajne. Ako ne postoji prevladavajući interes koji opravdava otkrivanje, čuvanje profesionalne tajne trebalo bi se odnositi na informacije čijim bi se otkrivanjem ugrozila svrha inspekcija, istraga ili revizija, zaštita komercijalnih interesa ili zaštita sudskih postupaka i pravnih savjeta. Međutim, čuvanje profesionalne tajne ne bi smjelo sprečavati nadležna tijela da objave činjenične informacije o ishodu službenih kontrola u vezi s pojedinačnim subjektima kada je dotičnom subjektu omogućeno da ga komentira prije otkrivanja i ti su komentari uzeti u obzir ili objavljeni zajedno s informacijama koje otkrivaju nadležna tijela. Potreba za poštovanjem obveze čuvanja profesionalne tajne također ne dovodi u pitanje obvezu nadležnih tijela da obavješćuju javnost kada postoje opravdani razlozi za sumnju da hrana ili hrana za životinje može predstavljati rizik za zdravlje prema članku 10. Uredbe (EZ) br. 178/2002. Ova Uredba ne bi smjela utjecati na Pravo pojedinaca na zaštitu osobnih podataka, kako je predviđeno u Direktivi 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14). Ta pravila također ne bi trebala dovesti u pitanje situacije u kojima se otkrivanje zahtijeva zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom.

(32) Nadležna tijela trebala bi redovito provoditi službene kontrole, na temelju rizika i s odgovarajućom učestalošću, u svim sektorima i u vezi sa svim subjektima, aktivnostima, životinjama i robom uređenima zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu. Učestalost službenih kontrola trebala bi odrediti nadležna tijela vodeći računa o potrebi za prilagođavanjem aktivnosti kontrola riziku i razini usklađenosti koji se očekuju u različitim situacijama, uključujući moguća kršenja zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu počinjena prijevarnim ili obmanjujućim praksama. U skladu s time, pri prilagodbi aktivnosti kontrola trebalo bi u obzir uzeti vjerojatnost postojanja neusklađenosti sa svim područjima zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu koja su obuhvaćena područjem primjene ove Uredbe. Međutim, u nekim se slučajevima, te s obzirom na izdavanje službenog certifikata ili potvrde, što je preduvjet za stavljanje životinja ili robe na tržište ili njihovo premještanje, zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu zahtijeva provedba službenih kontrola bez obzira na razinu rizika ili vjerojatnost postojanja neusklađenosti. U takvim je slučajevima učestalost službenih kontrola zadana potrebama u vezi s izdavanjem certifikata ili potvrde.

(33) Kako bi se očuvala djelotvornost službenih kontrola za verifikaciju usklađenosti, prije provedbe kontrola ne bi trebalo davati prethodne obavijesti, osim ako je takva prethodna obavijest apsolutno nužna za provedbu kontrola (na primjer u slučaju službenih kontrola u klaonicama tijekom postupaka klanja koje zahtijevaju neprekidnu ili redovitu prisutnost osoblja ili predstavnika nadležnih tijela u prostorima subjekta) ili ako priroda aktivnosti službenih kontrola zahtijeva drukčije (što je posebno slučaj u odnosu na aktivnosti revizije).

(34) Službene kontrole trebale bi biti temeljite i djelotvorne i njima bi se trebala osigurati pravilna primjena zakonodavstva Unije. Budući da službene kontrole subjektima mogu predstavljati opterećenje, nadležna bi tijela pri organizaciji i provedbi aktivnosti službenih kontrola trebala uzeti u obzir njihove interese i navedeno opterećenje ograničiti na ono što je nužno za provedbu učinkovitih i djelotvornih službenih kontrola.

(35) Službene kontrole trebalo bi provoditi osoblje koje je neovisno, to jest nije ni u kakvom sukobu interesa, posebno ono osoblje koje nije u situaciji koja bi, izravno ili neizravno, mogla utjecati na njihovu sposobnost nepristranog obavljanja profesionalnih dužnosti. Također bi trebali biti uspostavljeni odgovarajući sustavi kako bi se osigurala nepristranost u slučajevima kada se službene kontrole provode na životinjama, robi, mjestima ili aktivnostima koji pripadaju tijelu javne vlasti ili javnom tijelu.

(36) Nadležna tijela države članice službene kontrole trebala bi provoditi uz jednaku razinu skrbi bez obzira na to primjenjuju li se pravila koja se izvršavaju na aktivnosti relevantne samo na državnom području te države članice ili na aktivnosti koje će utjecati na usklađenost sa zakonodavstvom Unije o životinjama i robi koje će se premještati ili stavljati na tržište u drugoj državi članici ili izvoziti izvan Unije. U slučaju izvoza izvan Unije od nadležnih tijela u skladu sa zakonodavstvom Unije može se zahtijevati i da verificiraju usklađenost životinja i robe sa zahtjevima koje je utvrdila treća zemlja odredišta tih životinja ili robe. Nadalje, u pogledu uspostave predložaka certifikata za izvoz, relevantne provedbene ovlasti predviđene ovom Uredbom trebale bi se primjenjivati samo kada je takvo certificiranje predviđeno pravom Unije, a posebno bilateralnim sporazumima sklopljenima između Unije i treće zemlje ili udruženja trećih zemalja.

(37) Ne dovodeći u pitanje zahtjeve u pogledu sljedivosti utvrđene u sektorskom zakonodavstvu te u mjeri u kojoj je to nužno za organiziranje službenih kontrola, nadležna tijela države članice u iznimnim okolnostima trebala bi moći od subjekata zahtijevati da prijave prispijeće životinja ili robe iz druge države članice.

(38) Kako bi se osiguralo da se zakonodavstvo Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu pravilno izvršava, nadležna tijela trebala bi imati ovlasti za provedbu službenih kontrola u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije životinja i robe na koje se to zakonodavstvo odnosi. Kako bi se osigurala temeljita provedba i djelotvornost službenih kontrola, nadležna tijela također bi trebala imati ovlasti za provedbu službenih kontrola u svim fazama proizvodnje i distribucije robe, tvari, materijala ili predmeta koji nisu uređeni zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu u mjeri u kojoj je to nužno da bi se potpuno istražila moguća kršenja tog zakonodavstva te utvrdio uzrok tih kršenja. Kako bi te službene kontrole djelotvorno provodile, nadležna tijela trebala bi sastavljati i održavati popis ili registar subjekata koje treba kontrolirati.

(39) Nadležna tijela djeluju u interesu subjekata i javnosti osiguravajući da se visoki standardi zaštite uspostavljeni zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu dosljedno čuvaju i štite odgovarajućim mjerama izvršavanja te da se usklađenost s tim zakonodavstvom verificira u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu putem službenih kontrola. Nadležna tijela, kao i delegirana tijela i fizičke osobe kojima su delegirane određene zadaće, stoga bi trebala odgovarati subjektima i javnosti za učinkovitost i djelotvornost službenih kontrola koje provode. Trebala bi osigurati pristup informacijama u vezi s organizacijom i provedbom službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti te redovito objavljivati informacije u vezi sa službenim kontrolama i dobivenim rezultatima. Nadležna tijela također bi, podložno određenim uvjetima, trebala imati pravo objaviti ili staviti na raspolaganje informacije o rangiranju pojedinačnih subjekata na temelju ishoda službenih kontrola. Državama članicama trebala bi biti dopuštena uporaba programa rangiranja te bi je trebalo poticati kao način povećanja transparentnosti u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu, pod uvjetom da se takvim programima nude odgovarajuća jamstva pravednosti, dosljednosti, transparentnosti i objektivnosti. Nadležna tijela trebala bi imati uspostavljene potrebne mjere kako bi rangiranje točno odražavalo stvarnu razinu usklađenosti; osobito, nadležna tijela trebalo bi poticati da osiguraju da se rangiranje temelji na ishodu nekoliko službenih kontrola ili, kada se rangiranje temelji na ishodu jedne službene kontrole, a nalazi su nepovoljni, da se naknadne službene kontrole obavljaju unutar razumnog roka. Posebno je nužna transparentnost kriterija rangiranja kako bi se mogle uspoređivati najbolje prakse te, s vremenom, mogao razmotriti razvoj dosljednog pristupa na razini Unije.

(40) Važno je da nadležna tijela, kao i delegirana tijela i fizičke osobe kojima su delegirane određene zadaće, osiguravaju i verificiraju djelotvornost i dosljednost službenih kontrola koje provode. U tu bi svrhu trebali djelovati na temelju pisanih dokumentiranih postupaka, a osoblju koje provodi službene kontrole pružiti informacije i upute. Također bi trebali imati uspostavljene odgovarajuće dokumentirane postupke i mehanizme za trajno verificiranje djelotvornosti i dosljednosti vlastita djelovanja te poduzeti korektivne mjere kada se utvrde nedostatci.

(41) Radi lakšeg utvrđivanja slučajeva neusklađenosti i usmjeravanja korektivnih mjera koje poduzima dotični subjekt, ishod službenih kontrola trebalo bi zabilježiti u pisanom obliku, a kopiju dostaviti subjektu ako to zatraži. Kada službene kontrole zahtijevaju stalnu ili redovitu prisutnost osoblja nadležnih tijela radi praćenja aktivnosti subjekta, zapisnik svake pojedinačne inspekcije ili posjeta subjektu bio bi nerazmjeran. U takvim bi slučajevima zapisnike trebalo pripremati s učestalošću kojom se omogućuje da se nadležna tijela i subjekte redovito informira o razini usklađenosti i da ih se bez odgode obavijesti o svim utvrđenim nedostatcima ili neusklađenostima.

(42) Subjekti bi trebali u potpunosti surađivati s nadležnim tijelima, delegiranim tijelima ili fizičkim osobama kojima su delegirane određene zadaće kako bi se osigurala neometana provedba službenih kontrola i nadležnim tijelima omogućila provedba drugih službenih aktivnosti. Subjekti odgovorni za pošiljku koja ulazi u Uniju trebali bi pružiti sve dostupne informacije u vezi s tom pošiljkom. Svi subjekti trebali bi nadležnim tijelima pružiti barem informacije potrebne za identifikaciju njih, njihovih aktivnosti i subjekata koje opskrbljuju te koji opskrbljuju njih.

