Mišljenje Europskog odbora regija – Budući plan za njegovateljsko osoblje i usluge skrbi – lokalne i regionalne mogućnosti u kontekstu europskog izazova

(2021/C 440/11)

Izvjestitelj: Heinrich DORNER (AT/PES), član Vlade savezne zemlje Gradišće

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Politički prioriteti

1. svjestan je utjecaja starenja stanovništva ( 1 ) , promjenjivih društvenih i obiteljskih struktura, promjena u skrbi za osobe s posebnim potrebama koja se temelji na potrebama, zahtjevâ modernog svijeta rada i rastuće potrebe za formalnom i neformalnom skrbi koja iz toga proizlazi, pri čemu potonju najčešće pružaju članovi obitelji; istodobno smatra da je dugoročno važan razvoj programa za promicanje aktivnog starenja i suzbijanje ranog pogoršanja fizičkog i psihičkog zdravlja starijih osoba. Prilikom osmišljavanja odgovarajućih programa potrebno je razmotriti mjere za jačanje sudjelovanja starijih osoba u društvu i za poboljšanje infrastrukture za te osobe. Povećanje prilika za sudjelovanje osnažuje ljude u kasnijoj dobi i pomaže u sprečavanju usamljenosti i društvene izolacije;

2. ističe da starenje stanovništva ima veći utjecaj na ruralna područja, posebno na područja izložena depopulaciji i regije koje zaostaju, gdje je za skrb o starijim i uzdržavanim osobama potrebna veća pomoć u okviru usluga na razini zajednice. U tom je kontekstu važno uzeti u obzir i negativne učinke migracije njegovateljskog osoblja iz slabije razvijenih regija u razvijenije, što dovodi do ozbiljnog nedostatka osoblja u slabije razvijenim regijama; prepoznaje važnost koju lokalne službe u ruralnim i rijetko naseljenim područjima imaju za starije i nemoćne osobe jer pružaju razne vrste tehničke, materijalne i/ili ekonomske potpore i promiču univerzalnu pristupačnost, čime osiguravaju niz resursa zahvaljujući kojima se ljudima pomaže da ostanu u svojem uobičajenom okruženju te se promiče njihova autonomija i neovisnost u obavljanju svakodnevnih aktivnosti, kao i njihova socijalna integracija. Istovremeno, starenje stanovništva sve je uočljivije i u gradskim područjima u kojima udio starijih osoba strelovito raste, što povećava potrebu za ljudskim resursima i novom infrastrukturom (primjerice, za domovima za skrb ili potpomognutim stanovanjem);

3. prepoznaje ključnu ulogu koju je sektor skrbi, kao i zdravstveni sektor, imao tijekom krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19. Zbog toga poziva na potpuno poštovanje pravednih radnih uvjeta i na primjerenu naknadu za njegovatelje kao primarnu obvezu u priznavanju njihovih usluga;

4. poziva regije i gradove da nastave i, prema potrebi, pojačaju svoje napore za borbu protiv nedostatka njegovateljskog osoblja kako bi se spriječila nestašica osoblja koja prijeti u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju. Te nestašice pogađaju i urbana i ruralna područja, a pozornost treba posvetiti područjima zahvaćenima demografskim padom, udaljenim regijama ili regijama koje zaostaju, u kojima je dostupnost skrbi za starije i nemoćne osobe ograničena. Iako uviđa važnost pristupa koji se temelji na životnom ciklusu u odnosu na izazove starenja ( 2 ) , u trenutačnom kontekstu preopterećenih zdravstvenih usluga zbog pandemije, Odbor poziva Europsku komisiju da se pobrine za financijske instrumente izravno dostupne gradovima i regijama kako bi ih se osnažilo za djelotvorno rješavanje problema nedostatka njegovatelja;

