ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
P7_TA(2014)0369

Uvjeti za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u okviru premještaja unutar trgovačkog društva ***I

Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 15. travnja 2014. o prijedlogu Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u okviru premještaja unutar društva (COM(2010)0378 – C7-0179/2010 – 2010/0209(COD))

(Redovni zakonodavni postupak: prvo čitanje)

(2017/C 443/50)

Europski parlament,

(1) SL C 218, 23.7.2011., str. 101.

(2) SL C 166, 7.6.2011., str. 59.

PRILOG ZAKONODAVNOJ REZOLUCIJI

JOINT STATEMENT BY PARLIAMENT, THE COUNCIL AND THE COMMISSION

This Directive establishes an autonomous mobility scheme providing for specific rules, adopted on the basis of points (a) and (b) of Article 79(2) TFEU, regarding the conditions of entry, stay and freedom of movement of a third-country national for the purpose of work as an intra-corporate transferee in Member States other than the one that issued the intra-corporate transferee permit, which are to be considered as a lex specialis with respect to the Schengen acquis.

Parliament and the Council take note of the Commission's intention to examine whether any action needs to be taken in order to enhance legal certainty as regards the interaction between the two legal regimes, and in particular to examine the need for updating the Schengen Handbook.

COMMISSION STATEMENTS

1) Statement on the definition of specialist:

The Commission considers that the definition of „specialist” in point (f) of Article 3 of this Directive is in line with the equivalent definition („person possessing uncommon knowledge”) used in the EU’s schedule of specific commitments of the WTO’s General Agreement on Trade in Services (GATS). The use of the word „specialised” instead of „uncommon” does not entail any change or extension of the GATS definition and is only adapted to the language now in use.

2) Statement on the bilateral agreements referred to in points (c) and (d) of Article 18(2):

The Commission will monitor the implementation of points (c) and (d) of Article 18(2) of this Directive in order to assess the possible impact of the bilateral agreements referred to in that Article on the treatment of intra-corporate transferees and on the application of Regulation (EU) No 1231/2010 and take, where necessary, any appropriate measure.
(8)

Korupcija je osobito ozbiljna prijetnja za financijske interese Unije i u velikom broju slučajeva može biti povezana s prijevarom. Stoga je za to područje potrebno predvidjeti posebnu kaznenopravnu odgovornost. Potrebno je osigurati da odgovarajuća kaznena djela budu obuhvaćena definicijom bez obzira na to predstavlja li ponašanje povredu službene dužnosti ili ne. Što se tiče kaznenog djela pasivne korupcije i pronevjere, potrebno je uključiti definiciju javnih dužnosnika koja će obuhvatiti sve relevantne dužnosnike, bez obzira na to jesu li oni bilo da su imenovani, izabrani ili zaposleni na temelju ugovora , bez obzira na to ugovora, obnašaju li službenu dužnost ili građanima, ili općenito u javnom interesu, pružaju usluge javne vlasti i drugih javnih tijela, ali obnašaju li oni službenu dužnost u Uniji, državama članicama ili trećim zemljama. Privatne osobe sve se više uključuju u upravljanje fondovima Unije. Kako bi se fondovi Unije adekvatno zaštitili od korupcije i pronevjere, definicija „javnog dužnosnika” za potrebe ove Direktive mora obuhvaćati i osobe koje ne obnašaju službenu dužnost, ali im je, na sličan način, dodijeljena funkcija pružanja javnih usluga u vezi s fondovima Unije i koji je obavljaju, poput izvođača uključenih u upravljanje takvim fondovima. [Am. 5]
(1b)

