KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU I REVIZORSKOM SUDU

Konsolidirani godišnji financijski izvještaji Europske unije za 2017.

(2018/C 348/01)

SADRŽAJ

PREDGOVOR 2

POLITIČKI OKVIR I ODGOVORNOST EUROPSKE UNIJE TE NJEZINO UPRAVLJANJE 4

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANE FINANCIJSKE IZVJEŠTAJE 9

GLAVNI ASPEKTI FINANCIJSKE GODINE 2017. 10

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJI I BILJEŠKE 12

BILANCA 13

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 14

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU 15

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI 16

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ 17

RASPRAVA O FINANCIJSKOM IZVJEŠTAJU I NJEGOVA ANALIZA 92

IZVJEŠĆA O IZVRŠENJU PRORAČUNA I BILJEŠKE 109

POJMOVNIK 166

POPIS POKRATA 170

PREDGOVOR

Zadovoljstvo mi je predstaviti godišnje financijske izvještaje Europske unije za 2017. Oni sadržavaju potpuni pregled financija EU-a i izvršenja proračuna za prošlu godinu, uključujući informacije o nepredviđenim obvezama, financijskim obvezama i drugim obvezama Unije. Odražavajući višegodišnji karakter djelovanja Unije, oni sadržavaju objašnjenja ključnih financijskih podataka i njihova kretanja. Konsolidirani godišnji financijski izvještaji Europske unije dio su Komisijina integriranog paketa za financijsko izvješćivanje te su ključan element našeg vrlo razvijenog sustava financijske odgovornosti.

Iako je 2016. bila godina sumnje u europski projekt, među ostalim zbog odluke Ujedinjene Kraljevine o izlasku iz Unije, 2017. bila je godina obnovljene nade i perspektive.

Obilježavanje 60. obljetnice potpisivanja Ugovora iz Rima bila je prilika za duboko promišljanje o budućnosti Europe. Iskoristili smo tu priliku kako bismo potvrdili našu predanost vrijednostima Unije i definirali prioritete Unije s 27 država članica.

Europska unija usredotočila se u 2017. na to da osigura održivost gospodarskog oporavka. Stope rasta u EU-u i europodručju nadišle su očekivanja te su dostigle 2,4 %, što je najveća razina u zadnjih deset godina. Ipak, EU se morao suočiti i s nizom izazova koji se odnose na konkurentnost, migracije ili sigurnost te odgovoriti na neke veće prirodne katastrofe.

Proračun EU-a jedinstveno je sredstvo Unije kojim se ambicije pretvaraju u konkretne rezultate na terenu. Nadopunjuje nacionalne proračune europskom dodanom vrijednosti u područjima u kojima je koordinirani odgovor najučinkovitiji i najdjelotvorniji način za ostvarenje naših prioriteta.

Godina 2017. bila je četvrta godina provedbe aktualnog višegodišnjeg financijskog okvira i svi financijski programi sada su u potpunosti operativni. Uz mnoge neočekivane izazove ponovno je potvrđena važnost fleksibilnog pristupa provedbi proračuna. Preispitivanje VFO-a na sredini programskog razdoblja bilo je dodatno sredstvo reagiranja na nepredviđene okolnosti.

U proračunu donesenom za 2017. naglasak je bio na dva glavna prioriteta politika za Europu: pružanje potpore postojećem oporavku europskoga gospodarstva i rješavanje migracijske i izbjegličke krize. Njime se osigurala provedba tekućih programa s jedne strane, dok se s druge strane pružila financijska potpora za nošenje s novim izazovima.

Gotovo polovina sredstava, odnosno 83,2 milijardi EUR u obvezama, upotrijebljeno je za poticanje rasta, zapošljavanja i konkurentnosti. To je uključivalo financijska sredstva za istraživanje i inovacije u okviru Obzora 2020., za obrazovanje u okviru Erasmusa+, za mala i srednja poduzeća u okviru programa COSME te za infrastrukturu u okviru Instrumenta za povezivanje Europe. Nadalje, Europski fond za strateška ulaganja (EFSU) omogućio je provedbu Plana ulaganja za Europu, dok se konvergencija među državama članicama i među regijama poticala u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova.

Europski fond za strateška ulaganja već je pokrenuo nova ulaganja u iznosu većem od 287 milijardi EUR te je pomogao u otvaranju više od 300 000 radnih mjesta. Europski parlament i Vijeće u prosincu 2017. odlučili su povećati fond i produžiti njegovo trajanje kako bi se do 2020. ostvarila ulaganja u iznosu do 500 milijardi EUR. Vrijednost jamstvenog fonda EFSU-a, koji je Komisija osnovala kako bi osigurala rezervu likvidnosti za pokrivanje jamstava koje grupa EIB aktivira za svoja ulaganja, dosegnula je 3,5 milijardi EUR na kraju 2017.

Programima namijenjenima jačanju ekonomske, socijalne i teritorijalne kohezije, uključujući Europski fond za regionalni razvoj, Kohezijski fond i Europski socijalni fond, dodijeljena su sredstva u iznosu od 54 milijarde EUR. Inicijativa za zapošljavanje mladih, čija se provedba ubrzala u 2017., usmjerena je na smanjivanje nezaposlenosti mladih u cijeloj Uniji. Ukupni prihvatljivi troškovi aktivnosti odabranih za primanje potpore dosegnuli su gotovo 7 milijardi EUR do kraja 2017. Države članice navode da je 1,7 milijun mladih imalo koristi od pomoći pružene u okviru te inicijative.

Nadalje, proračun EU-a bio je instrument solidarnosti jer su mobilizirana sredstva u vrijednosti od 1,2 milijarde EUR iz Fonda solidarnosti EU-a, što je najveći iznos ikada mobiliziran u jednom obroku, nakon potresa 2016. i 2017. u talijanskim regijama Abruzzo, Lacij, Marke i Umbrija.

Iznos od 58,6 milijardi EUR bio je namijenjen poticanju održivog rasta i očuvanju prirodnih resursa Europe. Programi su uključivali stupove zajedničke poljoprivredne politike, odnosno mjere za potporu tržištu i ruralni razvoj, te ribarstvo i aktivnosti u području klimatske i okolišne politike u okviru programa za zaštitu okoliša i klimatsku politiku (LIFE).

Nastavljeno je pružanje potpore iz proračuna EU-a sveobuhvatnom europskom odgovoru na migracijsku krizu i upravljanju vanjskim granicama Europe. Fond za azil, migracije i integraciju pridonio je učinkovitom upravljanju migracijskim tokovima i razvoju zajedničkog pristupa Unije azilu i migracijama. Ukupna vrijednost plaćanja izvršenih u 2017. iznosila je 576,2 milijuna EUR, što je gotovo dvostruko više nego u 2016. Agencija za europsku graničnu i obalnu stražu koja se financira iz proračuna EU-a sa svojim je proširenim mandatom znatno ojačala svoju prisutnost na vanjskim granicama EU-a radi pružanja potpore državama članicama u njihovim aktivnostima upravljanja granicama i zajedničke provedbe integriranog upravljanja granicama na razini EU-a.

Proračun EU-a omogućio je Uniji snažno djelovanje izvan europskih granica u razdoblju turbulencije u europskom susjedstvu. Naposljetku, ali ne i najmanje važno, pridonio je pružanju odgovora na globalne izazove, primjerice klimatskim promjenama na način da su se u sve važnije programe potrošnje EU-a integrirale mjere ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe njima, te je ukupni doprinos iz proračuna za uključivanje klimatskih mjera u 2017. iznosio 20,3 %.

Optimalna uspješnost proračuna Unije od prvoga je dana prioritet Junckerove Komisije. Snažno podržavamo činjenicu da Europski parlament, države članice i Europski revizorski sud sve više naglašavaju ne samo način upravljanja programima, već i rezultate programa u područjima od stvarne važnosti za građane Europe.

Komisija će zajedno s proračunskim tijelom nastaviti iskorištavati potencijal proračuna EU-a ulaganjima u rast, zapošljavanjem i rješavanjem zajedničkih problema.

Günther H. Oettinger

Povjerenik za proračun i ljudske resurse, Europska komisija

POLITIČKI OKVIR I ODGOVORNOST EUROPSKE UNIJE TE NJEZINO UPRAVLJANJE

Europska unija (EU) unija je kojoj 28 (1) europskih zemalja (država članica) dodjeljuje nadležnosti za postizanje zajedničkih ciljeva. Unija se temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina. Te su vrijednosti zajedničke državama članicama u društvu u kojem prevladavaju pluralizam, nediskriminacija, tolerancija, pravda, solidarnost i jednakost žena i muškaraca.

1. POLITIČKI OKVIR

Ugovori EU-a

Sveobuhvatni ciljevi i načela kojima se vode Unija i europske institucije određeni su u Ugovorima. Unija i institucije EU-a mogu djelovati samo u okvirima svoje nadležnosti koja je određena Ugovorima kako bi se ostvarili ciljevi koji su u njima utvrđeni te to moraju činiti u skladu s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti. Kako bi ostvarila svoje ciljeve i provela svoje politike, Unija si stavlja na raspolaganje potrebna financijska sredstva. Komisija je odgovorna za provedbu ciljeva u suradnji s državama članicama i u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja. Sveobuhvatni ciljevi i načela kojima se vode Unija i europske institucije određeni su u Ugovorima. Unija i institucije EU-a mogu djelovati samo u okvirima svoje nadležnosti koja je određena Ugovorima kako bi se ostvarili ciljevi koji su u njima utvrđeni te to moraju činiti u skladu s načelima (2) supsidijarnosti i proporcionalnosti. Kako bi ostvarila svoje ciljeve i provela svoje politike, Unija si stavlja na raspolaganje potrebna financijska sredstva. Komisija je odgovorna za provedbu ciljeva u suradnji s državama članicama i u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja.

EU radi na ostvarenju ciljeva utvrđenih Ugovorom s pomoću niza instrumenata, od kojih je jedan proračun EU-a. Ostali su instrumenti, primjerice, predlaganje zakonodavstva ili djelovanje u skladu sa strategijama politike.

Strategija Europa 2020.

Strategijom Europa 2020., koju su 2010. dogovorili čelnici država ili vlada država članica EU-a, definira se EU-ova desetogodišnja strategija zapošljavanja i rasta na razini EU-a. (3) Ta strategija sadržava tri prioriteta koji se međusobno nadopunjuju, a to su pametan, održiv i uključiv rast, zajedno s pet glavnih ciljeva EU-a. Uspjeh strategije ovisi o svim dionicima Unije, koji moraju djelovati zajedno.

Proračun EU-a samo je jedna od poluga EU-a koja pridonosi ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. Uvodi se velik broj mjera na nacionalnoj i međunarodnoj razini te na razini EU-a kako bi se postigli konkretni rezultati u vezi sa strategijom Europa 2020.

Politički prioriteti Komisije

Politički prioriteti Komisije utvrđeni su u političkim smjernicama koje je utvrdio Predsjednik Komisije, a u kojima se donosi plan djelovanja Komisije koji je u potpunosti dosljedan i usklađen sa strategijom Europa 2020. kao strategijom dugoročnog rasta EU-a.

10 PRIORITETA

— Novi poticaj za zapošljavanje, rast i ulaganja. — Razuman i uravnotežen sporazum o slobodnoj trgovini sa Sjedinjenim Američkim Državama. — Povezano jedinstveno digitalno tržište. — Područje pravosuđa i temeljnih prava utemeljeno na uzajamnom povjerenju. — Čvrsta energetska unija s naprednom klimatskom politikom. — Put prema novoj migracijskoj politici. — Bolje povezano i pravednije unutarnje tržište s jačim industrijskim temeljima. — Europa kao jači globalni čimbenik. — Bolje povezana i pravednija ekonomska i monetarna unija (EMU). — Unija demokratskih promjena.