5. u kontekstu kratkotrajnog manjka osoblja izazvanog ograničenjima prekogranične mobilnosti djelatnika u području zdravstva i skrbi uslijed krize uzrokovane bolešću COVID-19, skreće pozornost na prethodne preporuke OR-a o politikama (npr. uspostava „zdravstvenih koridora” između pograničnih regija) ( 3 )

6. predano radi na općem cilju da se osobama kojima je potrebna pomoć omogući da primaju one usluge njege i skrbi koje su s kliničkog stajališta zaista potrebne i koje udovoljavaju željama osoba koje primaju skrb;

7. smatra da je manjak kvalificiranih radnika u području njege i skrbi za osobe kojima je potrebna pomoć potencijalna prilika za suočavanje s porastom nezaposlenosti diljem Europe, koji se očekuje osobito zbog posljedica krize uzrokovane bolešću COVID-19, a time i za poduzimanje važnog koraka kada je riječ o očuvanju gospodarske i socijalne kohezije Europske unije; naglašava da uvođenje novih usluga skrbi za starije i uzdržavane osobe dovodi do otvaranja novih radnih mjesta koja doprinose aktivaciji gospodarstva i zadržavanju stanovništva u ruralnim i rijetko naseljenim područjima. Socijalne usluge na razini zajednice u tim geografski osjetljivim područjima jasan su element revitalizacije ruralnih područja te socijalne i teritorijalne kohezije;

8. upozorava da je cjelokupnom sektoru skrbi potrebna reforma, ali i transformacija u vidu uspostavljanja novih paradigmi: potreban je prelazak sa skrbi na prevenciju i uključenost; s kvalitete skrbi na kvalitetu života; s institucija na domove; s pristupa utemeljenog na profesionalnoj skrbi na suradnju s obitelji s ciljem njezine uključenosti; s medicinskog pristupa na pristup utemeljen na skrbi i uslugama; s univerzalnog modela na prilagodbu raznim životnim stilovima; s dominacije sustava na usmjerenost na klijenta; sa straha od tehnologije na njezinu aktivnu primjenu; s upotrebe tradicionalnih rješenja na upotrebu digitalnih rješenja usmjerenih u prvom redu na ljude; s upotrebe kritičnih pokazatelja uspješnosti na pristup „zdravog razuma”;

9. pozdravlja cilj Zelene knjige o starenju Europske komisije, koji se odnosi na pokretanje opsežne rasprave o politikama u pogledu starenja u okviru koje bi se razmotrilo kako predviđati izazove i prilike i reagirati na njih te skreće posebnu pozornost na zaključke i izjave iz točke 5.1. Zelene knjige ( 4 )

10. skreće pozornost na Akcijski plan za provedbu europskog stupa socijalnih prava i raduje se inicijativi za dugoročnu skrb koja je u planu za 2022. te ističe da se u načelu 18. stupa navodi da svaka osoba ima pravo na povoljne i kvalitetne usluge dugotrajne skrbi, osobito na usluge skrbi u vlastitom domu i u zajednici ( 5 )

11. ponovno poziva Europsku komisiju da razmotri izradu sporazuma o skrbi za Europu, po uzoru na Garanciju za mlade, kako bi se zadovoljile potrebe za skrbi u okviru pristupa utemeljenog na pravima s pomoću kojeg bi se skrb smjestilo u središte gospodarske aktivnosti povećavanjem ulaganja u zdravstvo i skrb, u skladu sa strategijom za ekonomiju dobrobiti. OR poziva Komisiju i potiče države članice da zahtjeve radnica i radnika u kućanstvu u pogledu radnih uvjeta uključe u Konvenciju ILO-a br. 189 ( 6 ) . U istom mišljenju OR poziva na to da se revidiraju i razrade ciljevi iz Barcelone, da postanu obvezujući i da se u području skrbi uvedu „ciljev[i] ambicioznij[i] od onih iz Barcelone (Barcelona+) kako bi se uzele u obzir potrebe za skrbi u društvima koja stare i kako bi se priznalo da u sektoru skrbi uvelike prevladavaju žene, a da nisu plaćene u skladu s društvenom vrijednosti tog sektora”;

