IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU o primjeni Uredbe (EZ) br. 428/2009 o utvrđivanju režima Zajednice za kontrolu izvoza, prijenosa, brokeringa i provoza robe s dvojnom namjenom /* COM/2013/0710 final */





SADRŽAJ 1........... Uvod.............................................................................................................................. 3 2........... Razvoj regulatornog okvira............................................................................................. 3 2.1........ Izmjene Uredbe (EZ) br. 428/2009................................................................................. 4 2.2........ Nacionalne provedbene mjere......................................................................................... 4 2.3........ Izvješće o uvođenju općih izvoznih dozvola EU-a............................................................ 5 3........... Provedba Uredbe - trenutačna situacija........................................................................... 5 3.1........ Aktivnosti Koordinacijske skupine za robu s dvojnom namjenom..................................... 5 3.2........ Smjernice EU-a o kontrolama izvoza robe s dvojnom namjenom..................................... 6 3.3........ Posjeti kolega................................................................................................................. 7 3.4........ Razmjena informacija i uvođenje sigurnog i kodiranog elektroničkog sustava.................... 7 3.5........ Transparentnost i dijalog s industrijom i akademskim institucijama.................................... 8 3.6........ Nadzor i primjena nadzora kontrole izvoza...................................................................... 8 4........... Kontrole EU-a nad izvozom – ključni podaci................................................................... 8 4.1........ Trgovina EU-a robom s dvojnom namjenom: artikli i destinacije....................................... 9 4.2........ Uredba se prvenstveno odnosi na izvoz od oko 1600 artikala s dvojnom namjenom koji su navedeni u Prilogu I. – Kontrolni popis EU-a, ažuriran 2012. – i klasificiran u 10 kategorija (slika 2.).................. 9 4.3........ Prijave, licence, odbijanja............................................................................................. 11 5........... Kontrole EU-a nad izvozom – utjecaj na sigurnost i trgovinu.......................................... 12 5.1........ Kontrole izvoza: ključni instrument za promicanje sigurnosti u globaliziranom višepolarnom svijetu 12 5.2........ „Sektor s dvojnom namjenom” koji je teško definirati: ključ za europske inovacije i konkurentnost 13 5.3........ Režim EU-a za kontrolu izvoza: veći od zbroja njegovih dijelova.................................... 13 5.4........ Kontrola izvoza i konkurentnost: narušavanje tržišnog natjecanja i mogućnosti globalnih ujednačenih uvjeta 14 6........... Kontrole EU-a nad izvozom u promjenjivom svijetu – pregled politika kontrole izvoza.... 15 6.1........ Javno savjetovanje o kontroli izvoza.............................................................................. 15 6.2........ Izgledi za razvoj režima EU-a za kontrolu izvoza............................................................ 15 6.3........ Pregled politike EU-a za kontrolu izvoza: sljedeći koraci................................................ 16 Prilog I. - Popis kratica............................................................................................................... 17 IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU o primjeni Uredbe (EZ) br. 428/2009 o utvrđivanju režima Zajednice za kontrolu izvoza, prijenosa, brokeringa i provoza robe s dvojnom namjenom 1. Uvod Kontrola izvoza artikala i tehnologije s dvojnom namjenom igra ključnu ulogu u borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje (OMU) i konvencionalnog oružja te znatno pridonosi regionalnoj i međunarodnoj sigurnosti i stabilnosti. Uredba (EZ) br. 428/2009 o utvrđivanju režima Zajednice za kontrolu izvoza, prijenosa, brokeringa i provoza robe s dvojnom namjenom (u daljnjem tekstu: „Uredba”) primjenjuje međunarodne obveze u skladu s Rezolucijom Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda (UNSCR) 1540 (2004), međunarodnim ugovorima kao što su Konvencija o kemijskom oružju (KKU) i Ugovor o neširenju nuklearnog oružja (NPT) te multilateralnim režimima kontrole izvoza kao što su Wassenaarski ugovor, Skupina nuklearnih dobavljača (NSG), Australska skupina i Režim kontrole tehnologije projektila (MTCR). Sustav EU-a za kontrolu izvoza ustanovljen je u skladu s Uredbom (EZ) br. 3381/94 i Odlukom 94/942/ZVSP, te je značajno učvršćen donošenjem Uredbe (EZ) br. 1334/2000. Uredbom (EZ) br. 428/2009 uvedena su znatna poboljšanja u režimu EU-a za kontrolu izvoza, posebno kao odgovor na Strategiju EU-a protiv širenja OMU-a iz prosinca 2003. i u svjetlu izvješćâ izvoznika i industrije. Uredbom se predviđa slobodno kretanje robe s dvojnom namjenom – s nekim iznimkama – unutar EU-a i postavljaju osnovna načela