Program održivog razvoja do 2030. (4)

Održivi razvoj dugo je u samom središtu europskog projekta. U Ugovorima EU-a potvrđene su njegove gospodarske i socijalne dimenzije te dimenzije zaštite okoliša prema kojima je potrebno objedinjeno djelovati. Europska unija obvezala se na razvoj kojim se zadovoljavaju potrebe sadašnjosti, a pritom ne ugrožava mogućnost budućih naraštaja da zadovolje svoje potrebe. Proračun EU-a ima važnu ulogu u suočavanju s brojnim izazovima održivosti, od nezaposlenosti mladih do starenja stanovništva, klimatskih promjena, onečišćenja, održivih izvora energije te migracija. U mandatu aktualne Komisije održivi je razvoj postao glavna sastavnica ključnih međusektorskih projekata, sektorskih politika i inicijativa.

Višegodišnji financijski okvir i programi potrošnje

Politike financirane iz proračuna EU-a provode se u skladu s višegodišnjim financijskim okvirom (VFO) i odgovarajućim sektorskim zakonodavstvom kojim se definiraju programi potrošnje.

Višegodišnji financijski okvir omogućuje da se za političke prioritete EU-a dodijele financijska sredstva u razdoblju koje je dovoljno dugo da se postigne učinkovitost i donese koherentna dugoročna vizija za korisnike sredstava EU-a i nacionalna tijela koja ih sufinanciraju. Njime se utvrđuju maksimalni godišnji iznosi (gornje granice) za ukupne rashode EU-a i glavne kategorije rashoda (naslove). Zbrajanjem gornjih granica svih naslova dobiva se ukupna gornja granica za odobrena sredstva za preuzimanje obveza. Višegodišnji financijski okvir donose jednoglasno države članice, koje su usuglasile ciljeve i razinu potrošnje (najviša razina proračunskih obveza i plaćanja), uz suglasnost Europskog parlamenta. Komisija je nadležna za upravljanje proračunom EU-a i njegovo izvršenje te provedbu programa koje donose Parlament i Vijeće. Izvršavanje proračuna i trošenje sredstava (oko 75 %) u praksi se odvija na razini nacionalnih i lokalnih tijela, no za nadzor je nadležna Komisija. Komisija upravlja proračunom pod budnim okom Europskog revizorskog suda. Cilj je obiju institucija osigurati dobro financijsko upravljanje.

Međuinstitucijski sporazum

Višegodišnji financijski okvir dopunjava se međuinstitucijskim sporazumom (5) koji predstavlja politički sporazum između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije. Svrha je tog Sporazuma, donesenog 2013. u skladu s člankom 295. UFEU-a, provesti proračunsku disciplinu i poboljšati funkcioniranje postupka donošenja godišnjeg proračuna i suradnju institucija u pogledu proračunskih pitanja te osigurati dobro financijsko upravljanje.

Godišnji proračun

Godišnji proračun izrađuje Komisija, a obično se o njemu do sredine prosinca usuglase Europski parlament i Vijeće na temelju postupka iz članka 314. UFEU-a. U skladu s načelom proračunske ravnoteže, ukupni prihodi moraju odgovarati ukupnim rashodima (odobrenim sredstvima za plaćanje) u određenoj financijskoj godini.

Glavni izvori financiranja EU-a jesu prihodi od vlastitih sredstava dopunjeni ostalim prihodima. Postoje tri vrste vlastitih sredstava: tradicionalna vlastita sredstva (kao što su carine i pristojbe na šećer), vlastita sredstva na temelju poreza na dodanu vrijednost (PDV) i vlastita sredstva na temelju bruto nacionalnog dohotka (BND). Ostali prihodi koji se prikupljaju iz aktivnosti EU-a (npr. kazne za tržišno natjecanje) obično čine manje od 10 % ukupnih prihoda. Sveukupni iznos vlastitih sredstava potrebnih za financiranje proračuna utvrđuje se na temelju ukupnih rashoda umanjenih za ostale prihode. Ukupni iznos vlastitih sredstava ne smije biti veći od 1,20 % ukupnog bruto nacionalnog dohotka (BND) država članica.

Rashodima poslovanja EU-a obuhvaćeni su razni naslovi višegodišnjeg financijskog okvira i to u različitim oblicima, ovisno o načinu doznačivanja novca i kako se njime upravlja. Proračun EU-a izvršava se u tri oblika upravljanja:

Podijeljeno upravljanje: zadaće izvršenja proračuna povjeravaju se državama članicama. Na ovaj način upravlja se s gotovo 75 % rashoda, čime su obuhvaćena područja poput rashoda za poljoprivredu i strukturnih mjera.

Izravno upravljanje: odnosi se na izvršenje proračuna izravno od strane službi Komisije.

Neizravno upravljanje: odnosi se na slučajeve kada Komisija zadaću izvršenja proračuna povjerava trećim stranama, kao što su regulatorne agencije EU-a ili međunarodne organizacije.

Financijska uredba

Financijska uredba (FU) koja se primjenjuje na opći proračun središnji je akt u regulatornoj strukturi financijskih sredstava EU-a i njome se određuju financijska pravila EU-a primjenjiva na proračun EU-a.

2. UPRAVLJANJE I ODGOVORNOST U EU-u

2.1. INSTITUCIJSKA STRUKTURA

Organizacijsko upravljanje EU-a sastoji se od institucija, agencija i drugih tijela EU-a koja su navedena u bilješci 9. uz konsolidirane financijske izvještaje. Na Europsku investicijsku banku (EIB) i Europski investicijski fond (EIF) ne primjenjuje se Financijska uredba. Glavne institucije nadležne za izradu politika i donošenje odluka jesu Europski parlament, Europsko vijeće, Vijeće i Komisija.

Komisija je izvršno tijelo EU-a i promiče njegove opće interese. To čini predlaganjem zakonodavstva, provedbom politika EU-a, nadziranjem pravilne provedbe Ugovorâ i europskog prava, upravljanjem proračunom EU-a i predstavljanjem Unije izvan Europe.

Unutarnje funkcioniranje Komisije temelji se na nizu ključnih načela na kojima se temelji dobro upravljanje: jasne uloge i nadležnosti, snažna usmjerenost na upravljanje rezultatima i usklađenost s pravnim okvirom, jasni mehanizmi odgovornosti, visokokvalitetan i uključiv regulatorni okvir, otvorenost i transparentnost te visoki standardi etičkog djelovanja.

2.2. UPRAVLJAČKA STRUKTURA KOMISIJE

Europska komisija ima jedinstven sustav upravljanja te jasno razlikuje političke i upravne nadzorne strukture te dobro definirane linije nadležnosti i financijske odgovornosti (6). Taj se sustav temelji na Ugovorima, a struktura se razvila kako bi se prilagodila promjenjivom okruženju i kako bi ostala usklađena s najboljim praksama utvrđenima relevantnim međunarodnim standardima (7).

— Kolegij povjerenika preuzima skupnu političku odgovornost za rad Komisije. Operativno izvršenje proračuna povjereno je glavnim direktorima i načelnicima službi koji vode upravne strukture Komisije (8).

— Kolegij zadaće financijskog upravljanja delegira glavnim direktorima ili načelnicima službi koji time postaju dužnosnici za ovjeravanje na osnovi delegiranja. Ti se zadaci mogu dalje delegirati direktorima, načelnicima odjela i ostalima koji time postaju dužnosnici za ovjeravanje na osnovi daljnjeg delegiranja. Dužnosnici za ovjeravanje nadležni su za cjelokupan upravljački proces, od određivanja što treba napraviti za postizanje ciljeva politika koje je odredila institucija do upravljanja aktivnostima koje su započete s operativnog i proračunskog stajališta.

Time su uloge i nadležnosti pri financijskom upravljanju u Komisiji jasno određene i primijenjene. To je decentralizirani pristup s jasnim nadležnostima u cilju stvaranja administrativne kulture kojom se javni službenici potiču da preuzmu odgovornost za aktivnosti nad kojima imaju kontrolu i da im se omogući kontrola nad aktivnostima za koje su odgovorni.

U kontekstu Komisijina ciklusa strateškog planiranja i programiranja svaki dužnosnik za ovjeravanje mora pripremiti „godišnje izvješće o radu” (AAR) u kojemu navodi aktivnosti te postignuća i rezultate politike u prethodnoj godini i u kojemu izjavljuje da su sredstva upotrijebljena u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja te da je uveo postupke kontrole kojima se ostvaruje potrebno jamstvo koje se odnosi na zakonitost i urednost osnovnih transakcija. Na razini Komisije ti se rezultati donose i objavljuju u zbirnom obliku u Godišnjem izvješću o upravljanju proračunom i o njegovoj uspješnosti te se šalju Europskom parlamentu i Vijeću, a ono čini glavni instrument s pomoću kojeg Kolegija povjerenika preuzima političku odgovornost za upravljanje proračunom.

Računovodstveni službenik Komisije odgovoran je na središnjoj razini za upravljanje riznicom, postupke povrata, utvrđivanje računovodstvenih pravila utemeljenih na Međunarodnim računovodstvenim standardima i metodama za javni sektor, potvrđivanje računovodstvenih sustava i pripremu konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja Komisije i EU-a. Osim toga, računovodstveni službenik potpisuje godišnje financijske izvještaje te izjavljuje da je u njima dan vjeran prikaz, u svim bitnim aspektima, financijskog stanja, rezultata djelovanja i novčanih tokova. Godišnje financijske izvještaje donosi kolegij povjerenika. Računovodstveni službenik neovisna je funkcija i ima veliku odgovornost u pogledu financijskog izvješćivanja u Komisiji. Unutarnji revizor Komisije je isto tako centralizirana i neovisna funkcija koja pruža neovisne savjete, mišljenja i preporuke o kvaliteti i funkcioniranju sustava unutarnje kontrole u okviru Komisije, agencija EU-a i drugih neovisnih tijela.

Odbor za praćenje tijeka revizije prati provedbu revizija, osobito Službe za unutarnju reviziju, ali i na temelju revizija Europskog revizorskog suda, i ocjenjuje kvalitetu unutarnje revizije kako bi se stekao bolji opći uvid u Komisijine sustave kontrole.

Korporativni upravni odbor sudjeluje u korporativnom upravljanju Komisijom tako što osigurava nadzor i strateška usmjerenja u glavnim pitanjima korporativnog upravljanja, uključujući u pogledu upravljanja financijskim i ljudskim resursima. Taj odbor, kojim predsjedava glavni tajnik, redovito okuplja glavne direktore i urede odgovoren za proračun, ljudske resurse i informacijske tehnologije kako bi se osiguralo da u Komisiji postoje potrebne organizacijske i tehničke strukture radi učinkovitog i djelotvornog ostvarenja političkih prioriteta Predsjednika.

2.3. OKVIR USPJEŠNOSTI

Provedba čvrstih okvira uspješnosti ključna je ako se žele osigurati snažna usmjerenost na rezultate, dodana vrijednost EU-a i dobro upravljanje programima EU-a. Okvir uspješnosti proračuna EU-a je detaljno utvrđen, te na temelju standardnog indeksa uspješnosti proračunskih okvira postiže bolje rezultate od bilo koje zemlje članice Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD). Okvir uspješnosti proračuna EU-a uključuje nekoliko vrsta i razina strateških ciljeva, općih ciljeva i ciljnih vrijednosti, uključujući strategiju Europa 2020. i druge političke prioritete. Moraju se uzeti u obzir i komplementarnost i promicanje politika i programa te ključna uloga država članica u izvršenju proračuna EU-a.

