Sadašnje preispitivanje obuhvaća razdoblje od posljednjeg preispitivanja (2019.), odnosno prosinca 2019., do datuma ovog preispitivanja. Kada je riječ o izmjeni iz 2021., razdoblje preispitivanja traje od 13. veljače 2021. (datum stupanja na snagu izmjene) do datuma ovog preispitivanja.

3.1.3.Članak 3. točka (c): mjere za ponovno postizanje ravnoteže kao odgovor na zaštitnu mjeru treće zemlje

Nepostojanje prakse za sporove koji su u tijeku dijelom je posljedica dostupnosti i funkcionalnosti višestranog privremenog mehanizma te mogućnosti da se stranke u drugim slučajevima dogovore ad hoc o arbitraži u žalbenom postupku. Osim toga, i nepostojanje aktivne prakse povezano je s činjenicom da su trgovinski sporovi još u fazi postupka jer spor mora doći do određene faze da bi se mogla primijeniti Uredba o ostvarivanju prava.

U (relativno kratkom) razdoblju preispitivanja nije nastala točno takva situacija koja bi dovela do primjene izmijenjene Uredbe o ostvarivanju prava. No u nekim se slučajevima razmatrala upotreba izmijenjenog instrumenta, pa je sama mogućnost njegove upotrebe određenoj trećoj zemlji, tj. protustranci, mogla dati potreban poticaj da omogući donošenje obvezujućeg rješenja spora u okviru WTO-a.

Do te je izmjene došlo jer Žalbeno tijelo WTO-a trenutačno nije u funkciji. Kao što je dobro poznato, Žalbeno tijelo WTO-a trenutačno nije u funkciji jer Sjedinjene Američke Države blokiraju imenovanje novih članova Žalbenog tijela. Žalbeno tijelo WTO-a ne može procesuirati žalbe podnesene od 11. prosinca 2019. niti više procesuira žalbe koje su podnesene prije tog datuma, ali nisu dovršene do početka 2020. Stoga Unija trenutačno može poduzeti provedbene mjere u sporovima u okviru WTO-a koji su blokirani u žalbenom postupku, osim ako je dogovoreno preispitivanje žalbe na temelju članka 25. Dogovora o rješavanju sporova WTO-a.

Uredba o ostvarivanju prava izvorno se temeljila na pretpostavci da je uspostavljen potpuno funkcionalan postupak rješavanja sporova u okviru kojeg se donose pravomoćne i obvezujuće odluke u sporu. No cilj Uredbe, tj. zaštita interesa Unije tako da joj se stave na raspolaganje instrumenti potrebni za učinkovitu i brzu reakciju na nezakonite mjere trećih zemalja, nije se mogao ostvariti u situacijama u kojima njezina protustranka u sporu nije htjela surađivati i sprečavala je donošenje obvezujuće i provedive odluke. Kako bi riješila te probleme, Komisija je predložila ažuriranje Uredbe o ostvarivanju prava te je Uredba izmijenjena 2021.

3.1.4.Članak 3. točka (d): izmjena koncesija ili preuzetih obveza

Posljednja situacija u kojoj se može primijeniti Uredba o ostvarivanju prava odnosi se na slučajeve u kojima članica WTO-a jednostrano izmijeni koncesije na temelju članka XXVIII. Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. (GATT iz 1994.) ili preuzete obveze na temelju članka XXI. Općeg sporazuma o trgovini uslugama (GATS) ako nisu dogovorene nikakve kompenzacijske prilagodbe u pogledu robe, a u pogledu usluga nisu provedene kompenzacijske prilagodbe u skladu sa zaključcima arbitraže na temelju članka XXI. GATS-a.

Prvotno se Uredba o ostvarivanju prava primjenjivala samo u situacijama koje se odnose na članak XXVIII. GATT-a iz 1994. Izmjenom iz 2021. odredba je dopunjena situacijama koje se odnose na članak XXI. GATS-a. Dodavanje je logično i opravdano s obzirom na sličnosti tih dviju situacija.

U razdoblju preispitivanja nije zabilježen takav slučaj. Nije bilo ni naznaka da je određena članica WTO-a namjeravala izmijeniti koncesije ili preuzete obveze bez pregovora o kompenzacijskim prilagodbama. Moguće je da je Uredba imala odvraćajući učinak jer samo njezino postojanje pokazuje da je Unija voljna i potpuno pripravna da stvarno iskoristi svoja prava na ponovno postizanje ravnoteže na temelju tih odredaba.