i zajednička pravila za kontrolu izvoza, brokeringa, provoza i prijenosa robe s dvojnom namjenom, u okviru zajedničkih trgovinskih politika. Također se predviđa administrativna suradnja i usklađene politike i instrumenti za primjenu i provedbu. Ova Uredba direktno je primjenjiva na „izvoznike”, ali zahtijeva dodatne provedbene mjere od strane država članica EU-a u okviru „hibridnih” sustava, pri čemu su nacionalne nadležne vlasti posebno odgovorne za odluke o licenciranju. Članak 25. Uredbe (EZ) 428/2009, kako je izmijenjen Uredbom (EU) br. 1232/2011, poziva Komisiju da svake tri godine predstavi „izvješće o sveobuhvatnoj ocjeni provedbe i utjecaja” Vijeću i Parlamentu, uključujući, po potrebi, prijedloge za izmjene. Člankom 25. stavkom 3. predviđeno je da će se posebni dijelovi izvješća baviti aktivnostima Koordinacijske skupine za robu s dvojnom namjenom (DUCG), uvođenjem sigurnog i kodiranog sustava za razmjenu informacija između država članica i Komisije, kao i provedbom članka 15. stavka 1. i 2. u vezi s ažuriranjem kontrolnih popisa i članka 24. u vezi s nacionalnim kaznama u slučaju kršenja Uredbe. Nadalje, člankom 25. stavkom 4. zahtijeva se da Komisija izvijesti, najkasnije 31. prosinca 2013., o uvođenju općih izvoznih dozvola u skladu s Uredbom (EU) br. 1232/2011. Člankom 25. predviđa se da države članice dostave Komisiji sve odgovarajuće informacije za pripremu ovog izvješća. Ovo izvješće daje informacije o provedbi i utjecaju Uredbe od donošenja do početka 2013. i stoga u biti pokriva aktivnosti za 2010., 2011 i 2012. 2. Razvoj regulatornog okvira Uredba Vijeća (EZ) br. 428/2009 donesena je 5. svibnja 2009. i stupila je na snagu 27. kolovoza 2009. Njome je stavljena izvan snage Uredba (EZ) br. 1334/2000. Stupanjem na snagu Lisabonskog ugovora, a u skladu s člankom 207. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), postupak za izmjene Uredbe se promijenio i postao je primjenjiv redovni zakonodavni postupak. 2.1. Izmjene Uredbe (EZ) br. 428/2009 Tijekom razdoblja izvještavanja, Uredba je izmijenjena dvaput: – Uredbom (EU) br. 1232/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. studenoga 2011. uvedeno je 5 novih općih izvoznih dozvola EU-a (EUGEA), za izvoz određene robe s dvojnom namjenom na određene destinacije, u pokušaju poboljšanja konkurentnosti industrije i uspostavljanja ravnopravne utakmice za izvoznike EU-a. Uz uvažavanje povezanih rizika, nove EUGEA-e tako olakšavaju izvoz telekomunikacijske opreme i kemikalija na određene destinacije te izvoz određene robe nakon popravka/zamjene i za privremena izlaganja na sajmovima. Uredbom (EU) br. 1232/2011 također je izmijenjen članak 25. Uredbe i uvedene su pojačane odredbe za izvještavanje i transparentnost. – Uredbom (EU) br. 388/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 19. travnja 2012.[1] ažuriran je kontrolni popis EU-a u Prilogu I. Uredbi, te su uključene izmjene dogovorene unutar multilateralnih režima kontrole izvoza u 2009. i 2010. Izmjene uključuju de-kontrolu određene robe i izmjene opisa i definicija robe. Novi i pročišćeni kontrolni popis EU-a stupio je na snagu 15. lipnja 2012., omogućivši tako da se EU pridržava svojih međunarodnih obveza u pogledu kontrole izvoza i pomažući izvoznicima EU-a tamo gdje su kontrolni parametri oslabljeni. Nadalje, u svjetlu članka 15. Uredbe u kojem se navodi da se kontrolni popis EU-a treba redovito ažurirati u skladu s izmjenama dogovorenima unutar multilateralnih režima, Komisija je 7. studenoga 2011. donijela prijedlog za izmjene Uredbe i delegiranje nadležnosti za ažuriranje kontrolnog popisa EU-a na Komisiju („delegirani akti ”) [2]. Prijedlogom je također uvedenoo delegiranje ovlasti na Komisiju da izmijeni Prilog II. Uredbi kao odgovor na promjenjive okolnosti, te da ukloni određene destinacije i/ili robu iz opsega EUGEA-a. Europski parlament donio je svoje stajalište na prvom čitanju u listopadu 2012., ali taj zakonodavni prijedlog ostaje u raspravi, u cilju njegova dovršetka prije travnja 2014. Daljnji razvoj regulatornog okvira ostaje otvoren za pregled. Tako su, nakon donošenja Uredbe, Vijeće i Komisija naveli da će biti ocijenjen popis robe za koje je potrebna licenca za prijenose unutar EU-a imajući u vidu načela iz glave II., poglavlja 9. Ugovora o Euratomu (zajedničko nuklearno tržište) i članka 36. UFEU-a. Kasnije, nakon donošenja Uredbe (EU) br. 1232/2011, Komisija je najavila svoju namjeru za pregled mogućnosti uvođenja EUGEA-e za pošiljke niske vrijednosti do kraja 2013.[3]. Ta se pitanja trenutačno razmatraju u okviru tekućeg pregleda politike kontrole izvoza, a neformalna radna skupina oformljena je početkom 2013. da bi se proučili popisi robe koja se podvrgava kontroli prijenosa i modaliteti kontrole. 2.2. Nacionalne provedbene mjere Uredba je u potpunosti obvezujuća i izravno primjenjiva u svim državama članicama, ali se njome predviđa da države članice trebaju poduzeti mjere za primjenu određenih odredbi i da se informacije o tim mjerama trebaju objaviti u Službenom listu Europske unije. Obavijesti iz država članica objavljene su 6. ožujka 2012.