— Ciljevi, pokazatelji i ciljne vrijednosti definirani su pravnom osnovom pojedinih programa i Komisija svake godine o njima izvješćuje u okviru financijskih izvještaja po programima koji su priloženi nacrtu proračuna. Oni sadržavaju sve ključne informacije koje su potrebne za detaljan pregled programa i mjerenje uspješnosti, što uključuje financijske obveze u sedmogodišnjem razdoblju, osnovne vrijednosti kojima se mjeri uspješnost programa (početne vrijednosti za mjere politike), završne vrijednosti (koje se trebaju postići na kraju višegodišnjeg programskog razdoblja) i ciljne vrijednosti koje se trebaju postići tijekom provedbe.

— Kako bi osigurala raspodjelu resursa prema prioritetima te uspješnu provedbu i ostvarivanje dodane vrijednosti svakog djelovanja, Komisija provodi inicijativu „Proračun EU-a usmjeren na rezultate”. Na temelju okvira uspješnosti za 2014. – 2020. Komisija promiče bolju ravnotežu između usklađenosti i uspješnosti.

— Godišnje izvješće o upravljanju proračunom EU-a i o njegovoj uspješnosti sadržava sveobuhvatan pregled uspješnosti, upravljanja i zaštite proračuna EU-a. U njemu se objašnjava kako se proračunom EU-a podupiru politički prioriteti Europske unije i opisuju rezultati postignuti sredstvima iz proračuna EU-a te uloga Komisije u osiguravanju i promicanju najviših standarda proračunskog i financijskog upravljanja.

— Europski revizorski sud sustavno i temeljito ocjenjuje kvalitativne aspekte proračunskog planiranja, uključujući aspekt uspješnosti, u okviru svojeg redovnog godišnjeg izvješćivanja i tematskih izvješća.

Svi ti elementi omogućuju proračunskom tijelu da zauzme čvrst stav da se pri odlučivanju o sljedećem godišnjem proračunu uspješnost smatra značajnim čimbenikom.

2.4. FINANCIJSKO IZVJEŠĆIVANJE

Glavni je element financijskog izvješćivanja EU-a Integrirani paket za financijsko izvješćivanje koji se sastoji od konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja EU-a, godišnjeg izvješća o upravljanju proračunom EU-a i o njegovoj uspješnosti i izvješća o događajima nakon davanja razrješnice. Integrirani paket za financijsko izvješćivanje omogućuje javnosti da dobije opsežan pregled financijskog i operativnog stanja EU-a svake godine.

U konsolidiranim godišnjim financijskim izvještajima EU-a navedene su financijske informacije o aktivnostima institucija, agencija i ostalih tijela EU-a sa stajališta računovodstva koje se vodi na temelju načela nastanka poslovnih događaja i sa stajališta proračunskog računovodstva. Godišnji financijski izvještaji država članica nisu dio ovog izvještaja.

Konsolidirani godišnji financijski izvještaji EU-a sastoji se od dva odvojena, ali povezana dijela:

a) konsolidiranih financijskih izvještaja; i

b) izvještaja o izvršenju proračuna koji sadržavaju zbirni prikaz izvršenja proračuna.

Osim toga, konsolidiranim godišnjim financijskim izvještajima EU-a prilaže se i Rasprava o financijskom izvještaju i njegova analiza (FSDA) u kojoj se daje pregled značajnih promjena i kretanja u financijskim izvještajima te se objašnjavaju značajni rizici i nesigurnosti s kojima se suočava EU i koji se trebaju ukloniti u budućnosti.

Izvješćivanje i odgovornost u Komisiji:

Integrirani paket za financijsko izvješćivanje Konsolidirani godišnji financijski izvještaji EU-a Godišnje izvješće o upravljanju proračunom EU-a i o njegovoj uspješnosti Izvješće o događajima nakon davanja razrješnice Ostala izvješća Opće izvješće o aktivnostima EU-a Godišnja izvješća o aktivnostima Glavnih uprava Izvješće o proračunskom i financijskom upravljanju

2.5. VANJSKA REVIZIJA I POSTUPAK DAVANJA RAZRJEŠNICE

Vanjska revizija

Europski revizorski sud (Sud) vanjski je revizor institucija (i tijela) EU-a. Zadaća je Suda pridonijeti poboljšanju financijskog upravljanja EU-om, promicati odgovornost i transparentnost te djelovati kao neovisni zaštitnik financijskih interesa građana EU-a. Uloga je Suda kao neovisnog vanjskog revizora EU-a provjeriti da su financijska sredstva EU-a ispravno obračunana, da se prikupljaju i troše u skladu s relevantnim pravilima i uredbama te da su postigla najbolju vrijednost.

Reviziju godišnjih financijskih izvještaja EU-a i njegova dobrog financijskog upravljanja provodi Sud, koji, u okviru svojih zadaća, sastavlja sljedeća izvješća za Europski parlament i Vijeće:

1. godišnje izvješće o aktivnostima koje se financiraju iz općeg proračuna, s obrazloženjem svojih zaključaka o godišnjim financijskim izvještajima i osnovnim transakcijama,

2. mišljenje temeljeno na reviziji i dano u godišnjem izvještaju u obliku izjave o jamstvu o i. pouzdanosti financijskog izvještaja i ii. zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija, što uključuje prihode od oporezivanja i plaćanja krajnjim korisnicima, i

3. tematska izvješća koja se odnose na tematska područja.

Razrješnica

Zadnja je faza proračunskog ciklusa postupak davanja razrješnice za danu financijsku godinu. Taj postupak predstavlja političku dimenziju vanjske kontrole izvršenja proračuna i odluku na temelju koje tijelo koje daje razrješnicu (odnosno Europski parlament, na temelju preporuke Vijeća) „oslobađa” Komisiju (i druga tijela EU-a) odgovornosti za upravljanje određenim proračunom. Ta se odluka temelji na pregledu konsolidiranih godišnjih financijskih izvještaja EU-a i niza Komisijinih izvješća (Godišnje izvješće o upravljanju proračunom EU-a i o njegovoj uspješnosti, izvješća o događajima nakon davanja razrješnice za prošlu godinu i godišnje izvješće o provedenim unutarnjim revizijama upućeno tijelu nadležnom za davanje razrješnice) te na godišnjem izvješću Europskog revizorskog suda, revizorskom mišljenju (izjava o jamstvu) i tematskim izvješćima. Uzimaju se u obzir i Komisijini pisani odgovori na pitanja i dodatni zahtjevi za informacijama te saslušanja povjerenika za proračunska pitanja i povjerenika nadležnih za glavna područja potrošnje pred članovima Odbora Europskog parlamenta za kontrolu proračuna.

Tri su moguća ishoda postupka davanja razrješnice: davanje, odgoda ili odbijanje razrješnice. Završni izvještaji o razrješnici sadržavaju i specifične zahtjeve koje Komisiji upućuju Europski parlament i Vijeće. Za te se zahtjeve sastavlja dodatno izvješće u kojem Komisija opisuje konkretne mjere koje je poduzela ili koje namjerava poduzeti.

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANE FINANCIJSKE IZVJEŠTAJE

Konsolidirani godišnji financijski izvještaji Europske unije za 2017. pripremljeni su na temelju informacija dobivenih od institucija i tijela u skladu s člankom 148. stavkom 2. Financijske uredbe koja se primjenjuje na opći proračun Europske unije. Ovime izjavljujem da su pripremljeni u skladu s glavom IX. Financijske uredbe i računovodstvenim načelima, pravilima i metodama navedenima u bilješkama uz financijske izvještaje.

Računovodstveni službenici tih institucija i tijela dostavili su mi sve informacije potrebne za izradu financijskih izvještaja u kojima su prikazani imovina i obveze Europske unije te izvršenje proračuna te potvrđuju njihovu pouzdanost.

Ovime potvrđujem da na temelju navedenih informacija i provjera koje sam smatrala potrebnima za ovjeru financijskih izvještaja Europske komisije imam razumno jamstvo da su financijsko stanje, rezultati djelovanja i novčani tokovi Europske unije u svim značajnim aspektima u izvještaju točno iskazani.

[potpis] Rosa ALDEA BUSQUETS Računovodstveni službenik Komisije 22. lipnja 2018.

GLAVNI ASPEKTI FINANCIJSKE GODINE 2017.

Izvršenje proračuna Unije za 2017.

U proračunu donesenom za 2017. naglasak je bio na dva glavna prioriteta politika za Europu: potpori postojećem oporavku europskoga gospodarstva i rješavanju sigurnosnih i humanitarnih problema u našem susjedstvu. Povećana sredstva bila su namijenjena ulaganjima u rast, zapošljavanje i konkurentnost u Europskoj uniji te osiguranju potrebnih sredstava za zaštitu vanjskih granica EU-a, jačanju sigurnosti u Uniji i izvan nje, pružanju potpore prihvatu i integraciji izbjeglica i uklanjaju glavnih uzroka migracija u zemljama podrijetla i tranzita.

Kad je riječ o izvršenju proračuna EU-a u 2017., ukupna odobrena sredstva za preuzimanje obveza iznosila su 171,1 milijardu EUR, dok su odobrena sredstva za plaćanje iznosila 137,4 milijarde EUR.

Gotovo polovina sredstava, odnosno 83,3 milijarde EUR u obvezama, bilo je namijenjeno poticanju rasta, zapošljavanja i konkurentnosti. To je uključivalo financijska sredstva za istraživanje i inovacije u okviru Obzora 2020., obrazovanje u okviru Erasmus+, mala i srednja poduzeća u okviru programa COSME, Instrument za povezivanje Europe, jamstveni fond za Europski fond za strateška ulaganja (EFSU) koji je glavno sredstvo Plana ulaganja za Europu te sredstva za poticanje konvergencije među državama članicama i regijama u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova. Nadalje, potpora europskim poljoprivrednicima osigurana iz proračuna EU-a iznosila je 44,7 milijardi EUR u plaćanjima.

Proračunska sredstva korištena su i za jačanje vanjskih granica Unije te rješavanje problema izbjegličke krize i nezakonitih migracija financiranjem jačih instrumenata za sprečavanje trgovine ljudima i uklanjanje dugoročnih uzroka migracija u suradnji sa zemljama podrijetla i tranzita, čvršćih politika u području zakonitih migracija, uključujući preseljenje osoba kojima je potrebna zaštita, i instrumenata za potporu državama članicama u pogledu integracije izbjeglica u EU-u.

Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije

Kontekst

Građani Ujedinjene Kraljevine glasali su 23. lipnja 2016. na referendumu o članstvu u Europskoj uniji, a većina glasača izjasnila se za izlazak. Ujedinjena Kraljevina 29. ožujka 2017. službeno je obavijestila Europsko vijeće o svojoj namjeri da se povuče iz EU-a i Europske zajednice za atomsku energiju (Euratom). Time je aktiviran članak 50. Ugovora o Europskoj uniji, kojim je utvrđen postupak povlačenja države članice iz Unije.

Postupak pregovora

Čelnici ostalih 27 država članica na posebnom su sastanku Europskog vijeća održanom 29. travnja donijeli političke smjernice o urednom povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz EU-a. Njima su utvrđeni okvir za pregovore i EU-ova opća stajališta i načela. Četiri dana poslije Komisija je Vijeću uputila Preporuku o otvaranju pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom na temelju članka 50., uključujući nacrt pregovaračkih smjernica.