(43) Ovom se Uredbom uspostavlja jedinstveni zakonodavni okvir za organizaciju službenih kontrola radi verifikacije usklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu u svim područjima obuhvaćenima tim zakonodavstvom. U nekima od tih područja zakonodavstvom Unije utvrđeni su detaljni zahtjevi koje treba ispunjavati i za koje su pri provedbi službenih kontrola potrebne posebne vještine i sredstva. Kako bi se izbjegle razlike u praksama provedbe iz kojih bi mogla proizići neujednačena zaštita zdravlja ljudi, životinja i bilja te dobrobiti životinja i, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, također neujednačena zaštita okoliša, koje bi mogle poremetiti funkcioniranje unutarnjeg tržišta životinja i robe obuhvaćenih područjem primjene ove Uredbe te narušiti tržišno natjecanje, Komisija bi trebala moći dopuniti pravila utvrđena ovom Uredbom donošenjem posebnih pravila za službene kontrole kojima se mogu zadovoljiti potrebe povezane s kontrolama u tim područjima. Tim bi pravilima osobito trebalo utvrditi posebne zahtjeve u vezi s provedbom službenih kontrola i minimalnu učestalost takvih kontrola, specifične ili dodatne mjere, uz one predviđene ovom Uredbom, koje bi nadležna tijela trebala poduzimati u pogledu slučajeva neusklađenosti, posebne odgovornosti i zadaće nadležnih tijela, uz one predviđene ovom Uredbom, te posebne kriterije za pokretanje mehanizama administrativne pomoći predviđenih ovom Uredbom. U drugim bi slučajevima takva dodatna pravila mogla postati nužna za osiguravanje detaljnijeg okvira za provedbu službenih kontrola u vezi s hranom i hranom za životinje kada se pojave nove informacije o rizicima za zdravlje ljudi ili životinja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizicima i za okoliš, ukazujući na to da u nedostatku zajedničkih specifikacija za provedbu službenih kontrola u svim državama članicama kontrole ne bi donijele očekivanu razinu zaštite od navedenih rizika, kako je predviđena zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu.

(44) Kako bi se omogućila učinkovita organizacija službenih kontrola obuhvaćenih ovom Uredbom, države članice trebale bi imati diskrecijsko pravo utvrditi koje je osoblje najprikladnije za provedbu tih kontrola, pod uvjetom da je osigurana visoka razina zaštite zdravlja ljudi, životinja i bilja te dobrobiti životinja u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu i da su ispunjeni međunarodni standardi i obveze. Međutim, u određenim slučajevima, kada su njihove posebne vještine nužne za osiguravanje dobrog ishoda službenih kontrola, od država članica trebalo bi zahtijevati da se obrate službenim veterinarima, službenicima za biljno zdravstvo ili drugim posebno određenim osobama. Time ne bi trebalo dovesti u pitanje mogućnost država članica da također angažiraju službene veterinare (među ostalim za službene kontrole peradi i dvojezubaca), službenike za biljno zdravstvo ili druge posebno određene osobe u slučajevima kada se to ne zahtijeva u skladu s ovom Uredbom.

(45) S ciljem razvoja novih metoda i tehnika kontrola u vezi sa službenim kontrolama proizvodnje mesa, nadležnim tijelima trebalo bi biti dopušteno donošenje nacionalnih mjera za provedbu vremenski i opsegom ograničenih pokusnih projekata. Takvim bi mjerama trebalo osigurati da nadležna tijela verificiraju da subjekti poštuju sve temeljne odredbe koje se primjenjuju na proizvodnju mesa, uključujući zahtjev da meso bude sigurno i prikladno za prehranu ljudi. Kako bi se Komisiji i državama članicama osigurala mogućnost da ocijene učinak takvih nacionalnih mjera i da izraze svoje mišljenje prije njihova donošenja, te stoga djeluju na najprikladniji način, o tim bi mjerama trebalo obavijestiti Komisiju u skladu s člancima 5. i 6. Direktive (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća (15) i za potrebe navedenih članaka.

(46) Nadležnim bi tijelima trebalo omogućiti da neke svoje zadaće delegiraju drugim tijelima. Trebalo bi utvrditi odgovarajuće uvjete kojima bi se osiguralo očuvanje nepristranosti, kvalitete i dosljednosti službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti. Delegirano tijelo posebno bi trebalo biti akreditirano u skladu s normom Međunarodne organizacije za normizaciju (ISO) za provedbu inspekcija.

(47) Kako bi se osigurala pouzdanost i dosljednost službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti u cijeloj Uniji, metode koje se upotrebljavaju za uzorkovanje i laboratorijske analize, ispitivanja i dijagnosticiranje trebale bi zadovoljavati znanstvene standarde te ispunjavati posebne potrebe dotičnog laboratorija povezane s analizama, ispitivanjima i dijagnosticiranjem te davati točne i pouzdane rezultate analiza, ispitivanja i dijagnosticiranja. Ako je dostupno više metoda iz različitih izvora, kao što su ISO, Europska i mediteranska organizacija za zaštitu bilja (EPPO), Međunarodna konvencija o zaštiti bilja (IPPC), Svjetska organizacija za zdravlje životinja (OIE), Europska unija i nacionalni referentni laboratoriji ili nacionalno pravo, potrebno je uspostaviti jasna pravila za odabir metode koju treba upotrijebiti.

(48) Subjekti čije se životinje ili roba uzorkuju, analiziraju, ispituju ili dijagnosticiraju u okviru službenih kontrola trebali bi imati pravo na drugo stručno mišljenje o vlastitom trošku. Tim bi se pravom subjektu trebalo omogućiti da zatraži da drugi stručnjak pregleda dokumentaciju u vezi s početnim uzorkovanjem, analizom, ispitivanjem ili dijagnosticiranjem, kao i da zatraži drugu analizu, ispitivanje ili dijagnosticiranje dijelova materijala uzetih početnim uzorkovanjem, osim ako je provođenje takve druge analize, ispitivanja ili dijagnosticiranja tehnički nemoguće ili irelevantno. To bi posebno bio slučaj kada je prevalencija opasnosti kod životinje ili robe posebno niska ili je njezina distribucija posebno rijetka ili neujednačena za procjenu prisutnosti karantenskih organizama ili, ovisno o slučaju, obavljanje mikrobiološke analize.

(49) U svrhu provedbe službenih kontrola trgovine koja se odvija putem interneta ili drugih sredstava trgovine na daljinu, nadležnim tijelima trebalo bi omogućiti pribavljanje uzoraka putem anonimnih narudžbi (poznatih i kao tajna kupnja) koje se potom mogu analizirati, ispitati ili podvrgnuti verifikaciji usklađenosti. Nadležna tijela trebala bi poduzeti sve korake kako bi zaštitila prava subjekata na drugo stručno mišljenje.

(50) Laboratoriji koje su nadležna tijela odredila za obavljanje analiza, ispitivanja i dijagnosticiranja uzoraka uzetih u okviru službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti trebali bi posjedovati stručnost, opremu, infrastrukturu i osoblje za obavljanje takvih zadaća u skladu s najvišim standardima. Kako bi se osigurali točni i pouzdani rezultati, ti bi laboratoriji trebali biti akreditirani za upotrebu tih metoda u skladu s normom EN ISO/IEC 17025 pod nazivom „Opći zahtjevi za osposobljenost ispitnih i umjernih laboratorija”. Akreditaciju bi trebalo izvršavati nacionalno akreditacijsko tijelo koje djeluje u skladu s Uredbom (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća (16).

(51) Iako je akreditacija preferirani instrument za osiguravanje visoke razine učinka službenih laboratorija, to je i složen i skup postupak koji bi nerazmjerno opteretio laboratorije u slučajevima kada je metoda laboratorijske analize, ispitivanja ili dijagnosticiranja osobito jednostavna i ne zahtijeva specijalizirane postupke ili opremu, kao kod otkrivanja trihinele u okviru inspekcije te, u određenim uvjetima, u slučajevima kada laboratorij samo provodi analize, ispitivanja ili dijagnosticiranje u okviru drugih službenih aktivnosti, a ne u okviru službenih kontrola.

(52) Kako bi se osigurala fleksibilnost i proporcionalnost pristupa, a posebno za laboratorije za zdravlje životinja ili bilja, trebalo bi predvidjeti donošenje odstupanja prema kojima određeni laboratoriji ne bi morali biti akreditirani za sve metode koje upotrebljavaju. To je osobito slučaj kada za otkrivanje određenih organizama štetnih za bilje nisu dostupne validirane metode. Nadalje, moguće je da akreditacija laboratorija za sve metode koje bi kao službeni laboratorij trebao upotrebljavati ne bude odmah dostupna u slučajevima kada treba upotrijebiti nove ili nedavno izmijenjene metode, u slučajevima novih rizika ili u izvanrednim situacijama. Stoga bi u određenim uvjetima službenim laboratorijima trebalo dopustiti obavljanje analiza, ispitivanja i dijagnosticiranja za nadležna tijela prije stjecanja odgovarajuće akreditacije.

(53) Službene kontrole životinja i robe koje ulaze u Uniju iz trećih zemalja od ključne su važnosti jer se tim kontrolama osigurava usklađenost sa zakonodavstvom koje se primjenjuje unutar Unije, a osobito s pravilima donesenima s ciljem zaštite zdravlja ljudi, životinja i bilja, ili dobrobiti životinja te, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, također zaštite okoliša. Te bi službene kontrole trebalo provoditi prije puštanja tih životinja ili robe u slobodni promet u Uniji. Učestalost službenih kontrola trebala bi odgovarati rizicima za zdravlje ljudi, životinja i bilja, dobrobit životinja i okoliš koje bi životinje i roba koje ulaze u Uniju mogle predstavljati, uzimajući u obzir povijest usklađenosti subjekta sa zahtjevima predviđenima zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu, kontrole tih životinja i robe koje su već provedene u dotičnoj trećoj zemlji te jamstva te treće zemlje da životinje i roba izvezene u Uniju ispunjavaju zahtjeve utvrđene zakonodavstvom Unije.

(54) Potrebno je predvidjeti kategorije životinja i robe koje bi uvijek trebale biti prijavljene na graničnoj kontrolnoj postaji radi provedbe službenih kontrola prije njihova ulaska u Uniju. Također je potrebno predvidjeti mogućnost zahtijevanja da druge kategorije robe budu privremeno podvrgnute istom zahtjevu s pomoću posebnih mjera u tu svrhu, te mogućnost zahtijevanja da određene druge kategorije robe, a posebno određeni prehrambeni proizvodi koji sadržavaju i proizvode biljnog podrijetla i prerađene proizvode životinjskog podrijetla (mješoviti proizvodi), budu uvijek prijavljene radi službene kontrole na graničnoj kontrolnoj postaji prije njihova ulaska u Uniju.

(55) S obzirom na rizike koje bi određene životinje ili roba mogle predstavljati za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili okoliš, pri ulasku u Uniju trebale bi biti podvrgnute posebnim službenim kontrolama. Prema postojećim pravilima Unije potrebno je provesti službene kontrole na granicama Unije kako bi se verificiralo jesu li zadovoljeni standardi u vezi sa zdravljem ljudi i životinja te dobrobiti životinja primjenjivi na životinje, proizvode životinjskog podrijetla, zametne proizvode i nusproizvode životinjskog podrijetla te jesu li bilje i biljni proizvodi usklađeni s fitosanitarnim zahtjevima. Pojačane kontrole pri ulasku u Uniju provode se i na određenoj drugoj robi kada to opravdavaju novi ili poznati rizici. Ovom bi Uredbom trebale biti predviđene posebnosti takvih kontrola, koje su trenutačno uređene direktivama Vijeća 97/78/EZ (17), 91/496/EEZ (18) i 2000/29/EZ te Uredbom Komisije (EZ) br. 669/2009 (19).