[4] te se njima predviđa pregled mjera koje su države članice poduzele npr. vezano uz proširenje kontrola brokeringa, primjenu kontrola provoza, proširenje kontrola na nenavedenu robu u svrhu javne sigurnosti i ljudskih prava, uvođenje nacionalnih općih izvoznih dozvola, primjenu kontrola prijenosa unutar EU-a za nenavedenu robu, kao i informacije vezane uz nacionalna tijela za kontrolu izvoza. Nadalje, u obavijesti objavljenoj 19. rujna 2012.[5] navodi se da je Italija obavijestila o nametanju zahtjeva za posebno državno odobrenje za izvoz u Siriju za određenu telekomunikacijsku robu koja nije navedena u Prilogu I. zbog pitanja javne sigurnosti i ljudskih prava. Nacionalne provedbene mjere u pogledu uvjeta i zahtjeva koje su države članice prihvatile za uporabu EUGEA-a također podliježu objavi informacijske obavijesti. 2.3. Izvješće o uvođenju općih izvoznih dozvola EU-a U svjetlu Uredbe (EU) br. 1232/2011 i uzimajući u obzir članak 25. stavak 4. Uredbe, s izmjenama, Koordinacijska skupina za robu s dvojnom namjenom odlučila je ocijeniti provedbu novouvedenih EUGEA-a. Kako je prethodno navedeno, informacije o uvjetima i zahtjevima za uporabu prikupljene su za objavu u Službenom listu. Nadalje, konzultacije s nadležnim tijelima dovele su do sljedećih zaključaka: · U pogledu uvjeta i zahtjeva uporabe, većina država članica uvela je zahtjeve za registraciju i također zahtijeva obavješćivanje a posteriori nakon prve uporabe, iako neke države članice zahtijevaju i prethodno obavješćivanje. Većina država članica zahtijeva informacije o izvozniku, opis i kategoriju robe, vrijednost i količinu transakcija, destinaciju i informacije o krajnjem korisniku. Neke države članice također zahtijevaju uporabu odgovarajućih carinskih podataka. Nadalje, većina država članica uvela je redovite zahtjeve za izvješćivanje, iako učestalost varira, a neke su također odredile obvezu vođenja knjiga i revizije. · Nadležna tijela ukupno su zaprimila preko 4000 obavijesti o uporabi EUGEA-a, a procjenjuje se da oko 3500 poduzetnika koristi EUGEA-e. Gospodarski subjekti koriste sve EUGEA-e, iako se najčešće koristi EUGEA 001. Gospodarski subjekti koriste EUGEA-e u skoro svim državama članicama, ali gospodarski subjekti u nekoliko država članica još nisu koristili nove EUGEA-e uvedene 2011. · Skoro sve kategorije robe s dvojnom namjenom izvoze se pod EUGEA-ma, u raznim sektorima, uključujući „tradicionalne” sektore s dvojnom namjenom kao što su aeronautika, softver i elektronika, ali i u drugim sektorima kao što su hrana ili pulpa te papirna industrija. · Izvoz u okviru EUGEA-a većinom je namijenjen SAD-u i nekim „državama EU001” (Australija, Kanada, Japan, Švicarska, Norveška, Novi Zeland), ali koristi od EUGEA-a imat će i druge destinacije kao što su Brazil, Kina, Južna Koreja, Ruska Federacija, Južna Afrika i Turska. 3. Provedba Uredbe - trenutačna situacija 3.1. Aktivnosti Koordinacijske skupine za robu s dvojnom namjenom Člankom 23. Uredbe osniva se Koordinacijska skupina za robu s dvojnom namjenom (DUCG), okupljajući stručnjake iz Komisije i država članica da prouče sve probleme u vezi s primjenom kontrola izvoza u cilju praktičnog poboljšanja njihove konzistentnosti i učinkovitosti u cijelom EU-u. DUCG pruža jedinstveni forum za razmjenu najboljih praksi i informacija među službenicima za kontrolu izvoza i čini osnovu „mreže EU-a” agencija za kontrolu izvoza. Tijekom razdoblja izvještavanja, DUCG se redovito sastajao. Od stupanja na snagu Uredbe održano je 16 sastanaka. DUCG je održao rasprave o brojnim temama u vezi s primjenom Uredbe, kao što su pristup država članica EU-u i nacionalne opće izvozne dozvole (NGEA), kontrole izvoza za sektor istraživanja itd. DUCG je također ponudio forum za konzultacije o specifičnim primjerima primjene kontrola, uključujući probleme o kojima je izvijestila industrija, npr. o izvozu plinskih turbina na određene destinacije, izvozu grafita i karbonskih dijelova itd. DUCG redovito održava zajedničke sastanke s dionicima, a posebno su održali dva zajednička sastanka s carinskim dužnosnicima u listopadu 2010. i rujnu 2011., usredotočujući se na razmjenu informacija između tijela za licenciranje i carinskih tijela da bi se izbjegli zloporaba i nedozvoljeni izvoz. DUCG povremeno održava i zajedničke sastanke s predstavnicima iz industrije i npr. održali su zajednički seminar s Europskim forumom za nuklearnu energiju u veljači 2013. da bi raspravljali o kontroli nuklearnog izvoza i razmotrili razloge za zabrinutost industrije u vezi s troškovima usklađivanja, narušavanjem tržišnog natjecanja i prijenosom nuklearne robe i tehnologije unutar EU-a. DUCG je također raspravljao o mogućnostima za ojačavanje tehničkih mogućnosti i stručnosti, kao ključnog elementa postupka licenciranja i primjene na granicama. Postoje različite nacionalne inicijative za obuku o kontroli izvoza, a tehničke seminare za službenike za licenciranje za kontrolu izvoza i tehničke stručnjake također je organizirao Zajednički istraživački centar Komisije u suradnji s nacionalnim stručnjacima iz EU-a i SAD-a. U tom kontekstu DUCG je održao pilot-programe obuke u cilju pripreme za mogući budući „dostupni” strukturirani program obuke za kontrolu EU-a nad izvozom koji treba prvenstveno biti usmjeren na stručnjake za licenciranje, carinu i tehničke stručnjake, kao i druge bitne vladine dužnosnike (vanjski poslovi, obrana, obavještajni sektor). 