C 239/9

Objava zahtjeva u skladu s člankom 17. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 110/2008 Europskog parlamenta i Vijeća o definiranju, opisivanju, prezentiranju, označivanju i zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla jakih alkoholnih pića i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EEZ) br. 1576/89

(2019/C 239/09)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 27. Uredbe (EU) 2019/787 Europskog parlamenta i Vijeća (1).

GLAVNE SPECIFIKACIJE TEHNIČKE DOKUMENTACIJE

„NORSK AKEVITT”/„NORSK AQUAVIT”/„NORSK AKVAVIT”/„NORWEGIAN AQUAVIT”

Broj predmeta: PGI-NO-02239 – 25.11.2016.

1. Oznaka zemljopisnog podrijetla koja se registrira

„Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit”

2. Kategorija jakog alkoholnog pića

Akvavit ili aquavit (kategorija 24. iz Priloga II. Uredbi (EZ) br. 110/2008)

3. Opis jakog alkoholnog pića

Glavna fizička svojstva

Boja akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” proteže se od gotovo bezbojne do tamnojantarne.

Glavna kemijska svojstva

Udio etilnog alkohola iznosi od 37,5 % vol do 60 % vol.

Aromatične sastavnice uglavnom potječu od destilata sjemena kopra ili kima na bazi etanola, čime se osigurava da akvavit sadržava hlapive tvari limonen i S-karvon. Destilati i/ili macerati drugog bilja i začina mogu osigurati prisutnost drugih hlapivih tvari, kao što su anisol, anetol, eugenol, S-linalol i R-linalol. Tijekom postupka dozrijevanja u bačvi nastaju derivati lignina, kao što su različiti spojevi gvajakola, eugenol, vanilin, vanilinska kiselina i slične tvari, tanini i drugi polifenoli, hrastov lakton (β-metil-γ-oktalakton).

Glavna organoleptička svojstva

Akvavit je blag na nepcu te se osjećaju izražen okus i aroma kima/kopra, kao i primjese drugog bilja i začina. To su, među ostalim, anis, sjeme celera, cvjetovi kamilice, sjeme korijandra, sjeme komorača, gvinejski papar, sušena korica limuna, sušena korica gorke naranče i zvjezdasti anis. Ovisno o razdoblju dozrijevanja arome koje dodaje bačva bit će dominantnije, a arome iz začina suptilnije. Bačva će potaknuti razvoj okusa koji podsjećaju na čokoladu, kokos, klinčić, kavu, karamele, karamel, dim i/ili orašaste plodove.

Posebna svojstva u usporedbi s jakim alkoholnim pićima iste kategorije

Jedna je od specifičnosti akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” upotreba krumpira kao sirovine, što ga razlikuje od drugih akvavita koji se obično proizvode upotrebom žitarica kao sirovine za dobivanje etilnog alkohola poljoprivrednog podrijetla.

Okus norveškog akvavita smatra se slađim, zaokruženijim i složenijim u usporedbi s drugim proizvodima iste kategorije zahvaljujući spojevima koji proizlaze iz bačve i proizvodima reakcija nastalih tijekom postupka dozrijevanja. Akvavit se obično pije bez ikakvih dodataka i pri sobnoj temperaturi.

4. Predmetno zemljopisno područje

Proizvodnja akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” odvija se unutar granica Kraljevine Norveške.

5. Postupak dobivanja jakog alkoholnog pića

Proizvodnja akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” odvija se u pet faza: proizvodnja rakije od krumpira, destilacija bilja i začina, miješanje prije dozrijevanja, dozrijevanje u bačvi te miješanje nakon dozrijevanja i punjenje u boce.

Proizvodnja rakije od krumpira

Krumpiri, od kojih je barem 95 % norveškog podrijetla, kuhaju se i miješaju s vodom. Dodaju se prirodni enzimi u obliku ječmenog slada ili egzogeni enzimi koji razgrađuju škrob i tako nastaje šećerna tekućina. Enzimi razgrađuju škrob u šećernoj tekućini na šećere te se tekućina hladi. Dodaje joj se kultivirani kvasac kako bi se pokrenula fermentacija tijekom koje se šećeri iz tekućine pretvaraju u etanol, druge alkohole i srodne spojeve. Fermentirana tekućina zatim se destilira u serijama ili kontinuirano s pomoću kolonskih uređaja za destilaciju. U uređaju se dio šećerne tekućine pušta kroz niz ploča. Pri dnu uređaja pušta se para koja zagrijava šećernu tekućinu do vrenja i tako stvara isparavanja koja prolaze kroz perforirane ploče te izdvajaju alkohole i srodne spojeve iz tekuće faze. Ta isparavanja bogata alkoholom kondenziraju se pri vrhu uređaja. Dobivena rakija ima minimalni udio alkohola od 96,0 % vol. etanola te sadržava najviše 10 g metanola po hektolitru 100 %-tnog etanola.

