Treba imati na umu da željeni sveobuhvatan sporazum pruža okvir za odnose s partnerskim zemljama na svim političkim razinama, od nacionalne i (pod)regionalne razine do razine partnerstva, te da se s obzirom na načelo supsidijarnosti najveći učinak i dalje postiže na nacionalnoj razini. Slično drugim sporazumima ni ovaj neće biti vremenski ograničen, no njime će biti predviđena mogućnost raskida na zahtjev jedne od stranaka.

Države koje dijele iste vrijednosti i pridonose ostvarenju ciljeva moći će se u različitoj mjeri uključiti u partnerstvo ili mu se pridružiti. To je osobito važno, primjerice, kako bi se omogućilo jačanje pristupa „Afrika kao cjelina” uz istodobno poštovanje postojećih bilateralnih sporazuma o pridruživanju sa sjevernoafričkim državama. Ojačat će se uloga civilnog društva i privatnog sektora u okviru partnerstva, ali i njihova uloga kao ključnih aktera u ostvarenju uključivog održivog razvoja u njihovim državama i regijama. Te će se promjene odraziti u pojednostavnjenju institucijskog ustrojstva.

Uzimajući u obzir promijenjeni kontekst i trenutačne politike EU-a te vodeći računa o dugoročnoj perspektivi nakon 2020., EU je na temelju iskustava stečenih iz pozitivnih ishoda i slabosti važećeg Sporazuma iz Cotonoua utvrdio glavne strateške interese koje želi ostvariti. To su: 1. sklapanje političkog partnerstva koje će biti usredotočeno na izgradnju mirnih, stabilnih, prosperitetnih i otpornih država i društava s dobrom upravom; 2. ubrzanje napretka u ostvarenju ciljeva održivog razvoja; 3. izgradnja učinkovitih saveza u međunarodnoj okolini s ciljem pokretanja globalnog djelovanja. Ti su ciljevi pretvoreni u posebne ciljeve za svako prioritetno područje.

3. REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

Temeljitom evaluacijom ocijenjeni su rezultati ostvareni u prvih 15 godina Sporazuma iz Cotonoua.

Zabilježen je dobar napredak u političkom dijalogu na nacionalnoj i regionalnoj razini, što je pomoglo u jačanju ključnih elemenata u zemljama AKP-a. Sporazum iz Cotonoua povećao je uzajamno razumijevanje i suradnju u području sigurnosti te je bio prvi korak u produbljivanju suradnje u području migracije, čime je utrt put za Rabatski proces, Khartoumski proces i postupak iz Vallette. Znatno je povećana trgovinska razmjena, a glavni su rezultati Sporazuma sporazumi o gospodarskom partnerstvu. Osim toga, ostvaren je veliki napredak u pogledu ljudskog i društvenog razvoja i makroekonomske stabilizacije u zemljama AKP-a.

Evaluacija je pokazala i da treba uložiti dodatne napore kako bi se u potpunosti ostvarili ciljevi Sporazuma iz Cotonoua. Nadalje, iako su ti ciljevi i dalje važni, oni su samo djelomično u mogućnosti odgovoriti na velike promjene u globalnom kontekstu do kojih je došlo posljednjih nekoliko godina. Zaključak evaluacije bio je da se opći ciljevi trebaju revidirati u kontekstu novih izazova i prilika za EU i njegove partnere. Preporučena je i revizija institucionalne strukture kako bi se povećala dosljednost različitih okvira politike i pojednostavnilo donošenje odluka.

Savjetovanja s dionicima

Zatraženo je mišljenje velikog broja dionika.

Pokrenut je prvi krug savjetovanja, uključujući javno savjetovanje i razmjenu s delegacijama EU-a. Ishodi tog kruga poslužili su kao ulazni podaci za evaluaciju Sporazuma iz Cotonoua i procjenu učinka, koji su bili osnova za zajedničku komunikaciju iz studenoga 2016. Drugi krug savjetovanja održan je nakon objave komunikacije iz 2016., ovaj put prvenstveno s donositeljima odluka. Utvrđeno je da postoji potreba za jačanjem odredaba koje omogućuju učinkovitije promicanje ključnih interesa EU-a (osobito u području migracije i ulaganja). Postignut je općeniti konsenzus o tome da treba razmotriti novu regionalnu dinamiku i izbjegavati preklapanja različitih politika i pravnih okvira. No mišljenja su se razilazila kad je riječ o stupnju regionalizacije koji treba postići, a u nekoliko slučajeva dovedena je u pitanje dodana vrijednost pravno obvezujućeg sporazuma.