3.2. Smjernice EU-a o kontrolama izvoza robe s dvojnom namjenom DUCG je razvio „Smjernice EU-a o kontroli izvoza robe s dvojnom namjenom” da bi podržao praktičnu primjenu mjera kontrole izvoza te posebno pojasnio različite procedure vezane uz konzultacije i dijeljenje informacija navedene Uredbi. Smjernice EU-a trenutačno su namijenjene službenoj uporabi od strane tijela za kontrolu izvoza država članica; one nisu pravno obvezujuće i nisu za javnu objavu. Smjernice EU-a čine živući dokument koji će biti ažuriran i proširen na redovitoj osnovi kako bi odgovorio na rastuće potrebe i promijenjene okolnosti. Nakon što je Komisija provela istraživanje 2010., DUCG je pripremio Smjernice u cilju osnivanja „skupine stručnjaka”[6] tj. strukturiranog mehanizma koji zajednički koristi stručnost koja je dostupna u raznim državama članicama u korist svih, za podršku dosljednim odlukama o kontroli. Smjernicama se ustanovljuju standardizirani predlošci i postupci za pružanje neobvezujućeg savjeta nadležnim tijelima na dobrovoljnoj osnovi o vrlo tehničkim pitanjima kao što su ocjene i klasifikacija robe. Slika 1: Koncept skupine stručnjaka za dvostruku namjenu u EU-u 3.3. Posjeti kolega Kolegijalni posjeti koje Komisija organizira s predsjedništvom EU-a još su jedan ključni element mreže EU-a za kontrolu izvoza te pružaju mogućnost za opsežnu razmjenu informacija s naglaskom na specifičnim problemima kontrole izvoza. Tako je organizirano ukupno 6 kolegijalnih posjeta u razdoblju izvještavanja, a bili su posvećeni kontrolama prijenosa unutar EU-a, primjeni sveobuhvatnih kontrola, neopipljivim prijenosima tehnologije, kontroli informacija i komunikacijske opreme. 3.4. Razmjena informacija i uvođenje sigurnog i kodiranog elektroničkog sustava E-sustav s dvojnom namjenom (DUeS), sigurni elektronički sustav koji osigurava Komisija za razmjenu informacija među državama članicama, pokrenut je u siječnju 2011. i počeo je raditi u potpunosti u lipnju 2012., s pristupom sustavu i mogućnošću njegova aktivnog korištenja za sve države članice. Od tada su razvijene nove inačice, uvodeći dodatne funkcije i poboljšanja, uključujući među ostalim mogućnost unosa informacija povezanih s odbijanjem robe s dvojnom namjenom, za razmjenu dokumenata u knjižnici ili za obavljanje izvoza svih podataka. DUCG stalno radi na daljnjem razvoju DUeS-a da omogući učinkovitu razmjenu informacija između tijela nadležnih za kontrolu izvoza i Komisije, npr. da uključi funkcije potrebne na temelju donošenja novih propisa, poput Uredbe (EU) br. 1232/2011 ili restriktivnih mjera (sankcije) za trgovinu robom s dvojnom namjenom. Također su pokrenute rasprave u vezi s mogućim proširenjem DUeS-a na odbijanja izvoza oružja prema Zajedničkom stajalištu Vijeća 2008/944 te na odbijeni izvoz robe prema Uredbi (EU) br. 1236/2005 u vezi s trgovinom određene robe koja se može koristi za smrtnu kaznu, mučenje ili drugo okrutno, nehumano ili degradirajuće postupanje ili kaznu. Osim DUES-a, nadležna tijela također uspostavljaju izravnu suradnju u specifičnim slučajevima na ad hoc osnovi, s pomoću kontaktnih točaka mreže EU-a za kontrolu izvoza, a neke su poduzele specifične mjere u skladu s člankom 19. stavkom 1. i 2. za razmjenu informacija uključujući, na primjer, detaljne informacije o transakcijama. DUCG je raspravio i promovirao uvođenje elektroničkih sustava licenciranja od strane nadležnih tijela jer se tim sustavima pojednostavnjuje postupak licenciranja i skraćuje vrijeme obrade, omogućujući u isto vrijeme bolji pregled nad postupcima licenciranja i poboljšanu koordinaciju unutar administracije. Ukupno 8 država članica koristi sada e-sustave, dok 6 država članica radi na primjeni takvih sustava u 2012. – 2013., a tri poduzimaju pripremne korake. 3.5. Transparentnost i dijalog s industrijom i akademskim institucijama S obzirom na članak 23. stavak 2. Komisija je organizirala redovite sastanke s predstavnicima industrije. Komisija je 2010. održala industrijski forum te je 2011. organizirala Konferenciju izvoznika, okupljajući preko 200 sudionika iz industrije, akademskih institucija, javnih tijela i institucija EU-a kako bi se podigla svijest o novim EUGEA-ma i pokretanju javne rasprave o Zelenoj knjizi. Nakon donošenja Radnog dokumenta službi Komisije (SWD (2013)7), povlačeći zaključke iz javne rasprave o Zelenoj knjizi, Komisija je 2013. u suradnji s irskim predsjedništvom zajednički organizirala „Konferenciju o strateškoj kontroli izvoza” da bi se omogućio forum za raspravu o prioritetima za pregled režima EU-a za kontrolu izvoza. Nadležna tijela provode znatne industrijske terenske aktivnosti i daju što više informacija gospodarskim, akademskim i drugim dionicima u fazi prije licenciranja da bi podigli svijest o odgovornoj trgovini robom s dvojnom namjenom. Nadležna tijela većinom pružaju informacije na svojim web-stranicama i povremeno biltenom te također obično održavaju izravni kontakt s operatorima i redovito organiziraju opće informativne sjednice – „Dan kontrole izvoza” – ili posebne seminare za operatore. Neka tijela objavljuju posebne vodiče u smislu članka 19. stavka 5., npr. brošure povezane s Programima unutarnje usklađenosti (ICP), neopipljivim prijenosom tehnologije, brokeringom, a neki objavljuju „priručnik” za kontrolu izvoza. Neka nadležna tijela o trgovini robom s dvojnom namjenom izvještavaju nacionalnim parlamentima, a u nekim državama članicama te su informacije javno dostupne. 