Proizvodnja destilata začina

Akvavitu se mora dodati najmanje jedan destilat sjemena kima (Carum carvi) i/ili kopra (Anethum graveolens). Rakija od krumpira ponovno se destilira u kotlu za destilaciju s dodanim suhim ili maceriranim sjemenom kima (Carum carvi) i/ili kopra (Anethum graveolens). Uz sjeme kima i/ili kopra mogu se upotrijebiti i drugo bilje i začini. Bilju i začinima dodaju se voda i etilni alkohol te ih se može ostaviti da se maceriraju prije destilacije. Omjer vode i etilnog alkohola te trajanje maceracije ovise o lokalnom receptu. Količina i vrsta bilja i začina mogu se razlikovati ovisno o različitim receptima.

Destilati začina proizvode se u kotlovima za destilaciju koji sadržavaju bakar, čime se uklanjaju sve gorke tvari i boja. Hlapive tvari u dodiru s bakrenom površinom kotlova za destilaciju gube nepoželjne tvari koje bi pokvarile okus, kao što su spojevi koji sadržavaju sumpor. Prvih nekoliko litara destilata („prvi tok”) baca se, kao i zadnjih nekoliko litara („patoka”). Takozvano „srce” destilata zadržava se i upotrebljava za proizvodnju akvavita. U proizvodnji norveškog akvavita krajnja granica do koje se prikuplja „srce” nastupa ranije no što je uobičajeno za ostale proizvode u kategoriji. To destilate začina u norveškom akvavitu čini svježijima i lakšima u usporedbi s drugim proizvodima iste kategorije.

Miješanje prije dozrijevanja

Destilati začina mogu se izravno dodati u drvene bačve za dozrijevanje ili se mogu pomiješati s etanolom, vodom, šećerom ili maceratima začina, o čemu odlučuje osoba zadužena za miješanje.

Dozrijevanje u bačvi

Akvavit, odnosno rakija sa začinima, dozrijeva u Norveškoj najmanje šest mjeseci u drvenim bačvama obujma od najviše 1 000 l ili najmanje 12 mjeseci u bačvama obujma većeg od 1 000 l. Do razlike u trajanju dozrijevanja u bačvama različitog obujma dolazi zbog geometrijskih obilježja bačvi jer površina bačve utječe na izdvajanje aromatičnih sastavnica i isparavanje hlapivih tvari, što pak utječe na razvoj okusa akvavita. U usporedbi s manjim bačvama, veće bačve imaju manje površine u odnosu na obujam bačve te se trajanje dozrijevanja produljuje kako bi se osiguralo djelovanje na okus. Tradicionalno se proizvode akvaviti koji dozrijevaju od šest mjeseci pa do nekoliko desetljeća.

Tradicionalno se upotrebljavaju bačve od hrastovine namijenjene dozrijevanju fermentiranih alkoholnih pića, kao što su vina Sherry, Madeira i Port. Za dozrijevanje akvavita upotrebljavaju se i nove bačve.

Dozrijevanje u bačvama važno je za organoleptički dojam o akvavitu „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” i postizanje organoleptičkih svojstava koja ga čine jedinstvenim u kategoriji akvavita. Tijekom dozrijevanja u bačvi spojevi aroma i boje izdvajaju se izravno iz drveta te iz proizvoda razgradnje makromolekula drveta. Te molekule uključuju, među ostalim, derivate lignina kao što su različiti spojevi gvajakola (koji daju aromu dima i klinčića te pikantnost), eugenol (daje aromu klinčića), vanilin, vanilinska kiselina i slične tvari (daju slatku aromu sličnu vaniliji). Tanini i drugi polifenoli dobivaju se iz drva, kao i hrastov lakton (β-metil-γ-oktalakton) koji dodaje slatke arome drva i kokosa. Akvaviti koji ne dozrijevaju u bačvama nemaju ta svojstva.