Vijeće je 22. svibnja donijelo Odluku o odobravanju otvaranja pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom kojom je Komisija službeno imenovana pregovaračem EU-a. Donijelo je i prvi niz pregovaračkih smjernica, u kojima su izneseni jasna struktura i ujedinjen pristup EU-a pregovorima.

EU zastupa Michel Barnier, kojeg je Europska komisija imenovala glavnim pregovaračem. Radna skupina u okviru Europske komisije pod nadležnošću Michela Barniera koordinira rad na svim strateškim, operativnim, pravnim i financijskim pitanjima povezanima s pregovorima. Komisija tijekom postupka pregovora izvješćuje Vijeće o postignutom napretku te o svemu redovito i temeljito obavješćuje i Europski parlament.

Prva faza pregovora

Prva faza pregovora započela je 19. lipnja 2017. Cilj je bio postići što veću jasnoću i pravnu sigurnost te utvrditi uvjete povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz EU-a.

Tijekom 2017. održano je šest krugova pregovora. Naglasak je bio na trima prioritetnim pitanjima: zaštiti prava građana, okviru za rješavanje pitanja jedinstvenih okolnosti u Irskoj i Sjevernoj Irskoj te na financijskoj nagodbi kojom bi se osiguralo da i EU i Ujedinjena Kraljevina poštuju financijske obveze koje su prije povlačenja preuzeli. Pregovaralo se i o drugim pitanjima razdvajanja.

Komisija je 8. prosinca 2017. preporučila Europskom vijeću da zaključi da je u prvoj fazi pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom na temelju članka 50. ostvaren dovoljan napredak. Ocjena Komisije temeljila se na Zajedničkom izvješću o kojem su se usuglasili njezini pregovarači i pregovarači vlade Ujedinjene Kraljevine Prema tom Zajedničkom izvješću Ujedinjena Kraljevina pristala je platiti sve svoje obveze na temelju postojećeg višegodišnjeg financijskog okvira (VFO) i prethodnih financijskih perspektiva kao da je i dalje država članica, uključujući njezin udio u obvezama i nepredviđenim obvezama Unije.

Europsko je vijeće 15. prosinca potvrdilo da je ostvaren dovoljan napredak, a čelnici su radi prelaska u drugu fazu pregovora donijeli smjernice o mogućim prijelaznim aranžmanima i budućem odnosu EU-a i Ujedinjene Kraljevine.

Sljedeća faza pregovora

Komisija je 20. prosinca 2017. Vijeću uputila Preporuku o započinjanju rasprava o sljedećoj fazi pregovora, uključujući nacrt pregovaračkih smjernica. Njima se dopunjuju pregovaračke smjernice iz svibnja 2017. i utvrđuju dodatni detalji o mogućim prijelaznim aranžmanima.

U Preporuci se usto podsjeća da je rezultate prve faze pregovora potrebno pravno uobličiti, kako je opisano u Komunikaciji Komisije i Zajedničkom izvješću. U skladu sa smjernicama Europskog vijeća od 15. prosinca dodatne pregovaračke smjernice o prijelaznim aranžmanima donesene su 29. siječnja 2018.

Komisija je 19. ožujka 2018. objavila nacrt sporazuma o povlačenju, u kojemu je predstavljen napredak ostvaren u krugu pregovora s Ujedinjenom Kraljevinom od 16. do 19. ožujka 2018. Kad je riječ o financijskoj nagodbi iz Sporazuma o povlačenju, EU i Ujedinjena Kraljevina izradile su pravni tekst na temelju napretka ostvarenog u prvoj fazi pregovora (opisano u Zajedničkom izvješću).

Nakon što je objavljen nacrt Sporazuma o povlačenju Europsko vijeće objavilo je 23. ožujka 2018. dodatne smjernice za otvaranje pregovora o utvrđivanju općeg razumijevanja okvira za buduće odnose EU-a i Ujedinjene Kraljevine. Pregovori bi trebali biti dovršeni do jeseni 2018. kako bi Vijeće do 29. ožujka 2019., nakon što dobije suglasnost Europskog parlamenta, imalo vremena zaključiti sporazum o povlačenju te kako bi ga Ujedinjena Kraljevina u skladu sa svojim postupcima mogla odobriti.

Financijska nagodba i godišnji financijski izvještaji EU-a za 2017.

Kad je riječ o financijskoj nagodbi, u Zajedničkom izvješću navodi se da će Ujedinjena Kraljevina platiti sve svoje obveze na temelju postojećeg višegodišnjeg financijskog okvira (VFO) i prethodnih financijskih perspektiva kao da je i dalje država članica, što je potvrđeno i u objavi nacrta Sporazuma o povlačenju. Točnije, u nacrtu Sporazuma o povlačenju navodi se da će Ujedinjena Kraljevina preuzeti obveze prema Uniji u pogledu svojeg udjela u:

— proračunskim obvezama iz proračuna Unije i proračuna decentraliziranih agencija Unije koje su nepodmirene na dan 31. prosinca 2020. – vidjeti članak 133. Sporazuma o povlačenju;

— financiranju obveza Unije nastalih do 31. prosinca 2020., uz određena izuzeća – vidjeti članak 135.;

— nepredviđenim financijskim obvezama Unije koje proizlaze iz financijskih operacija dogovorenih/odobrenih prije datuma povlačenja – vidjeti članak 136. i

— plaćanjima potrebnima za izvršenje nepredviđenih obveza Unije koje dospijevaju zbog pravnih predmeta koji se odnose na financijske interese Unije (pod uvjetom da se činjenice koje čine meritum tih predmeta nisu dogodile nakon 31. prosinca 2020.) – vidjeti članak 140.

Riječ je o najnovijim informacijama dostupnima u trenutku izrade ovih izvještaja. S obzirom na postojeću situaciju postupak povlačenja ne utječe na konsolidirane godišnje financijske izvještaje EU-a na dan 31. prosinca 2017.

Treba napomenuti i da je Komisija 2. svibnja 2018. iznijela svoj prijedlog o sljedećem VFO-u koji započinje 2021. i temelji se na tome da Ujedinjena Kraljevina više neće biti država članica.

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJI I BILJEŠKE (1)

SADRŽAJ

BILANCA 13

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 14

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU 15

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI 16

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ 17

1. BITNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE 17

2. BILJEŠKE UZ BILANCU 29

3. BILJEŠKE UZ IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 58

4. NEPREDVIĐENE OBVEZE I NEPREDVIĐENA IMOVINA 66

5. PRORAČUNSKE I PRAVNE OBVEZE 70

6. UPRAVLJANJE FINANCIJSKIM RIZIKOM 74

7. IZVJEŠĆIVANJE POVEZANIH STRANA 86

8. DOGAĐAJI NAKON ZAKLJUČNOG DATUMA BILANCE 88

9. OPSEG KONSOLIDACIJE 88

BILANCA

u milijunima EUR Bilješka 31.12.2017. 31.12.2016. DUGOTRAJNA IMOVINA Nematerijalna imovina 2.1 405 381 Nekretnine, postrojenja i oprema 2.2 10 745 10 068 Ulaganja obračunana metodom udjela 2.3 581 528 Financijska imovina 2.4 59 980 62 247 Pretfinanciranje 2.5 25 022 21 901 Potraživanja u vezi s razmjenskim transakcijama i naplativi iznosi u vezi s nerazmjenskim transakcijama 2.6 611 717 97 344 95 842 KRATKOTRAJNA IMOVINA Financijska imovina 2.4 8 655 3 673 Pretfinanciranje 2.5 24 005 23 569 Potraživanja u vezi s razmjenskim transakcijama i naplativi iznosi u vezi s nerazmjenskim transakcijama 2.6 11 755 10 905 Zalihe 2.7 295 165 Novac i novčani ekvivalenti 2.8 24 111 28 585 68 821 66 897 UKUPNA IMOVINA 166 165 162 739 DUGOROČNE OBVEZE Mirovine i ostala primanja zaposlenih 2.9 (73 122 ) (67 231 ) Rezervacije 2.10 (2 880 ) (1 936 ) Financijske obveze 2.11 (50 063 ) (55 067 ) (126 065 ) (124 234 ) KRATKOROČNE OBVEZE Rezervacije 2.10 (659) (675) Financijske obveze 2.11 (6 850 ) (2 284 ) Poslovne obveze 2.12 (39 048 ) (40 005 ) Obračunani troškovi i odgođeni prihodi 2.13 (63 902 ) (67 580 ) (110 459 ) (110 544 ) UKUPNE OBVEZE (236 524 ) (234 778 ) NETO IMOVINA (70 359 ) (72 040 ) Pričuve 2.14 4 876 4 841 Iznosi koji će se zatražiti od država članica (2) 2.15 (75 234 ) (76 881 ) NETO IMOVINA (70 359 ) (72 040 )

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU

u milijunima EUR Bilješka 2017. 2016. PRIHODI Prihodi od nerazmjenskih transakcija Sredstva na temelju BND-a 3.1 78 620 95 578 Tradicionalna vlastita sredstva 3.2 20 520 20 439 Sredstva na temelju PDV-a 3.3 16 947 15 859 Novčane kazne 3.4 4 664 3 858 Povrat troškova 3.5 1 879 1 947 Ostalo 3.6 10 376 5 740 133 006 143 422 Prihodi od razmjenskih transakcija Financijski prihodi 3.7 1 845 1 769 Ostalo 3.8 1 332 998 3 177 2 767 Ukupni prihodi 136 183 146 189 RASHODI Koje su izvršili države članice 3.9 Europski fond za jamstva u poljoprivredi (44 289 ) (44 152 ) Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj i ostali instrumenti za ruralni razvoj (11 359 ) (12 604 ) Europski fond za regionalni razvoj i Kohezijski fond (17 650 ) (35 045 ) Europski socijalni fond (7 353 ) (9 366 ) Ostalo (1 253 ) (1 606 ) Koje su izvršili Komisija, izvršne agencije i uzajamni fondovi 3.10 (15 738 ) (15 610 ) Koje su izvršili druge agencije i tijela EU-a 3.11 (2 667 ) (2 547 ) Koje su izvršili treće zemlje i međunarodne organizacije 3.11 (4 115 ) (3 258 ) Koje su izvršili druga tijela 3.11 (1 478 ) (2 035 ) Troškovi za osoblje i mirovine 3.12 (10 002 ) (9 776 ) Promjene aktuarskih pretpostavki za primanja zaposlenih 3.13 (3 544 ) (1 068 ) Financijski troškovi 3.14 (1 896 ) (1 904 ) Ostali rashodi 3.15 (6 756 ) (5 486 ) Ukupni rashodi (128 101 ) (144 456 ) POSLOVNI REZULTAT GODINE 8 082 1 733

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU

u milijunima EUR 2017. 2016. Poslovni rezultat godine 8 082 1 733 Poslovanje Amortizacija 99 88 Deprecijacija 888 575 (Povećanje)/smanjenje zajmova 497 1 774 (Povećanje)/smanjenje iznosa pretfinanciranja (3 557 ) (314) (Povećanje)/smanjenje potraživanja od razmjenskih transakcija i naplativih sredstava od nerazmjenskih transakcija (745) (1 297 ) (Povećanje)/smanjenje zaliha (130) (26) (Povećanje)/smanjenje mirovina i ostalih primanja zaposlenih 5 891 3 417 Povećanje/(smanjenje) rezervacija 928 581 Povećanje/(smanjenje) financijskih obveza (438) (2 351 ) Povećanje/(smanjenje) poslovnih obveza (957) 7 813 Povećanje/(smanjenje) obračunanih troškova i odgođenih prihoda (3 678 ) (821) Proračunski višak iz prethodne godine uzet kao nenovčani prihod (6 405 ) (1 349 ) Ostala nenovčana kretanja 3 18 Ulagačke aktivnosti (Povećanje)/smanjenje nematerijalne imovine te nekretnina, postrojenja i opreme (1 687 ) (2 073 ) (Povećanje)/smanjenje ulaganja obračunanih metodom udjela (53) (31) (Povećanje)/smanjenje financijske imovine raspoložive za prodaju (3 190 ) (822) (Povećanje)/smanjenje financijske imovine određene po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka (22) (0) NETO NOVČANI TOK (4 474 ) 6 914 Neto povećanje/(smanjenje) novca i novčanih ekvivalenata (4 474 ) 6 914 Novac i novčani ekvivalenti na početku godine 28 585 21 671 Novac i novčani ekvivalenti na kraju godine 24 111 28 585