3.6. Nadzor i primjena nadzora kontrole izvoza Komisija promiče učinkovitu primjenu kontrola izvoza unutar EU-a kroz različita djelovanja podrške, kao što su priprema „korelacijske tablice” kojom se carinske šifre povezuju s klasifikacijama za dvojnu namjenu, uključivanje parametara kontrole izvoza u EU-ovu internetsku bazu podataka carinskih tarifa TARIC i procjene carinskih rizika, kao i moduli za širenje svijesti o kontroli izvoza u obukama koje nudi Zajednički istraživački centar Komisije, npr. za graničnu stražu. U składu s Uredbom, države članice sa svoje strane moraju odrediti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće kazne primjenjive za kršenje kontrole izvoza. Uvele su niz nacionalnih administrativnih i kaznenih sankcija, koje obično uključuju novčane kazne i konfiskaciju robe, kao i zatvorsku kaznu. Nacionalna tijela prvenstveno su odgovorna za primjenu kontrola izvoza. Tijekom razdoblja izvještavanja prijavljeno je nekoliko kršenja, npr. za nelicencirani izvoz robe, što je rezultiralo nametanjem novčanih kazni i/ili pljenidbom robe, dok je nekoliko slučajeva upućeno na sudove. 4. Kontrole EU-a nad izvozom – ključni podaci Teško je dobiti pouzdane informacije o izvozima robe s dvojnom namjenom jer nema odgovarajuće definiranog gospodarskog sektora niti je za sada razvijena posebna metodologija za snimanje podataka i izračun statistike o trgovini robom s dvojnom namjenom. Međutim, Komisija i države članice sakupljaju podatke koji omogućuju približne procjene izvoza robe s dvojnom namjenom utemeljene s jedne strane na carinskoj robi koja je identificirana putem korelacijske tablice koja uključuje robu s dvojnom namjenom i, s druge strane, na specifičnim podacima koje sakupljaju nadležna tijela. Treba naglasiti da procjene izvoza koje su predstavljene u nastavku ne pokrivaju usluge i neopipljive prijenose tehnologije povezane s trgovinom robe s dvojnom namjenom. 4.1. Trgovina EU-a robom s dvojnom namjenom: artikli i destinacije 4.2. Uredba se prvenstveno odnosi na izvoz od oko 1600 artikala s dvojnom namjenom koji su navedeni u Prilogu I. – Kontrolni popis EU-a, ažuriran 2012. – i klasificiran u 10 kategorija (slika 2.). Slika 2.: Broj artikala s dvojnom namjenom naveden u kategorijama Priloga I. Ti artikli s dvojnom namjenom odnose se na oko 1000 carinskih artikala[7], uključujući kemikalije, metale i nemetalne mineralne proizvode, računala, elektronske i optičke proizvode, električnu opremu, strojeve, vozila i transportnu opremu itd., te obično pripadaju visokoj tehnologiji ovog velikog područja mješovite robe. Procjenjuje se da, dok vrijednost kontroliranog izvoza robe s dvojnom namjenom predstavlja oko 2% ukupnog izvoza, kontrole neizravno utječu na „domenu izvoza” koja predstavlja oko 20% ukupnog izvoza (slika 3.). Slika 3.: Procijenjena vrijednost izvoza robe s dvojnom namjenom uspoređena je s „domenom izvoza robe s dvojnom namjenom” i ukupnim izvozima Velik dio domene izvoza robe s dvojnom namjenom odnosi se na trgovinu unutar EU-a ili izvoz u „države E001” koje imaju koristi od općih izvoznih dozvola. To odražava strukturu izvoznog tržišta EU-a za odgovarajuću robu, kao i olakšavanje trgovine u okviru EUGEA-a (slika 4.). Slika 4: Odredišne zemlje za domenu izvoza EU-a robe s dvojnom namjenom za 2012. 4.3. Prijave, licence, odbijanja DUCG je razmjenjivao informacije i sakupljao podatke o trgovini u kontroliranim stavkama da bi se poboljšalo razumijevanje kontrola izvoza i njihova ekonomskog učinka. Neki podaci koji su sakupljeni za razdoblje izvještavanja navedeni su u nastavku; međutim, treba naglasiti da ne sakupljaju sve države članice sve podatke. Informacije u nastavku tako predstavljaju približnu procjenu ukupnih količina i vrijednosti unutar granica podataka koji su stavljeni na raspolaganje do vremena pripreme ovog izvješća. Slika 5.: Broj dozvola i odbijenica za 2010., 2011. i 2012. godinu[8] Slika 6.: Vrijednost dozvola i odbijenica za 2010. – 2011. te 2012. (u milijunima EUR) Slika 7: Komparativni broj licenci i dozvola po kategoriji (podaci za 2011.) Sveukupno, prijave sada imaju tendenciju prelaženja 30 milijardi EUR godišnje i predstavljaju oko 2,5 % vanjske trgovine EU-a, dok oko 3500 aktivnih odbijenica predstavlja oko 0,01% ukupne vanjske trgovine EU-a[9]. Međutim, procijenjeni podaci upućuju na značajno povećanje kontrolirane trgovine tijekom zadnjih godina. Za razliku od toga, čini se da se broj odbijenih zahtjeva smanjuje tijekom navedenog razdoblja[10]. 