Dodaju se sljedeći članci: „Članak 8.a Delegiranje ovlasti Komisija ima ovlasti donositi delegirane akte radi izmjene Priloga ovoj Okvirnoj odluci, a posebno radi dodavanja u Prilog novih psihoaktivnih tvari koje podliježu stalnom ograničavanju na tržištu na temelju članka 13. stavka 1. Uredbe (EU) br. …/… Europskog parlamenta i Vijeća (*1) . [Am. 15] Članak 8.b Izvršavanje delegiranja 1. Ovlasti za donošenje delegiranih akata dodijeljene su Komisiji pridržavajući se uvjeta utvrđenih u ovom članku. 2. Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 8.a dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od 10 godina od (+) ]. Komisija sastavlja izvještaj o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije isteka tog desetogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za dodatno razdoblje od deset godina, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja tog razdoblja. 3. Europski parlament ili Vijeće mogu u svakom trenutku opozvati delegiranje ovlasti iz članka 8.a. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv proizvodi učinke dan nakon objavljivanja spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum naveden u toj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. 4. Čim donese delegirani akt, Komisija o njemu istovremeno obavještava Europski parlament i Vijeće. 5. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 8.a stupa na snagu samo ako se tome ne usprotive Europski parlament ili Vijeće u roku od dva mjeseca od obavještavanja Europskog parlamenta i Vijeća o tom aktu ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće obavijestili Komisiju da se neće protiviti. Na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća taj se rok produžuje za dva mjeseca. [Am. 16] (*1) Uredba (EU) br. …/… Europskog parlamenta i Vijeća [o novim psihoaktivnim tvarima] (SL L…)).”; "
(a)

u stavku 5. dodaje se sljedeći podstavak: „Ako nakon ispitnog postupka prema stavku 2. mjera istekne, sve pristojbe prikupljene od datuma pokretanja takvog ispitnog postupka vraćaju se, pod uvjetom da su to zatražila nacionalna carinska tijela i da su to odobrila ta nadležna tijela u skladu s mjerodavnim carinskim zakonodavstvom Unije u vezi s povratom i otpustom pristojbe. Ovakav povrat ne dovodi do toga da dotična nacionalna carinska tijela plaćaju kamate.” [Am. 35]
(7)

Očekuje se da će uvođenje sustava MRV Unije potaknuti smanjenje emisija do 2 % u usporedbi s uobičajenim poslovanjem i ukupnim smanjenjem neto troškova do 1,2 milijarde EUR do 2030. jer bi se time moglo pridonijeti uklanjanju tržišnih prepreka, posebno onih u vezi s nedostatkom informacija o učinkovitosti brodova. To smanjenje troškova prijevoza trebalo bi potaknuti međunarodnu trgovinu. Nadalje, stabilan sustav MRV preduvjet je za svaku mjeru utemeljenu na tržištu ili standard učinkovitosti primijenjen druge mjere usmjerene na pružanje boljeg temelja za primjenu načela „zagađivač plaća”, primijenjene na na razini Unije ili u svijetu. Budući da navigacija ima međunarodni karakter, najbolja i najučinkovitija metoda smanjivanja emisija u međunarodnom brodskom prometu bilo bi usklađeno postupanje na svjetskoj razini. Također se njime osiguravaju pouzdani podaci za postavljanje točnih ciljeva za smanjenje emisija i procjenu napretka u doprinosu pomorskog prometa postizanju niskougljičnog gospodarstva. [Am. 11]
(17)

Pojedini ELTIF trebao bi imati mogućnost ulaganja i u drugu imovinu, a ne samo prihvatljivu ulagačku imovinu, ukoliko je to potrebno za učinkovito upravljanje novčanim tokom, no samo u mjeri u kojoj je to u skladu s dugoročnom strategijom ulaganja ELTIF-a.
1. Radi koordinacije ulaganja Unije u istraživanje i inovacije u europskom željezničkom sektoru i upravljanja njima osniva se zajedničko poduzeće u smislu članka 187. Ugovora („zajedničko poduzeće Shift2Rail” ili „zajedničko poduzeće S2R”) do 31. prosinca 2024.

1. Radi koordinacije ulaganja Unije u istraživanje i inovacije u europskom željezničkom sektoru i upravljanja njima osniva se zajedničko poduzeće u smislu članka 187. Ugovora („zajedničko poduzeće Shift2Rail” ili „zajedničko poduzeće S2R”) do 31. prosinca 2024. Kako bi se u obzir uzelo trajanje Okvirnog programa Obzor 2020., pozivi na podnošenje prijedloga u okviru zajedničkog poduzeća S2R pokreću se najkasnije do 31. prosinca 2020. U opravdanim slučajevima pozive za dostavu prijedloga može se objaviti do 31. prosinca 2021.
(The amendment from „reasonably achievable” to „reasonably practicable” applies throughout the text. Adopting it will necessitate corresponding changes throughout.)
(11)