Statistički kontekst i izgledi

12. upućuje na nedavna predviđanja da će do 2070. udio osoba u dobi od 65 godina ili više u Europi porasti s današnjih 20 % na procijenjenih 30 % te da će se do 2070. udio osoba u dobi od 80 godina ili više udvostručiti na više od 13 % ( 7 ) . Očekuje se da će se time broj osoba starijih od 65 godina povećati s 87 na više od 150 milijuna, a očekuje se da će se broj starijih od 80 godina povećati s 23 na 62 milijuna;

13. napominje da će se broj osoba kojima bi mogla biti potrebna dugotrajna skrb na području EU-a vjerojatno povećati s 19,5 milijuna 2016. na 23,6 milijuna 2030. i 30,5 milijuna 2050. ( 8 )

14. napominje da se, kako bi se zadržao trenutačni omjer od 5 njegovatelja za pružanje dugotrajne skrbi na 100 osoba u dobi od 65 i više godina, u zemljama OECD-a broj radnika u tom sektoru mora do 2040. povećati za 13,5 milijuna ( 9 ) . Samo za razdoblje 2018.–2030. u 27 država članica EU-a potrebno je ukupno 11 milijuna zdravstvenih djelatnika i njegovatelja kako bi se zadovoljile sve veće potrebe ( 10 )

15. ističe golem potencijal sektora skrbi za tržište rada i u tom kontekstu skreće pozornost na činjenicu da će u sljedećih deset godina u sektoru zdravstva i socijalne skrbi biti dostupno osam milijuna radnih mjesta ( 11 )

16. nadalje ističe da je srebrno gospodarstvo ( 12 ) , koje obuhvaća usluge skrbi za starije osobe, moćno sredstvo za rješavanje problema depopulacije jer pruža trenutna rješenja za probleme starenja i nezaposlenosti u najugroženijim ruralnim područjima. Srebrno gospodarstvo regijama donosi prednosti u pogledu konkurentnosti i kohezije te je povoljno za sve uključene aktere. S druge strane, postupno starenje kojim su već zahvaćene mnoge naše regije postaje aktivni resurs koji stvara radna mjesta i bogatstvo te mijenja stereotipe i pristupe koje je potrebno prilagoditi;

Relevantnost na lokalnoj i regionalnoj razini

17. poziva gradove i regije Europske unije da se uhvate u koštac s razlozima nedostatka njegovateljskog osoblja zbog nestašice osoblja koja prijeti u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju. Konkretno se poziv odnosi na regije čiji se sustavi oslanjaju na osoblje iz susjednih zemalja i koje su bile suočene s kratkoročnim nedostatkom osoblja zbog zatvaranja granica uslijed pandemije;

18. svjestan je regionalnih razlika i prioriteta u Europi ( 13 ) u pogledu formalne i neformalne skrbi, pri čemu je potonja prepuštena uglavnom članovima obitelji, te se zalaže za raznolikost ponuđenih usluga i raznolikost regionalnih rješenja za zadovoljavanje potreba skrbi;

19. podržava umrežavanje regija diljem Europe i potiče ih na promicanje uzajamne razmjene iskustava i zajedničkog i koordiniranog razvoja mjera; ističe važnu ulogu regija i gradova u razvoju posebnih mjera za skrb o starijim i nemoćnim osobama kako bi se lokalne usluge približile ruralnim područjima suočenima sa starenjem stanovništva i depopulacijom. Na taj se način skupinama koje žive na tim geografski osjetljivim područjima i koje se suočavaju s većim teškoćama u pristupu osnovnim lokalnim uslugama može osigurati odgovarajuća socijalna i zdravstvena skrb, i to u njihovu uobičajenom životnom okruženju;