5. Kontrole EU-a nad izvozom – utjecaj na sigurnost i trgovinu U svjetlu poziva iz članka 25. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 428/2009, kako je izmijenjena, da Komisija sastavi „sveobuhvatnu ocjenu provedbe i utjecaja”, izvješće o javnoj raspravi predstavljeno u SWD (2013)7 od 7. siječnja 2013. daje opsežne ulazne informacije od dionika u vezi s učinkom kontrola izvoza na sigurnost i trgovinu. Ulazne informacije dionika u tom pogledu sažete su u nastavku. 5.1. Kontrole izvoza: ključni instrument za promicanje sigurnosti u globaliziranom višepolarnom svijetu Dionici uzimaju u obzir da su kontrole izvoza kao instrument trgovine povezan sa sigurnošću i dalje, više nego ikad, u središtu međunarodnih napora usmjerenih na neširenje oružja te se moraju prilagoditi razvoju opasnosti i prijetnji sigurnosti, uključujući različite oblike terorizma i napore koje neke države i nedržavni subjekti ulažu u stjecanje oružja za masovno uništenje i odgovarajuće tehnologije nosača i naoružanja. Neki dionici također tvrde da se kontrole izvoza trebaju prilagoditi političkim izazovima i promjenama ciljeva vanjske politike EU-a npr. u pogledu arapskog proljeća i brzih promjena u geopolitičkom prostoru ili u smislu sprječavanja kršenja ljudskih prava do kojeg dolazi u opresivnim režimima uslijed državne kontrole nad informacijskom i komunikacijskom tehnologijom. Dionici prepoznaju različite izazove za politiku kontrole izvoza. To se tiče rastućih inovacija i kapaciteta proizvodnje rastućih ekonomija te rezultirajuće inozemne dostupnosti osjetljivih proizvoda, multinacionalnih poduzeća i industrijskih procesa unutar proizvodnih mreža i dobavnih lanaca diljem svijeta te globalizacije i rastućeg obujma trgovine. Brzo širenje tehnološkog i znanstvenog razvoja te mobilnost znanja, pojava novih i naprednih transformacijskih tehnologija, kao što su računalstvo u oblaku, cyber alati, istraživanja u biološkim znanostima s dvojnom namjenom, također pridonose složenosti kontrola izvoza. 5.2. „Sektor s dvojnom namjenom” koji je teško definirati: ključ za europske inovacije i konkurentnost Dionici se općenito slažu da izvozi robe s dvojnom namjenom imaju veću važnost za gospodarstvo EU-a nego što se čini da to pokazuje postotak kontroliranih transakcija jer znatno utječu na ključne sektore gospodarstva EU-a. Zapravo, kontrole artikala s dvojnom namjenom utječu na istraživanje i razvoj (R&D), proizvodnju i trgovinu širom velikog raspona civilnih gospodarskih grana – npr. energija (nuklearna, nafta i plin), aeronautika, obrana i sigurnost, laseri i navigacija, telekomunikacije, biološke znanosti, kemijska i farmaceutska industrija, oprema za obradu materijala, elektronika, industrija poluvodiča i računala, medicinska, automobilska industrija – i kontrolirani proizvodi ulaze u međunarodni vrijednosni lanac na širokoj osnovi. Što je najbitnije, dionici naglašavaju da artikli s dvojnom namjenom često predstavljaju napredne proizvode visoke tehnologije u kojima su se poduzeća iz EU-a istaknula kao lideri, tako da kontrole izvoza robe s dvojnom namjenom utječu u potpunosti ili djelomično na mnoge vrhunske tehnologije. Dionici naglašavaju da EU-ove široke „industrije povezane s dvojnom namjenom” okupljaju tisuće malih, srednjih i velikih poduzeća koja nude poslove s velikom dodanom vrijednošću i znanje (know-how), uključujući znatan rad u području istraživanja i razvoja, u širokom rasponu ključnih sektora gospodarstva EU-a. Time se podržava znatan udio trgovine EU-a sa strateškim partnerima, tako da su učinkovite kontrole ključne za kretanje EU-a prema inovacijama i konkurentnosti. 5.3. Režim EU-a za kontrolu izvoza: veći od zbroja njegovih dijelova Većina dionika smatra da trenutni režim EU-a za kontrolu izvoza omogućuje robustan, ali fleksibilan okvir i napominje da je njegova konstrukcija jedinstvena jer omogućuje jedinstvenu zakonsku osnovu sa zajedničkim pravilima, definicijama, kriterijima za dozvole i zajednički kontrolni popis, ali kombinira načela i propise diljem EU-a s nacionalnim pravilima i odlukama. Dionici prepoznaju da je primarna prednost uredbe EU-a slobodno kretanje robe s dvojnom namjenom unutar unutarnjeg tržišta. Također cijene njezinu relativnu jednostavnost (npr. jedan jedinstveni kontrolni popis). Nadalje, mnogi dionici naglašavaju znatan i pozitivan razvoj kontrola EU-a nad izvozom u proteklih nekoliko godina, zahvaljujući važnim inicijativama kao što su donošenje Uredbe (EZ) br. 428/2009, uvođenje novih EUGEA-a, uspostavljanje novih DUeS-a, kao i prijedlozi za osiguravanje redovitog ažuriranja kontrolnog popisa EU-a. Međutim, neki dionici smatraju da režim EU-a za kontrolu izvoza još uvijek ometa konkurentnost, posebno zato što bi političke, regulatorne i operativne razlike sadržane u sustavu EU-a mogle rezultirati znatnim varijacijama u smislu vremena obrade za dozvole za izvoz te različitih interpretacija pravila EU-a. Oni tvrde da „asimetrična primjena” kontrola EU-a nad izvozom stvara poremećaje