Na primjer, kako bi se do 2030. postigli klimatski ciljevi EU-a, samo će za financiranje tranzicije u energetskom sektoru biti potrebna dodatna godišnja ulaganja od 350 milijardi EUR. Uloga privatnih ulaganja također je postala još važnija zbog potrebe za gospodarskim oporavkom nakon pandemije bolesti COVID-19. Iako se u sektoru osiguranja privatnim ulaganjima može pridonijeti tim potrebnim financiranjima, ta privatna ulaganja mogu imati i važnu ulogu u zaštiti pojedinaca i poduzeća od klimatskih rizika te tako pomoći društvu da se prilagodi klimatskim promjenama, kako je naglašeno u strategiji za prilagodbu klimatskim promjenama.

Razmotrit će i da se stopa troška kapitala primijenjena u izračunu dodatka za rizik smanji sa 6 % na 5 %, u skladu sa smanjenjem troška kapitala za društva za osiguranje i reosiguranje proteklih godina.

Općenito, tim bi se predviđenim izmjenama iznos dodatka za rizik smanjio za više od 50 milijardi EUR u cijelom sektoru EU-a, čime bi se povećao kapacitet sektora osiguranja za ulaganja u poduzeća iz EU-a.

Prilagodba zbog volatilnosti

Mnoga društva za osiguranje spremna su dugo vremena držati znatan dio svoje imovine. Međutim, kratkoročne fluktuacije vrijednosti te imovine odražavaju se u izračunu njihova stanja solventnosti, i to unatoč tome što društvo za osiguranje može dugoročno držati tu imovinu i zbog toga u međuvremenu možda ne ostvariti gubitke. Prilagodbom zbog volatilnosti nastoji se smanjiti kratkoročna volatilnost solventnosti osiguratelja uzimajući u obzir dugoročnu perspektivu društva za osiguranje. Time se smanjuje učinak kratkoročnih promjena kreditnih raspona na vrednovanje obveza iz osiguranja, čime se smanjuje volatilnost izvora sredstava.

Predloženom direktivom povećava se postotak kreditnog raspona prilagođenog za rizik na kojem se temelji prilagodba zbog volatilnosti. Prilagodba zbog volatilnosti naviše na temelju predložene izmjene može dovesti do učinkovitije fluktuacije cijena imovine u vrednovanju obveza iz osiguranja.

Usto, iskustvo je pokazalo i da učinak prilagodbe zbog volatilnosti na vrijednost obveza može premašiti kretanje cijena imovine. Takvom vrlo visokom prilagodbom zbog volatilnosti umjetno se smanjuju tehničke pričuve osiguratelja kako bi predložena direktiva sadržavala zaštitnu mjeru za rješavanje tog pitanja.

Zaštitna mjera poprima oblik komponente u okviru prilagodbe zbog volatilnosti koja je svojstvena određenom poduzeću, što bi trebalo utvrditi u delegiranim aktima. Pri izračunu te komponente Komisija će uzeti u obzir savjet EIOPA-e i eventualno izmijeniti Delegiranu uredbu kako bi razmotrila prekoračenje zbog razlika u osjetljivosti imovine na kreditni raspon i osjetljivosti obveza na kamatne stope.

Uravnotežena prilagodba

Komisija razmatra i moguće izmjene Delegirane uredbe u skladu sa savjetima EIOPA-e u pogledu pravila o koristima diversifikacije i prihvatljivosti imovine za uravnoteženu prilagodbu.

Ako društva za osiguranje drže obveznice ili drugu imovinu sa sličnim karakteristikama do dospijeća, promjene raspona na tu imovinu neće dovesti do gubitaka. Cilj je uravnotežene prilagodbe uzeti u obzir činjenicu da je vjerojatnije da će društva za osiguranje moći držati imovinu do dospijeća ako utvrde portfelje imovine i obveza s uravnoteženim novčanim tokovima („portfelj uravnotežene prilagodbe”) i ako tim portfeljima upravljaju odvojeno od ostalih djelatnosti. Točnije, uravnoteženijom prilagodbom dio promjena vrijednosti imovine povezanih s kretanjem raspona u portfeljima uravnotežene prilagodbe nadoknađuje se promjenama vrijednosti obveza u tim portfeljima. U tu svrhu društva za osiguranje mogu dobiti odobrenje za dodavanje uravnotežene prilagodbe relevantnoj vremenskoj strukturi nerizičnih kamatnih stopa za vrednovanje obveza iz osiguranja u portfelju uravnotežene prilagodbe.

