OBRAZLOŽENJE

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (dalje u tekstu „Direktiva o PDV-u”) Vijeće može na prijedlog Komisije jednoglasnom odlukom odobriti bilo kojoj državi članici uvođenje posebnih mjera za odstupanje od odredaba te Direktive, kako bi se pojednostavnio postupak naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici nezakonitog ili zakonitog izbjegavanja poreza.

Komisija je 16. veljače 2017. zaprimila dopis kojim je Talijanska Republika zatražila da joj se odobri nastavak primjene odstupanja od članaka 206. i 226. Direktive o PDV-u u pogledu uvjeta plaćanja poreza na dodanu vrijednost (PDV) i sadržaja računa za isporuke robe i usluga tijelima javne vlasti. Italija je zatražila i proširenje područja primjene odobrenja tako da se odstupanje od članaka 206. i 226. Direktive o PDV-u primjenjuje i na isporuke robe i usluga trgovačkim društvima koja su pod kontrolom središnjih i lokalnih tijela vlasti te trgovačkim društvima s popisa koja su uvrštena na burzu. Komisija je u skladu s člankom 395. stavkom 2. Direktive o PDV-u dopisom od 15. ožujka 2017. obavijestila ostale države članice o zahtjevu Talijanske Republike. Komisija je dopisom od 16. ožujka 2017. obavijestila Talijansku Republiku da raspolaže svim informacijama potrebnima za razmatranje zahtjeva.

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Italija je nakon uvođenja sustava statističkih provjera otkrila utaju PDV-a znatnih razmjera pri isporukama robe i usluga tijelima javne vlasti. Da bi to zaustavila, Italija je 2014. zatražila da se PDV na isporuke tijelima javne vlasti više ne plaća dobavljaču, nego na zaseban blokirani bankovni račun poreznih tijela.

Primjena odstupanja do 31. prosinca 2017. odobrena je Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2015/1401. Njome je Italiji odobreno odstupanje od članka 206. Direktive o PDV-u u pogledu uvjeta plaćanja PDV-a te članka 226. Direktive o PDV-u u pogledu sadržaja računa.

Italija je zatražila vremenski ograničeno odstupanje kako bi mogla organizirati i početi provoditi odgovarajuće mjere kontrole i u cijelosti iskoristiti podatke dostupne na računima u elektroničkom obliku. Uvođenjem obveze izdavanja računa u elektroničkom obliku za isporuke tijelima javne vlasti kojom se omogućuje kontrola pojedinačnih transakcija u stvarnom vremenu i točnih iznosa PDV-a koje tijela javne vlasti trebaju platiti za svoju nabavu Italija bi trebala moći provoditi nadzor u predmetnom sektoru primjenom tradicionalnih tehnika kontrole bez potrebe za odstupanjem od Direktive o PDV-u.

Prema informacijama koje je Italija dostavila, uvođenjem računa u elektroničkom obliku za isporuke tijelima javne vlasti porezna su tijela prikupila znatne količine podataka o računima na temelju kojih mogu provoditi kontrolu transakcija i odgovarajućih iznosa PDV-a. No jedan drugi element učinkovitog sustava kontrole, a to je obvezna dostava podataka poreznim tijelima o svim izdanim i primljenim računima, uveden je tek 1. siječnja 2017. Ta je mjera još u početnoj fazi primjene i treba više vremena da se pokaže njezina učinkovitost te da se njome učinkovito potakne porezne obveznike na urednije ispunjavanje poreznih obveza. Italija zbog toga neće moći u cijelosti organizirati i započeti provedbu odgovarajućih mjera kontrole prije isteka postojeće mjere odstupanja 31. prosinca 2017. Italija je dopisom koji je Komisija zaprimila 16. veljače 2017. zatražila produženje postojećeg odstupanja od članaka 206. i 226. Direktive o PDV-u za isporuke tijelima javne vlasti do kraja 2020.

Italija je osim toga otkrila nezakonito izbjegavanje porezne obveze pri isporukama trgovačkim društvima koja su pod kontrolom tijela javne vlasti te manjoj skupini od 40 trgovačkih društava koja su uvrštena na burzu. U cilju suzbijanja nezakonitog izbjegavanja porezne obveze i sprječavanja daljnjih gubitaka javnih prihoda od PDV-a, Italija je dopisom koji je Komisija zaprimila 16. veljače 2017. zatražila proširenje područja primjene odstupanja od članaka 206. i 226. Direktive o PDV-u na isporuke robe i usluga prethodno navedenim subjektima koje Italija smatra jednako pouzdanima kao i tijela javne vlasti. Ti su subjekti trgovačka društva koja su pod kontrolom središnjih ili lokalnih tijela vlasti te oko 40 društava uvrštenih na burzu, što je ukupno oko 2400 društava. Italija očekuje da će proširenjem mjere razdvojenog plaćanja na ta društva riješiti problem nezakonitog izbjegavanja porezne obveze zbog dobavljača predmetnih subjekata koji ne plaćaju PDV te da će na taj način povećati prihode od PDV-a.