u trgovini i ponekad rezultira fragmentiranim tržištem što utječe na jednako postupanje prema europskim poduzećima. Oni smatraju da se kontrole EU-a nad izvozom ne bave dovoljno različitim razinama rizika, dok primjena ponekad ostaje fragmentirana zbog nedostatka sustavne suradnje među nadležnim nacionalnim tijelima. Iz perspektive sigurnosti, neki dionici imaju stajalište da različite razine kontrole povećavaju rizik od izlaganja „slabijih karika” u lancu kontrole izvoza i mogu ugroziti ukupnu učinkovitost kontrola EU-a nad izvozom. Nadalje, projekcija sustava EU-a za kontrolu izvoza na multilateralnoj i međunarodnoj razini ostaje nesavršena jer ni sve države članice ni EU ne sudjeluju u svim multilateralnim režimima kontrole izvoza[11]. Unatoč tome, u cijelom tom razdoblju EU je razvio odnose s ključnim partnerima da bi raspravio probleme kontrole izvoza od zajedničkog interesa, npr. sa SAD-om, Japanom, Kinom. Posebno, Komisija i države članice detaljno prate reformu kontrola izvoza u SAD-u i od uvođenja strateške trgovinske dozvole (STA) 2011. naglašavaju potrebu za njezinim proširenjem na sve države članice. 5.4. Kontrola izvoza i konkurentnost: narušavanje tržišnog natjecanja i mogućnosti globalnih ujednačenih uvjeta Većina dionika prepoznaje da su temeljite kontrole izvoza ključne za reputaciju industrije, ali naglašavaju visoke troškove usklađivanja povezane s upravljanjem postupcima kontrole izvoza koji predstavljaju pravi administrativni teret za određene industrije. Oni općenito smatraju da su kontrole izvoza stoga postale važan čimbenik konkurentnosti kao rezultat međusobno povezanih lanaca distribucije i međunarodne suradnje u istraživanju i inovacijama. Naglašavaju da kombinacija inozemne dostupnosti određenih artikala s dvojnom namjenom i asimetrične provedbe međunarodnih obveza kroz diferencirane politike kontrole izvoza utječe na konkurentnost određenih gospodarskih subjekata u EU-u. Oni navode da narušavanje tržišnog natjecanja može biti rezultat razlika u propisima i pravilima, uključujući različita isključenja i izuzeća te druge instrumente poticanja, zastarjelosti kontrolnog popisa EU-a, kašnjenja u dostavi zbog režima traženja dozvola koje neki konkurenti ne moraju zadovoljavati. Manje stroga ili jednostavnija kontrola izvoza u trećim zemljama koje ne sudjeluju u multilateralnim režimima kontrole izvoza predstavlja poseban problem. Poduzeća koja rade na globalnom tržištu zahtijevaju ravnopravnija pravila igre za industrije EU-a kako bi se natjecale pod jednakim uvjetima te kako bi se potakla veća razmjena informacija i regulatorna suradnja među glavnim trgovinskim partnerima. Istodobno, dionici prepoznaju da globalizacija predstavlja mogućnost za ravnopravnija pravila igre, jer UNSCR 1540 traži da sve države imaju učinkovitu kontrolu izvoza i da multilateralni režimi kontrole izvoza provode znatan terenski rad za rastuće dobavljače osjetljive robe. Zbog toga treće zemlje izvan multilateralnih režima sve više razvijaju domaće sustave kontrole izvoza u svim regijama svijeta. Štoviše, programima suradnje i terenskog djelovanja EU-a, kao i usklađivanjem pravila u državama kandidatkinjama postupkom proširenja, promiče se međunarodno približavanje i može se primijetiti da se sustav EU-a razvio u međunarodno mjerilo. 6. Kontrole EU-a nad izvozom u promjenjivom svijetu – pregled politika kontrole izvoza Tijekom razdoblja izvještavanja, osim prethodno navedenih izmjena u zakonodavstvu Komisija je također pokrenula široku reviziju politike kontrole izvoza. 6.1. Javno savjetovanje o kontroli izvoza Komisija redovito održava javna savjetovanja, tražeći stavove dionika u vezi s kontrolom izvoza. U travnju 2011. Komisija je provela tehničko savjetovanje u vezi s kontrolnim popisom EU-a kako bi sakupila informacije o inozemnoj dostupnosti artikala koji se podvrgavaju kontroli. U vezi sa zahtjevima iz članka 25., Komisija je u lipnju 2011. izdala Zelenu knjigu[12] naglašavajući razvoj EU-ovog sustava kontrole izvoza tijekom zadnjeg desetljeća te potaknula široku javnu raspravu o njegovu funkcioniranju i budućim strateškim opcijama. Zelena knjiga označila je prvi korak prema pripremi revizije koja je potrebna prema članku 25. Uredbe. Zelena knjiga kao takva sadržavala je pitanja vezana uz primjenu Uredbe (EZ) br. 428/2009, ali i još strateških pitanja osmišljenih kako bi se ustanovilo u kojem smjeru se treba razvijati sustav EU-a za kontrolu izvoza. U siječnju 2013., u Radnom dokumentu službi Komisije[13] „Strateške kontrole izvoza: osiguravanje sigurnosti i konkurentnosti u svijetu koji se mijenja” pregledano je više od 100 zaprimljenih doprinosa i prepoznati su glavni problemi koje su naveli dionici (države članice, uključujući nacionalne parlamente i političke stranke, članovi Europskog parlamenta, industrijske udruge i gospodarski subjekti, organizacije civilnog društva i akademske ustanove tijekom javnog savjetovanja) koji su također izložili svoja viđenja u vezi s prednostima i manama sustava EU-a za kontrolu izvoza. 