Osim toga, dolazi do reakcija između komponenti drva i elemenata rakije koja dozrijeva, između samih ekstrakata drva i samih komponenti destilata, čime nastaje više aromatičnih spojeva. U te se molekule ubrajaju, među ostalim, acetaldehid i octena kiselina. Oksidacijom hlapivih komponenti iz destiliranih začina ublažavaju se arome začina te akvavit dobiva ugodan okus koji neće izazvati peckanje u ustima. Do toga će doći bez obzira na starost i prethodnu upotrebu bačve.

Nadalje, isparavanje hlapivih spojeva tijekom dozrijevanja dovodi do promjene svojstava rakije. Isparavanjem vode i etilnog alkohola iz bačvi tijekom dozrijevanja mijenja se koncentracija etilnog alkohola u proizvodu u bačvi. To utječe na topljivost aromatičnih spojeva kao što su laktoni, tanini i derivati lignina. Omjer etanola i vode u pari ovisi o temperaturi i vlažnosti skladišta.

Dozrijevanje u bačvi jedinstveno je obilježje tradicionalnog postupka proizvodnje u Norveškoj i po njemu se akvavit „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” razlikuje od drugih akvavita.

Miješanje nakon dozrijevanja i punjenje u boce

Nakon dozrijevanja norveški akvavit iz nekoliko bačvi iz iste proizvodne serije ili iz različitih serija miješa se kako bi se postigao uravnoteženi akvavit složena okusa. Arome se mogu prilagoditi malim količinama destilata začina. Akvavitu se smije dodati šećer, ali ne više od 15 g suhe tvari po litri.

Osoba zadužena za miješanje može dodati obično bojilo na bazi karamela kako bi se prilagodila boja gotovog proizvoda. Boja norveškog akvavita uglavnom potječe od dozrijevanja u drvenim bačvama, ali javljaju se razlike od bačve do bačve u pogledu količine komponenti boje koje se otapaju u akvavitu, zbog čega je boja akvavita u svakoj bačvi različita. Osoba zadužena za miješanje nastoji proizvesti gotov proizvod dosljedne kvalitete, pa zato katkad možda mora dodati malu količinu običnog bojila na bazi karamela kako bi se prilagodila boja. Obično bojilo na bazi karamela dodaje se isključivo kao bojilo, a ne kao aroma ili sladilo.

Norveški akvaviti filtriraju se prije punjenja u boce kako bi se uklonile moguće čestice drveta nakupljene u rakiji tijekom dozrijevanja u bačvi. Akvavit se može stabilizirati hladnim filtriranjem kako bi se spriječilo zamućenje proizvoda punjenog u boce.

6. Povezanost sa zemljopisnim okruženjem ili podrijetlom

Akvavit „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” ima i ugled i posebnu kvalitetu, koji su povezani s ograničenim zemljopisnim područjem.

Ugled

Prvi dokumenti kojima se dokazuje proizvodnja akvavita u Norveškoj potječu iz 1531., kad je plemić Eske Bille iz Bergena poslao paket takvog akvavita posljednjem norveškom nadbiskupu, Olavu Engelbrektssonu. Christopher Blix Hammer, koji je živio u općini Melbostad u regiji Hadeland, objavio je 1776. disertaciju „Chymiskoeconomisk Afhandling om norske Akeviter, Bær-Tinkturer og Bær-Safter” („Kemijsko-ekonomska disertacija o norveškim akvavitima, maceratima bobičastog voća i sokovima bobičastog voća”). U radu je opisana proizvodnja akvavita upotrebom žitne rakije u kombinaciji s različitim biljem i začinima. Christopher Blix Hammer norveški akvavit opisuje i u djelu „Norsk Kogebok” („Norveška kuharica”) objavljenom 1793.

Iako su se prvi norveški akvaviti proizvodili iz žitne rakije, krumpir je 1830-ih postao preferirana sirovina. Prvi dokaz o upotrebi krumpira kao sirovine za proizvodnju rakije u Norveškoj datira iz 1791., a riječ je o pismu upućenom dansko-norveškom kralju u Kopenhagenu, koji je tada nadzirao proizvodnju rakije u Norveškoj. Uvođenje krumpira u norvešku poljoprivredu spasilo je Norvežane od gladi zbog trostrukog povećanja prinosa škroba po četvornom metru polja iz uzgoja krumpira u usporedbi s uzgojem žitarica. Popularnost krumpira dodatno se povećala otkrićem primjene enzima ječmenog slada za razgradnju škroba u fermentabilne šećere te je krumpir postao sirovina za proizvodnju akvavita kojoj se daje prednost.