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI

u milijunima EUR Iznosi koji će se povući iz akumuliranog viška/(manjka) država članica Ostale pričuve Pričuva fer vrijednosti Neto imovina STANJE NA DAN 31.12.2015. (77 124 ) 4 390 292 (72 442 ) Kretanja pričuve Jamstvenog fonda (82) 82 — — Kretanja fer vrijednosti — — 33 33 Ostalo (59) 44 — (15) Proračunski rezultat knjižen u državama članicama za 2015. (1 349 ) — — (1 349 ) Poslovni rezultat godine 1 733 — — 1 733 STANJE NA DAN 31.12.2016. (76 881 ) 4 516 325 (72 040 ) Kretanja pričuve Jamstvenog fonda (20) 20 — — Kretanja fer vrijednosti — — (2) (2) Ostalo (11) 62 (46) 5 Proračunski rezultat knjižen u državama članicama za 2016. (6 405 ) — — (6 405 ) Poslovni rezultat godine 8 082 — — 8 082 STANJE NA DAN 31.12.2017. (75 234 ) 4 598 278 (70 359 )

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

1. BITNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE

1.1. PRAVNA OSNOVA I RAČUNOVODSTVENA PRAVILA

Proračunsko računovodstvo EU-a vodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26. listopada 2012., str. 1.), dalje u tekstu „Financijska uredba”, i s Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. (SL L 362, 31. prosinca 2012., str. 1.) o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu te Financijske uredbe.

U skladu s člankom 143. Financijske uredbe, EU priprema svoje financijske izvještaje na temelju računovodstvenih pravila koji se vode načelom nastanka poslovnih događaja, a koji se temelje na Međunarodnim računovodstvenim standardima za javni sektor (IPSAS). Ta računovodstvena pravila, koja za Komisiju donosi računovodstveni službenik, moraju primjenjivati sve institucije i tijela EU-a na koje se primjenjuje konsolidacija kako bi se utvrdio jedinstven niz pravila za računovodstvo, vrednovanje i prikazivanje izvještaja radi usklađivanja postupka sastavljanja financijskog izvještaja i konsolidacije.

Primjena novih i izmijenjenih računovodstvenih pravila Europske unije

Izmjene računovodstvenih pravila Europske unije koja se primjenjuju na godišnja razdoblja koja počinju 1. siječnja 2017. ili nakon tog datuma

Računovodstveni službenik Komisije donio je sljedeće izmjene:

— izmjene računovodstvenog pravila 1 „Financijski izvještaji” i

— izmjene računovodstvenog pravila 14 „Računovodstvene politike, promjene računovodstvenih procjena i pogreške”.

Te su izmjene rezultat nedavnih izmjena IPSAS-a 1 „Prezentiranje financijskih izvještaja” i IPSAS-a 3 „Računovodstvene politike, promjene računovodstvenih procjena i pogreške”, u kojima se predlažu poboljšanja kako bi se osigurala usklađenost standarda IPSAS. Stoga su ažurirana povezana računovodstvena pravila Europske unije te se glavne izmjene odnose na opis kvalitativnih obilježja financijskog izvješćivanja i ažuriranje hijerarhije izvora koji se koriste pri odabiru i primjeni računovodstvenih politika.

Donošenje tih izmjena nije utjecalo na godišnje financijske izvještaje EU-a za 2017.

Nova i revidirana računovodstvena pravila Europske unije koja su donesena ali se još ne primjenjuju na dan 31. prosinca 2017.

EU nije primijenio sljedeća nova i revidirana računovodstvena pravila EU-a, koja je donio računovodstveni službenik Komisije ali koja se još ne primjenjuju:

— revizija računovodstvenog pravila Europske unije 12 „Primanja zaposlenih” (koje se primjenjuje na godišnja razdoblja koja počinju 1. siječnja 2018. ili nakon tog datuma): računovodstveno pravilo Europske unije 12 revidirano je u skladu s IPSAS 39 „Primanja zaposlenih”. Glavna se promjena odnosi na to da se svaki dobitak ili gubitak koji nastaje zbog promjena aktuarskih pretpostavki treba izravno priznati kao neto imovina, za razliku od postojećeg zahtjeva prema kojemu se priznaje kroz račun dobiti ili gubitka.

EU trenutačno analizira učinak i praktične posljedice primjene tog revidiranog računovodstvenog pravila Europske unije. Međutim, ne očekuje se značajan utjecaj na konsolidirane financijske izvještaje, osim priznavanja aktuarskih pretpostavki u neto imovini umjesto u izvještaju o financijskom rezultatu.

— novo računovodstveno pravilo Europske unije 20 „Kombinacije javnog sektora” (koje se primjenjuje na godišnja razdoblja koja počinju 1. siječnja 2019. ili nakon tog datuma): U računovodstvenom pravilu Europske unije 20, koje se temelji na IPSAS-u 40 „Spajanje javnog sektora”, utvrđuje se klasifikacija spajanja javnog sektora u dvije različite vrste ovisno o tome izvršava li se transakcija u okviru zajedničke kontrole ili ne: i. objedinjavanje u kojem se transakcija temelji na knjigovodstvenim iznosima subjekta i EU-a zajedno; i ii. stjecanje u kojem se transakcija temelji na fer vrijednostima subjekta koje je stekao EU na datum stjecanja. Za obje vrste primjenjuju se različiti zahtjevi i razine izvješćivanja kako bi korisnici financijskih izvještaja EU-a bolje razumjeli njihove utjecaje.

Utjecaj na financijske izvještaje EU-a u prvoj godini primjene ovisit će o tome hoće li EU sklopiti transakciju u okviru spajanja javnog sektora.

1.2. RAČUNOVODSTVENA NAČELA

Svrha je financijskih izvještaja pružiti informacije o financijskom stanju, rezultatu i novčanom toku subjekta koje su korisne širem krugu korisnika. Za EU kao subjekt iz javnog sektora posebni su ciljevi pružiti informacije korisne za donošenje odluka i prikazati odgovornost subjekta za sredstva koja su mu povjerena. Ovaj je dokument sastavljen vodeći računa o tim ciljevima.

Opće pretpostavke (ili računovodstvena načela) koje treba slijediti u pripremi financijskih izvještaja utvrđena su računovodstvenim pravilom EU-a br. 1 „Financijski izvještaji”, a to su pravila opisana u IPSAS-u 1: vjerno prikazivanje, načelo nastanka poslovnog događaja, načelo trajnosti poslovanja, dosljedno prikazivanje, značaj, zbirni prikaz, prijeboj i usporedne informacije. Kvalitativne su značajke financijskog izvještavanja relevantnost, točnost (pouzdanost), razumljivost, pravovremenost, usporedivost i mogućnost provjere.

1.3. KONSOLIDACIJA

Opseg konsolidacije

Konsolidirani financijski izvještaji EU-a sastoje se od svih važnih nadziranih subjekata (tj. institucija EU-a (uključujući Komisiju) i agencija EU-a), pridruženih subjekata i zajedničkih pothvata. Potpuni popis konsolidiranih tijela nalazi se u bilješci 9. uz financijske izvještaje EU-a. Trenutačno se sastoji od 52 nadzirana subjekta i 1 pridruženog subjekta. Subjekti na koje se primjenjuje konsolidacija, ali koji nisu značajni za konsolidirane financijske izvještaje EU-a u cjelini ne moraju se konsolidirati ili obračunati primjenom metode udjela ako bi to značilo preveliki gubitak vremena ili trošak za EU. Ti se subjekti nazivaju „manjim subjektima” i navode se odvojeno u bilješci 9. Sedam je subjekata razvrstano u manje subjekte u 2017.

Nadzirani subjekti

Odluka o uključivanju subjekta u opseg konsolidacije temelji se na načelu nadzora. Nadzirani subjekti jesu svi subjekti zbog kojih EU mora plaćati ili zbog kojih ima pravo na promjenjive iznose koji proizlaze iz njegove uključenosti, a EU ima mogućnost utjecati na prirodu i iznos tih plaćanja zahvaljujući svojim ovlastima nad tim drugim subjektom. Te se ovlasti moraju trenutačno primjenjivati i moraju se odnositi na relevantne aktivnosti tog subjekta. Nadzirani subjekti u potpunosti su konsolidirani. Konsolidacija počinje na prvi dan nadzora i završava po prestanku nadzora.

Najčešći su pokazatelji nadzora unutar EU-a: osnivanje subjekta na temelju osnivačkih akata ili sekundarnog zakonodavstva, financiranje subjekta iz proračuna EU-a, postojanje glasačkih prava u upravnim tijelima, revizija koju provodi Europski revizorski sud i davanje razrješnice Europskog parlamenta. Provodi se procjena za svaki subjekt kako bi se donijela odluka o tome je li barem jedan od prethodno navedenih kriterija dovoljan za započinjanje nadzora.

U skladu s tim pristupom smatra se da su institucije EU-a (osim Europske središnje banke) i agencije (osim agencija nekadašnjeg 2. stupa) pod isključivim nadzorom EU-a te su stoga uključene u opseg konsolidacije. Osim toga, Europska zajednica za ugljen i čelik u postupku likvidacije (EZUČ) isto se tako smatra nadziranim tijelom.

Izostavljaju se sve značajne „transakcije i salda među subjektima” između nadziranih subjekata EU-a, a neostvarena dobit i gubici u takvim transakcijama među subjektima nisu značajni te stoga nisu izostavljeni.

Zajednički poslovi

Zajednički posao jest posao nad kojim EU i jedna ili više strana imaju zajedničku kontrolu. Zajednička kontrola ugovorena je podjela kontrole nad nekim poslom, koja postoji samo kada je za odlučivanje o relevantnim poslovima potrebna jednoglasna suglasnost strana koje dijele kontrolu. Zajednički poslovi mogu biti zajedničke operacije ili zajednički pothvati. Ako je zajednički posao strukturiran s pomoću posebnog mehanizma i ako strane koje sudjeluju u zajedničkom poslu imaju pravo na neto imovinu posla, taj se zajednički posao razvrstava kao zajednički pothvat. Udjeli u zajedničkim pothvatima obračunavaju se primjenom metode udjela (vidi bilješku 1.5.4.). Ako strane imaju pravo na imovinu i ako imaju odgovornost s obzirom na preuzete obveze koje se odnose na posao, taj se zajednički posao razvrstava kao zajednička operacija. Kada je riječ o udjelima EU-a u zajedničkim operacijama, EU u svojim financijskim izvještajima prikazuje: svoju imovinu i obveze, prihode i rashode te svoj udio u imovini, obvezama, prihodima i rashodima koji su u zajedničkom vlasništvu ili su zajednički nastali.