Trenutačna raznolikost međubankovnih naknada i njihova razina sprječavaju pojavu „novih” paneuropskih sudionika na temelju poslovnih modela s nižim međubankovnim naknadama, na štetu potencijalne ekonomije razmjera i ekonomije opsega i učinkovitosti koja iz njih proizlazi. To ima negativan utjecaj na trgovce na malo i potrošače te sprječava inovacije. Budući da bi paneuropski sudionici ako žele ući na tržište bankama izdavateljicama morali ponuditi barem najvišu razinu međubankovne naknade koja prevladava na tržištu, to također dovodi do neprekidne fragmentacije tržišta. Postojeći domaći sustavi s nižim međubankovnim naknadama ili bez međubankovnih naknada mogli bi također biti prisiljeni napustiti tržište zbog pritiska banaka da dobiju više prihode od međubankovnih naknada. Uslijed toga su potrošači i trgovci suočeni s ograničenim izborom, višim cijenama i nižom kvalitetom usluga platnog prometa, uz ograničenu mogućnost upotrebe paneuropskih rješenja za plaćanje. Osim toga, trgovci na malo ne mogu prevladati razlike u naknadama upotrebom usluga prihvaćanja kartica koje nude banke u drugim državama članicama. Posebnim pravilima koja se primjenjuju u sustavima plaćanja propisuje se primjena međubankovne naknade za „prodajno mjesto” (država trgovca na malo) pri svakoj platnoj transakciji. Time se banke prihvatiteljice sprječavaju u uspješnom nuđenju svojih usluga na prekograničnoj osnovi. Trgovce na malo također se sprječava u smanjivanju troškova plaćanja u korist potrošača.
(63) Zbog različite nacionalne prakse u pogledu naplate uporabe određenog platnog instrumenta (dalje u tekstu „naplata dodatnih naknada”) došlo je do iznimne heterogenosti tržišta platnog prometa u Uniji i zbunjenosti potrošača, posebno u e-trgovini i prekograničnom kontekstu. Trgovci s poslovnim nastanom u državama članicama gdje je naplata dodatnih naknada dopuštena nude proizvode i usluge u državama članicama gdje je to zabranjeno, pa u tom slučaju svejedno naplaćuju dodatne naknade potrošaču. Nadalje, snažan razlog za reviziju prakse naplate dodatnih naknada podupire se činjenicom da se Uredbom (EU) br. xxx/yyyy utvrđuju pravila za višestrane međubankovne naknade za plaćanja na temelju kartica. S obzirom na to da su međubankovne naknade glavni razlog zbog kojeg je većina kartičnih plaćanja skupo , a naplata dodatnih naknada je u praksi ograničena na plaćanja na temelju kartica, pravila o međubankovnim naknadama trebala bi biti popraćena revizijom pravila o naplati dodatnih naknada. U cilju promicanja transparentnosti troškova i uporabe najučinkovitijih instrumenata platnog prometa države članice i pružatelji usluga platnog prometa ne bi trebali sprječavati primatelja uplate da zatraži naknadu od platitelja za uporabu određenog platnog instrumenta, primjereno uzimajući u obzir odredbe utvrđene Direktivom 2011/83/EU. Međutim, pravo primatelja uplate da zatraži dodatnu naknadu trebalo bi se primjenjivati samo na one platne instrumente za koje nisu regulirane međubankovne naknade. To bi trebalo djelovati kao mehanizam za usmjeravanje prema najjeftinijim sredstvima plaćanja.

(63) Zbog različite nacionalne prakse u pogledu naplate uporabe određenog platnog instrumenta (dalje u tekstu „naplata dodatnih naknada”) došlo je do iznimne heterogenosti tržišta platnog prometa u Uniji i zbunjenosti potrošača, posebno u e-trgovini i prekograničnom kontekstu. Trgovci s poslovnim nastanom u državama članicama gdje je naplata dodatnih naknada dopuštena nude proizvode i usluge u državama članicama gdje je to zabranjeno, pa u tom slučaju svejedno naplaćuju dodatne naknade potrošaču. Također postoji mnogo primjera trgovaca koji su potrošačima naplatili mnogo veće dodatne naknade od troškova koje snose trgovci kao rezultat uporabe određenih instrumenta platnog prometa. Nadalje, jak razlog za reviziju prakse naplate dodatnih naknada podupire se činjenicom da se Uredbom (EU) br. xxx/yyyy utvrđuju pravila za višestrane međubankovne naknade za plaćanja na temelju kartica. S obzirom na to da su međubankovne naknade glavni razlog zbog kojeg je većina kartičnih plaćanja skupa , a naplata dodatnih naknada je u praksi ograničena na plaćanja na temelju kartica, pravila o međubankovnim naknadama trebala bi biti popraćena revizijom pravila o naplati dodatnih naknada. U cilju poboljšanja funkcioniranja tržišta platnog prometa Unije, smanjenja zbunjenosti potrošača i kako bi se prekinula praksa prekomjernog naplaćivanja dodatnih naknada, države članice trebale bi zabraniti naplaćivanje dodatnih naknada dosljednim sprječavanjem primatelja uplate da od platitelja zahtijevaju naknadu za uporabu određenog instrumenta platnog prometa.
(4)