(56) Kako bi se povećala učinkovitost sustava službenih kontrola u Uniji, osigurala optimalna raspodjela sredstava za službene kontrole dodijeljenih graničnoj kontroli te olakšalo izvršavanje zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu, trebalo bi uspostaviti zajednički integrirani sustav službenih kontrola na graničnim kontrolnim postajama, koji bi zamijenio trenutačne fragmentirane okvire kontrola, kojim bi se obuhvatile sve pošiljke koje bi se s obzirom na rizik koji mogu predstavljati trebale nadzirati pri ulasku u Uniju.

(57) Službene kontrole trebalo bi provoditi na pošiljkama po njihovu prispijeću na granične kontrolne postaje. Te bi službene kontrole trebale uključivati provjere dokumentacije svih pošiljaka, uključujući, prema potrebi, provjere elektroničkim putem, te provjere identiteta i fizičke provjere koje se provode s odgovarajućom učestalošću, ovisno o riziku koji predstavlja svaka pojedinačna pošiljka životinja ili robe.

(58) Učestalost fizičkih provjera trebalo bi utvrditi i izmijeniti na temelju rizika za zdravlje ljudi, životinja i bilja, ili dobrobit životinja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizika i za okoliš. Tim bi se pristupom nadležnim tijelima trebalo omogućiti da sredstva za kontrole dodijele ondje gdje je rizik najveći. Učestalost provjera identiteta također bi trebalo smanjiti ili ograničiti na verifikaciju službenog pečata pošiljke kada je to opravdano smanjenim rizikom koji predstavljaju pošiljke koje ulaze u Uniju. Pri provjerama identiteta i fizičkim provjerama trebalo bi primijeniti pristup utemeljen na riziku iskorištavanjem dostupnih skupova podataka i informacija te upotrebom računalnih sustava za prikupljanje i upravljanje podatcima.

(59) U određenim slučajevima i pod uvjetom da su osigurane visoke razine zaštite zdravlja ljudi, životinja i bilja, dobrobiti životinja i, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, također zaštite okoliša, službene kontrole koje obično provode nadležna tijela na graničnim kontrolnim postajama mogle bi se provoditi na drugim kontrolnim točkama ili bi ih mogla provoditi druga tijela.

(60) U svrhu organizacije učinkovitog sustava službenih kontrola pošiljke koje prispijevaju iz trećih zemalja i za koje su potrebne kontrole pri ulasku u Uniju trebale bi biti popraćene zajedničkim zdravstvenim ulaznim dokumentom (ZZUD), koji se treba upotrebljavati za prethodno obavješćivanje o prispijeću pošiljaka na graničnu kontrolnu postaju i za evidentiranje ishoda provedenih službenih kontrola i odluka koje su nadležna tijela donijela u vezi s pošiljkom koju dokument prati. Subjekt bi isti dokument trebao upotrijebiti za dobivanje odobrenja carinskih tijela nakon što budu provedene sve službene kontrole.

(61) U nekim je državama članicama zbog specifičnih geografskih ograničenja, poput dugačke obale ili granica, teško postići trajno ispunjavanje minimalnih zahtjeva u pogledu graničnih kontrolnih postaja. Neobrađeni drveni trupci obično se uvoze u velikim količinama preko specijaliziranih luka ili kontrolnih točaka, i to neredovito, zbog čega je teško imati potpuno opremljene granične kontrolne postaje sa stalnim osobljem. Trebalo bi dopustiti odstupanja od minimalnih zahtjeva u pogledu graničnih kontrolnih postaja kako bi se osigurale učinkovite službene kontrole specifičnih neobrađenih drvenih trupaca.

(62) Službene kontrole životinja i robe koje ulaze u Uniju iz trećih zemalja trebalo bi provoditi na graničnim kontrolnim postajama koje određuju države članice u skladu sa skupom minimalnih zahtjeva. Određivanje tih točaka trebalo bi povući ili suspendirati kada više ne budu usklađeni s minimalnim zahtjevima ili kada bi njihove aktivnosti mogle predstavljati rizik za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili, u slučaju genetski modificiranih organizama i sredstava za zaštitu bilja, rizik i za okoliš. Odlukom o povlačenju ili suspenziji takvog određivanja trebalo bi uzeti u obzir stupanj ozbiljnosti rizika i načelo proporcionalnosti.

(63) Kako bi se osigurala ujednačena primjena pravila o službenim kontrolama pošiljaka koje prispijevaju iz trećih zemalja, trebalo bi uspostaviti zajednička pravila kojima bi se uređivale mjere koje bi nadležna tijela i subjekti trebali poduzeti u slučaju sumnje u neusklađenost te u vezi s neusklađenim pošiljkama i pošiljkama koje bi mogle predstavljati rizik za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizik i za okoliš.

(64) Kako bi se izbjegle nedosljednosti i nepotrebno ponavljanje u provedbi službenih kontrola, omogućila pravodobna identifikacija pošiljaka koje podliježu službenim kontrolama na graničnim kontrolnim postajama i drugim kontrolnim točkama te osigurala učinkovita provedba kontrola, trebalo bi osigurati suradnju i razmjenu informacija među nadležnim tijelima, carinskim tijelima i drugim relevantnim tijelima koja rade s pošiljkama koje prispijevaju iz trećih zemalja.

(65) Države članice trebale bi osigurati stalnu dostupnost adekvatnih financijskih sredstava za odgovarajuće osoblje i opremu nadležnih tijela koja provode službene kontrole i druge službene aktivnosti. Iako su subjekti ponajprije odgovorni za osiguravanje da svoje aktivnosti obavljaju u skladu sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu, sustav vlastitih kontrola koji uspostave u tu svrhu trebalo bi nadopuniti namjenskim sustavom službenih kontrola koji održava svaka država članica kako bi osigurala djelotvoran nadzor tržišta u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu. Takav je sustav po prirodi složen i zahtijeva znatna sredstva i trebalo bi mu osigurati stabilan priljev sredstava za službene kontrole, na razini koja odgovara potrebama provedbe u svakom trenutku. Kako bi se smanjila ovisnost sustava službenih kontrola o javnim financijama, nadležna tijela trebala bi naplaćivati naknade ili pristojbe za pokrivanje troškova koji nastaju pri provedbi službenih kontrola određenih subjekata te za određene aktivnosti za koje se zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu zahtijeva registracija ili odobrenje u skladu s pravilima Unije o higijeni hrane i hrane za životinje ili pravilima kojima je uređeno biljno zdravstvo. Naknade ili pristojbe bi također trebalo naplaćivati subjektima kako bi se nadoknadili troškovi službenih kontrola koje se provode radi izdavanja službenog certifikata ili potvrde te troškovi službenih kontrola koje provode nadležna tijela na graničnim kontrolnim postajama.

(66) Naknade ili pristojbe trebale bi pokrivati, ali ne i nadmašiti, troškove nadležnih tijela, uključujući fiksne troškove, koji nastaju pri provedbi službenih kontrola. Fiksni troškovi mogli bi uključivati troškove potpore i organizacije potrebne za planiranje i provedbu službenih kontrola. Takve bi troškove trebalo izračunati na temelju svake pojedinačne službene kontrole ili na temelju svih službenih kontrola provedenih u određenom razdoblju. Ako se naknade ili pristojbe primjenjuju na temelju stvarnih troškova pojedinačnih službenih kontrola, subjekti s dobrim dotadašnjim rezultatima u pogledu usklađenosti trebali bi snositi manje ukupne troškove od neusklađenih subjekata jer bi ih rjeđe trebalo podvrgavati službenim kontrolama. U svrhu promicanja usklađenosti svih subjekata sa zakonodavstvom Unije, bez obzira na metodu (na temelju stvarnih troškova ili paušalno) koju je svaka država članica odabrala za izračun naknada ili pristojbi, kada se naknade ili pristojbe izračunavaju na temelju ukupnih troškova nadležnih tijela tijekom određenog razdoblja i naplaćuju svim subjektima bez obzira na to jesu li tijekom referentnog razdoblja podvrgnuti službenoj kontroli, te bi naknade ili pristojbe trebalo izračunati tako da se nagrade subjekti sa sustavno dobrim rezultatima u pogledu usklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu.

(67) Izravni ili neizravni povrat naknada ili pristojbi koje naplaćuju nadležna tijela trebao bi biti zabranjen jer bi se time stavilo u nepovoljan položaj subjekte koji ne dobiju povrat te potencijalno narušilo tržišno natjecanje.

(68) Financiranje službenih kontrola naknadama ili pristojbama koje se naplaćuju subjektima trebalo bi biti potpuno transparentno kako bi građani i poduzeća razumjeli metodu i podatke upotrijebljene za utvrđivanje naknada ili pristojbi.

(69) Zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu utvrđeni su slučajevi kada bi stavljanje na tržište ili premještanje određenih životinja ili robe trebalo biti popraćeno službenim certifikatom koji je potpisala službena osoba za certificiranje. Primjereno je utvrditi zajednički skup pravila kojima se utvrđuju obveze nadležnih tijela i službenih osoba za certificiranje u vezi s izdavanjem službenih certifikata te značajkama koje bi službeni certifikati trebali imati kako bi se osigurala njihova pouzdanost.

(70) U drugim se slučajevima pravilima iz područja primjene ove Uredbe predviđa da stavljanje na tržište ili premještanje određenih životinja ili robe treba biti popraćeno službenom etiketom, službenom oznakom ili drugom službenom potvrdom koju su izdali subjekti pod službenim nadzorom nadležnih tijela ili sama nadležna tijela. Službene potvrde uključuju, na primjer, biljne putovnice, logotipove za ekološke proizvode i identifikacijske oznake, kada se one zahtijevaju zakonodavstvom Unije, te zaštićene oznake izvornosti, zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla ili oznake zajamčeno tradicionalnih specijaliteta. Prikladno je utvrditi minimalan skup pravila kako bi se osiguralo da se i izdavanje službenih potvrda može obavljati u skladu s odgovarajućim jamstvima pouzdanosti.