Pridruženi subjekti

Pridruženi subjekti jesu subjekti na koje EU, izravno ili neizravno, znatno utječe, ali ih ne nadzire. Smatra se da je riječ o znatnom utjecaju ako EU izravno ili neizravno ima najmanje 20 % glasačkih prava. Udjeli u pridruženim subjektima obračunavaju se primjenom metode udjela (vidi bilješku 1.5.4.).

Nekonsolidirani subjekti čijim sredstvima upravlja Komisija

Sredstvima Zajedničkog sustava zdravstvenog osiguranja za osoblje EU-a, Europskog razvojnog fonda i Jamstvenog fonda sudionika u njihovo ime upravlja Komisija. Međutim, s obzirom na to da te subjekte ne nadzire EU, oni nisu konsolidirani u financijskim izvještajima EU-a.

1.4. OSNOVA ZA PRIPREMU

Financijski izvještaji prezentiraju se jedanput godišnje. Računovodstvena godina počinje 1. siječnja i završava 31. prosinca.

1.4.1. Valuta i osnova za konverziju

Funkcionalna i izvještajna valuta

Financijski izvještaji iskazuju se u milijunima eura, osim ako je drukčije navedeno, jer je euro funkcionalna i izvještajna valuta EU-a.

Transakcije i salda

Transakcije u stranim valutama pretvaraju se u eure na temelju deviznih tečajeva koji se primjenjuju na dan transakcije. Dobit i gubici od tečajnih razlika koje su rezultat zaključenja transakcija u stranoj valuti i ponovnog izračuna tečaja koji vrijede na kraju godine, a odnose se na monetarnu imovinu i obveze izražene u stranoj valuti, prikazuju se u izvještaju o financijskom rezultatu. Tečajne razlike nemonetarnih financijskih instrumenata razvrstane kao financijska imovina raspoloživa za prodaju uključene su u pričuvu fer vrijednosti.

Drugačije metode konverzije primjenjuju se na imovinu, postrojenja i opremu te nematerijalnu imovinu, čija se vrijednost u eurima iskazuje po tečaju koji se primjenjivao na dan njihove kupnje.

Salda novčane imovine i obveza na kraju godine iskazana u stranim valutama konvertiraju se u eure na temelju deviznih tečajeva Europske središnje banke (ECB-a) koji se primjenjuju 31. prosinca:

Devizni tečajevi eura

Valuta 31.12.2017. 31.12.2016. Valuta 31.12.2017. 31.12.2016. BGN 1,9558 1,9558 PLN 4,177 4,4103 CZK 25,5350 27,0210 RON 4,6585 4,5390 DKK 7,4449 7,4344 SEK 9,8438 9,5525 GBP 0,8872 0,8562 CHF 1,1702 1,0739 HRK 7,4400 7,5597 JPY 135,01 123,4000 HUF 310,3300 309,8300 USD 1,1993 1,0541

1.4.2. Uporaba procjena

U skladu s načelima IPSAS-a i općeprihvaćenim računovodstvenim načelima financijski izvještaji obvezno sadržavaju iznose u skladu s procjenama i pretpostavkama uprave izrađenima na temelju najpouzdanijih dostupnih podataka. Znatne procjene uključuju, među ostalim: iznose obveza za primanja zaposlenih, rezervacije, financijski rizik u vezi sa zalihama i potraživanjima, obračunani prihod i pristojbe, nepredviđenu imovinu i nepredviđene obveze te stupanj umanjenja vrijednosti nematerijalne imovine, nekretnina, postrojenja i opreme te iznose navedene u bilješkama povezanima s financijskim instrumentima. Stvarni rezultati mogu se razlikovati od tih procjena. Promjene procjena odražavaju se u razdoblju u kojem su utvrđene.

1.5. BILANCA

1.5.1. Nematerijalna imovina

Kupljene licencije za računalni softver prikazuju se kao povijesni trošak umanjen za akumuliranu amortizaciju i gubitke od umanjenja vrijednosti. Imovina se amortizira na linearnoj osnovi tijekom njezina procijenjenog vijeka uporabe (3 – 11 godina). Procijenjeni vijek uporabe nematerijalne imovine ovisi o njezinu specifičnom ekonomskom vijeku ili zakonskom vijeku određenom ugovorom. Interno razvijena nematerijalna imovina kapitalizira se kad se zadovolje relevantni kriteriji računovodstvenih pravila EU-a i troškovi se odnose samo na fazu razvoja imovine. Kapitalizirani troškovi uključuju sve izravne troškove potrebne za stvaranje, proizvodnju i pripremu imovine kako bi ona bila operativna u skladu s namjerama uprave. Troškovi povezani s istraživačkim aktivnostima, nekapitalizirani troškovi razvoja i troškovi održavanja priznaju se kao nastali rashodi.

1.5.2. Nekretnine, postrojenja i oprema

Sve nekretnine, postrojenja i oprema prikazuju se kao povijesni trošak umanjen za akumuliranu amortizaciju i gubitke od umanjenja vrijednosti. Taj trošak uključuje rashode koji se mogu izravno pripisati kupovini, izgradnji ili prijenosu imovine.

Naknadni troškovi uključuju se u knjigovodstvenu vrijednost imovine ili se prikazuju kao zasebna imovina, prema potrebi, samo ako je vjerojatno da će buduće gospodarske koristi ili moguće djelovanje te stavke ići u korist EU-a i ako se taj trošak može pouzdano utvrditi. Troškovi popravaka i održavanja upisuju se u izvještaj o financijskom rezultatu tijekom financijskog razdoblja u kojem su nastali.

Ne provodi se amortizacija zemljišta i umjetničkih djela jer se smatra da je njihov korisni vijek uporabe neodređen. Ne provodi se amortizacija imovine u izgradnji jer ona još nije dostupna za uporabu. Amortizacija ostale imovine izračunava se na temelju linearne metode kako bi se trošak ostatka njihove vrijednosti rasporedio unutar razdoblja korisnog vijeka uporabe kako slijedi:

Vrsta imovine Stopa linearne amortizacije Zgrade 4 % do 10 % Svemirska imovina 8 % do 25 % Postrojenja i oprema 10 % do 25 % Namještaj i vozila 10 % do 25 % Računalni hardver 25 % do 33 % Ostalo 10 % do 33 %

Dobitci ili gubitci od otuđenja utvrđuju se usporedbom prihoda umanjenih za rashode za prodaju s knjigovodstvenom vrijednosti otuđene imovine te se uključuju u izvještaj o financijskom rezultatu.

Najmovi

Najmovi materijalne imovine, za koju EU u znatnoj mjeri preuzima sve rizike i koristi vlasništva, razvrstavaju se u financijske najmove. Financijski najmovi kapitaliziraju se na početku najma po nižoj fer vrijednosti iznajmljene imovine i sadašnje vrijednosti najmanje visine plaćanja najma. Kamate od plaćanja financijskog najma upisuju se u rashode tijekom razdoblja najma po stabilnoj periodičnoj kamatnoj stopi u odnosu na nepodmireni iznos. Obveze najma bez financijskih troškova uključuju se u ostale financijske obveze (dugoročne i kratkoročne). Kamate na financijske troškove knjiže se na teret izvještaja o financijskom rezultatu tijekom razdoblja trajanja najma kako bi se dobila stalna kamatna stopa za preostali dio obveze za svako razdoblje. Imovina u okviru financijskih najmova amortizira se tijekom njezina korisnog vijeka uporabe ili razdoblja najma, ovisno o tome što je kraće.

Najmovi kod kojih najmodavac preuzima znatan udio rizika i koristi od vlasništva klasificiraju se u poslovne najmove. Plaćanja izvršena za poslovne najmove iskazuju se kao rashodi u izvještaju o financijskom rezultatu linearno tijekom razdoblja trajanja najma.

1.5.3. Umanjenje vrijednosti nefinancijske imovine

Imovina s neodređenim korisnim vijekom uporabe nije predmet amortizacije te se na godišnjoj osnovi ispituje umanjenje njezine vrijednosti. Umanjenje vrijednosti imovine koja jest predmet amortizacije preispituje se kad događaji ili promjene okolnosti ukazuju na to da se knjigovodstvena vrijednost ne može nadoknaditi. Gubitak od umanjenja priznaje se za iznos za koji knjigovodstvena vrijednost imovine premašuje njezinu nadoknadivu vrijednost (usluge). Nadoknadiva vrijednost (usluge) iznos je fer vrijednosti imovine umanjen za troškove prodaje ili iznos njezine vrijednosti pri uporabi, ovisno o tome što je više.

Ostatak vrijednosti i korisni vijek uporabe nematerijalne imovine te nekretnina, postrojenja i opreme preispituju se i po potrebi prilagođavaju barem jednom godišnje. Knjigovodstvena vrijednost imovine odmah se upisuje u njezinu nadoknadivu vrijednost (usluge) ako je njezina knjigovodstvena vrijednost veća od procijenjene nadoknadive vrijednosti (usluge). Ako razlozi za umanjenje vrijednosti priznati za prethodne godine više ne vrijede, gubici od umanjenja poništavaju se.

1.5.4. Ulaganja obračunana metodom udjela

Udjeli u pridruženim subjektima i zajedničkim pothvatima

Ulaganja koja se obračunavaju primjenom metode udjela u početku se iskazuju po trošku nabave. Udio EU-a u ovim ulaganjima iskazuje se u izvještaju o financijskom rezultatu, a udio EU-a u kretanjima pričuva iskazuje se u pričuvi fer vrijednosti neto imovine. Početni trošak zajedno sa svim kretanjima (daljnji doprinosi, udio poslovnih rezultata i kretanja pričuve, umanjenje vrijednosti i dividende) predstavlja knjigovodstvenu vrijednost ulaganja u financijskom izvještaju na datum bilance. Raspoređena dobit primljena od ulaganja smanjuje knjigovodstvenu vrijednost imovine.

Ako je udio EU-a u deficitu ulaganja obračunan primjenom metode udjela jednak ili premašuje njegov udio u ulaganju, EU prestaje priznavati svoj udio u budućim gubicima („nepriznati gubici”). Kad se udio EU-a svede na nulu, određuju se dodatni gubici i priznaje se obveza samo u onoj mjeri u kojoj EU ima zakonske ili izvedene obveze, ili u kojoj je izvršio plaćanja u ime subjekta.

Ako postoje naznake umanjenja vrijednosti, potrebno je upisati njihovu nižu nadoknadivu vrijednost. Nadoknadiva vrijednost utvrđuje se kako je opisano u bilješci 1.5.3. Ako razlozi za umanjenje vrijednosti kasnije prestanu vrijediti, gubitak od umanjenja poništava se za knjigovodstvenu vrijednost koja bi bila utvrđena da umanjenje vrijednosti nije bilo priznato.

U slučajevima u kojima ima najmanje 20 % udjela u fondu ulagačkog kapitala, EU ne nastoji imati značajan utjecaj. Stoga se ti fondovi smatraju financijskim instrumentima te se razvrstavaju u financijsku imovinu raspoloživu za prodaju.

Pridruženi subjekti i zajednički pothvati koji se razvrstavaju kao manji subjekti ne obračunavaju se primjenom metode udjela. Doprinos EU-a za te subjekte obračunava se kao rashod tog razdoblja.

1.5.5. Financijska imovina

Razvrstavanje

EU svoju financijsku imovinu razvrstava u sljedeće kategorije: financijska imovina po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka; zajmovi i potraživanja; ulaganja koja se drže do dospijeća; i financijska imovina raspoloživa za prodaju. Razvrstavanje financijskih instrumenata utvrđuje se pri početnom priznavanju i ponovno se procjenjuje na svaki datum bilance.