Općepoznata je činjenica, koja čini važan dio ugleda norveškog akvavita i nešto je što norveški potrošači očekuju, da se norveški akvavit proizvodi od norveških krumpira.

Tradicija trgovanja začinima seže u srednji vijek. Sjeme kima i kopra upotrebljavalo se kao prirodni lijek za lakše probavljanje hranjivih norveških tradicionalnih jela te se tim začinima dala prednost pri proizvodnji rakije sa začinima, odnosno akvavita.

Norveška obitelj Lysholm prva je primijenila postupak dozrijevanja akvavita u bačvama, na moru i na kopnu, a iz te je priče vidljivo podrijetlo norveškog akvavita.

Postupak dozrijevanja akvavita počeo se primjenjivati 1807. Dvije godine prije toga Catharina Lysholm poslala je pet bačvi od hrastovine punih norveškog akvavita u Istočnu Indiju jedrenjakom „Throndhjems Prøve”. Kapetan nije uspio prodati norvešku rakiju pa se s njom vratio u Norvešku. Vjerovalo se da se akvavit pokvario tijekom putovanja, no degustiranjem se pokazalo da se rakija ublažila, a njezina kvaliteta znatno poboljšala.

Obitelj Lysholm čuvala je tu tajnu te je nakon osnivanja njihove destilerije u Trondheimu 1821. akvavit dozrijevao u ojačanim bačvama za vino. Kombiniranjem dozrijevanja akvavita na moru i velikog izvoza ribe glavoperčić u Južnu Ameriku uspostavljena je najstarija marka akvavita na svijetu, „Linie Akvavit”. Pojam „linie” u nazivu odnosi se na prelazak preko ekvatora, koji je maksimalno povećavao učinak dozrijevanja.

Obitelj Lysholm izgradila je skladišta svoje destilerije uz morsku obalu u Trondheimu jer su otkrili da dozrijevanju akvavita pogoduje veća vlažnost područja uz more u usporedbi sa skladištima smještenima dublje u unutrašnjosti. Destilerija Lysholm započela je tradiciju dozrijevanja norveškog akvavita u bačvama, ali nisu bili jedini koji su tako proizvodili akvavit. Velik uspjeh koji je destilerija Lysholm ostvarila zahvaljujući svojem akvavitu koji je dozrijevao u bačvama potaknuo je destilerije osnovane od 1856. nadalje da krenu istim putem. Tako je dozrijevanje u bačvama postalo ključan dio proizvodnje norveškog akvavita. Iz recepata tih destilerija može se zaključiti da je dozrijevanje akvavita moglo trajati i 20 do 30 godina da bi se proizveli najkvalitetniji proizvodi.

U Norveškoj je 1916. uvedena prohibicija te je zabranjena proizvodnja i potrošnja jakih alkoholnih pića. Prohibicija je ukinuta 1927., ali je norveška vlada zadržala kontrolu nad norveškim proizvođačima jakih alkoholnih pića uvođenjem državnog monopola na proizvodnju, kojim je država preuzela prava na sve postojeće recepte za jaka alkoholna pića, opremu i prava na marku. Tijekom 78 godina monopola na proizvodnju, koji je trajao do 2005., razvoj proizvoda i briga o ispunjavanju zahtjeva kategorije nisu prilagođavani tržištu. To znači da se recepti proizvođačâ jakih alkoholnih pića otprije prohibicije gotovo i nisu mijenjali tijekom tog razdoblja. Norveški zakoni kojima se utvrđuje postupak dozrijevanja u bačvi pri proizvodnji akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” doneseni su kako bi se zaštitili tradicionalni norveški načini proizvodnje akvavita i osiguralo da svi proizvodi oznake „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” budu u skladu s navedenim zahtjevima.

Nakon prestanka monopola na proizvodnju 2005. pojavilo se nekoliko novih proizvođača koji proizvode niz norveških akvavita u skladu s navedenim istim, tradicionalnim načinima proizvodnje.

Kad je riječ o međunarodnoj proizvodnji akvavita, sustavno dozrijevanje u bačvi ono je što norveški akvavit razlikuje od drugih akvavita. Pridonijelo je i međunarodnom ugledu norveškog akvavita, u prošlosti i u zadnje vrijeme. Norveški akvaviti osvojili su nekoliko nagrada na natjecanjima diljem svijeta, kao što su San Francisco World Spirits Competition, China Wine & Spirits Award, International Wine & Spirits Competition, International Spirits Challenge, Berlin International Spirits Competition, New York Spirit competition, Svjetska izložba u Bruxellesu (1897.), Svjetska izložba u Kopenhagenu (1888.), Svjetska izložba u Bergenu (1898.), Svjetska izložba u Ujedinjenoj kraljevini (1907.).

