Međutim, i nedavni razvoj ekonomije radnih platformi donio je nove izazove za osobe koje putem njih rade. One mogu varirati od nedostatka transparentnosti i predvidljivosti ugovornih aranžmana do poteškoća u području sigurnosti i zdravlja, pogrešnog klasificiranja radnog statusa ili neodgovarajućeg pristupa socijalnoj zaštiti.

Rad putem platformi nije ujednačen. Digitalne radne platforme koriste se u brojnim gospodarskim sektorima: od najvidljivijih usluga koje se pružaju „na lokaciji” kao što su naručivanje prijevoza, dostava ili kućanski poslovi, preko mikrozadaća kao što su osposobljavanje u području umjetne inteligencije ili kodiranje podataka, do visokokvalificiranih kreativnih ili specijaliziranih poslova kao što su arhitektonsko projektiranje, prijevodi ili razvoj informacijske tehnologije. Digitalne radne platforme osim toga organiziraju rad drugačije i to osigurava osobama koje putem njih rade različite stupnjeve autonomije i neovisnosti. Rad putem platformi glavna je djelatnost nekih ljudi, dok je za druge izvor dodatnih prihoda. Kako bi svi ti ljudi mogli što više iskoristiti nove mogućnosti rada putem platformi, neizostavno je da platforme u čitavom EU-u funkcioniraju unutar jasnog pravnog okvira.

Rad putem platformi predstavlja svijet rada podložan stalnim promjenama. Njime se mnogim osobama omogućuje da zarađuju ili nadopune svoje prihode, među ostalim osobama koje inače teško pristupaju tržištu rada, kao što su osobe s niskim primanjima, žene, mladi, osobe s invaliditetom, migranti ili osobe manjinskog rasnog ili etničkog podrijetla. Njime se stvaraju mogućnosti za stvaranje ili povećanje baze klijenata, ponekad i preko granica. Rad putem platformi poduzećima omogućuje mnogo širi pristup potrošačima, prilike za diversifikaciju prihoda i razvoj novih poslovnih linija, a time se podupire njihov rast. Za potrošače to znači bolji pristup proizvodima i uslugama do kojih bi inače bilo teško doprijeti te pristup novom i raznolikijem izboru usluga.

Načela koja su temelj našeg europskog socijalnog tržišnog gospodarstva ne bi se stoga smjela uzimati zdravo za gotovo i trebala bi biti zaštićena. Neke su osobe u sve nepovoljnijem položaju, a mnogi od njih rade putem digitalnih radnih platformi koje funkcioniraju u nesigurnim radnim uvjetima. Novi načini organizacije rada, kao što je rad putem platformi, otežavaju ispravno klasificiranje osoba kao radnika ili samozaposlenih osoba. To dovodi do situacija u kojima je nekim osobama nepravedno uskraćen pristup pravima i zaštiti povezanima sa statusom radnika. Druge osobe ne mogu imati stvarnu autonomiju statusa samozaposlene osobe. Budući da algoritamski alati postaju sve rasprostranjeniji u svijetu rada, sve se više ističu pitanja povezana s nadzorom, upotrebom podataka, jednakošću i diskriminacijom (npr. rodna pristranost ugrađena u dizajn algoritamskih alata) te primjena algoritamskog upravljanja.

Europski suzakonodavci prepoznaju potrebu za djelovanjem na razini EU-a. Europski parlament pozvao je na ambiciozan pristup EU-a rješavanju problema u radu putem platformi. Donio je izvješće o vlastitoj inicijativi u kojem poziva na donošenje snažnih mjera za smanjenje rizika od pogrešnog klasificiranja radnog statusa i za rješavanje problema povezanih s algoritamskim upravljanjem u kontekstu rada putem platformi. Države članice prepoznaju i potrebu za većom pravnom sigurnošću u pogledu prava i obveza osoba koje rade putem platformi te ističu njihov nejasan radni status kao ključno pitanje. I Europski gospodarski i socijalni odbor i Odbor regija pozvali su na donošenje posebnih mjera u području rada putem platformi.

Komisija je saslušala socijalne partnere i relevantne dionike. Sindikati i organizacije poslodavaca načelno se slažu s općim ciljevima koje je utvrdila Komisija i potrebom da se ti ciljevi ispune. Predstavnici radnika zatražili su ambiciozne mjere za rješavanje problema pogrešnog klasificiranja i žele pokrenuti socijalni dijalog o pitanjima povezanima s algoritamskim upravljanjem. Poslovna udruženja upozorila su na nedostatke univerzalnih mjera i naglasila potrebu za nadogradnjom postojećih i budućih inicijativa EU-a. Komisija je provela i iscrpnu razmjenu mišljenja s onima koji su najizravnije uključeni u ekonomiju platformi – digitalnim radnim platformama i osobama koje putem njih rade. Digitalne radne platforme zahtijevale su jasnija pravila i poticajni okvir kako bi se osigurala pravednost bez stvaranja prepreka za inovacije i otvaranje radnih mjesta. Osobe koje rade putem platformi istaknule su da cijene fleksibilnost i mogućnosti koje nudi rad putem platformi te su zatražile poštovanje i jačanje njihovih socijalnih prava.