(71) Službene kontrole i druge službene aktivnosti trebale bi se temeljiti na metodama analize, ispitivanja i dijagnosticiranja koje zadovoljavaju najviše znanstvene standarde i daju točne, pouzdane i usporedive rezultate u cijeloj Uniji. Stoga bi trebalo neprekidno poboljšavati metode kojima se služe službeni laboratoriji, kao i kvalitetu i ujednačenost podataka povezanih s analizama, ispitivanjem i dijagnosticiranjem dobivenih tim metodama. U tu bi svrhu Komisija trebala moći odrediti referentne laboratorije Europske unije i osloniti se na njihovu stručnu pomoć u svim područjima poljoprivredno-prehrambenog lanca u kojima postoji potreba za preciznim i pouzdanim rezultatima analiza, ispitivanja i dijagnosticiranja. Referentni laboratoriji Europske unije posebno bi trebali osiguravati da nacionalni referentni laboratoriji i službeni laboratoriji dobivaju najnovije informacije o dostupnim metodama te organizirati međulaboratorijska usporedna ispitivanja ili u njima aktivno sudjelovati te nuditi programe osposobljavanja za nacionalne referentne laboratorije ili službene laboratorije.

(72) Člankom 32. prvim stavkom Uredbe (EZ) br. 1829/2003 odnosno člankom 21. prvim stavkom Uredbe (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (20) referentnom laboratoriju Europske unije za genetski modificiranu hranu i hranu za životinje odnosno referentnom laboratoriju Europske unije za dodatke hrani za životinje dodjeljuju se posebne zadaće kao dio postupka odobravanja genetski modificirane hrane ili hrane za životinje, ili dodataka hrani za životinje, koje se posebno odnose na ispitivanje, ocjenu i validaciju metode otkrivanja ili analize koju predlažu podnositelji zahtjeva. Stoga bi ti laboratoriji za potrebe ove Uredbe trebali djelovati kao referentni laboratoriji Europske unije.

(73) Za provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti kojima je cilj utvrditi moguća kršenja pravila, uključujući kršenja počinjena prijevarnim ili obmanjujućim praksama i kršenja u području dobrobiti životinja, nadležna tijela trebala bi imati pristup ažuriranim, pouzdanim i dosljednim tehničkim podatcima, rezultatima istraživanja, novim tehnikama i stručnom znanju potrebnima za pravilnu primjenu zakonodavstva Unije primjenjivog u tim dvama područjima. U tu bi svrhu Komisija trebala moći odrediti referentne centre Europske unije za autentičnost i cjelovitost poljoprivredno-prehrambenog lanca te dobrobit životinja i osloniti se na njihovu stručnu pomoć.

(74) Kako bi se ostvarili ciljevi ove Uredbe i kako bi se doprinijelo neometanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta osiguravajući povjerenje potrošača u to tržište, slučajeve neusklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu koji zahtijevaju mjere izvršavanja u više od jedne države članice trebalo bi rješavati učinkovito i dosljedno. Sustav brzog uzbunjivanja za hranu i hranu za životinje (RASFF) uspostavljen na temelju članka 50. Uredbe (EZ) br. 178/2002 nadležnim tijelima već omogućuje brzu razmjenu i širenje informacija o ozbiljnim izravnim ili neizravnim rizicima za zdravlje ljudi u vezi s hranom ili hranom za životinje, ili ozbiljnim rizicima za zdravlje ljudi ili životinja ili za okoliš u vezi s hranom za životinje, kako bi se omogućilo poduzimanje brzih mjera za suzbijanje tih ozbiljnih rizika. Međutim, iako se tim instrumentom omogućuje pravodobno djelovanje u svim dotičnim državama članicama s ciljem suzbijanja određenih ozbiljnih rizika u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu, njime se ne može omogućiti djelotvorna prekogranična pomoć i suradnja među nadležnim tijelima kako bi se osiguralo da se slučajevi neusklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu s prekograničnom dimenzijom djelotvorno rješavaju ne samo u državi članici u kojoj se neusklađenost prvi put utvrdi, nego i u državi članici u kojoj je neusklađenost nastala. Posebno bi administrativnom pomoći i suradnjom nadležnim tijelima trebalo omogućiti da razmjenjuju informacije, otkriju, istraže i poduzmu djelotvorne i proporcionalne mjere za rješavanje prekograničnih kršenja zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu također u slučajevima kada potencijalne prijevarne ili obmanjujuće prakse imaju ili bi mogle imati prekograničnu dimenziju.

(75) U odnosu na zahtjeve za administrativnu pomoć i sve obavijesti trebalo bi primjereno dalje djelovati. Kako bi se olakšala administrativna pomoć i suradnja, od država članica trebalo bi zahtijevati da odrede jedno ili više tijela za vezu koja će pomagati i koordinirati komunikaciju među nadležnim tijelima u različitim državama članicama. Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe te kako bi se usmjerila i pojednostavnila suradnja među državama članicama, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji za donošenje provedbenih akata kojima se utvrđuju specifikacije tehničkih alata koje treba upotrebljavati, postupci za komunikaciju među tijelima za vezu te standardni format zahtjeva za pomoć, obavijesti i odgovore.

(76) Od svake države članice trebalo bi zahtijevati da uspostavi i redovito ažurira višegodišnji nacionalni plan kontrola (VNPK) kojim će biti obuhvaćena sva područja uređena zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu i koji će sadržavati informacije o strukturi i organizaciji njezina sustava službenih kontrola. Takav VNPK instrument je kojim bi svaka država članica trebala osigurati da se službene kontrole provode na temelju rizika i učinkovito na cijelom njezinu državnom području i u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu te u skladu s ovom Uredbom. Odgovarajućim savjetovanjem s relevantnim dionicima prije izrade planova trebalo bi se osigurati da su svrsishodni.

(77) Kako bi se osigurala koherentnost i potpunost VNPK-a, svaka bi država članica trebala odrediti jedinstveno tijelo koje ima zadaću koordinirati pripremu njezina VNPK-a te, prema potrebi, prikupljati informacije u vezi s njegovom provedbom, preispitivanjem i ažuriranjem.

(78) Od država članica trebalo bi zahtijevati podnošenje godišnjeg izvješća Komisiji s informacijama o aktivnostima kontrola i provedbi VNPK-ova. Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe te kako bi se olakšalo prikupljanje i dostavljanje usporedivih podataka, daljnje kompiliranje tih podataka u statistike na razini cijele Unije te priprema izvješćâ Komisije o funkcioniranju službenih kontrola u cijeloj Uniji, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji za donošenje provedbenih akata u vezi s utvrđivanjem standardnih predložaka obrazaca za godišnja izvješća.

(79) Stručnjacima Komisije trebalo bi omogućiti provedbu kontrola, uključujući revizije, u državama članicama radi verifikacije primjene relevantnog zakonodavstva Unije te funkcioniranja nacionalnih sustava kontrola i nadležnih tijela. Kontrole koje provodi Komisija također bi trebale služiti za istraživanje i prikupljanje informacija o praksama ili problemima provedbe, hitnim slučajevima i razvoju događaja u državama članicama. Na zahtjev dotičnih država članica stručnjaci Komisije trebali bi također moći sudjelovati u kontrolama koje provode nadležna tijela trećih zemalja na državnom području te države članice; takve kontrole trebale bi biti organizirane u bliskoj suradnji između dotičnih država članica i Komisije.

(80) Životinje i roba iz trećih zemalja trebale bi ispunjavati jednake zahtjeve koji se primjenjuju na životinje i robu iz Unije, ili zahtjeve priznate kao barem jednakovrijedne u odnosu na ciljeve zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu. To je načelo sadržano u članku 11. Uredbe (EZ) br. 178/2002 prema kojemu hrana i hrana za životinje koja se uvozi u Uniju mora udovoljavati odgovarajućim zahtjevima iz propisa Unije o hrani ili zahtjevima koji se smatraju barem jednakovrijednima njima. Posebni zahtjevi za primjenu tog načela predviđeni su pravilima Unije o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje, kojima se zabranjuje unos u Uniju određenih štetnih organizama koji u Uniji nisu prisutni (ili su prisutni u ograničenom opsegu), pravilima Unije kojima se utvrđuju zahtjevi u pogledu zdravlja životinja, kojima se dopušta ulazak životinja i određenih proizvoda životinjskog podrijetla u Uniju samo iz trećih zemalja koje se nalaze na popisu izrađenom u tu svrhu te pravilima Unije o organizaciji službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi, kojima se također predviđa izrada popisa trećih zemalja iz kojih takvi proizvodi mogu ući u Uniju.

(81) Kako bi se osiguralo da životinje i roba koje ulaze u Uniju iz trećih zemalja ispunjavaju sve zahtjeve utvrđene zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu ili zahtjeve koji se smatraju jednakovrijednima, uz zahtjeve uspostavljene pravilima Unije o zaštitnim mjerama protiv organizama štetnih za bilje, pravilima Unije kojima se utvrđuju zahtjevi u pogledu zdravlja životinja te pravilima Unije kojima se utvrđuju posebna higijenska pravila za hranu životinjskog podrijetla kako bi se osiguralo da su ispunjeni zahtjevi utvrđeni zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu u vezi s fitosanitarnim i veterinarskim pitanjima, Komisiji bi trebalo dopustiti da utvrdi uvjete za ulazak životinja i robe u Uniju u mjeri potrebnoj da bi se osiguralo da te životinje i roba ispunjavaju sve odgovarajuće zahtjeve iz zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu ili jednakovrijedne zahtjeve. Takvi bi se uvjeti trebali primjenjivati na životinje ili robu ili kategorije životinja ili robe iz svih trećih zemalja ili iz određenih trećih zemalja ili njihovih regija.

(82) U posebnim slučajevima, kada postoje dokazi da određene životinje ili roba podrijetlom iz treće zemlje, skupine trećih zemalja ili njihovih regija predstavljaju rizik za zdravlje ljudi, životinja ili bilja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizik i za okoliš, ili dokazi da možda postoji raširena ozbiljna neusklađenost sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu, Komisija bi trebala moći donijeti mjere za obuzdavanje takvih rizika.

(83) Provedba djelotvornih i učinkovitih službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti, a u konačnici i sigurnost i zdravlje ljudi, životinja i bilja te zaštita okoliša također ovise o tome je li kontrolnim tijelima dostupno dobro osposobljeno osoblje koje posjeduje primjereno znanje o svim pitanjima relevantnima za pravilnu primjenu zakonodavstva Unije. Komisija bi trebala osigurati odgovarajuće i namjensko osposobljavanje radi promicanja ujednačenog pristupa službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje provode nadležna tijela. Kako bi se promicalo poznavanje zakonodavstva i zahtjeva Unije u vezi s poljoprivredno-prehrambenim lancem u trećim zemljama, takvo bi osposobljavanje također trebalo usmjeriti na osoblje nadležnih tijela u trećim zemljama. U potonjem slučaju aktivnosti osposobljavanja trebalo bi osmisliti uzimajući u obzir posebne potrebe zemalja u razvoju kako bi se potpomogle njihove kontrole i mjere izvršavanja kako bi mogle ispuniti zahtjeve primjenjive na uvoz životinja i robe u Uniju.

