Jedan je od prioriteta ove Komisije od početka njezina mandata povećati pravednost i učinkovitost sustava oporezivanja u EU-u . EU je imao ključnu ulogu u globalnoj revoluciji u poreznoj transparentnosti , donio je obvezujuća pravila kako bi se uklonili nedostaci koji olakšavaju izbjegavanje plaćanja poreza , poduzeo je mjere u pogledu poreznih oaza te je donio ažurirani okvir PDV-a prilagođen trenutačnoj situaciji . Komisija je na temelju pravila o državnim potporama poduzela mjere za suzbijanje povlaštenog poreznog tretmana poduzeća koja sudjeluju u praksama poreznog planiranja. Usto, Komisija je predložila novi konkurentan, pravedan i čvrst okvir za oporezivanje poduzeća na jedinstvenom tržištu . Komisija je ujedno predložila mjere za dodatno promicanje transparentnosti kojima se od multinacionalnih poduzeća zahtijeva da objave iznos poreza koji plaćaju u EU-u (javno izvješćivanje po zemljama). Komisija poziva Europski parlament i Vijeće da pokažu veliku odlučnost na ovom važnom prijedlogu i olakšaju njegovo brzo donošenje.

Međutim, neka su pitanja ostala neriješena. Konkretno, zbog brze transformacije svjetskog gospodarstva prouzročene digitalizacijom stvoren je novi pritisak na sustave poreza na dobit na razini EU-a i na međunarodnoj razini. Novi poslovni modeli trebali bi podržati poduzetništvo i istodobno osigurati ravnopravne uvjete. Na svim razinama oblikovanja politika nužno je osigurati jednostavnost regulatornog okruženja kojim će se podržati poduzetnici, posebno MSP-ovi. Kako je istaknuto u Komisijinu dokumentu za razmatranje o svladavanju globalizacije predstavljenom u svibnju 2017., to ne znači protekcionizam, deregulaciju i „utrku prema dnu”, nego pametnu regulaciju. Vlade moraju osigurati da porezna politika ostane relevantna u kontekstu digitalizacije i novih poslovnih modela te da poduzeća plaćaju poreze na mjestu na kojem se odvijaju gospodarske aktivnosti. Prijedlozi koje Komisija danas predstavlja su uravnotežen i proporcionalan odgovor na ta pitanja.

2. Prilagodba sustava poreza na dobit trgovačkih društava 21. stoljeću: predstojeći izazovi

2.1. Zastarjela pravila o oporezivanju dobiti

Poduzeća koja su uključena u digitalne aktivnosti, kao i sva druga, moraju podnijeti svoj dio poreznog opterećenja koje je potrebno za financiranje javnih usluga na koje se oslanjaju. Ipak, to trenutačno nije tako. Poduzeća koja imaju znatnu digitalnu prisutnost u određenoj državi članici mogu iskoristiti njezine javne usluge i tržišnu infrastrukturu, kao što su pravosudni sustav i visoka razina povezivosti u toj državi članici, ali toj državi ne plaćaju porez ako u njoj nemaju i znatnu fizičku prisutnost. Poduzeća čije poslovanje uglavnom obuhvaća digitalne aktivnosti imaju manju potrebu za fizičkom prisutnošću pri poslovanju u inozemstvu: samo 50 % najvećih digitalnih multinacionalnih poduzeća ima povezane subjekte u inozemstvu, u usporedbi s 80 % najvećih tradicionalnih multinacionalnih poduzeća .

Međunarodno je dogovoreno načelo da bi se dobit trebala oporezivati tamo gdje se stvara vrijednost . Međutim, važeća porezna pravila osmišljena su početkom dvadesetog stoljeća za tradicionalna poduzeća. Većinom se temelje na fizičkoj prisutnosti i nisu osmišljena kako bi obuhvatila poslovne modele koji se ponajprije oslanjaju na nematerijalnu imovinu, podatke i znanje. U njima se ne uzimaju u obzir poslovni modeli u kojima poduzeća mogu pružiti digitalne usluge u određenoj zemlji, iako nisu fizički prisutna u njoj. U današnjim se pravilima ne uvažavaju ni novi načini stvaranja dobiti u digitalnom svijetu. Na primjer, otežano je uzeti u obzir vrijednost ostvarenu na temelju nematerijalne imovine, kao što su patenti i algoritmi, koja se jednostavno može premjestiti u jurisdikcije s niskim porezima ili u one bez poreza. Osim toga, u pravilima se ne uvažava uloga korisnika u stvaranju vrijednosti za digitalna poduzeća pružanjem podataka i sadržaja ili činjenica da su korisnici sastavni dijelovi mreža na kojima se temelje brojni digitalni poslovni modeli. Sve to znači izostanak poveznice između mjesta na kojem se stvara vrijednost i mjesta na kojem se plaćaju porezi.

Posljedica toga je da je stopa poreza koju plaćaju poduzeća s digitalnim poslovnim modelima za više od polovine manja od one koju plaćaju poduzeća s tradicionalnim poslovnim modelima, s prosječnom efektivnom poreznom stopom od 9,5 % u usporedbi s onom od 23,2 % . To se djelomično može pripisati zastarjelom poreznom sustavu, a djelomično poticajima koje države dodjeljuju digitalnim poduzećima radi potpore razvoju tog sektora usmjerenog na budućnost. U određenim slučajevima porezno opterećenje može se dodatno smanjiti strategijama agresivnog poreznog planiranja. To dovodi do neuravnoteženog sustava u kojem su tradicionalna poduzeća u nepovoljnijem položaju. Nastaje i neravnoteža među digitalnim poduzećima koja posluju isključivo na domaćem tržištu i onih koja posluju u različitim jurisdikcijama, Time se dovodi u pitanje održivost poreznih osnovica država članica te su druga poduzeća i porezni obveznici suočeni s većim poreznim opterećenjem na štetu socijalne pravednosti.

Javnost i poduzeća itekako su svjesni problema koji nastaju zbog tih zastarjelih poreznih pravila. Gotovo tri četvrtine ispitanika u Komisijinu nedavnom javnom savjetovanju složilo se da digitalna poduzeća zbog važećih međunarodnih poreznih pravila mogu iskoristiti određene povlaštene porezne režime i smanjiti svoje porezne doprinose. Ukupno 82 % ispitanika smatralo je da nešto treba poduzeti kad je riječ o važećim međunarodnim poreznim pravilima u pogledu digitalnog gospodarstva .

2.2. Potreba za međunarodnim rješenjem