Uvod

Jedinstveno digitalno tržište (DSM) jedan je od 10 političkih prioriteta Europske komisije. Strategija jedinstvenog digitalnog tržišta osmišljena je kako bi se stvorile digitalne prilike za građane i poduzeća na tržištu s više od 500 milijuna potrošača iz EU-a. Dovršenje jedinstvenog digitalnog tržišta europskom gospodarstvu moglo bi donositi 415 milijardi eura godišnje i omogućiti stvaranje radnih mjesta te preobrazbu javnih usluga. Tijekom 18 mjeseci od donošenja Strategije o jedinstvenom digitalnom tržištu Europska komisija podnijela je najavljene prijedloge. U okviru revizije na sredini razdoblja ažurirala je svoju analizu i usmjerila se na sljedeći niz izazova. Digitalne tehnologije mijenjaju naš svijet i znatno utječu na porezne sustave. Na temelju tih tehnologija nastaju rješenja za smanjenje administrativnog opterećenja, bolju suradnju među poreznim tijelima te sprečavanje utaje poreza, što poboljšava upravljanje poreznim sustavima. No uslijed njihove primjene mijenjaju se poslovni modeli, a nematerijalna imovina postaje sve važnija, što opterećuje europske porezne sustave.

Potreban je moderan i stabilan porezni okvir za jedinstveno digitalno tržište EU-a kako bi se u digitalnom gospodarstvu poticale inovacije, riješio problem rascjepkanosti tržišta i svim dionicima omogućilo iskorištavanje nove tržišne dinamike pod pravednim i uravnoteženim uvjetima. Ključno je zajamčiti poreznu sigurnost za poslovna ulaganja te spriječiti nastanak novih praznina u poreznom zakonodavstvu o jedinstvenom tržištu.

Zbog sve brže digitalne preobrazbe gospodarstva, kreatori politika u području oporezivanja imaju poteškoća pri osmišljavanju rješenja kojima bi se osiguralo pravedno i djelotvorno oporezivanje. U međunarodnim poreznim propisima ima nedostataka jer su prvotno osmišljeni za tradicionalna poduzeća te su sada zastarjeli. Važeći porezni propisi više ne odgovaraju modernom kontekstu u kojem se poduzeća u velikoj mjeri oslanjaju na nematerijalnu imovinu, čiju je vrijednost teško procijeniti, podatke i automatizaciju, čime se olakšava trgovanje na internetu u prekograničnom kontekstu bez fizičke prisutnosti. Ta se pitanja ne odnose samo na digitalno gospodarstvo, nego potencijalno utječu na sva poduzeća. Posljedica je tog problema činjenica da neka poduzeća u nekim državama potrošačima nude usluge te s njima sklapaju ugovore, pri čemu u potpunosti iskorištavaju dostupnu infrastrukturu i institucije vladavine prava, no u porezne se svrhe smatra da ona nisu prisutna u tim državama. Taj položaj „slijepog putnika” omogućuje im povoljnije tržišne uvjete od onih koje uživaju tradicionalna poduzeća.

Stoga pitanje pravednog oporezivanja u digitalnom gospodarstvu, koje je sve veći izazov, i dalje nije na odgovarajući način riješeno, prvenstveno zbog nedostatka međunarodnog konsenzusa i višedimenzionalne prirode problema. U svijetu koji je sve globaliziraniji i digitalno povezaniji i u kojem se sve više aktivnosti odvija u digitalnom prostoru, takva je situacija neodrživa. Ako se ne uspije pronaći rješenje, nastajat će sve više prilika za izbjegavanje plaćanja poreza, a u javne proračune slijevat će se manje poreznih prihoda; to će, i zbog erozije proračuna za socijalna pitanja, utjecati na društvenu pravednost te će se destabilizirati tržišna ravnoteža za poduzeća. Time se ugrožavaju konkurentnost EU-a, pravedno oporezivanje i održivost proračuna država članica. Kao što je predsjednik Komisije Jean-Claude Juncker naglasio u svojem govoru o stanju Unije za 2017., Komisija se zalaže za pravedno oporezivanje u području digitalne industrije. Na neslužbenom sastanku ECOFIN-a u Tallinnu Predsjedništvo je, uz potporu velikog broja država članica, pozvalo Komisiju da istraži mogućnosti i predloži djelotvorna rješenja kako bi se do kraja godine postigla suglasnost o daljnjem smjeru djelovanja EU-a.