To zahtijeva olakšanje slobodnog protoka podataka , kad je to nužno i razmjerno, među nadležnim tijelima unutar Unije i njihova prijenosa u treće zemlje i međunarodne organizacije uz istodobno osiguravanje visoke razine zaštite osobnih podataka. Ove Te promjene iziskuju izgradnju snažnoga i usklađenijeg okvira za zaštitu podataka u Uniji, koji bi podupirala dosljedna primjena. [Am. 2]
(2)

Članak 4. izmjenjuje se kako slijedi: (a) u stavku 1. brišu se točke b) i d). [Am. 6] (aa) U stavku 1. dodaje se sljedeća točka: „(ga) statistike o željezničkoj infrastrukturi (Prilog Ga);” [Am. 7] (ab) Dodaje se sljedeći stavak: „1a. Eurostat usko surađuje s Europskom agencijom za željeznice pri prikupljanju i obradi podataka o željezničkim nesrećama, kako bi se osiguralo da su podatci o željezničkim nesrećama koje je prikupila Europska agencija za željeznice u skladu s Prilogom Direktivi 2009/149/EZ (*1) o sigurnosti željeznica u potpunosti usporedivi s podatcima koje je prikupio Eurostat o drugim načinima prijevoza.” (*1) Direktiva Komisije 2009/149/EZ od 27. studenoga 2009. o izmjeni Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u vezi sa zajedničkim sigurnosnim pokazateljima i zajedničkim metodama izračunavanja troškova nesreće (SL L 313, 28.11.2009., str. 65.).[Am. 8]" (b) stavak 2. zamjenjuje se sljedećim: „2. Prema prilozima A i C države članice u izvještaju navode podatke za prijevoznike: (a) kod kojih ukupan opseg prijevoza robe iznosi najmanje 200 milijuna tonskih kilometara ili najmanje 500 000 tona; (b) kod kojih ukupan opseg prijevoza putnika iznosi najmanje 100 milijuna putničkih kilometara. (c) Izvješća u prilogu A i Prilogu C neobvezatna su za iznose ispod navedenih graničnih vrijednosti.” (c) stavak 3. zamjenjuje se sljedećim: „3. Prema Prilogu L države članice dostavljaju ukupne podatke za prijevoznike ispod granične vrijednosti iz stavka 2. ako se ti podatci ne dostave u izvješću prema Prilozima A i C kako je navedeno u Prilogu L.” (d) stavak 5. zamjenjuje se sljedećim: „5. Komisija ima ovlasti donijeti delegirane akte , po potrebi, u skladu s člankom 10. u vezi s prilagođavanjem sadržaja priloga i graničnih vrijednosti za izvještavanje kako je navedeno u stavcima 1. i 3. kako bi se u obzir uzele tehničke i gospodarske promjene.”[Am. 9] (e) dodaje se sljedeći stavak: „6. Pri izvršavanju ovlasti iz ovog stavka Komisija osigurava da se donesenim delegiranim aktima ne nameće znatno dodatno administrativno opterećenje državama članicama i njihovim predstavnicima.”
(7)