6.2. Izgledi za razvoj režima EU-a za kontrolu izvoza. U Radnom dokumentu službi Komisije izvještava se i o stajalištima dionika u vezi s mogućim poboljšanjima i razvojem u području integriranijeg režima EU-a za kontrolu izvoza „u informacijskom dobu” kojim bi se osigurali ravnopravni uvjeti i „povisio zajednički nazivnik”. Neki dionici posebno se zalažu za to da se nastavi usklađivanje politike EU-a za kontrolu izvoza i uzme u obzir novi razvoj u području politika, poput upotrebe instrumenata za praćenje i nadzor na temelju informacijske i komunikacijske tehnologije ili „cyber alata”. Neki dionici preporučuju i prilagodbe za poboljšanje okvira za izdavanje dozvola, npr. kroz proširenu uporabu EUGEA-a utemeljenu na riziku i pregled nacionalnih kontrola. Oni pozivaju na optimizaciju sveobuhvatnog mehanizma i kritički pregled prijenosa unutar EU-a, kako bi se smanjilo narušavanje tržišnog natjecanja unutar jedinstvenog tržišta EU-a. Neki predlažu pojačavanje kontrola brokeringa i provoza i naglašavaju važnost redovitog ažuriranja kontrolnih popisa u skladu s tehnološkim i komercijalnim razvojem. Dionici mnogo pažnje posvećuju i učinkovitoj provedbi kontrola, a neki promiču ideje vezane uz razvoj EU-ove mreže kontrole izvoza s poboljšanim zajedničkim značajkama infrastrukture, npr. na temelju strukturirane suradnje, sakupljanja resursa i razmjene informacija, zajedničkih instrumenata, kriterija i procjene rizika, kao i obuke. Oni pozivaju i na više transparentnosti i dijaloga s privatnim sektorom i akademskim ustanovama kako bi se poboljšala pravna sigurnost i učinkovitost kontrola, npr. uvažavanjem Programa unutarnje usklađenosti (ICP) i davanjem smjernica. 6.3. Pregled politike EU-a za kontrolu izvoza: sljedeći koraci Radni dokument službi Komisije i izvještaj Europskom parlamentu i Vijeću stoga predstavljaju dio šireg pregleda sustava EU-a za kontrolu izvoza. Oni otvaraju put za pripremu komunikacije Komisije koja će se objaviti početkom 2014., a u kojoj bi se mogla predstaviti dugoročna vizija EU-ove strateške kontrole izvoza te najaviti konkretne inicijative politika za modernizaciju režima EU-a za kontrolu izvoza i njegovu prilagodbu brzim promjenama u tehnološkim, ekonomskim i političkim okolnostima, kako je predviđeno člankom 25. Uredbe o kontroli izvoza. Prilog I. - Popis kratica AG || Australska skupina CWC || Konvencija za kemijska oružja DUCG || Koordinacijska skupina za robu s dvojnom namjenom DUeS || Elektronički sustav s dvojnom namjenom DUWP || Radna skupina za dvojnu namjenu EU || Europska unija EUGEA || Opća izvozna dozvola EU-a ICP MTCR || Program unutarnje usklađenosti Režim kontrole tehnologije projektila NPT NSG || Ugovor o neširenju oružja Skupina nuklearnih dobavljača TARIC || Integrirana tarifa Europskih zajednica WMD || Oružje za masovno uništenje [1] SL L 129, 16.5.2012, str. 12. [2] COM(2011) 704 konačna verzija. [3] Izjava Komisije i izjava Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o paketima niske vrijednosti u vezi s Uredbom (EU) br. 1232/2011. [4] SL C 67, 6.3.2012., str. 1. [5] SL C 283, 19.2.2012., str. 4. [6] Skupina stručnjaka na početku je osnovana kao odgovor na preporuku iz stručnog pregleda iz 2004., a kasnije je formalizirana i učvršćena u vezi s rastućim potrebama. [7] Koncept domene izvoza robe s dvojnom namjenom odnosi se na veliko područje mješovite robe koje uključuje artikle s dvojnom namjenom. Trgovina robom s dvojnom namjenom obično se odvija unutar ovog područja robe, ali nije istovjetna s njime jer se ni približno ne kontrolira izvoz sve robe unutar domene izvoza robe s dvojnom namjenom, a roba s dvojnom namjenom obično pripada visokoj tehnologiji. Mjerenja Centra za zajednička istraživanja Komisije, utemeljena na bazi podataka Eurostata COMEXT, rezultirala su stabilnom procjenom „domene izvoza robe s dvojnom namjenom” koja predstavlja oko 20% ukupnog izvoza EU-a (uključujući trgovinu unutar EU-a). [8] Do pada u broju zahtjeva 2012. (opseg na slici 5. i slici 6.) došlo je zbog nepotpunih podataka jer do vremena izvješća nisu prikupljeni svi podaci za 2012. Valja napomenuti i da prijave nisu nužno zbroj dozvola i odbijenica jer se određeni broj prijava može otkazati, a neke prijave možda nisu dovršene iste godine. [9] Ova se slika odnosi na ukupan broj odbijenica koje su i dalje bile na snazi na kraju referentnog razdoblja, uključujući ranije izdane odbijenice. Suprotno tomu, podaci na slici 5. i 6. odnose se samo na oko 1700 odbijenica koje su izdane tijekom razdoblja izvješćivanja. [10] Napominjemo da se to može pripisati različitim faktorima, uključujući boljoj svijesti poduzeća o kritičnim slučajevima, uvođenju režima zabrane (sankcije) itd. [11] Komisija i, od stupanja na snagu Lisabonskog ugovora, EU je član Australske skupine, a Komisija je također i promatrač u NSG-u i aktivno sudjeluje u aktivnostima tih multilateralnih režima kontrole izvoza. EU nema formalni status u drugim režimima kontrole izvoza – MTCR-u i Wassenaarskom ugovoru. Osam država članica nisu članice MTCR-a, a Cipar također nije član Wassenaarskog ugovora. [12] COM (2011) 393 od 30.6.2011. [13] SWD (2013)7 od 17.1.2013.