Europski je parlament prije i nakon objave zajedničke komunikacije redovito izvještavan, a nekoliko je puta zatraženo i njegovo mišljenje. U rezoluciji iz listopada 2016. istaknuta je potreba za obnovljenim pravno obvezujućim sporazumom s trima ojačanim regionalnim partnerstvima, što je potpuno u skladu s ovim prijedlogom.

Kad je riječ o uključivanju afričkih, karipskih i pacifičkih zemalja, 2016. održan je sastanak na vrhu šefova država AKP-a u Papua Novoj Gvineji, koji je zaključen Izjavom iz Waiganija, u kojoj se traži obnova pravno obvezujućeg partnerstva s EU-om koje bi se nadovezalo na temelj uspostavljen Sporazumom iz Cotonoua, produbljivanje političkog dijaloga i jačanje međunarodne suradnje.

Osim toga, povjerenik Mimica i dva posrednika na visokoj razini (Louis Michel i Pascal Lamy) izvršili su informativne posjete u afričkim, karipskim i pacifičkim državama. Opći zaključak bio je da je pristup koji je predložio EU pozitivno prihvaćen, osobito prijenos naglaska na tri regije i njihove posebne prioritete. Istodobno su brojni sugovornici istaknuli važnost očuvanja kohezije AKP-a. Značajno je da je veliki naglasak bio na potrebi da se znatno povećaju mogućnosti ulaganja i stvore uvjeti za razvoj privatnog sektora.

Prikupljanje i primjena stručnih znanja

Ovom prijedlogu pridonijela je suradnja s vanjskim stručnjacima. Niz okruglih stolova sa stručnjacima i pregled postojeće stručne literature poslužili su kao osnova za opću evaluaciju Sporazuma iz Cotonoua, procjenu učinka, komunikaciju i preporuku.

Procjena učinka

Od svih budućih opcija koje su utvrđene u postupku savjetovanja u procjeni učinka u potpunosti su analizirane samo one za koje je vjerojatno da će se njima ostvariti (većina) ciljeva EU-a. Važeći Sporazum iz Cotonoua poslužio je kao referentna točka u odnosu na koju su ocijenjene sve opcije.

Sustavna analiza različitih učinaka svake od tih opcija dovela je do zaključka da će se ciljevi EU-a najbolje postići sporazumom koji se sastoji od općeg dijela primjenjivog na sve stranke i triju snažnih regionalnih partnerstava. Smatralo se da ta opcija omogućuje očuvanje svih pozitivnih aspekata važećeg Sporazuma iz Cotonoua i istodobno olakšava uspostavljanje primjerenih uvjeta za ostvarenje novih ciljeva EU-a. To uključuje učinkovitije ostvarenje njegovih političkih i gospodarskih interesa, povećanje utjecaja na međunarodnoj razini i poboljšanje izgleda za provedbu Programa do 2030. Osim toga, uzimajući u obzir izraženiju dinamiku regionalizacije, smatralo se da je poželjna opcija najprikladnija za prilagodbu djelovanja različitim okolnostima.

U srpnju 2016. Odbor za nadzor regulative dao je pozitivno mišljenje o procjeni učinka. Ovaj je prijedlog u potpunosti u skladu s opcijom preporučenom u procjeni učinka kako je dodatno objašnjeno u zajedničkoj komunikaciji donesenoj u studenom 2016.

Temeljna prava

Jedan od ciljeva predloženog partnerstva, koji je potpuno u skladu s odredbama Ugovora o EU-u, jest promicanje ljudskih prava i temeljnih sloboda (kao i demokracije, vladavine prava i dobrog upravljanja). Kad partnerstvo ne bi bilo pravno obvezujuće, te obveze više ne bi postojale, a to ne bi bilo poželjno s obzirom na promjenjivu međunarodnu scenu na kojoj se pojavljuju moćni akteri koje nužno ne dijele iste vrijednosti i načela. Ovaj je prijedlog isto tako prilika za čvršću ugradnju temeljnih prava i političkog dijaloga u regionalne okvire i sustave.