Članak 7. mijenja se kako slijedi: (a) stavak 2. četvrti podstavak zamjenjuje se sljedećim: „Bez obzira na treći podstavak, u slučaju licencije rekreacijskog pilota, liječnik opće prakse koji je dovoljno upućen u zdravstveno stanje podnositelja zahtjeva može, ako to omogućuje nacionalno zakonodavstvo, djelovati kao liječnik zrakoplovne medicine. Komisija donosi detaljna pravila o korištenju uslugama liječnika opće prakse umjesto liječnika zrakoplovne medicine, kojima se posebno osigurava održavanje stupnja sigurnosti. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom iz članka 65. stavka 3.” (b) šesti podstavak stavka 2. zamjenjuje se sljedećim: „U slučaju pilota koji sudjeluju u operacijama zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točke (b) ili (c), [Am. 41] zahtjevi iz drugog i trećeg podstavka mogu se ispuniti priznavanjem licencija i svjedodžbi o zdravstvenoj sposobnosti koje izdaje treća zemlja ili koje su izdane u njezino ime.” (c) uvodni dio stavka 6. zamjenjuje se sljedećim: „6. U pogledu pilota koji sudjeluju u operacijama zrakoplova iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c), kao i uređaja za osposobljavanje koji simuliraju let, osoba i organizacija uključenih u obuku, ispitivanja, pretrage i zdravstvene preglede tih pilota, Komisija je ovlaštena usvajati delegirane akte u skladu s člankom 65.b kojima se detaljno utvrđuju”: (d) u stavku 6. točka (d) zamjenjuje se sljedećim: „(d) uvjeti pod kojima se postojeće nacionalne licencije pilota i nacionalne licencije zrakoplovnih inženjera mogu pretvoriti u pilotske licencije, kao i uvjeti za pretvaranje nacionalnih svjedodžbi o zdravstvenoj sposobnosti;” (e) u stavku 6. točka (f) zamjenjuje se sljedećim: „(f) uvjeti pod kojima piloti zrakoplova iz točaka (a) ii., (d) i (h) Priloga II., kada se koriste za komercijalni zračni prijevoz, s odgovarajućim osnovnim zahtjevima iz Priloga III.” (f) na kraju stavka 6. dodaje se sljedeći novi podstavak: „U pogledu pilota koji su uključeni u upravljanje zrakoplovom iz članka 4. stavka 1. točaka (b) i (c), kao i uređaja za osposobljavanje koji simuliraju let, osoba i organizacija uključenih u osposobljavanje, testiranje, provjeru ili medicinsku ocjenu tih pilota, Komisija je ovlaštena delegiranim aktima u skladu s člankom 65.b izmijeniti ili dopuniti Prilog III., ako je to potrebno u svrhu tehničkog, operativnog ili znanstvenog razvoja ili dokaza sigurnosti povezanih s licenciranjem pilota, kako bi se, u mjeri u kojoj je to potrebno, postigli ciljevi utvrđeni člankom 2.”[Am. 34] (fa) Stavak 7. prvi podstavak zamjenjuje se sljedećim: „7. Pri donošenju mjera iz stavka 6., Komisija posebno vodi računa da te mjere odražavaju besprijekornost, uključujući najbolju praksu te znanstveni i tehnički napredak u području obuke pilota, povećanu kulturu sigurnosti i sustave upravljanja umorom.” [Am. 42]
(7)

članak 9. zamjenjuje se sljedećim: „Članak 9. Provedba delegiranja delegiranih [Am. 12] 1. Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji pod uvjetima utvrđenima u ovom članku. [Am. 13] 2. Pri izvršavanju ovlasti iz članka 2. stavka 5., članka 3. i članka 4. stavka 4. Komisija osigurava da se delegiranim aktima ne nameće znatan dodatni administrativni teret državama članicama i njihovim predstavnicima. 3. Ovlast donošenja delegiranih akata iz članka 2. stavka 5., članka 3. i članka 4. stavka 4. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje neodređeno od pet godina počevši od … (*3). Komisija sastavlja izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije isteka tog petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće ovom produženju ne usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja. [Am. 14] 4. Delegiranje ovlasti iz članka 2. stavka 5., članka 3. i članka 4. stavka 4. Europski parlament ili Vijeće mogu poništiti u bilo kojem trenutku. Odlukom o poništenju prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Poništenje proizvodi učinke dan nakon objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji datum naveden u spomenutoj odluci. Ono ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi. 5. Čim donese delegirani akt, Komisija ga istovremeno priopćava Europskom parlamentu i Vijeću. 6. Delegirani akt donesen u skladu s člankom 2. stavkom 5., člankom 3. i člankom 4. stavkom 4. stupa na snagu samo ako se tomu ne usprotive ni Europski parlament ni Vijeće u roku od dva mjeseca po obavještavanju Europskog parlamenta i Vijeća o tom aktu ili ako su prije isteka tog roka i Europski parlament i Vijeće izvijestili Komisiju da se neće protiviti. To se razdoblje produžuje za dva mjeseca na inicijativu Europskog parlamenta ili Vijeća.” (*3) Datum stupanja na snagu Uredbe o izmjeni "
(19)