Mjere predložene u ovom paketu odražavaju prethodno navedene analize i rasprave. One uključuju:

·prijedlog direktive o poboljšanju radnih uvjeta u radu putem platformi;

·nacrt smjernica o primjeni prava tržišnog natjecanja EU-a na kolektivne ugovore o radnim uvjetima samozaposlenih pojedinaca, kojima su obuhvaćene osobe koje rade putem digitalnih radnih platformi;

·poziv na donošenje novih mjera, kako je navedeno u nastavku, za nacionalna tijela, socijalne partnere i sve relevantne dionike kako bi se postigli bolji radni uvjeti za osobe koji rade putem digitalnih radnih platformi.

Komisija predlaže niz snažnih alata za poboljšanje radnih uvjeta u radu putem platformi, među ostalim u cilju stvaranja uvjeta za održiv rast digitalnih radnih platformi u Europskoj uniji. U predloženoj direktivi predstavljaju se mjere za smanjenje rizika od pogrešnog klasificiranja radnog statusa u radu putem platformi. Rješavaju se problemi povezani s algoritamskim upravljanjem u radu putem platformi te oni povezani s transparentnošću i sljedivošću. Nacrtom smjernica nastoji se osigurati da pravo tržišnog natjecanja ne ometa kolektivne pregovore o plaćama i drugim aspektima radnih uvjeta samozaposlenih pojedinaca u slabijem položaju.

Mjere na razini EU-a trebaju se nadopuniti mjerama drugih relevantnih dionika. Komisija će podupirati i pratiti prenošenje direktive te osigurati pravilnu primjenu i provedbu u državama članicama. Međutim, potrebne su dodatne mjere za poticanje pravednosti u radu putem platformi. Zbog toga Komisija u ovoj Komunikaciji poziva države članice, platforme i socijalne partnere da surađuju kako bi dodatno ojačali i dopunili predloženu direktivu i smjernice.

3. Djelovanje EU-a u području rada putem platformi – što to znači za osobe koje rade putem digitalnih radnih platformi rekvalificirane u radnike?

Od 28 milijuna osoba za koje se procjenjuje da rade putem digitalnih radnih platformi, većina je osoba stvarno samozaposlena. Međutim, moguće je da postoji do 5,5 milijuna osoba koje su „lažno” samozaposlene. To znači da, iako je u njihovim ugovorima s platformama putem kojih rade navedeno da su samozaposlene osobe, oni u stvarnosti podliježu kontroli i nadzoru koji su karakteristični za status „radnika”. Te se osobe mogu naći u posebno teškoj situaciji. Ako žele osporiti svoju klasifikaciju radnog statusa, moraju se obratiti sudu i dokazati da je ugovorni opis njihova statusa lažan. To nije jednostavan pothvat jer je za njega potrebno i vrijeme i novac, a posebno je zahtjevan za osobe u slabom položaju na tržištu rada, kao što su osobe s niskim primanjima, mladi radnici ili osobe migrantskog podrijetla. Dosad je doneseno više od 100 sudskih odluka i 15 upravnih odluka o radnom statusu osoba koje rade putem digitalnih radnih platformi. U većini slučajeva odlukama je potvrđeno da su osobe pogrešno klasificirane kao samozaposlene i da bi ih zapravo trebalo smatrati radnicima.

Radni status omogućava pristup postojećim radničkim i socijalnim pravima. Zbog pogrešnog klasificiranja lažno samozaposlene osobe ne mogu uživati prava koja bi imali kao radnici. Ta prava uključuju pravo na minimalnu plaću, ako je primjenjivo, kolektivno pregovaranje, propise o radnom vremenu, sigurnost i zaštitu zdravlja na radu, jednaku plaću za muškarce i žene te pravo na plaćeni dopust, kao i bolji pristup socijalnoj zaštiti od nesreća na radu, nezaposlenosti, bolesti i starosti. Pogrešno klasificiranje nije samo nepošteno za pogođene radnike, već može imati i negativne posljedice za cijelo društvo.

