I. KONTEKST

Trgovanje ljudima ozbiljna je vrsta uglavnom organiziranog kriminala koja se neprestano razvija. Vrlo je profitabilno za počinitelje koji zloupotrebljavaju ranjivost žrtava te iskorištavaju potražnju za uslugama koje one pružaju. To dovodi do nepovratne štete za žrtve, društva i gospodarstva.

Sve je jasnija veza između trgovanja ljudima i drugih teških kaznenih djela. Kompleksna interakcija ponude i potražnje među počiniteljima, zlostavljačima, osobama koje iskorištavaju žrtve i profitiraju na njima te korisnicima tih usluga stvara dugačak lanac svjesno ili nesvjesno uključenih aktera. Za učinkovito sprečavanje tog strašnog zločina treba razbiti taj lanac.

U tom je kontekstu Komisija provela Strategiju EU-a za iskorjenjivanje trgovanja ljudima za razdoblje od 2012. do 2016. (dalje u tekstu „Strategija EU-a”). Nadalje, u prosincu 2017. u svojoj Komunikaciji o izvješćivanju o daljnjim mjerama u vezi sa Strategijom EU-a za iskorjenjivanje trgovanja ljudima i utvrđivanju daljnjih konkretnih mjera (dalje u tekstu „Komunikacija iz 2017.”) Komisija je utvrdila daljnje konkretne mjere za poboljšanje prevencije. Komisija nastavlja pratiti kako države članice provode Direktivu 2011/36/EU o sprečavanju i suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njegovih žrtava (dalje u tekstu „Direktiva o suzbijanju trgovanja ljudima”).

Ovo je drugo izvješće Komisije o napretku u suzbijanju trgovanja ljudima. Temelji se na velikom broju izvora, uključujući:

·informacije koje su prikupili nacionalni izvjestitelji ili jednakovrijedni mehanizmi te su ih države članice predale koordinatoru EU-a za suzbijanje trgovanja ljudima, u skladu s člancima 19. i 20. Direktive o suzbijanju trgovanja ljudima;

·mjere koje su poduzeli Komisija i drugi dionici u okviru strategije EU-a i Komunikacije iz 2017.;

·doprinose organizacija civilnog društva koje sudjeluju u platformi civilnog društva EU-a i e-platformi protiv trgovanja ljudima te

·informacije od relevantnih agencija EU-a, međunarodnih i regionalnih organizacija.

U ovom se izvješću, zajedno s popratnim radnim dokumentom službi, predstavljaju nove pojave uočljive u podacima i trendovima, mjere koje su poduzete u okviru strategije EU-a te napredak u provedbi Komunikacije iz 2017. u skladu s obvezama koje su preuzete u njoj. Analiziraju se i statistički podaci koje su dostavile države članice te predstavljaju najnoviji podaci o provedbi Direktive 2004/81/EZ o dozvoli boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima. Opisne informacije koje su dostavile države članice uglavnom obuhvaćaju razdoblje od 2014. do 2016., dok se izvješće i radni dokument službi temelje na podacima iz izvora kao što su države članice, organizacije civilnog društva, međunarodne organizacije i publikacije Komisije.

II. NOVE POJAVE I TRENDOVI

Četvrtim prikupljanjem statističkih podataka o trgovanju ljudima (uglavnom usredotočeno na razdoblje od 2015. do 2016.) predstavljenim u ovom drugom izvješću o napretku prikupljeno je više podataka nego u prethodnim godinama. Sve su države članice dostavile statističke podatke, no nisu svi jednako detaljni. Eurostat je objavio dva radna dokumenta o podacima na razini EU-a 2013. i 2014., koji su ažurirani 2015., nakon čega je Komisija provela ograničeno prikupljanje podataka za razdoblje od 2013. do 2014. o kojem je izvijestila u prvom izvješću o napretku.

Podaci za razdoblje od 2015. do 2016. pokazuju slične obrasce među registriranim žrtvama i trgovcima ljudima u kontaktu s policijskim i kaznenopravnim sustavom kao i podaci iz prethodnih razdoblja izvješćivanja. Podaci se odnose na one koji su bili u kontaktu s tijelima i drugim organizacijama. Opravdano je smatrati da velik broj žrtava i počinitelja ostaje nepoznat te stoga nisu uključeni u iskazane brojke. Postoje znatne razlike u načinu na koji države članice prikupljaju i bilježe podatke pa je potreban oprez pri usporedbama između njih i tijekom vremena.