Posebna kvaliteta

Akvavit „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” prepoznatljiv je akvavit u čijoj se proizvodnji upotrebljava nekoliko različitih formula za destilate začina, recepata za miješanje, trajanja dozrijevanja u bačvi i recepata za miješanje nakon dozrijevanja. Svaki je od tih koraka ključan za postizanje karakterističnih svojstava norveškog akvavita.

Postupak proizvodnje

Začini koji se upotrebljavaju

Odabir začina za izradu destilata začina ključan je za postizanje svojstava predmetne rakije.

Destilacija začina

Veličina i oblik kotlova za destilaciju koji se upotrebljavaju za izradu destilata začina utječu na proizvedeni destilat začina i tako oblikuju svojstva gotovog proizvoda. Oblik i veličina kotlova za destilaciju razlikuju se od proizvođača do proizvođača, zbog čega svaki proizvođač akvavita dobiva jedinstven proizvod. Odabir destilata začina za „srce” proizvoda isto se tako razlikuje među proizvođačima, što dodatno pridonosi jedinstvenosti norveških akvavita.

Dozrijevanje u bačvi

Dozrijevanje u bačvi korak je u kojem se dobivaju okusi, arome i mirisi jedinstveni za akvavit „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit”. Budući da dozrijevanjem u bačvama rakija dobiva određene komponente okusa, norveški akvavit konzumira se pri sobnoj temperaturi, za razliku od akvavita koji ne dozrijevaju u bačvama te se obično konzumiraju rashlađeni.

Ljudski čimbenici

Iskustvo i stručnost pojedinaca uključenih u proizvodnju akvavita „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” ključni su za postizanje prepoznatljivih, tradicionalnih svojstava te rakije.

Osoba zadužena za destilaciju

Osoba zadužena za destilaciju upravlja proizvodnjom destilata začina koji će se upotrijebiti. Znanje i iskustvo osobe zadužene za destilaciju ključni su da bi se postigao destilat začina za „srce” proizvoda odgovarajuće kvalitete.

Osoba zadužena za miješanje

Osoba zadužena za miješanje upotrebljava osjetila njuha i okusa te svoja znanja pri miješanju akvavita prije dozrijevanja u bačvi. Rezultat dozrijevanja ovisi o predviđanjima osobe zadužene za miješanje u pogledu postupka dozrijevanja te njezinu instinktu u pogledu utjecaja dozrijevanja na akvavit. Nakon dozrijevanja stručnost osobe zadužene za miješanje ključna je za miješanje sadržaja različitih bačvi da bi se dobio dosljedan proizvod vrhunske kvalitete.

7. Odredbe Europske unije ili nacionalne/regionalne odredbe

Osnovni zahtjevi utvrđeni su u Uredbi (EZ) br. 110/2008 kako su ugrađeni u Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru i preneseni u članak 2. norveške Uredbe br. 1148 od 11. listopada 2006. o jakim alkoholnim pićima i aromatiziranim pićima.

Svi proizvodi koji nose oznaku „Norsk Akevitt”/„Norsk Aquavit”/„Norsk Akvavit”/„Norwegian Aquavit” i pod tom se oznakom distribuiraju zaštićeni su posebnim odredbama iz poglavlja III. članka 6.a norveške Uredbe o jakim alkoholnim pićima i aromatiziranim pićima te moraju biti u skladu s tim odredbama.

Člankom 6.a norveške Uredbe zahtijeva se da se akvavit proizvodi u Norveškoj, da 95 % krumpira koji se upotrebljava kao sirovina bude uzgojeno u Norveškoj te da se etilni alkohol i akvavit moraju proizvoditi u Norveškoj. Osim toga, akvavit mora dozrijevati u Norveškoj najmanje šest mjeseci u drvenim bačvama obujma od najviše 1 000 l ili najmanje 12 mjeseci u drvenim bačvama obujma većeg od 1 000 l.

8. Podnositelj zahtjeva

Norveška Norveško ministarstvo poljoprivrede i prehrane P.O. BOX 8007 Dep. 0030 Oslo NORVEŠKA

9. Dopune oznake zemljopisnog podrijetla

—

10. Posebna pravila za označivanje

—

(1) SL L 130, 17.5.2019., str. 1.