Od početka svojeg mandata ova Komisija poduzima mjere kako bi zajamčila provedbu načela prema kojem bi sva poduzeća koja posluju u EU-u trebala plaćati porez tamo gdje ostvaruju dobit i stvaraju vrijednosti. To je načelo ključno za pravedno i djelotvorno oporezivanje na jedinstvenom tržištu, a moguće ga je provesti samo s pomoću zajedničkih i usklađenih mjera. Zbog različitih nacionalnih pristupa unutar EU-a može doći do fragmentacije jedinstvenog tržišta, povećanja porezne nesigurnosti i neravnoteže tržišnih uvjeta te mogu nastati nove zakonske praznine kojima se omogućuje porezna zlouporaba. Kao što je već utvrđeno u izvješću Komisije iz svibnja 2014., potrebno je reformirati međunarodni porezni okvir kako bi se djelotvorno obuhvatila vrijednost stvorena s pomoću novih poslovnih modela. Nažalost, dosad se pokazalo da je zahtjevno usuglasiti rješenja na globalnoj razini, kao što je vidljivo iz izvješća OECD-a iz listopada 2015. Sada je došlo vrijeme za djelovanje. U tom pogledu Komisija želi ambiciozan program i zajednički pristup EU-a kako bi se zajamčilo djelotvorno oporezivanje digitalnoga gospodarstva na način kojim se osigurava pravednost i podupire rast.

Tim će se novim programom nadopuniti velik napredak ostvaren posljednjih godina u pogledu poboljšanja okvira za oporezivanje dobiti, na razini EU-a te na međunarodnoj razini. Države članice EU-a pristale su na niz ambicioznih novih pravila za suzbijanje agresivnog poreznog planiranja i povećanje porezne transparentnosti te su, u okviru vanjske strategije o učinkovitom oporezivanju, na međunarodnoj razini zauzele jasnije stajalište o dobrom poreznom upravljanju. Komisija je provela opću istragu o izdavanju poreznih rješenja u državama članicama u kontekstu kontrole državnih potpora te istražuje porezna rješenja i režime kojima se pojedinim poduzećima odobrava povlašteni porezni tretman. Komisija je u nekoliko predmeta naložila povrat potpore. U pogledu poreza na dodanu vrijednost (PDV) Komisija se u svojem prijedlogu o e-trgovini izravno bavi i izazovima koje donosi digitalno gospodarstvo. Pregovori o zajedničkoj konsolidiranoj osnovici poreza na dobit (CCCTB) napreduju. Riječ je o inicijativi koju je Komisija obnovila 2016. Kada se o CCCTB-u postigne suglasje, osigurat će se konkurentan, pravedan i čvrst okvir za oporezivanje poduzeća na jedinstvenom tržištu.

Poduzeća danas više no ikad posluju digitalno

Svijet je danas globaliziran i bez granica. Povećana potrošnja popraćena je intenzivnijom trgovinom čiji se volumen povećava. Istovremeno se sve više trguje na međunarodnoj razini. Rast digitalnoga gospodarstva uzrokuje revoluciju u svakodnevnom životu i poslovnim modelima, a to ne utječe samo na tradicionalne gospodarske, političke, upravljačke, provedbene i poslovne modele, nego i na porezne i carinske uprave.

Digitalizacija je pospješila prekograničnu trgovinu i ubrzala njezin razvoj. Razvoj poslovnih modela odražava činjenicu da poduzeća danas posluju korjenito drukčije nego u vrijeme kada su osmišljeni međunarodni porezni i carinski propisi. Primjerice, danas za prodaju robe i usluga nije nužna fizička prisutnost na tržištu, a to znači da može biti teško utvrditi poreznu osnovicu na tom tržištu ili porijeklo robe u carinske svrhe. Potrošač može naručiti robu iz cijelog svijeta jednim klikom. Stoga se tržišni doseg povećava, cijene općenito snižavaju te nastaju nove prilike, a ujedno se remete postojeći poslovni modeli – internetske platforme djelotvornije reagiraju na potražnju. Važno je reći da to ne dovodi samo do povećanja trgovine nego i do njezine fragmentacije jer se u proces uključuju nove stranke koje nisu uvijek upoznate s poreznim i carinskim obvezama ili mogu strukturirati svoje poslovanje kako bi zaobišle te obveze.

Priroda razmjene mijenja se jer zbog digitalizacije nestaju razlike između robe i usluga, proizvodi se preobražavaju u svoj digitalni prikaz, primjerice e-knjige, ili se upotrebljava najmanja moguća količina materijala, npr. 3D ispis. Gospodarstvo je sve više digitalno, pa će se postojeći poslovni modeli morati prilagoditi toj novoj stvarnosti usporedno s nastankom novih poslovnih modela. Ti novi poslovni modeli odlikuju se ovim glavnim značajkama, među ostalima: mogućnost daljinskog vođenja poslovanja, nestabilnost tržišta (brzo stjecanje i gubitak tržišnih udjela), sklonost monopolu ili oligopolu te mrežni učinci.