S obzirom na to da u kriminalističkim istragama možda nije moguće utvrditi zahtijevane informacije ili osobe koje su umiješane, i to nekoliko mjeseci ili čak godina nakon prvotnog prijenosa novčanih sredstava, i kako bi se omogućio pristup ključnim dokazima u okviru istrage, prikladno je zahtijevati od pružatelja usluga platnog prometa da vodi evidenciju o informacijama o uplatitelju i primatelju u svrhu sprečavanja, istraživanja i otkrivanja slučajeva pranja novca i financiranja terorizma. To bi razdoblje trebalo biti ograničeno na pet godina, nakon čega bi trebalo izbrisati sve osobne podatke, osima ako nije drugačije predviđeno nacionalnim zakonodavstvom . Daljnje zadržavanje podataka trebalo bi se dozvoliti samo ako je nužno za sprečavanje, otkrivanje ili istraživanje pranja novca i financiranja terorizma i ne bi trebalo biti dulje od deset godina. Pružatelji usluga plaćanja trebali bi osigurati da se podaci zadržani u skladu s ovom Uredbom rabe samo za potrebe opisane u njoj. [Am. 16]
(6)

Postojeće mogućnosti nisu dovoljne za osiguranje visoke razine NIS-a unutar Unije. Države članice imaju vrlo različite razine pripravnosti, što vodi do rascjepkanih pristupa širom Unije. Ovo vodi do nejednake razine zaštite potrošača i poslovanja te narušava ukupnu razinu NIS-a unutar Unije. Pomanjkanje Nedostatak zajedničkih minimalnih uvjeta za javne uprave i, s druge strane, u odnosu na tržišne subjekte onemogućuje operatere onemogućava uspostavu globalnog i djelotvornog učinkovitog mehanizma za suradnju suradnje na razini Unije. Sveučilišta i istraživački centri imaju odlučujuću ulogu u poticanju istraživanja, razvoja i inovacije u tim područjima i trebalo bi im se omogućiti odgovarajuće financiranje. [Am. 7]
(15)

Kao posljedica proširenja i produbljenja Bolonjskog procesa koju je potaknula Bolonjska deklaracija (9), visokoškolski sustavi zemalja sudionica i drugih zemalja postupno su se međusobno približili. To se dogodilo zahvaljujući činjenici da su nacionalne vlasti poticale mobilnost studenata i akademskog osoblja te da su visokoškolske ustanove uvrstile mobilnost u svoje nastavne planove i programe. Sada je potrebno poboljšati odredbe o mobilnosti studenata unutar Unije. Jedan od ciljeva Bolonjske deklaracije jest učiniti europsko visoko obrazovanje privlačnijim i konkurentnijim. Bolonjski proces doveo je do stvaranja europskog prostora visokog obrazovanja. Usklađivanjem visokoškolskog obrazovanja u Europi studiranje u Europi postalo je privlačnije studentima iz trećih zemalja. Za sudjelovanje brojnih trećih zemalja u Bolonjskom procesu i u programima Unije za mobilnost studenata potrebno je uskladiti i pojednostaviti pravila mobilnosti za državljane tih zemalja. [Am. 7.]
(28)

S obzirom na to da cilj ove Direktive, odnosno osnivanje usklađenog tržišta za lakši pristup internetskim stranicama tijela javnog sektora i internetskim stranicama kojima upravljaju tijela koja obavljaju javne zadatke , ne mogu dostatno ostvariti države članice jer on zahtijeva usklađivanje različitih postojećih pravila u njihovim pravnim sustavima, nego se zbog njegovog opsega i učinaka on mož e na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje toga cilja. Prihvaćanje usklađenog pristupa povezanog s lakšim pristupom internetu diljem Unije smanjilo bi troškove tvrtkama koje razvijaju internetske stranice i, shodno tomu, javnim tijelima koja se koriste njihovim uslugama. U budućnosti pristup informacijama i uslugama koje se pružaju preko internetskih stranica bit će sve važniji za ostvarivanje temeljnih prava građana, uključujući pristup zaposlenju, [Am. 27]