(84) Radi promicanja razmjene iskustva i najbolje prakse među nadležnim tijelima, Komisija bi također, u suradnji s državama članicama, trebala moći organizirati programe razmjene osoblja koje obavlja službene kontrole ili druge službene aktivnosti među državama članicama.

(85) Za provedbu djelotvornih službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti važno je da nadležna tijela u državama članicama, Komisija i, prema potrebi, subjekti mogu brzo i učinkovito razmjenjivati podatke i informacije u vezi sa službenim kontrolama ili njihovim rezultatima. Zakonodavstvom Unije uspostavljeno je nekoliko informacijskih sustava kojima upravlja Komisija kako bi se omogućilo rukovanje i upravljanje tim podatcima i informacijama putem računalnih i internetskih alata na razini Unije. Sustav za evidenciju i praćenje rezultata službenih kontrola jest sustav Traces (Trade Control and Expert System) uspostavljen odlukama Komisije 2003/24/EZ (21) i 2004/292/EZ (22) u skladu s Direktivom Vijeća 90/425/EEZ (23) i trenutačno se upotrebljava za upravljanje podatcima i informacijama o životinjama i proizvodima životinjskog podrijetla te nad njima provedenim službenim kontrolama. Ovom bi Uredbom trebalo omogućiti održavanje tog sustava i njegovu nadogradnju kako bi se omogućila njegova upotreba za svu robu za koju su zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu utvrđeni posebni zahtjevi ili praktično uređenje za službene kontrole. Također postoje namjenski računalni sustavi za brzu razmjenu informacija među državama članicama i s Komisijom o rizicima koji bi mogli nastati u poljoprivredno-prehrambenom lancu ili koji bi mogli nastati za zdravlje životinja i bilja. Člankom 50. Uredbe (EZ) br. 178/2002 uspostavljen je RASFF, sustav za obavješćivanje o izravnom ili neizravnom riziku za zdravlje ljudi koji potječe od hrane ili hrane za životinje, člankom 20. Uredbe (EU) 2016/429 Europskog parlamenta i Vijeća (24) sustav za obavješćivanje i izvješćivanje o mjerama za bolesti s popisa, a člankom 103. Uredbe (EU) 2016/2031 Europskog parlamenta i Vijeća (25) sustav za obavješćivanje i izvješćivanje o prisutnosti štetnih organizama i obavješćivanje o slučajevima neusklađenosti. Svi takvi sustavi trebali bi djelovati na skladan i dosljedan način kojim se iskorištavaju sinergije među različitim sustavima, izbjegavaju nepotrebna ponavljanja, pojednostavnjuje njihov rad i povećava učinkovitost.

(86) Kako bi se poduprlo učinkovitije upravljanje službenim kontrolama, Komisija bi trebala uspostaviti računalni informacijski sustav kojim se prema potrebi integriraju i nadograđuju svi relevantni postojeći informacijski sustavi, čime bi se omogućila upotreba naprednih komunikacijskih i certifikacijskih alata te najučinkovitije korištenje podatcima i informacijama povezanima sa službenim kontrolama. Kako bi se izbjeglo nepotrebno ponavljanje zahtjevâ u pogledu informacija, pri oblikovanju takvog računalnog sustava trebalo bi voditi računa o potrebi da se, kad god je to primjereno, osigura kompatibilnost i interoperabilnost takvog računalnog sustava s drugim informacijskim sustavima tijela javne vlasti putem kojih se relevantni podatci automatski razmjenjuju ili stavljaju na raspolaganje. Osim toga, trebalo bi predvidjeti mogućnost upotrebe elektroničkih potpisa u smislu Direktive 1999/93/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (26), u skladu s Digitalnom agendom za Europu. Tijekom razvojne faze svih novih funkcija takvog računalnog sustava, kao i tijekom razvoja odgovarajućih provedbenih mjera koje bi mogle utjecati na obradu osobnih podataka i privatnost trebalo bi se savjetovati s Europskim nadzornikom za zaštitu podataka.

(87) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe u vezi s pravilnim funkcioniranjem računalnog informacijskog sustava, njegovim tehničkim specifikacijama te dužnostima i ovlastima različitih uključenih aktera i korisnika, posebno uzimajući u obzir potrebu za smanjenjem administrativnog opterećenja na najmanju moguću mjeru upotrebom, prema potrebi, međunarodno standardiziranog jezika, strukture poruka i protokolâ razmjene, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji.

(88) Nadležna tijela trebala bi istražiti slučajeve kada postoji sumnja u neusklađenost sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu te, ako se utvrdi neusklađenost, odrediti njezino podrijetlo i opseg, kao i odgovornosti subjekata. Nadležna tijela također bi trebala poduzeti odgovarajuće mjere kako bi se osiguralo da dotični subjekti otklone nepravilnosti te kako bi se spriječila daljnja neusklađenost. Nadležna tijela trebala bi pri organizaciji i obavljanju istraga i mjera izvršavanja na odgovarajući način uzeti u obzir moguće rizike i vjerojatnost prijevarnih ili obmanjujućih praksi u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu.

(89) Verifikacija usklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu putem službenih kontrola od ključne je važnosti kako bi se osiguralo da se ciljevi tog zakonodavstva djelotvorno ostvaruju u cijeloj Uniji. Poremećaji u sustavima kontrola država članica u određenim slučajevima mogu znatno omesti ostvarivanje tih ciljeva i dovesti do pojave rizika za zdravlje ljudi, životinja i bilja, dobrobit životinja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizika i za okoliš, neovisno o sudjelovanju ili odgovornosti subjekata ili drugih aktera, ili mogu dovesti do raširene ozbiljne neusklađenosti sa zakonodavstvom Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu. Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe Komisija bi u slučaju ozbiljnih poremećaja u sustavu kontrola neke države članice trebala moći reagirati donošenjem mjera čiji je cilj obuzdavanje ili otklanjanje tih rizika iz poljoprivredno-prehrambenog lanca do potrebnih radnji koje treba poduzeti dotična država članica kako bi otklonila poremećaj u sustavu kontrola. Provedbene ovlasti trebalo bi stoga dodijeliti Komisiji.

(90) Kršenja pravila zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu te pravila ove Uredbe trebala bi biti predmet učinkovitih, odvraćajućih i proporcionalnih sankcija na nacionalnoj razini u cijeloj Uniji, čija bi težina trebala uzimati u obzir, među ostalim, moguću štetu za zdravlje ljudi koja može biti izazvana kršenjima, među ostalim u slučajevima kada subjekti ne surađuju tijekom službene kontrole te u slučajevima kada se izrađuju ili upotrebljavaju lažni ili obmanjujući službeni certifikati ili potvrde. Kako bi financijske sankcije primjenjive na kršenja pravila počinjena prijevarnim ili obmanjujućim praksama bile dovoljno obeshrabrujuće, trebale bi biti određene na razini kojom se želi premašiti neopravdana prednost za počinitelja, a koja proizlazi iz tih praksi.

(91) Svaka bi osoba trebala moći upozoriti nadležna tijela na nove informacije, čime im pomažu u otkrivanju i izricanju sankcija u slučajevima kršenja ove Uredbe i pravila iz članka 1. stavka 2. Međutim, zviždače bi od toga moglo odvratiti nepostojanje jasnih postupaka ili strah od odmazde. Prijavljivanje kršenja ove Uredbe koristan je alat kako bi se osiguralo da nadležno tijelo može otkriti i izreći sankcije za kršenja. Ovom bi se Uredbom stoga trebalo osigurati postojanje adekvatnih sustava kojima se svakoj osobi omogućuje prijavljivanje mogućih kršenja ove Uredbe nadležnim tijelima te se tu osobu štiti od odmazde.

(92) Ovom Uredbom obuhvaćena su područja koja su već obuhvaćena određenim aktima koji su trenutačno na snazi. Kako bi se izbjeglo ponavljanje i uspostavio koherentan zakonodavni okvir, sljedeće bi akte trebalo staviti izvan snage i zamijeniti ovom Uredbom: Uredbu (EZ) br. 882/2004 i Uredbu (EZ) br. 854/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (27), direktive Vijeća 89/608/EEZ (28), 89/662/EEZ (29), 90/425/EEZ, 91/496/EEZ, 96/23/EZ, 96/93/EZ (30) i 97/78/EZ te Odluku Vijeća 92/438/EEZ (31).

(93) Kako bi se osigurala dosljednost, trebalo bi izmijeniti sljedeće akte: Uredbu (EZ) br. 999/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (32), Uredbu Vijeća (EZ) br. 1/2005 (33), Uredbu (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća (34), Uredbu (EZ) br. 1069/2009, Uredbu Vijeća (EZ) br. 1099/2009 (35), Uredbu (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (36), Uredbu (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (37) te direktive Vijeća 98/58/EZ (38), 1999/74/EZ (39), 2007/43/EZ (40), 2008/119/EZ (41) i 2008/120/EZ (42).

(94) Uredbom (EU) br. 652/2014 Europskog parlamenta i Vijeća (43) predviđen je okvir za financiranje djelovanja i mjera od strane Unije u cijelom poljoprivredno-prehrambenom lancu u područjima obuhvaćenima u sklopu višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020. Cilj nekih od tih akata i mjera jest poboljšati provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti u cijeloj Uniji. Uredbu (EU) br. 652/2014 trebalo bi izmijeniti kako bi se u obzir uzelo stavljanje izvan snage Uredbe (EZ) br. 882/2004 izvršeno ovom Uredbom.

(95) Uzimajući u obzir posebnu situaciju u vezi sa sektorom bilja, koji dosad nije bio podvrgnut jednakoj razini kontrola kao druga roba obuhvaćena ovom Uredbom, od ključne je važnosti da uvođenje novog sustava bude što je moguće više neometano i glatko. Zbog tog je razloga potrebno uvesti posebne odredbe u vezi s vremenskim okvirom donošenja odgovarajućih delegiranih akata. Također je jasno kako je opravdano imati izuzeće od obveze provjera dokumentacije koje se obavljaju na graničnim kontrolnim postajama za sektor bilja u slučaju bilja, biljnih proizvoda i drugih predmeta koji predstavljaju nisku razinu rizika te dopustiti provjere dokumentacije na udaljenosti od graničnih kontrolnih postaja za bilje, biljne proizvode i druge predmete kada se takvim provjerama na udaljenosti može osigurati jednaka razina osiguranja.