Italija je u lipnju 2016. dostavila izvješće u skladu s člankom 3. stavkom 2. Provedbene odluke Vijeća (EU) 2015/1401. Prema tom izvješću, uvođenjem mjere razdvojenog plaćanja u Italiji povećani su prihodi od PDV-a, i to više nego što je bilo procijenjeno u vrijeme uvođenja mjere. U izvješću se nadalje navodi da mjera nije negativno utjecala na povrat PDV-a dobavljačima. Prema Italiji, mjera se pokazala učinkovitim načinom za temeljito sprečavanje nezakonitog izbjegavanja porezne obveze zbog dobavljača tijela javne vlasti koji ne plaćaju PDV.

Prema informacijama koje je Italija dostavila, u Italiji se od 1. siječnja 2017. primjenjuju dodatne mjere kontrole. Te mjere uključuju dodatnu obvezu izdavanja računa u elektroničkom obliku i obvezu izvješćivanja poreznih tijela o izdanim i primljenim računima koje će se primjenjivati na trgovačka društva zbog kojih se traži proširenje područja primjene odstupanja i na njihove dobavljače. Na temelju tih dodatnih mjera talijanska će porezna tijela moći usporedno provjeravati različite transakcije koje su poduzetnici prijavili i pratiti plaćanje PDV-a. Te su mjere kontrole međutim u početnoj fazi primjene i treba više vremena za ocjenu njihove učinkovitosti u smislu poticaja poreznim obveznicima na urednije ispunjavanje poreznih obveza. Italija će sljedećih nekoliko godina ocjenjivati učinkovitost tih mjera i utvrdit će ima li potrebe za nastavkom primjene mjere odstupanja.

Jedna od posljedica mjere je to da dobavljači porezni obveznici ne mogu prebiti pretporez koji su platili s PDV-om koji su naplatili za svoje isporuke. Ti bi dobavljači mogli neprekidno imati pravo na odbitak PDV-a i na stvarni povrat toga PDV-a od porezne uprave. S druge strane, Italija tim dobavljačima pod određenim uvjetima odobrava da PDV koji nisu naplatili od kupaca prebiju s drugim vrstama poreza koje su dužni platiti u Italiji te na taj način umanjuje problem novčanog toka koji bi u protivnom mogao nastati za poduzetnike koji su porezni obveznici u Italiji.

Italija je za vrijeme primjene postojećeg odstupanja provela reformu svojeg sustava povrata PDV-a. U izvješću dostavljenom u lipnju 2016. koje se zahtijeva člankom 3. stavkom 2. Provedbene odluke Vijeća (EU) 2015/1401 Italija navodi da njezin sustav povrata PDV-a dobro funkcionira te da se opravdano može reći da razdoblje povrata PDV-a u prosjeku ne traje duže od 3 mjeseca, iako nije moguće točno procijeniti prosječno trajanje postupka povrata. Štoviše, prema informacijama koje je Italija dostavila, na dobavljače tijela javne vlasti primjenjuje se žurni postupak pa je u tom slučaju razdoblje povrata još kraće. Italija smatra da će se zbog novih pravila koja su na snazi moći na odgovarajući način riješiti svako moguće povećanje broja zahtjeva za povrat PDV-a.

S obzirom na široko područje primjene odstupanja i zabrinutost poduzetnika zbog povrata PDV-a, važno je osigurati potrebno praćenje toga odstupanja i osobito učinka mjere na razini utaje PDV-a te situacije u vezi s povratom PDV-a poreznim obveznicima na koje se odstupanje odnosi. Od Italije se stoga zahtijeva da dostavi izvješće o postupku povrata PDV-a dobavljačima (porezni obveznici) na koje se odstupanje odnosi, i to petnaest mjeseci od njegova stupanja na snagu. U izvješću bi posebno trebalo navesti statističke podatke o prosječnom vremenu potrebnom za stvarni povrat PDV-a tim poreznim obveznicima te opisati moguće konkretne probleme. U izvješću bi trebalo opisati i učinkovitost mjera uvedenih radi suzbijanja nezakonitog izbjegavanja porezne obveze za isporuke na koje se odstupanje odnosi.

Predlaže se odobrenje odstupanja u trajanju od 1. svibnja 2017. do 30. travnja 2020.

•Usklađenost s postojećim odredbama politike u tom području politike

U skladu s člankom 206. Direktive o PDV-u, porezni obveznik koji je dužan plaćati PDV mora platiti neto iznos PDV-a pri podnošenju prijave PDV-a. Odstupanje od tog članka potrebno je zbog zahtjeva da PDV na obavljene isporuke plaćaju kupci (tijela javne vlasti, subjekti koji su pod kontrolom središnjih ili lokalnih tijela vlasti te trgovačka društva uvrštena na burzu). Potrebno je i odstupanje od članka 226. Direktive o PDV-u u pogledu maksimalne količine podataka na računu koji se mogu zahtijevati od dobavljača poreznih obveznika da bi se omogućilo uvođenje posebne dodatne napomene na računu da se iznos PDV-a umjesto dobavljaču mora uplatiti na taj zasebni račun.