Zbog toga je jedna od ključnih odredbi predložene direktive oboriva pretpostavka radnog odnosa. Pretpostavka se primjenjuje na sve digitalne radne platforme koje imaju kontrolu nad osobama koje putem njih rade. U prijedlogu se iznosi niz kriterija za tu kontrolu i podređenost koja je s njom povezana, čime se pruža veća pravna sigurnost na razini EU-a. Prijedlogom se države članice pozivaju da donesu mjere kako bi osigurale da je pretpostavka učinkovita te da se može provesti ili oboriti. Procjenjuje se da bi između 1,7 milijuna i 4,1 milijuna od 5,5 milijuna osoba koje su izložene riziku od pogrešnog klasificiranja moglo, kao rezultat predložene direktive, biti reklasificirano u radnike i na temelju toga dobiti pristup raznim zaštitama u okviru radnog prava i imati koristi od bolje zaštite od socijalnih rizika (vidjeti okvir u nastavku). Za one koji ne budu reklasificirani postoji mogućnost da će se njihovi ugovorni uvjeti promijeniti kako bi bili u skladu s obilježjima stvarnog statusa samozaposlene osobe.

Za ispravnu klasifikaciju radnog statusa potrebne su bolje informacije o primjenjivim pravilima i obvezama. Osobe koje rade putem platformi često nisu upoznate sa svojim pravima i obvezama, primjerice u području radnog prava, socijalne sigurnosti i oporezivanja. Digitalne radne platforme izrazile su nezadovoljstvo regulatornom nesigurnošću i nedostatkom transparentnosti s kojima se suočavaju u odnosu na primjenjiva nacionalna pravila. Države članice u najboljem su položaju da osiguraju jasnoću i transparentnost pravila koja utvrđuju.

Kako bi se dopunile mjere iz direktive, Komisija poziva države članice da:

·pruže savjete i smjernice osobama koje rade putem digitalnih radnih platformi o fiskalnim obvezama, obvezama socijalnog osiguranja i/ili radnog prava koje proizlaze iz djelatnosti koju obavljaju putem platforme;

·uspostave namjenske informacijske kanale, kao što su informativne internetske stranice i dežurne telefonske linije, za pružanje navedenih savjeta;

·osiguraju veću transparentnost digitalnih radnih platformi koje su aktivne na njihovu državnom području u pogledu nacionalnih pravila kojima se uređuje klasifikacija radnog statusa;

·olakšaju razvoj malih i srednjih digitalnih radnih platformi, primjerice pružanjem predložaka za pristup, uključujući relevantne i dovoljno sveobuhvatne informacije o primjenjivom pravnom okviru.

Osobe koje rade putem digitalnih radnih platformi imat će pristup i novim mjerama zaštite od zamki algoritamskog upravljanja. Nedostatak autonomije i nadzor koji je s njom povezan kad je riječ o radu putem platformi mogu negativno utjecati na radne uvjete osoba na koje se to odnosi, na primjer u smislu psihosocijalnog stresa (jer osobe koje rade putem platformi imaju osjećaj da ih se stalno prati i ocjenjuje iako za to ne postoji pravi razlog), rizika od nesreća (jer algoritmi mogu potaknuti potencijalno opasno ponašanje, primjerice ponudom bonusa za brže isporuke) i pristupa poslovima. Digitalne radne platforme pogoršavaju te probleme svojim uvjetima poslovanja na temelju kojih mogu jednostrano regulirati plaću, radno vrijeme, rješavanje sporova, pravila ponašanja prilikom pružanja podrške korisnicima i više, služeći se pritom tehnološkim sredstvima kako bi pratili, evaluirali i disciplinirali rad osoba. To dovodi do nejasnoća u vezi s obvezama i nedostatka mehanizama pravne zaštite u vezi s ponekad nerazumljivim i neodgovornim odlukama, primjerice u pogledu sankcija povezanih s radom i raskida ugovora.

Predloženom direktivom uspostavlja se novi skup prava u pogledu algoritamskog upravljanja. Time će se osigurati bolja informiranost radnika, njihovih predstavnika i inspektorata rada o upotrebi automatiziranih sustava praćenja i donošenja odluka te o njihovu utjecaju na radne uvjete. Moći će se osloniti na konkretne postupke i pravne lijekove u slučaju donošenja važnih odluka koje proizlaze iz upotrebe takvih sustava (kao što su obustava ili zatvaranje računa ili odluke sa sličnim učincima). U prijedlogu se digitalne radne platforme poziva da se savjetuju s predstavnicima radnika o znatnim promjenama u organizaciji rada povezanima s uvođenjem ili upotrebom algoritama. Tim će se mjerama utvrditi i dopuniti ono što je već osigurano Općom uredbom o zaštiti podataka (GDPR) u pogledu zaštite osobnih podataka te što će se predloženim aktom o umjetnoj inteligenciji (UI) povećati dostupnost informacija o sustavima umjetne inteligencije kojima bi mogli biti izloženi i zaštititi od rizika diskriminacije i pristranosti, s obzirom na to da se algoritamsko upravljanje postupno širi izvan okvira rada putem platforme.