Pretvorba globalnoga gospodarstva u digitalno gospodarstvo odvija se brzo i u velikom opsegu te prožima gotovo sva područja društva. Već gotovo trećina rasta ukupne industrijske proizvodnje u Europi proizlazi iz uvođenja digitalnih tehnologija. Samo jedno tehnološko poduzeće, s tržišnom kapitalizacijom od tek 7 %, našlo se 2006. među najvećih 20 poduzeća prema tržišnoj kapitalizaciji. Na istoj ljestvici 2017. našlo se 9 tehnoloških poduzeća s tržišnom kapitalizacijom od 54 % ukupne kapitalizacije 20 najvećih poduzeća. U razdoblju od 2008. do 2016. prihod najvećih pet prodavača u e-trgovini prosječno je rastao 32 % godišnje. Tijekom tog istog razdoblja prihod cjelokupnog maloprodajnog sektora EU-a prosječno je rastao 1 % godišnje. Nova generacija informacijskih tehnologija, primjerice internet stvari, umjetna inteligencija, robotika i virtualna stvarnost, brzo će dovesti do novog napretka. Sve se više upotrebljavaju digitalna rješenja koja otvaraju nove prilike za građane, poduzeća, ulagače i javne uprave. Kako bi poduzeća u EU-u ostala konkurentna, neophodno je da iskoriste te prilike te da novoosnovana poduzeća mogu brzo rasti, u potpunosti iskorištavajući računalstvo u oblaku, rješenja za velike podatke (big data), robotiku i brze širokopojasne mreže. Europi predstoji izazov da brzo iskoristi te digitalne prilike kako bi osigurala svoju konkurentnost i zajamčila pravedno oporezivanje.

Digitalizacija utječe na sva poduzeća, no u različitoj mjeri. Za poreznu politiku izazov su različiti poslovni modeli koje omogućuju tehnologija i iskorištavanje velikih količina podataka. Korisnici mogu na internetu kupovati robu i usluge s bilo kojeg mjesta na svijetu, umjesto u lokalnim dućanima. Novom naraštaju potrošača bitnije je da proizvodu ili usluzi mogu pristupiti bez odgode nego da ih posjeduju. Digitalne platforme s malo kapitalne imovine povezuju rezervni kapacitet i potražnju te omogućuju golem broj kolaborativnih transakcija. Procjenjuje se da će takve transakcije tijekom sljedećeg desetljeća rasti po stopi od 35 % godišnje. Vrijednost mnogih poduzeća sada se u velikoj mjeri temelji na nematerijalnoj imovini, informacijama i podatcima. Nema jedinstvene karakteristične značajke novih vrsta poslovanja u digitalnom prostoru – jedno poduzeće često objedinjuje različite aspekte. Zbog te je raznolikosti pri iznalaženju potencijalnih rješenja nužno utvrditi obuhvaća li rješenje potreban raspon digitalnih aktivnosti i usluga. U nastavku se navodi nepotpun popis kako bi se istaknuli neki od novih načina poslovanja u digitalnom gospodarstvu, iz kojih proizlazi problem utvrđivanja mjesta oporezivanja i aktivnosti koje se oporezuju. Te nove paradigme zahtijevaju nove političke odgovore.

Primjeri novih načina poslovanja ·Model internetske maloprodaje – na internetskim platformama prodaje se roba ili se povezuju kupci i prodavači uz naplatu naknade po transakciji, naknade za uvrštavanje na popis prodavača ili uz proviziju. Primjeri: Amazon, Zalando, Alibaba. ·Model društvenih medija – vlasnici mreža oslanjaju se na prihod od oglašavanja ostvaren slanjem ciljanih marketinških poruka potrošačima. Primjeri: Facebook, Xing, Qzone. ·Model pretplate – u okviru platformi naplaćuje se pretplata za trajni pristup digitalnim servisima (npr. glazbi ili videozapisima). Primjeri: Netflix, Spotify, iQiyi. ·Model platforme za suradnju – s pomoću digitalnih platformi povezuju se rezervni kapacitet i potražnja, reputacija se smatra valutom i služi kao potpora potrošnji, a pojedincima se omogućuje dijeljenje „pristupa” imovini umjesto neposrednog vlasništva. Naplaćuje se fiksna ili varijabilna naknada za svaku transakciju. Primjeri: Airbnb, Blablacar, Didi Chuxing.

EU treba moderni porezni okvir za iskorištavanje digitalnih prilika, a istovremeno je nužno osigurati pravedno oporezivanje. Ravnopravnost na tržištu preduvjet je da bi se svim poduzećima omogućili inovativnost, razvoj i rast kao potpora većoj produktivnosti, zaposlenosti i blagostanju. No stupanj digitalizacije industrije razlikuje se od sektora do sektora, osobito između područjâ visoke tehnologije i onih tradicionalnijih, ali i među državama članicama i regijama. Velike razlike postoje i između velikih poduzeća i MSP-ova. Domaći digitalni poslovni modeli prosječno se oporezuju po stvarnoj stopi od samo 8,5 %, što je više no upola manje od stope poreza za tradicionalne poslovne modele (vidjeti grafikon u nastavku). To je uglavnom zbog karakteristika digitalnih poslovnih modela, koji se uvelike oslanjaju na nematerijalnu imovinu, a pogoduju im porezne olakšice. Prekogranična digitalna poduzeća uživaju jednako nisko porezno opterećenje, čak ne računajući agresivno prekogranično porezno planiranje koje porezno opterećenje može svesti praktično na nulu.

Izvor: Digital Tax Index, 2017., PWC i ZEW