(96) Kako bi se izmijenila upućivanja na europske norme i kako bi se prilozima II. i III. ovoj Uredbi u obzir uzeo zakonodavni, tehnički i znanstveni razvoj te kako bi se ova Uredba dopunila posebnim pravilima kojima se uređuju službene kontrole i druge službene aktivnosti u područjima koja obuhvaća, uključujući, pravila o kvalifikacijama i osposobljavanju osoblja, o dodatnim odgovornostima i zadaćama nadležnih tijela, o slučajevima kada akreditacija laboratorija nije potrebna, o određenim izuzećima od službenih kontrola na granicama, o kriterijima koje treba primijeniti za utvrđivanje učestalosti provjera identiteta i fizičkih provjera, o uspostavljanju uvjeta koje trebaju ispunjavati određene životinje ili roba koje ulaze u Uniju iz trećih zemalja, o dodatnim zahtjevima i zadaćama referentnih laboratorija i centara Europske unije te o dodatnim zahtjevima za nacionalne referentne laboratorije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a. Posebno je važno da Komisija tijekom pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. (44) Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata.

(97) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe u vezi s određivanjem referentnih laboratorija Europske unije i referentnih centara Europske unije za autentičnost i cjelovitost poljoprivredno-prehrambenog lanca i dobrobit životinja, za donošenje programa kontrola koje Komisija provodi u državama članicama te za provedbu pojačanih službenih kontrola u slučaju kršenja zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu koja zahtijevaju koordiniranu pomoć i daljnje djelovanje Komisije, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji.

(98) Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe, uključujući pravila i praktično uređenje u vezi s revizijama; format certifikatâ i drugih dokumenata; uspostavljanje računalnih sustava upravljanja informacijama; suradnju između subjekata i nadležnih tijela te suradnju među nadležnim tijelima, carinskim tijelima i drugim tijelima; metode uzorkovanja i laboratorijske analize, ispitivanja i dijagnosticiranja te njihovu validaciju i tumačenje; sljedivost; popisivanje životinja ili robe koje podliježu kontrolama te popisivanje zemalja ili regija koje mogu izvoziti određene životinje i robu u Uniju; prethodno obavješćivanje o pošiljkama; razmjenu informacija; granične kontrolne postaje; izolaciju i karantenu; odobravanje kontrola prije izvoza koje provode treće zemlje; mjere za obuzdavanje rizika ili zaustavljanje raširene ozbiljne neusklađenosti u vezi s određenim životinjama ili robom podrijetlom iz treće zemlje ili njezine regije; priznavanje trećih zemalja ili regija koje nude jamstva jednakovrijedna onima koja se primjenjuju u Uniji i njihovo stavljanje izvan snage; aktivnosti osposobljavanja i programe razmjene osoblja među državama članicama; te krizne planove za hranu i hranu za životinje za primjenu općeg plana upravljanja krizom predviđenog člankom 55. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002, provedbene ovlasti trebalo bi dodijeliti Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (45).

(99) S obzirom na to da cilj ove Uredbe, to jest osiguravanje usklađenog pristupa u vezi sa službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode kako bi se osigurala primjena zakonodavstva Unije o poljoprivredno-prehrambenom lancu, ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se zbog svojeg učinka, složenosti, prekograničnog i međunarodnog karaktera on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

GLAVA I.

PREDMET, PODRUČJE PRIMJENE I DEFINICIJE

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1. Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za:

(a) provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti od strane nadležnih tijela država članica;

(b) financiranje službenih kontrola;

(c) administrativnu pomoć i suradnju među državama članicama radi pravilne primjene pravila iz stavka 2.;

(d) provedbu kontrola od strane Komisije u državama članicama i trećim zemljama;

(e) donošenje uvjeta koji trebaju biti ispunjeni u odnosu na životinje i robu koje ulaze u Uniju iz treće zemlje;

(f) uspostavljanje računalnog informacijskog sustava za upravljanje informacijama i podatcima u vezi sa službenim kontrolama.

2. Ova se Uredba primjenjuje na službene kontrole kojima se verificira usklađenost s pravilima, bez obzira na to jesu li uspostavljena na razini Unije ili su ih uspostavile države članice, radi primjene zakonodavstva Unije, u područjima:

(a) hrane i sigurnosti hrane, cjelovitosti i zdravstvene ispravnosti hrane u svakoj fazi proizvodnje, prerade i distribucije hrane, uključujući pravila kojima je cilj osigurati poštene prakse u trgovini i zaštititi interese potrošača i informacije za potrošače, te proizvodnje i upotrebe materijala i predmeta koji dolaze u dodir s hranom;

(b) namjernog uvođenja u okoliš genetski modificiranih organizama u svrhu proizvodnje hrane i hrane za životinje;

(c) hrane za životinje i sigurnosti hrane za životinje u svakoj fazi proizvodnje, prerade i distribucije hrane za životinje te upotrebe hrane za životinje, uključujući pravila kojima je cilj osigurati poštene prakse u trgovini i zaštititi zdravlje i interese potrošača te informacije za potrošače;

(d) zahtjeva u pogledu zdravlja životinja;

(e) sprječavanja rizika za zdravlje ljudi i životinja koji proizlaze iz nusproizvoda životinjskog podrijetla i dobivenih proizvoda te njihova svođenja na najmanju moguću mjeru;

(f) zahtjeva u pogledu dobrobiti životinja;

(g) zaštitnih mjera protiv organizama štetnih za bilje;

(h) zahtjeva za stavljanje na tržište i upotrebu sredstava za zaštitu bilja i održivu upotrebu pesticida, uz iznimku uređaja za primjenu pesticida;

(i) ekološke proizvodnje i označivanja ekoloških proizvoda;

(j) upotrebe zaštićenih oznaka izvornosti, zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla i zajamčeno tradicionalnih specijaliteta te označivanja njima.

3. Ova se Uredba također primjenjuje na službene kontrole koje se provode s ciljem verifikacije usklađenosti sa zahtjevima utvrđenima pravilima iz stavka 2. kada su ti zahtjevi primjenjivi na životinje i robu koje ulaze u Uniju ili će biti izvezene iz Unije.

4. Ova se Uredba ne primjenjuje na službene kontrole za verifikaciju usklađenosti s:

(a) Uredbom (EU) br. 1308/2013; međutim, ova se Uredba primjenjuje na provjere na temelju članka 89. Uredbe (EU) br. 1306/2013 kada se tim provjerama utvrde moguće prijevarne ili obmanjujuće prakse u odnosu na tržišne standarde iz članaka od 73. do 91. Uredbe (EU) br. 1308/2013;

(b) Direktivom 2010/63/EU Europskog parlamenta i Vijeća (46);

(c) Direktivom 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (47).

5. Članci 4., 5., 6. i 8., članak 12. stavci 2. i 3., članak 15., članci od 18. do 27., članci od 31. do 34., članci od 37. do 42. i članak 78., članci od 86. do 108., članak 112. točka (b), članak 130. i članci od 131. do 141. također se primjenjuju na druge službene aktivnosti koje provode nadležna tijela u skladu s ovom Uredbom ili pravilima iz stavka 2. ovog članka.

Članak 2.

Službene kontrole i druge službene aktivnosti

1. Za potrebe ove Uredbe, „službene kontrole” znači aktivnosti koje provode nadležna tijela, ili delegirana tijela ili fizičke osobe kojima su delegirane određene zadaće službenih kontrola u skladu s ovom Uredbom, s ciljem verifikacije:

(a) usklađenosti subjekata s ovom Uredbom te s pravilima iz članka 1. stavka 2.; i

(b) ispunjavaju li životinje ili roba zahtjeve utvrđene u pravilima iz članka 1. stavka 2., uključujući zahtjeve u vezi s izdavanjem službenog certifikata ili službene potvrde.

2. Za potrebe ove Uredbe, „druge službene aktivnosti” znači aktivnosti koje nisu službene kontrole, a koje provode nadležna tijela ili delegirana tijela ili fizičke osobe kojima su delegirane određene druge službene aktivnosti u skladu s ovom Uredbom i pravilima iz članka 1. stavka 2, uključujući aktivnosti kojima je cilj verifikacija prisutnosti bolesti životinja ili organizama štetnih za bilje, sprečavanje ili obuzdavanje širenja takvih bolesti životinja ili organizama štetnih za bilje, iskorjenjivanje tih bolesti životinja ili organizama štetnih za bilje, davanje ovlaštenja ili odobrenja te izdavanje službenih certifikata ili službenih potvrda.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:

1. „propisi o hrani” znači propisi o hrani kako su definirani u članku 3. točki 1. Uredbe (EZ) br. 178/2002;

2. „propisi o hrani za životinje” znači zakoni i drugi propisi kojima se općenito regulira hrana za životinje i posebno sigurnost hrane za životinje, bilo na razini Unije bilo na nacionalnoj razini, u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije ili upotrebe hrane za životinje;

3. „nadležna tijela” znači: (a) središnja tijela države članice odgovorna za organizaciju službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti, u skladu s ovom Uredbom i pravilima iz članka 1. stavka 2.; (b) sva druga tijela kojima je ta odgovornost dodijeljena; (c) prema potrebi, odgovarajuća tijela treće zemlje;

4. „kontrolno tijelo za ekološku proizvodnju” znači organizacija javne uprave države članice za ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda države članice, na koju su nadležna tijela u cjelini ili dijelom prenijela svoje nadležnosti u vezi s primjenom Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 (48), uključujući, prema potrebi, odgovarajuće tijelo treće zemlje ili tijelo koje djeluje u trećoj zemlji;

5. „delegirano tijelo” znači zasebna pravna osoba kojoj su nadležna tijela delegirala određene zadaće službenih kontrola ili određene zadaće povezane s drugim službenim aktivnostima;

6. „postupci za verifikaciju kontrola” znači uspostavljeni sustavi i radnje koje nadležna tijela provode s ciljem osiguravanja dosljednosti i djelotvornosti službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti;

7. „sustav kontrola” znači sustav koji uključuje nadležna tijela i resurse, strukture, sustave i postupke uspostavljene u državi članici kako bi se osiguralo da se službene kontrole provode u skladu s ovom Uredbom i pravilima iz članaka od 18. do 27.;

8. „plan kontrola” znači opis koji utvrđuju nadležna tijela, a koji sadržava informacije o strukturi i organizaciji sustava službenih kontrola i njegovu funkcioniranju te detaljan plan službenih kontrola koje treba provesti tijekom određenog razdoblja u svakom od područja uređenih pravilima iz članka 1. stavka 2.;

9. „životinje” znači životinje kako su definirane u članku 4. točki 1. Uredbe (EU) 2016/429;

10. „bolest životinja” znači bolest kako je definirana u članku 4. točki 16. Uredbe (EU) 2016/429;

11. „roba” znači sve što podliježe jednom ili više pravila iz članka 1. stavka 2., osim životinja;

12. „hrana” znači hrana kako je definirana u članku 2. Uredbe (EZ) br. 178/2002;

13. „hrana za životinje” znači hrana za životinje kako je definirana u članku 3. točki 4. Uredbe (EZ) br. 178/2002;