Utjecaj na žene

20. kada je riječ o rodnim pitanjima, ističe činjenicu da 92 % žena u EU-u redovito, tj. više od jednog dana tjedno, obavlja neplaćeni rad u području skrbi, dok 81 % žena u EU-u svakodnevno skrbi za članove obitelji ( 14 ) te da žene čine većinu osoblja u zdravstvu i skrbi ( 15 ) . Ta je situacija posebno ozbiljna za žene koje žive u ruralnim i rijetko naseljenim područjima u kojima postoje stvarne teškoće u pristupu ključnim, osnovnim uslugama zdravstvene i socijalne skrbi;

21. naglašava da pružanje skrbi u Europi obavljaju većinom članovi obitelji, a osobito žene, u okviru kućne njege, često bez strukovne izobrazbe ili stručnog vodstva, bez odgovarajuće naknade i bez socijalne zaštite, što u konačnici povećava postojeće razlike u mirovinama muškaraca i žena;

22. prepoznaje potrebu za politikama i programima usmjerenima na to da se žene oslobode tereta velike većine neplaćenog rada u području njege i skrbi. I neplaćene njegovateljice i članovi njihovih obitelji koji ne sudjeluju u njezi moraju biti svjesni da je njega i skrb posao i da ih tako treba i tretirati. Neplaćeni poslovi njege i skrbi nisu ni dužnost ni obveza žena i trebali bi biti ravnomjerno raspoređeni među spolovima kako bi se zajamčila ekonomska neovisnost žena, kako se navodi u europskoj strategiji za rodnu ravnopravnost;

23. skreće pozornost na velik udio žena koje su voljne obavljati djelatnosti njege i skrbi unatoč nesigurnim radnim uvjetima i nedostatnim plaćama jer dolaze iz zemalja s niskim plaćama. Te su žene u većini slučajeva imigrantice i službe za integraciju moraju im biti dostupne na materinskom jeziku i one moraju biti dobro informirane o pravima i dostupnim uslugama za radnice imigrantice. Posebno je važno potpuno provesti Direktivu o upućivanju radnika i osigurati da ta posebna skupina radnika ne bude isključena iz zaštite nacionalnih propisanih minimalnih plaća; u tom pogledu naglašava „da je ‚uzlazna konvergencija’ minimalnih plaća prijeko potrebna i s obzirom na zaključak da je zapošljavanje u Europskoj uniji i dalje obilježeno niskim plaćama” i da „udio [žena] među osobama s minimalnom plaćom iznosi 59 %” ( 16 ) te ističe da EU mora nastaviti pomagati državama članicama u provedbi djelotvornih i uključivih socijalnih politika i politika zapošljavanja, kao i u provođenju reformi koje su za to potrebne;

24. naglašava potrebu za rješavanjem problema nesigurnih radnih uvjeta njegovatelja koji žive u kućanstvu u EU-u. To njegovateljsko osoblje uglavnom su žene, a često i migranti iz trećih zemalja, od kojih neki nezakonito rade kao migranti bez osobnih dokumenata, a neki su obuhvaćeni kružnim ili privremenim migracijama. U tom se pogledu pridružuje Europskom gospodarskom i socijalnom odboru (EGSO) i naglašava da bi se njegovatelji koji žive u kućanstvu trebali tretirati na sličan način kao i drugi njegovatelji te poziva na poboljšanje zaštitnih mjera u Direktivi o sankcijama za poslodavce (2009/52/EZ) radi zaštite radničkih prava radnika bez osobnih dokumenata i na strogu primjenu Direktive o pravima žrtava (2012/29/EU) kako bi se pružila djelotvorna potpora njegovateljima koji žive u kućanstvu i koji su žrtve iskorištavanja, bez obzira na njihov migracijski status ( 17 )