(i) Financijska imovina po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka

Financijska imovina razvrstava se u ovu kategoriju ako je nabavljena prvenstveno radi prodaje u kratkom roku. U nju se razvrstavaju i izvedeni instrumenti. Imovina u ovoj kategoriji klasificira se u kratkotrajnu imovinu ako se njezina realizacija očekuje u roku od 12 mjeseci od datuma bilance.

(ii) Zajmovi i potraživanja

Zajmovi i potraživanja neizvedena su financijska imovina s fiksnim ili odredivim plaćanjima koja nije uvrštena na aktivnom tržištu. Oni nastaju kad EU daje novac, robu ili usluge izravno dužniku bez namjere trgovanja potraživanjem ili u slučaju kad su prava izvornog zajmodavca subrogirana EU-u nakon što je EU izvršio plaćanje u skladu sa sporazumom o jamstvu. Plaćanja s dospijećem u roku od 12 mjeseci od datuma bilance razvrstavaju se u kratkotrajnu imovinu. Plaćanja s dospijećem nakon 12 mjeseci od datuma bilance razvrstavaju se u dugotrajnu imovinu. Zajmovi i potraživanja uključuju oročene depozite s izvornim dospijećem nakon više od tri mjeseca.

(iii) Ulaganja koja se drže do dospijeća

Ulaganja koja se drže do dospijeća neizvedena su financijska imovina s fiksnim ili odredivim plaćanjima i fiksnim dospijećima koju EU namjerava i može držati do dospijeća. Tijekom ove financijske godine EU u ovoj kategoriji nije držao ulaganja.

(iv) Financijska imovina raspoloživa za prodaju

Financijska imovina raspoloživa za prodaju neizvedena je imovina koja se klasificira ili u ovu kategoriju ili ni u jednu drugu kategoriju. Razvrstava se kao kratkotrajna ili dugotrajna imovina ovisno o razdoblju u kojem EU očekuje da tom imovinom može raspolagati. Ulaganja u subjekte koji nisu konsolidirani niti se obračunavaju s pomoću metode udjela i ostala kapitalna ulaganja (npr. aktivnosti rizičnog kapitala) isto se tako razvrstavaju u kategoriju imovine raspoložive za prodaju.

Početno priznavanje i mjerenje

Kupnja i prodaja financijske imovine po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka, ulaganja koja se drže do dospijeća i financijska imovina raspoloživa za prodaju priznaju se na datum trgovanja, odnosno datum na koji EU preuzima obvezu kupnje ili prodaje imovine. Novčani ekvivalenti i zajmovi priznaju se kad se novac doznači zajmoprimcima. Financijski instrumenti početno se priznaju po fer vrijednosti. Za svu financijsku imovinu koja se ne iskazuje po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka transakcijski troškovi dodaju se fer vrijednosti pri početnom priznavanju. Financijska imovina koja se iskazuje po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka početno se priznaje po fer vrijednosti, a transakcijski troškovi u izvještaju o financijskom rezultatu prikazani su kao rashodi.

Fer vrijednost financijske imovine pri početnom priznavanju obično je transakcijska cijena (tj. fer vrijednost primljene pretpostavke), osim ako se fer vrijednost tog instrumenta ne bilježi na temelju usporedbe s ostalim vidljivim tekućim tržišnim transakcijama istog instrumenta ili na temelju metode vrednovanja čije varijable uključuju samo podatke s vidljivog tržišta (npr. u slučaju nekih izvedenih ugovora). Međutim, kada se odobrava dugoročni zajam bez kamata ili s kamatama nižima od tržišnih, njegova fer vrijednost može se procijeniti kao sadašnja vrijednost svih budućih primitaka novca koji se diskontiraju primjenom prevladavajuće tržišne kamate stope za sličan instrument sličnog kreditnog rejtinga.

Odobreni zajmovi mjere se po njihovu nominalnom iznosu, koji se smatra fer vrijednošću zajma. Razlozi su sljedeći:

— „tržišno okruženje” za davanje zajmova EU-a vrlo je specifično i različito od tržišta kapitala na kojem se uobičajeno izdaju komercijalne ili državne obveznice. S obzirom na to da zajmodavci na tim tržištima imaju priliku birati alternativna ulaganja, mogućnost prilike uzeta je u obzir u tržišnim cijenama. Međutim, EU nema mogućnost alternativnih ulaganja jer mu nije dopušteno ulagati novac na tržištima kapitala; EU samo pozajmljuje sredstva kako bi ih dao u zajam po istoj kamatnoj stopi. To znači da za pozajmljena sredstva EU-a ne postoji alternativna mogućnost davanja zajmova ili ulaganja. Stoga nema oportunitetnog troška te tako ni temelja za usporedbu s tržišnim stopama. Zapravo, aktivnost EU-a u pogledu davanja zajmova sama je po sebi tržište. U biti, s obzirom na neprimjenjivost „opcije” oportunitetnog troška u ovom slučaju, tržišna cijena ne odražava vjerno bit aktivnosti davanja zajmova EU-a. Stoga nije prikladno utvrđivati fer vrijednost zajmova EU-a u odnosu na komercijalne ili državne obveznice.

— Nadalje, s obzirom na to da ne postoji mogućnost usporedbe s aktivnim tržištem ili sličnim transakcijama, kamatna stopa koju EU treba primjenjivati za izračun fer vrijednosti svojih aktivnosti davanja zajmova u okviru EFSM-a, PB-a i ostalih sličnih zajmova trebala bi biti zaračunana kamatna stopa.

— Osim toga, kod tih zajmova riječ je o učinku kompenzacije između danih i uzetih zajmova zbog njihove naizmjenične naravi. Stoga je efektivna kamatna stopa za dane zajmove jednaka efektivnoj kamatnoj stopi predmetnih uzetih zajmova. Transakcijski troškovi EU-a koji su potom zaračunani korisniku zajma izravno se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu.

Financijski instrumenti prestaju se priznavati kad prava na primitak novčanih tokova iz ulaganja isteknu ili EU prenese gotovo sve rizike i koristi od vlasništva drugoj strani.

Naknadna mjerenja

a) Financijska imovina po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka naknadno je iskazana po fer vrijednosti. Dobici i gubici koji nastaju zbog promjena fer vrijednosti u kategoriji „financijskih instrumenata po fer vrijednosti kroz račun dobiti ili gubitka” unose se u izvještaj o financijskom rezultatu u razdoblju u kojem nastaju.

b) Zajmovi i potraživanja iskazuju se po amortiziranom trošku primjenom metode efektivne kamate. U slučaju zajmova danih na temelju pozajmljenih sredstava, ista efektivna kamatna stopa primjenjuje se na dane i uzete zajmove jer su ti zajmovi naizmjenične naravi, a razlike između uvjeta i iznosa danog i uzetog zajma nisu značajne. Transakcijski troškovi EU-a koji su potom zaračunani korisniku zajma izravno se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu.

c) Ulaganja koja se drže do dospijeća iskazuju se po amortiziranom trošku primjenom metode efektivne kamate. EU trenutačno ne drži ulaganja koja se drže do dospijeća.

d) Financijska imovina raspoloživa za prodaju naknadno se iskazuje po fer vrijednosti. Dobici i gubici koji proizlaze iz promjene fer vrijednosti imovine raspoložive za prodaju iskazani su u pričuvi fer vrijednosti, osim tečajnih razlika za monetarnu imovinu, koje su iskazane u izvještaju o financijskom rezultatu. Kada se imovina razvrstana u financijsku imovinu raspoloživu za prodaju ne priznaje ili joj se umanji vrijednost, prilagodbe kumulativne fer vrijednosti prethodno priznate u pričuvi fer vrijednosti priznaju se u izvještaju o financijskom rezultatu. Kamata na financijsku imovinu raspoloživu za prodaju uz primjenu metode efektivne kamate priznaje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Dividende za vlasničke instrumente raspoložive za prodaju priznaju se kad se utvrdi pravo EU-a na primitak plaćanja.

Fer vrijednosti ulaganja uvrštenih na aktivnim tržištima temelje se na tekućim ponuđenim cijenama. Ako tržište za financijsku imovinu nije aktivno (i za neuvrštene vrijednosne papire i za OTC izvedenice), EU određuje fer vrijednost primjenom metoda vrednovanja. To uključuje primjenu nedavnih tržišnih uvjeta, upućivanje na ostale instrumente koji su sadržajno isti, analizu diskontiranih novčanih tokova, modele utvrđivanja cijena i ostale metode vrednovanja kojima se obično koriste sudionici na tržištu.

Ulaganja u fondove poduzetničkog kapitala, koja se razvrstavaju u kategoriju financijske imovine raspoložive za prodaju i koja nemaju kotiranu tržišnu cijenu na aktivnom tržištu vrednuju se po pripisanoj vrijednosti neto imovine, koja se smatra jednakovrijednom njihovoj fer vrijednosti.

U slučajevima kada se fer vrijednost ulaganja u vlasničke instrumente bez kotirane tržišne cijene na aktivnom tržištu ne može pouzdano izmjeriti, ta se ulaganja vrednuju po trošku umanjenom za gubitke od umanjenja vrijednosti.

Umanjenje vrijednosti financijske imovine

Na svaki datum bilance EU utvrđuje postoje li objektivni dokazi mogućeg umanjenja vrijednosti financijske imovine. Vrijednost financijske imovine umanjena je i postoje gubici od umanjenja vrijednosti ako i isključivo ako postoje objektivni dokazi o umanjenju vrijednosti, što je posljedica jednoga ili više događaja koji su nastali nakon početnog priznavanja, a taj događaj (ili događaji) povezan s gubitkom utječe na procijenjene buduće novčane tokove financijske imovine koju je moguće pouzdano procijeniti.

(a) Imovina koja se iskazuje po amortiziranom trošku

Ako postoje objektivni dokazi o nastanku gubitka od umanjenja vrijednosti zajmova i potraživanja ili ulaganja koja se drže do dospijeća i iskazuju po amortiziranom trošku, iznos gubitka mjeri se kao razlika između knjigovodstvene vrijednosti imovine i sadašnje vrijednosti procijenjenih budućih novčanih tokova (osim budućih kreditnih gubitaka koji nisu nastali) diskontiranih po izvornoj efektivnoj kamatnoj stopi financijske imovine. Knjigovodstvena vrijednost imovine smanjuje se, a iznos gubitka priznaje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Ako zajam ili ulaganje koje se drži do dospijeća ima promjenjivu kamatnu stopu, diskontna stopa za mjerenje gubitka od umanjenja vrijednosti jednaka je tekućoj efektivnoj kamatnoj stopi utvrđenoj ugovorom. Izračun sadašnje vrijednosti procijenjenih budućih novčanih tokova financijske imovine koja služi kao osiguranje plaćanja odražava novčane tokove koji mogu nastati ovrhom umanjene za troškove stjecanja i prodaje osiguranja plaćanja, bez obzira na to je li ovrha vjerojatna. Ako se u narednom razdoblju iznos gubitka od umanjenja vrijednosti smanji, a to je smanjenje objektivno moguće povezati s događajem koji je nastao nakon priznavanja umanjenja vrijednosti, prethodno se priznati gubitak od umanjenja vrijednosti poništava na temelju izvještaja o financijskom rezultatu.