14. „nusproizvodi životinjskog podrijetla” znači nusproizvodi životinjskog podrijetla kako su definirani u članku 3. točki 1. Uredbe (EZ) br. 1069/2009;

15. „dobiveni proizvodi” znači dobiveni proizvodi kako su definirani u članku 3. točki 2. Uredbe (EZ) br. 1069/2009;

16. „bilje” znači bilje kako je definirano u članku 2. točki 1. Uredbe (EU) 2016/2031;

17. „organizmi štetni za bilje” znači štetni organizmi kako su definirani u članku 1. stavku 1. Uredbe (EU) 2016/2031;

18. „sredstva za zaštitu bilja” znači sredstva za zaštitu bilja kako su navedena u članku 2. stavku 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009;

19. „proizvodi životinjskog podrijetla” znači proizvodi životinjskog podrijetla kako su definirani u Prilogu I. točki 8.1. Uredbe (EZ) br. 853/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (49);

20. „zametni proizvodi” znači zametni proizvodi kako su definirani u članku 4. točki 28. Uredbe (EU) 2016/429;

21. „biljni proizvodi” znači biljni proizvodi kako su definirani u članku 2. točki 2. Uredbe (EU) 2016/2031;

22. „drugi predmeti” znači drugi predmeti kako su definirani u članku 2. točki 5. Uredbe (EU) 2016/2031+;

23. „opasnost” znači svaki činitelj ili stanje koji bi mogli imati štetan utjecaj na zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili okoliš;

24. „rizik” znači funkcija vjerojatnosti štetnog utjecaja na zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili okoliš te funkcija ozbiljnosti tog utjecaja kao posljedice opasnosti;

25. „službeno certificiranje” znači postupak kojim nadležna tijela pružaju jamstvo u pogledu usklađenosti s jednim ili više zahtjeva utvrđenih pravilima iz članka 1. stavka 2.;

26. „službena osoba za certificiranje” znači: (a) svaki službenik nadležnih tijela ovlašten za potpisivanje službenih certifikata tih tijela; ili (b) svaka druga fizička osoba koju su nadležna tijela ovlastila za potpisivanje službenih certifikata, u skladu s pravilima iz članka 1. stavka 2.;

27. „službeni certifikat” znači papirnati ili elektronički dokument koji je potpisala službena osoba za certificiranje i kojim se pruža jamstvo u pogledu usklađenosti s jednim ili više zahtjeva utvrđenih pravilima iz članka 1. stavka 2.;

28. „službena potvrda” znači svaka etiketa, oznaka ili drugi oblik potvrde koje izdaju subjekti pod nadzorom nadležnih tijela u okviru namjenskih službenih kontrola, ili koje izdaju sama nadležna tijela, a kojima se pruža jamstvo u pogledu usklađenosti s jednim ili više zahtjeva utvrđenih ovom Uredbom ili pravilima iz članka 1. stavka 2.;

29. „subjekt” znači svaka fizička ili pravna osoba koja podliježe jednoj ili više obveza predviđenih pravilima iz članka 1. stavka 2.;

30. „revizija” znači sustavno i neovisno ispitivanje kojim se utvrđuje jesu li aktivnosti i povezani rezultati tih aktivnosti u skladu s planiranim mjerama te provode li se te mjere djelotvorno i jesu li prikladne za ostvarenje ciljeva;

31. „rangiranje” znači klasifikacija subjekata prema ocjeni njihove sukladnosti s kriterijima rangiranja;

32. „službeni veterinar” znači veterinar kojeg imenuje nadležno tijelo ili kao člana osoblja ili u drugom svojstvu i koji ima odgovarajuće kvalifikacije za provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti u skladu s ovom Uredbom i relevantnim pravilima iz članka 1. stavka 2.;

33. „ovlašteni službenik za biljno zdravstvo” znači fizička osoba koju imenuje nadležno tijelo ili kao člana osoblja ili u drugom svojstvu i koja je odgovarajuće osposobljena za provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti u skladu s ovom Uredbom i relevantnim pravilima iz članka 1. stavka 2. točke (g);

34. „specificirani rizični materijal” znači specificirani rizični materijal kako je definiran u članku 3. stavku 1. točki (g) Uredbe (EZ) br. 999/2001;

35. „dugo putovanje” znači dugo putovanje kako je definirano u članku 2. točki (m) Uredbe (EZ) br. 1/2005;

36. „uređaji za primjenu pesticida” znači uređaji za primjenu pesticida kako su definirani u članku 3. točki 4. Direktive 2009/128/EZ;

37. „pošiljka” znači neki broj životinja ili količina robe koje pokriva isti službeni certifikat, službena potvrda ili bilo koji drugi dokument, koji se prevoze istim prijevoznim sredstvom i koji dolaze iz istog područja ili iste treće zemlje i koji, uz iznimku robe koja podliježe pravilima iz članka 1. stavka 2. točke (g), pripadaju istom tipu, klasi ili opisu;

38. „granična kontrolna postaja” znači mjesto i pripadajući objekti koje je država članica odredila za provedbu službenih kontrola predviđenih člankom 47. stavkom 1.;

39. „izlazna točka” znači granična kontrolna postaja ili bilo koje drugo mjesto koje je odredila država članica na kojem životinje obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EZ) br. 1/2005 napuštaju carinsko područje Unije;

40. „koji/e ulazi/e u Uniju” ili „ulazak u Uniju” znači unos životinja i robe na jedno od područja navedenih u Prilogu I. ovoj Uredbi s mjesta izvan tih područja, osim u vezi s pravilima iz članka 1. stavka 2. točke (g) za koja ti pojmovi znače unos robe na „područje Unije” kako je definirano u članku 1. stavku 3. drugom podstavku Uredbe (EU) 2016/2031;

41. „provjera dokumentacije” znači pregled službenih certifikata, službenih potvrda i drugih dokumenata, uključujući dokumente komercijalne prirode, koji moraju pratiti pošiljku, kako je predviđeno pravilima iz članka 1. stavka 2., člankom 56. stavkom 1. ili provedbenim aktima donesenima u skladu s člankom 77. stavkom 3., člankom 126. stavkom 3., člankom 128. stavkom 1. i člankom 129. stavkom 1.;

42. „provjera identiteta” znači vizualni pregled kojim se verificira odgovaraju li sadržaj i oznake pošiljke, uključujući oznake na životinjama, pečatima i prijevoznim sredstvima, informacijama navedenima u službenim certifikatima, službenim potvrdama i drugim pratećim dokumentima;

43. „fizička provjera” znači provjera životinja ili robe te, prema potrebi, ambalaže, prijevoznog sredstva, oznaka i temperature, uzorkovanje radi analize, ispitivanje ili dijagnosticiranje te sve druge provjere potrebne kako bi se verificirala usklađenost s pravilima iz članka 1. stavka 2.;

44. „provoz” znači premještanje iz jedne treće zemlje u drugu, s prolaskom pod carinskim nadzorom kroz jedno od područja navedenih u Prilogu I., ili premještanje iz jednog od područja navedenih u Prilogu I. na drugo područje navedeno u Prilogu I., nakon prolaska kroz područje treće zemlje, osim u vezi s pravilima iz članka 1. stavka 2. točke (g), za koje znači jedno od sljedećega: (a) premještanje iz jedne treće zemlje u drugu, kako je definirana u članku 1. stavku 3. prvom podstavku Uredbe (EU) 2016/2031, s prolaskom pod carinskim nadzorom kroz „područje Unije” kako je definirano u članku 1. stavku 3. drugom podstavku te uredbe; ili (b) premještanje s „područja Unije” na drugi dio „područja Unije”, kako je definirano u članku 1. stavku 3. drugom podstavku Uredbe (EU) 2016/2031, s prolaskom kroz državno područje treće zemlje kako je definirana u članku 1. stavku 3. prvom podstavku te uredbe;

45. „nadzor od strane carinskih tijela” znači carinski nadzor kako je definiran u članku 5. točki 27. Uredbe (EU) br. 952/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (50);

46. „kontrola od strane carinskih tijela” znači carinske provjere kako su definirane u članku 5. točki 3. Uredbe (EU) br. 952/2013;

47. „službeno zadržavanje” znači postupak kojim nadležna tijela osiguravaju da se životinje i roba koje podliježu službenim kontrolama ne premještaju i da se njima ne rukuje dok se ne donese odluka o njihovu odredištu; to obuhvaća skladištenje od strane subjekata u skladu s uputama i pod nadzorom nadležnih tijela;

48. „dnevnik puta” znači dokument utvrđen u točkama od 1. do 5. Priloga II. Uredbi (EZ) br. 1/2005;

49. „službeni pomoćnik” znači predstavnik nadležnih tijela osposobljen u skladu sa zahtjevima utvrđenima na temelju članka 18. i zaposlen za provedbu određenih zadaća službenih kontrola ili određenih zadaća povezanih s drugim službenim aktivnostima;

50. „meso i jestivi mesni nusproizvodi klanja”, za potrebe članka 49. stavka 2. točke (a) ove Uredbe, znači proizvodi navedeni u Prilogu I. drugom dijelu odsjeku I. poglavlju 2. potpoglavljima od 0201 do 0208 Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2658/87 (51);

51. „oznaka zdravstvene ispravnosti” znači oznaka postavljena nakon što su provedene službene kontrole iz članka 18. stavka 2. točaka (a) i (c) i kojom se potvrđuje da je meso prikladno za prehranu ljudi.

GLAVA II.

SLUŽBENE KONTROLE I DRUGE SLUŽBENE AKTIVNOSTI U DRŽAVAMA ČLANICAMA

POGLAVLJE I.

Nadležna tijela

Članak 4.

Određivanje nadležnih tijela

1. Za svako područje uređeno pravilima iz članka 1. stavka 2. države članice određuju nadležno tijelo ili više njih na koje prenose odgovornost za organiziranje ili provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti.

2. Ako za isto područje država članica prenosi odgovornost za organiziranje ili provedbu službenih kontrola ili drugih službenih aktivnosti na više nadležnih tijela, na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, ili ako se nadležnim tijelima određenima u skladu sa stavkom 1. tim određenjem omogućuje prenošenje posebnih odgovornosti za službene kontrole ili druge službene aktivnosti na druga tijela javne vlasti, država članica:

(a) osigurava učinkovitu i djelotvornu koordinaciju među svim uključenim tijelima te dosljednost i djelotvornost službenih kontrola ili drugih službenih aktivnosti na cijelom svojem državnom području; i

(b) određuje jedinstveno tijelo, u skladu s ustavnim zahtjevima država članica, koje je odgovorno za koordinaciju suradnje i kontakata s Komisijom i drugim državama članicama u vezi sa službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima koje se provode u svakom od područja uređenih pravilima iz članka 1. stavka 2.