Preporuke relevantnim dionicima

25. naglašava da je potrebno poboljšati informiranost javnosti i komunikaciju o postojećoj potražnji za njegovateljskim zanimanjima kako bi se privukao širi krug tražitelja posla te pritom nastojalo u velikoj mjeri smanjiti rodnu neravnotežu i osigurati da se veći broj muškaraca u budućnosti bavi tim zanimanjima. Lokalne i regionalne vlasti mogle bi sudjelovati u tim naporima organiziranjem seminara, radionica i promicanjem njegovateljskih zanimanja posebno među muškarcima, radi borbe protiv rodnih stereotipa i nedovoljne razine osviještenosti. To bi trebalo ići ruku pod ruku s usklađenim naporima za poboljšanje radnih uvjeta u sektoru skrbi kako bi njegovateljska zanimanja postala privlačnija, uključujući među mladima, posebno u rijetko naseljenim područjima i/ili u područjima s mnogo starijim stanovništvom;

26. ističe da se u kontekstu aktualne krize koju je izazvala bolest COVID-19 radna mjesta i kontinuitet pružanja usluga u području njege i skrbi mogu osigurati uspostavom struktura poslodavaca otpornih na krize, što se posebno odnosi na vlasničku strukturu i upotrebu ostvarene dobiti;

27. napominje da odgovarajuća ravnoteža između poslovnog i privatnog života ima ključnu ulogu u odabiru zanimanja potencijalnih novih djelatnica i djelatnika. Imajući to na umu, za profesionalnu skrb potrebni su modeli radnog vremena kojima se omogućuje i promiče usklađivanje obiteljskih obveza, razonode i rada;

28. naglašava da je, osim fizičkog, psihičko zdravlje osoblja ključni čimbenik za uspostavu i održavanje zdravog radnog okruženja te da je u skladu s tim osoblju potrebna stručna potpora (npr. praćenje, ciljano osposobljavanje i usavršavanje, potpora za psihičko zdravlje), čime se šalje jasna poruka protiv sve veće stope sindroma izgaranja na poslu u toj struci;

29. naglašava važnost osmišljavanja novih strukturnih zahtjeva za domove za starije osobe kako bi se mogli uravnotežiti novi standardi zdravlja i sigurnosti, uključujući one koji se odnose na prevenciju i kontrolu zaraze, što će donijeti korist i korisnicima domova i zaposlenicima u domovima. Opći je cilj osigurati optimalne okolišne, životne i radne uvjete, kao i uvjete kojima se potiče društveni kontakt;

30. smatra da je upotreba tehničkih alata za provedbu aktivnosti skrbi, učinkovite i sveobuhvatne dokumentacije te komunikacije među različitim strukama važna potpora za olakšavanje svakodnevnog rada njegovateljskog osoblja;

31. skreće pozornost na sve veću važnost digitalizacije i u sektoru skrbi. Zbog toga poziva na pružanje posebne tehničke pomoći domovima za starije osobe u cilju promicanja telemedicine kao načina za djelotvornije vođenje brige o zdravlju korisnika domova. Usto, digitalni alati i alati za skrb na daljinu, koje se tijekom pandemije počelo koristiti za praćenje i nadzor osoba koje žive same i ne mogu se osloniti na potporu obitelji, nastavit će se razvijati, čime će se poboljšati pristup građana uslugama skrbi. Međutim, taj razvoj mora biti popraćen mjerama za smanjenje digitalnog jaza u svim područjima, primjerice digitalnog jaza između spolova, u ruralnim područjima ili među starijim stanovništvom. Jednako tako, stručnjake u tom sektoru treba osposobiti za upotrebu tih novih alata s pomoću programa kontinuiranog osposobljavanja. Osim toga, potrebno je razviti novi koordinirani i integrirani komunikacijski sustav u koji bi bili uključeni zdravstveni sustav, njegovatelji i obitelji. Od ključne je važnosti da njegovatelji u domovima i korisnici domova imaju pristup osposobljavanju u području novih komunikacijskih tehnologija;

32. smatra da je financijska potpora za razdoblje osposobljavanja važna popratna mjera kako bi se zainteresiranim osobama olakšao početak rada u predmetnoj struci ili prekvalifikacija;