Kako bi se uzela u obzir mala vjerojatnost da će se svi rizici istodobno ostvariti i da dobici u nekim područjima mogu nadoknaditi gubitke u drugima, potrebnim kapitalom iz Direktive Solventnosti II općenito se predviđaju koristi diversifikacije među različitim vrstama rizika. Zbog odvojenog upravljanja portfeljem uravnotežene prilagodbe od ostatka djelatnosti pravilima se trenutačno zabranjuje da se koristi diversifikacije između njih priznaju u izračunu potrebnog kapitala prema standardnoj formuli. Međutim, EIOPA je utvrdila da se samim odvojenim upravljanjem ne sprečava diversifikacija u praksi i da je opća zabrana koristi diversifikacije u izračunu prema standardnoj formuli mogla dovesti do nepotrebno visokog potrebnog kapitala za društva koja primjenjuju uravnoteženu prilagodbu. Komisija će stoga razmotriti ukidanje te opće zabrane u kontekstu portfelja uravnotežene prilagodbe u skladu s preporukom EIOPA-e. Društva koja primjenjuju uravnoteženu prilagodbu i izračunavaju potrebni kapital prema standardnoj formuli imala bi zbog nastalih dodatnih koristi diversifikacije manje kapitalne zahtjeve.

Nadalje, mogle bi se uvesti zaštitne mjere kako bi se izbjeglo ostvarivanje prekomjerne olakšice od uravnotežene prilagodbe ako odgovarajući portfelj sadržava restrukturiranu imovinu koja ovisi o uspješnosti odnosne imovine.

Koristi diversifikacije

Dugoročno financiranje društava za osiguranje i reosiguranje može se poduprijeti i poboljšanjem priznavanja koristi diversifikacije među različitim kategorijama tržišnih rizika s pomoću korelacijskih parametara. Komisija će razmotriti izmjenu Delegirane uredbe u skladu sa savjetom EIOPA-e o utvrđivanju korelacijskog parametra između rizika raspona i kamatnog rizika. Time će se pružiti veća sigurnost nego postojećim pravilima prema kojima korelacijski parametar ovisi o izloženosti društva povećanju ili smanjenju kamatnih stopa. Ta će izmjena u prosjeku dovesti do većih koristi diversifikacije između ta dva rizika.

Ekstrapolacija

Kamatne stope znatno utječu na iznose koje društva za osiguranje i reosiguranje moraju čuvati za buduće odštetne zahtjeve i naknade. Upravljanje kamatnim stopama stoga je ključno za djelatnost osiguranja i reosiguranja, a bonitetnim pravilima trebali bi se osigurati odgovarajući poticaji u tom pogledu.

Društva za osiguranje i reosiguranje imaju obveze koje vrlo daleko u budućnosti mogu rezultirati isplatama odštetnih zahtjeva ili naknada. Zbog tog dugoročnog aspekta djelatnosti osiguranja kamatne je stope potrebno ekstrapolirati jer su na financijskim tržištima vidljive samo do određenih dospijeća.

Budući da se osiguratelji za ispunjenje svojih obveza uglavnom oslanjaju na obveznice, kredite ili slična ulaganja s fiksnim prinosom, razumno je početnu točku za ekstrapolaciju odrediti na temelju dubine tržišta obveznica. Međutim, informacije o dugoročnijim kamatnim stopama mogu biti vidljive iz financijskih instrumenata koji nisu obveznice. Kako bi se ugovaratelji osiguranja odgovarajuće zaštitili, predloženom direktivom utvrđuju se izmjene načela za ekstrapolaciju nerizičnih kamatnih stopa. Predloženom direktivom Komisiju bi se ovlastilo da utvrdi formulu za ekstrapolaciju kako bi se metodom ekstrapolacije uzele u obzir informacije o dugoročnijim kamatnim stopama, ako su dostupne, te kako bi se izbjeglo pretjerano zadovoljstvo i osigurali odgovarajući poticaji.

U tu će svrhu Komisija razmotriti mogućnost oslanjanja na formulu i parametre koje je predložila EIOPA.

Budući da će nova metoda ekstrapolacije na više tržišta znatno utjecati na izvore sredstava osiguratelja, predloženom direktivom predviđa se postupno uvođenje metode do kraja 2031., kad se prestaju primjenjivati postojeće prijelazne odredbe Direktive Solventnost II. Postupnim uvođenjem učinka nove metode ekstrapolacije izbjeći će se poremećaji.