3. Nadležna tijela odgovorna za verifikaciju usklađenosti s pravilima iz članka 1. stavka 2. točke i. mogu određene odgovornosti povezane sa službenim kontrolama ili drugim službenim aktivnostima prenijeti na jedno ili više kontrolnih tijela za ekološku proizvodnju. U takvim slučajevima svakome od njih dodjeljuju brojčanu oznaku.

4. Države članice osiguravaju da Komisija bude obaviještena o podatcima za kontakt i svim promjenama u vezi s:

(a) nadležnim tijelima određenima u skladu sa stavkom 1.;

(b) jedinstvenim tijelima određenima u skladu sa stavkom 2. točkom (b);

(c) kontrolnim tijelima za ekološku proizvodnju iz stavka 3.;

(d) delegiranim tijelima iz članka 28. stavka 1.

Informacije iz prvog podstavka države članice također stavljaju na raspolaganje javnosti, među ostalim na internetu.

Članak 5.

Opće obveze u vezi s nadležnim tijelima i kontrolnim tijelima za ekološku proizvodnju

1. Nadležna tijela i kontrolna tijela za ekološku proizvodnju:

(a) imaju uspostavljene postupke i/ili sustave za osiguravanje djelotvornosti i prikladnosti službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti;

(b) imaju uspostavljene postupke i/ili sustave za osiguravanje nepristranosti, kvalitete i dosljednosti službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti na svim razinama;

(c) imaju uspostavljene postupke i/ili sustave kako bi se osiguralo da osoblje koje provodi službene kontrole i druge službene aktivnosti nije u sukobu interesa;

(d) imaju adekvatne laboratorijske kapacitete za analizu, ispitivanje i dijagnosticiranje ili imaju pristup takvim kapacitetima;

(e) imaju dovoljan broj osoblja s odgovarajućim kvalifikacijama i iskustvom kako bi se službene kontrole i druge službene aktivnosti mogle provoditi učinkovito i djelotvorno ili imaju pristup dovoljnom broju takvog osoblja;

(f) imaju prikladne i propisno održavane objekte i opremu kako bi se osiguralo da osoblje službene kontrole i druge službene aktivnosti može provoditi učinkovito i djelotvorno;

(g) imaju pravne ovlasti za provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti te za djelovanje predviđeno ovom Uredbom i pravilima iz članka 1. stavka 2.;

(h) imaju uspostavljene pravne postupke kako bi se osiguralo da osoblje ima pristup prostorima i dokumentaciji subjekata kako bi moglo propisno obaviti svoje zadaće;

(i) imaju uspostavljene krizne planove i spremni su ih provoditi u izvanrednim situacijama, prema potrebi, u skladu s pravilima iz članka 1. stavka 2.

2. Svako imenovanje službenog veterinara izvršava se u pisanom obliku i njime se utvrđuju službene kontrole i druge službene aktivnosti te s njima povezane zadaće za koje je imenovanje izvršeno. Zahtjevi nametnuti osoblju nadležnih tijela predviđeni ovom Uredbom, uključujući zahtjev o nepostojanju sukoba interesa, primjenjuju se na sve službene veterinare.

3. Svako imenovanje ovlaštenog službenika za biljno zdravstvo izvršava se u pisanom obliku i njime se utvrđuju službene kontrole i druge službene aktivnosti te s njima povezane zadaće za koje je imenovanje izvršeno. Zahtjevi nametnuti osoblju nadležnih tijela predviđeni ovom Uredbom, uključujući zahtjev o nepostojanju sukoba interesa, primjenjuju se na sve ovlaštene službenike za biljno zdravstvo.

4. Osoblje koje provodi službene kontrole i druge službene aktivnosti:

(a) za svoje područje nadležnosti prolazi odgovarajuće osposobljavanje koje mu omogućuje stručno izvršavanje njegovih dužnosti te dosljednu provedbu službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti;

(b) prati razvoj u svojem području stručnosti i prema potrebi prolazi redovito dodatno osposobljavanje; i

(c) prema potrebi prolazi osposobljavanje o predmetima utvrđenima u Prilogu II. poglavlju I. te u vezi s obvezama nadležnih tijela koje proizlaze iz ove Uredbe.

Nadležna tijela, kontrolna tijela za ekološku proizvodnju i delegirana tijela razvijaju i provode programe osposobljavanja kako bi se osoblju koje provodi službene kontrole i druge službene aktivnosti osiguralo osposobljavanje iz točaka (a), (b) i (c).

5. Kada u sklopu službi nadležnog tijela postoji više odjela nadležnih za provedbu službenih kontrola ili drugih službenih aktivnosti, među različitim odjelima osigurava se učinkovita i djelotvorna koordinacija i suradnja.

Članak 6.

Revizije nadležnih tijela

1. Kako bi se osigurala njihova usklađenost s ovom Uredbom, nadležna tijela provode unutarnje revizije ili osiguravaju provedbu revizija sebe samih i poduzimaju odgovarajuće mjere s obzirom na rezultate tih revizija.

2. Revizije iz stavka 1. predmet su neovisne kontrole i provode se transparentno.

Članak 7.

Pravo na žalbu

Fizičke i pravne osobe imaju pravo na žalbu u skladu s nacionalnim pravom protiv odluka koje nadležna tijela donesu u vezi s njima u skladu s člankom 55., člankom 66. stavcima 3. i 6., člankom 67., člankom 137. stavkom 3. točkom (b) te člankom 138. stavcima 1. i 2.

Pravo na žalbu ne utječe na obvezu nadležnih tijela da bez odgode poduzmu mjere za uklanjanje ili obuzdavanje rizika za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, dobrobit životinja ili, u vezi s genetski modificiranim organizmima i sredstvima za zaštitu bilja, rizika i za okoliš, u skladu s ovom Uredbom i pravilima iz članka 1. stavka 2.

Članak 8.

Obveze nadležnih tijela u vezi s povjerljivošću

1. Nadležna tijela osiguravaju da se, podložno stavku 3., informacije do kojih su došla pri izvršavanju svojih dužnosti u okviru službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti ne otkrivaju trećim stranama kada su, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ili zakonodavstvom Unije, te informacije zbog svoje prirode obuhvaćene obvezom čuvanja profesionalne tajne.

U tu svrhu države članice osiguravaju uspostavljanje odgovarajućih obveza u vezi s povjerljivošću za osoblje i druge pojedince koji su angažirani tijekom službenih kontrola i drugih službenih aktivnosti.

2. Stavak 1. također se primjenjuje na kontrolna tijela za ekološku proizvodnju, delegirana tijela i fizičke osobe kojima su delegirane određene zadaće službenih kontrola te na službene laboratorije.

3. Ako ne postoji prevladavajući javni interes za otkrivanje informacija obuhvaćenih obvezom čuvanja profesionalne tajne iz stavka 1., te ne dovodeći u pitanje situacije u kojima se otkrivanje zahtijeva zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, takve informacije uključuju informacije čije bi otkrivanje ugrozilo:

(a) svrhu inspekcija, istraga ili revizija;

(b) zaštitu komercijalnih interesa subjekta ili bilo koje druge fizičke ili pravne osobe; ili

(c) zaštitu sudskih postupaka i pravnih savjeta.

4. Pri utvrđivanju postoji li prevladavajući javni interes za otkrivanje informacija obuhvaćenih obvezom čuvanja profesionalne tajne iz stavka 1. nadležna tijela uzimaju u obzir, među ostalim, moguće rizike za zdravlje ljudi, životinja ili bilja, ili za okoliš, i vrstu, ozbiljnost i opseg takvih rizika.

5. Obveze u vezi s povjerljivošću predviđene ovim člankom ne sprečavaju nadležna tijela da objavljuju informacije o ishodu službenih kontrola u vezi s pojedinačnim subjektima ili ih na neki drugi način stavljaju na raspolaganje javnosti ako su, ne dovodeći u pitanje situacije u kojima se otkrivanje zahtijeva zakonodavstvom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom, zadovoljeni sljedeći uvjeti:

(a) dotični subjekt dobio je priliku da prije njihove objave komentira informacije koje nadležno tijelo namjerava objaviti ili na neki drugi način staviti na raspolaganje javnosti, uzimajući u obzir hitnost situacije; i

(b) pri objavljivanju informacija ili njihovu drukčijem stavljanju na raspolaganje javnosti uzimaju se u obzir komentari dotičnog subjekta ili se informacije objavljuju zajedno s tim komentarima.

POGLAVLJE II.

Službene kontrole

Odjeljak I.

Opći zahtjevi

Članak 9.

Opća pravila o službenim kontrolama

1. Nadležna tijela redovito provode službene kontrole svih subjekata, na temelju rizika te s odgovarajućom učestalošću, uzimajući u obzir:

(a) utvrđene rizike povezane sa: i. životinjama i robom; ii. aktivnostima koje su pod nadzorom subjekata; iii. mjestom obavljanja aktivnosti ili operacija subjekata; iv. upotrebom proizvoda, postupaka, materijala ili tvari koji mogu utjecati na sigurnost, cjelovitost i zdravstvenu ispravnost hrane ili sigurnost hrane za životinje, zdravlje životinja ili dobrobit životinja, zdravlje bilja ili koji, u slučaju genetski modificiranih organizama i sredstava za zaštitu bilja, također mogu štetno utjecati na okoliš;

(b) sve informacije koje upućuju na vjerojatnost dovođenja potrošača u zabludu, posebice u vezi s prirodom, identitetom, osobinama, sastavom, količinom, trajnošću, zemljom podrijetla ili mjestom podrijetla te metodom izrade ili proizvodnje hrane;

(c) dotadašnje rezultate subjekata u pogledu ishoda službenih kontrola provedenih nad njima te njihovu usklađenost s pravilima iz članka 1. stavka 2.;

(d) pouzdanost i rezultate vlastitih kontrola koje su proveli subjekti ili treća strana na njihov zahtjev, uključujući, prema potrebi, privatne programe za osiguravanje kvalitete, u svrhu utvrđivanja usklađenosti s pravilima iz članka 1. stavka 2.; i

(e) sve informacije koje bi mogle ukazivati na neusklađenost s pravilima iz članka 1. stavka 2.

2. Nadležna tijela službene kontrole provode redovito, pri čemu je odgovarajuća učestalost utvrđena na temelju rizika, kako bi utvrdila moguća namjerna kršenja pravila iz članka 1. stavka 2. počinjena prijevarnim ili obmanjujućim praksama, te uzimajući u obzir informacije u vezi s takvim kršenjima koje se razmjenjuju putem mehanizama administrativne pomoći predviđenih u člancima od 102. do 108. i sve druge informacije koje ukazuju na mogućnost takvih kršenja.

3. Službene kontrole provedene prije stavlj