3.2.Mjere trgovinske politike

U članku 5. Uredbe o ostvarivanju prava navedene su moguće mjere trgovinske politike koje Unija može primijeniti u situacijama utvrđenima u točki 3.1. Na popisu je izvorno predviđeno sljedeće:

(a)članak 5. stavak 1. točka (a): suspenzija carinskih koncesija i određivanje novih ili povećanih carina;

(b)članak 5. stavak 1. točka (b): uvođenje ili povećanje količinskih ograničenja na uvoz ili izvoz robe; i

(c)članak 5. stavak 1. točka (c): suspenzija koncesija u području javne nabave.

Izmjenom iz 2021. popis je proširen na sljedeće:

(a)članak 5. stavak 1. točka (ba): suspenzija obveza u vezi s trgovinom uslugama i uvođenje ograničenja na trgovinu uslugama. To podliježe obveznom određivanju prioriteta/hijerarhiji koraka. Komisija bi trebala proći kroz svaku kategoriju i zaključiti da mjere nisu moguće prije prelaska na sljedeću kategoriju. Prvu kategoriju čine usluge za koje postoji odobrenje na razini Unije. Drugu čine one za koje postoji opsežno zakonodavstvo Unije. Treću čine one za koje prikupljane informacije pokazuju najmanje zadiranja u nacionalno zakonodavstvo;

(b)članak 5. stavak 1. točka (bb): suspenzija obveza u pogledu trgovinskih aspekata prava intelektualnog vlasništva koje odobrava institucija ili agencija Unije i koje vrijede u cijeloj Uniji te uvođenje ograničenja zaštite takvih prava intelektualnog vlasništva ili njihova komercijalnog iskorištavanja, u odnosu na nositelje prava koji su državljani dotične treće zemlje. Taj raspon mogućnosti uvelike odgovara prvom hijerarhijskom koraku koji se primjenjuje na usluge.

Dostupnost mjera u pogledu usluga i prava intelektualnog vlasništva od veljače 2021. znatno je poboljšala instrument te povećala sposobnost Unije da ostvari svoja prava u okviru trgovinskih sporazuma u nizu aspekata:

·instrument za ostvarivanje prava postaje učinkovitiji, među ostalim stvaranjem važnog odvraćajućeg učinka na nezakonite mjere trećih zemalja,

·odgovara potrebama modernih gospodarstava utemeljenih na znanju,

·odgovara važnosti usluga i prava intelektualnog vlasništva u međunarodnoj trgovini,

·Uniju čini vjerodostojnom u pregovorima o zaštiti nositelja prava u inozemstvu,

·pokazuje da je Unija odlučna u potpunosti ostvarivati svoja prava u okviru trgovinskih sporazuma, među ostalim tako da učinkovitost izvršavanja obveza poveća unakrsnim protumjerama.

Sva tri slučaja primjene Uredbe o ostvarivanju prava, među ostalim u razdoblju preispitivanja, uključivala su mjere trgovinske politike u obliku dodatnih carina na uvoz robe u Uniju. Mjere su bile proporcionalne i razmjerne šteti koju su prouzročile istovjetne mjere treće zemlje (u ovom slučaju Sjedinjene Američke Države). Primjena uvoznih carina pokazala se učinkovitom u smislu nanošenja štete gospodarstvu Sjedinjenih Američkih Država te je s vremenom potaknula SAD da promijeni svoje mjere. Zbog toga se mjere Sjedinjenih Američkih Država više ne primjenjuju, pa su trenutačno suspendirane i sve mjere na temelju Uredbe o ostvarivanju prava.

U razdoblju preispitivanja nije primijenjena nijedna druga mogućnost iz članka 5. To je djelomično zato što je prošlo relativno malo vremena od izmjene iz 2021., kojom su uvedene dodatne mogućnosti. Nadalje, kako je navedeno, primjena uvoznih carina na robu bila je učinkovita. Pritom se u razdoblju preispitivanja pitanje unakrsnih protumjera nije pojavilo, pri čemu su se mogle uzeti u obzir druge protumjere osim onih na robu, na primjer u području trgovine uslugama ili prava intelektualnog vlasništva. U predmetu Boeing mjere Sjedinjenih Američkih Država koje su dovele do primjene protumjera Unije odnosile su se na robu u okviru Sporazuma o WTO-u i Unija je na njih mogla učinkovito odgovoriti mjerama za robu. U predmetima zaštitnih mjera WTO-a ne bi joj bilo dopušteno odgovoriti drugim mjerama osim onima za robu, nakon suspenzije obveza u okviru Općeg sporazuma WTO-a o carinama i trgovini. Stoga preostale mogućnosti iz članka 5. Uredbe o ostvarivanju prava još nisu ispitane, ali su dostupne za buduću primjenu.