33. zalaže se za odgovarajuće plaće za njegovateljsko osoblje, koja odražava društvenu i socijalnu vrijednost rada;

34. podsjeća na deveto načelo europskog stupa socijalnih prava o ravnoteži između poslovnog i privatnog života u kojem se navodi da „roditelji i druge osobe koje moraju skrbiti o drugima imaju pravo na primjeren dopust, fleksibilne radne uvjete i pristup uslugama skrbi”. U tom pogledu ističe potencijalni doprinos ostvarenju tog načela u vidu mjera javne potpore za zapošljavanje njegovateljskog osoblja putem subvencija ili drugih oblika financiranja, što također može doprinijeti reguliranju i poboljšanju uvjeta njegovateljskog osoblja;

35. preporučuje da države članice EU-a uspostave osnovne okvirne uvjete za socijalnu zaštitu članova obitelji koji pružaju skrb. To se odnosi na osiguravanje sredstava za život i zdravstveno osiguranje, osiguranje od nezgode i mirovinsko osiguranje za tu skupinu ljudi. Članovi obitelji koji pružaju skrb ne bi trebali biti prisiljeni da odustanu od posla, a državne naknade ne smiju biti uvjetovane statusom nezaposlenosti. Donošenje odluke o skrbi o članu obitelji uvijek je teško i ne bi se smjele nametati nepotrebne žrtve;

36. naglašava važnost profesionalne potpore u području neformalne skrbi, koju najčešće pružaju članovi obitelji, kako bi članovi obitelji koji pružaju skrb stekli potrebne vještine uz istodobno jamčenje odgovarajuće kvalitete mjera skrbi. Osim toga, potrebno je uspostaviti mogućnosti za rasterećenje (npr. objekte za kratkotrajnu skrb) kako bi se po potrebi privremeno smanjilo opterećenje članova obitelji koji pružaju skrb;

37. poziva države članice EU-a i relevantne dionike na lokalnoj i regionalnoj razini da redovito ispituju dotične skupine stanovništva kako bi se stajalište koje iz toga proizađe i promjene načina razmišljanja iskoristili kao temelj za strateški razvoj ponude usluga;

Preporuke Europskoj komisiji

38. poziva Europsku komisiju da ažurira postojeći europski okvir kvalitete usluga dugotrajne skrbi iz 2012. kako bi išao ukorak s najnovijim dostignućima u pružanju dugotrajne skrbi i povezanim zahtjevima u pogledu vještina te kako bi se olakšala mobilnost njegovateljskog osoblja. U tu svrhu predlaže Europskoj komisiji i državama članicama da uvedu europsku oznaku kvalitete za profesionalne „skrbnike za starije i nemoćne osobe”, kako u institucionaliziranom tako i u neinstitucionaliziranom okruženju skrbi, kako bi se zajamčilo načelo da njegovateljsko osoblje koje pruža takve usluge treba posjedovati odgovarajuću razinu osposobljenosti i kvalifikacija. Potrebno je uspostaviti zajedničke referentne standarde u trenutačnom europskom kontekstu u vidu standardizirane potvrde o kvaliteti prilagođene potrebama svake države članice. Odbor ističe da prava osoba kojima je potrebna skrb te njihova fizička i psihička dobrobit moraju ostati glavni prioritet, uključujući i sprečavanje i ublažavanje usamljenosti;

39. preporučuje da Europska komisija i države članice EU-a razmotre strategiju na razini EU-a i definiciju zanimanja njegovateljskog osoblja (uključujući njegovatelje koji žive u kućanstvu, čija bi se usluga trebala smatrati dijelom pružanja dugotrajne skrbi) te da u to uključe gradove i regije i socijalne partnere. Ta bi strategija trebala uključivati podizanje javne svijesti, također putem medijske promidžbe, kako bi se doprinijelo razvoju trajne promjene u predodžbi o njegovateljskim zanimanjima;

40. usto predlaže da Europska unija razmotri prijedloge koji se odnose na priznavanje i djelotvornu potporu članovima obitelji kao njegovateljima;

41. poziva Europsku komisiju da izradi prijedlog za uspostavu učinkovitog sustava prikupljanja i analize podataka, što podrazumijeva i rad njegovatelja koji žive u kućanstvu, koji uglavnom nije dokumentiran, kako bi se državama članicama i regijama na raspolaganje stavila čvrsta osnova za buduću međuregionalnu koordinaciju;

42. predlaže da Europska komisija uspostavi platformu za uzajamnu stručnu razmjenu i mogućnost predstavljanja primjera najboljih praksi u području skrbi, kao i zajedničkih programa kao što su planovi socijalne skrbi ili strategije za potporu članovima obitelji kao njegovateljima;

43. pozdravlja mogućnosti financiranja i potpore koje nude sadašnji i budući strukturni fondovi EU-a (ESF za razdoblje 2014.–2020. i REACT-EU odnosno ESF+ za razdoblje 2021.–2027.), kao i sinergije i komplementarnosti koje stvara program „EU za zdravlje” za razdoblje 2021.–2027., te ističe prioritet mjera koje se njima financiraju;

44. poziva na davanje prioriteta u proračunu i ciljanu dodjelu proračunskih sredstava kako bi se riješio problem nedostatka kvalificiranog osoblja u sektorima zdravstva i skrbi, posebno u odnosu na program Europske komisije za tržište rada u okviru europskog semestra. Europska komisija trebala bi pratiti provedbu i djelotvornost svojih preporuka.

Bruxelles, 1. srpnja 2021. Predsjednik Europskog odbora regija Apostolos TZITZIKOSTAS

(1) U 2020. 20,6 % stanovništva EU-a imalo je 65 godina ili više. To su 3 postotna boda više nego deset godina ranije. Eurostat, 16.3.2021: https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/ddn-20210316-1.

(2) COM(2021) 50 final.

(3) Mišljenje OR-a „Provedba i budućnost prekogranične zdravstvene zaštite” (COR-2019-04597).

(4) COM(2021) 50 final.

(5) COM(2021) 102 final.

(6) Mišljenje OR-a „Unija ravnopravnosti: Strategija za rodnu ravnopravnost OR 2020.–2025.” (COR-2020-02016).

(7) COM(2020) 241 final – Izvješće o utjecaju demografskih promjena.

(8) COM(2021) 50 final.

(9) OECD (2020.), Who Cares? Attracting and Retaining Care Workers for the Elderly (Tko nas njeguje? Privlačenje i zadržavanje njegovatelja starijih osoba),

https://www.oecd.org/els/health-systems/who-cares-attracting-and-retaining-elderly-care-workers-92c0ef68-en.htm.

(10) JRC121698 – JRC (2021.), Health and long-term care workforce: demographic challenges and the potential contribution of migration and digital technology (Djelatnici u zdravstvu i dugotrajnoj skrbi: demografski izazovi i potencijalni doprinos migracija i digitalnih tehnologija).

(11) COM(2021) 50 final.

(12) Prema stajalištu Europske komisije, srebrno gospodarstvo može se definirati kao gospodarske mogućnosti koje proizlaze iz javne i pojedinačne potrošnje u vezi sa starenjem stanovništva i posebnim potrebama stanovništva starijeg od 50 godina.

(13) JRC121698.

(14) EIGE (2021.), Gender inequalities in care and consequences for the labour market (Rodne nejednakosti u skrbi i posljedice za tržište rada),

https://eige.europa.eu/publications/gender-inequalities-care-and-consequences-labour-market/.

(15) JRC121698.

(16) Mišljenje OR-a „Primjerene minimalne plaće u Europskoj uniji” (COR-2020-05859).

(17) Samoinicijativno mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora „Prava njegovatelja koji žive u kućanstvu” (SOC/535 – EESC-2016-00941).