(b) Imovina koje se iskazuje po fer vrijednosti

Kada se kapitalna ulaganja razvrstavaju kao financijska imovina raspoloživa za prodaju, a želi se utvrditi umanjuje li se vrijednost vrijednosnih papira, razmatra se znatan ili stalan (produljeni) pad fer vrijednosti vrijednosnog papira ispod njegova troška. Ako za financijsku imovinu raspoloživu za prodaju postoji takav dokaz, kumulativni gubitak – koji se mjeri kao razlika između troška stjecanja i tekuće fer vrijednosti umanjena za svaki gubitak od umanjenja vrijednosti te financijske imovine prethodno priznate u izvještaju o financijskom rezultatu – uklanja se iz pričuva i priznaje u izvještaju o financijskom rezultatu. Gubici od umanjenja vrijednosti priznati u izvještaju o financijskom rezultatu za vlasničke instrumente ne poništavaju se na temelju izvještaja o financijskom rezultatu. Ako se u narednom razdoblju fer vrijednost dužničkog instrumenta razvrstanog kao financijska imovina raspoloživa za prodaju poveća i to je povećanje moguće objektivno povezati s događajem koji je nastao nakon priznavanja gubitka od umanjenja vrijednosti, gubitak od umanjenja vrijednosti poništava se na temelju izvještaja o financijskom rezultatu.

1.5.6. Zalihe

Zalihe se iskazuju prema trošku ili neto utrživoj vrijednosti, ovisno o tome što je manje. Trošak se utvrđuje s pomoću FIFO metode procjene zaliha (first-in, first-out). Trošak gotovih proizvoda i nedovršenih radova sastoji se od sirovina, izravnog rada, ostalih troškova koji se mogu izravno pripisati i povezanih općih troškova proizvodnje (na temelju redovitog poslovnog kapaciteta). Neto utrživa vrijednost jest procijenjena prodajna cijena u okviru redovnog poslovanja, umanjena za troškove dovršenja i prodaje. Ako se drže za distribuciju uz naknadu ili bez nje, zalihe se mjere po trošku ili tekućem trošku zamjene, ovisno o tome što je manje. Tekući zamjenski trošak jest trošak koji bi nastao kad bi EU nabavljao imovinu na datum izvještaja.

1.5.7. Iznosi pretfinanciranja

Pretfinanciranje je plaćanje kojem je svrha da korisniku osigura gotovinski predujam, tj. likvidna sredstva. Ono može biti podijeljeno na više plaćanja tijekom razdoblja utvrđenog u predmetnom ugovoru, odluci, sporazumu ili temeljnom aktu. Likvidna sredstva ili predujam koriste se za namjenu za koju su dobiveni tijekom razdoblja utvrđenog u sporazumu ili se vraćaju. Ako ih korisnik ne upotrijebi za prihvatljive rashode, obvezan je vratiti predujam EU-u. Iznos sredstava iz pretfinanciranja može se smanjiti (u potpunosti ili djelomično) na temelju prihvatljivih troškova (koji se priznaju kao rashodi).

Pretfinanciranje se na sljedećim datumima bilance izračunava na temelju iznosa izvorno iskazanog na bilanci umanjenog za prihvatljive rashode (po potrebi uključujući procijenjene iznose) nastale tijekom predmetnog razdoblja.

Priznaje se kamata na pretfinanciranje jer je ostvarena u skladu s odredbama predmetnog ugovora. Na kraju godine provodi se procjena prihoda od obračunane kamate, na temelju najpouzdanijih informacija, te se upisuje u bilancu.

Ostali predujmovi koji se plaćaju državama članicama i koji proizlaze iz povrata koje daje EU u vezi s iznosima koje su države članice platile unaprijed svojim korisnicima (uključujući „financijske instrumente u okviru podijeljenog upravljanja”) iskazuju se kao imovina i prikazuju u naslovu pretfinanciranja. Ostali predujmovi koji se daju državama članicama naknadno se izračunavaju na temelju iznosa izvorno iskazanog na bilanci umanjenog za najbolju procjenu prihvatljivih rashoda koje snose krajnji korisnici, izračunanu na temelju razumnih i utemeljenih pretpostavki.

U pretfinanciranje se razvrstavaju i doprinosi EU-a uzajamnim fondovima Europskog razvojnog fonda ili drugim nekonsolidiranim subjektima jer je njihova svrha osigurati likvidna sredstva uzajamnom fondu kako bi mu se omogućilo financiranje posebnih mjera utvrđenih u okviru ciljeva uzajamnog fonda. Doprinosi EU-a uzajamnim fondovima izračunavaju se na temelju izvornog iznosa doprinosa EU-a umanjenog za prihvatljive izdatke, po potrebi uključujući procijenjene iznose, koje je snosio uzajamni fond tijekom izvještajnog razdoblja i koji su dodijeljeni doprinosu EU-a u skladu s predmetnim ugovorom.

1.5.8. Potraživanja od razmjenskih transakcija i naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija

Budući da je u skladu s računovodstvenim pravilima EU-a potrebno zasebno prikazati razmjenske i nerazmjenske transakcije, u svrhu izrade izvještaja potraživanja se definiraju kao potraživanja od nerazmjenskih transakcija, a naplativa sredstva kao naplativi iznosi od nerazmjenskih transakcija, tj. kada EU dobije vrijednost od drugog subjekta, a pritom izravno ne daje zauzvrat približno jednaku vrijednost (npr. naplativa sredstva od država članica koji se odnose na vlastita sredstva).

Potraživanja od razmjenskih transakcija obuhvaćena su definicijom financijskih instrumenata i stoga se razvrstavaju kao zajmovi i naplativa sredstva te se u skladu s time i obračunavaju (vidjeti bilješku 1.5.5.). Bilješke o financijskim instrumentima u vezi s potraživanjima od razmjenskih transakcija uključuju obračunane prihode i odgođene rashode od razmjenskih transakcija jer nisu značajni.

Naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija prenose se u izvornom iznosu (prilagođenom za iznos kamata i kazni) umanjenom za otpis zbog umanjenja vrijednosti. Otpis zbog umanjenja naplativih sredstava od nerazmjenskih transakcija utvrđuje se ako postoji objektivan dokaz da EU neće moći naplatiti sve iznose u skladu s izvornim uvjetima naplativih sredstava od nerazmjenskih transakcija. Iznos otpisa razlika je između iznosa knjigovodstvene vrijednosti imovine i nadoknadivog iznosa. Iznos otpisa priznaje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Opći otpis na temelju prošlih iskustava provodi se i za nepodmirene naloge za povrat za koje ranije nije proveden poseban otpis. Za obradu obračunanih prihoda na kraju godine vidjeti bilješku 1.5.14. Iznosi koji se prikazuju i priznaju kao naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija nisu financijski instrumenti jer ne proizlaze iz ugovora koji bi mogao rezultirati financijskom obvezom ili vlasničkim instrumentom. Međutim, u bilješkama iz financijskih izvještaja naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija iskazuju se zajedno s potraživanjima od razmjenskih transakcija, ako je primjenjivo.

1.5.9. Novac i novčani ekvivalenti

Novac i novčani ekvivalenti financijski su instrumenti, a uključuju novčana sredstva u blagajni, bankovne depozite po viđenju ili u kratkom roku, ostala kratkoročna visoko likvidna ulaganja s izvornim dospijećem od najviše tri mjeseca.

1.5.10. Mirovine i ostala primanja zaposlenih

Mirovinske obveze

EU upravlja utvrđenim mirovinskim planovima. Osoblje iz svojih plaća uplaćuje jednu trećinu očekivanih troškova, a obveze se ne financiraju. Obveza koja se priznaje u bilanci u odnosu na utvrđene mirovinske planove jest sadašnja vrijednost utvrđenih mirovinskih obveza na datum bilance umanjena za fer vrijednost imovine plana. Utvrđene mirovinske obveze izračunavaju aktuari s pomoću metode projekcije kreditne jedinice. Sadašnja vrijednost utvrđene mirovinske obveze utvrđuje se diskontiranjem procjene budućih odljeva novca primjenom kamata na državne obveznice izražene u valuti u kojoj će se doprinosi plaćati, a čiji su uvjeti dospijeća usklađeni s uvjetima povezane mirovinske obveze.

Aktuarski dobici i gubici koji nastaju zbog iskustvene prilagodbe i promjena aktuarskih pretpostavki odmah se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu. Troškovi za protekli rad u službi odmah se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu, osim ako je mirovinski plan uvjetovan ostankom zaposlenika u službi za određeno razdoblje (razdoblje ostvarenja prava). U tom se slučaju trošak proteklog rada u službi amortizira na linearnoj osnovi tijekom razdoblja ostvarenja prava.

Doprinosi za zdravstveno osiguranje nakon prestanka zaposlenja

EU svojim zaposlenicima osigurava zdravstvene usluge tako što im nadoknađuje liječničke troškove. Za svakodnevno poslovanje tog sustava osnovan je poseban fond. Taj se sustav primjenjuje na sadašnje zaposlenike, umirovljenike, udovce i njihovu rodbinu. Primanja namijenjena „neaktivnim osobama” (umirovljenici, siročad itd.) razvrstavaju se kao „primanja zaposlenih nakon prestanka zaposlenja”. S obzirom na prirodu tih primanja potreban je aktuarski izračun. Obveza u bilanci utvrđuje se na sličnim temeljima kao za mirovinske obveze (vidjeti prethodnu bilješku).

1.5.11. Rezervacije

Rezervacije se iskazuju kada EU ima postojeću zakonsku ili izvedenu obvezu prema trećim osobama koja je posljedica prošlih događaja, pri čemu postoji veća vjerojatnost da će podmirenje te obveze zahtijevati odljev sredstava, a iznos se može pouzdano utvrditi. Rezervacije se ne iskazuju za gubitke iz budućeg poslovanja. Iznos rezervacije najbolja je procjena rashoda koji se očekuju za podmirenje sadašnje obveze na datum izvješćivanja. Ako rezervacija uključuje velik broj stavki, obveza se procjenjuje uspoređivanjem svih mogućih ishoda s vjerojatnostima koje su s njima povezane (metoda „očekivane vrijednosti”).

1.5.12. Financijske obveze

Financijske obveze razvrstavaju se kao financijske obveze po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka ili kao financijske obveze iskazane po amortiziranom trošku ili kao obveze za financijska jamstva.

Uzeti zajmovi sastoje se od zajmova uzetih od kreditnih institucija i dugovanja zabilježenih u potvrdama. One se početno priznaju po fer vrijednosti jer su njihovi prihodi od izdavanja (fer vrijednost primljene naknade) bez nastalih troškova, a zatim se iskazuju po amortiziranom trošku metodom efektivne kamate; sve razlike između prihoda, bez transakcijskih troškova, i otkupne vrijednosti priznaju se u izvještaju o financijskom rezultatu za razdoblje uzetih zajmova s pomoću metode efektivne kamate. U slučaju zajmova danih na temelju pozajmljenih sredstava, metoda efektivne kamate ne mora se koristiti za dane i uzete zajmove na temelju razmatranja značajnosti. Nastali transakcijski troškovi za EU koji su potom zaračunani korisniku zajma izravno se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu.

Financijske obveze određene po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka uključuju izvedene instrumente kad je njihova fer vrijednost negativna. One se računovodstveno tretiraju kao financijska imovina po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka, vidjeti bilješku 1.5.5..

Obveze za financijska jamstva pri početnom priznavanju priznaju se po fer vrijednosti jer su jednake primljenoj premiji. Naknadno se obveze za financijska jamstva mjere po iznosu najbolje procjene rashoda koji se očekuju za podmirenje obveze za financijska jamstva ili izvorno priznatom iznosu, umanjenom za akumuliranu amortizaciju prihoda, kada je primjenjivo, ovisno o tome koji je od tih dvaju iznosa veći. EU priznaje obvezu za financijska jamstva u trenutku primanja naknade za odobravanje jamstva, tj. prema tržišnim uvjetima, ili u trenutku kad se pouzdano može mjeriti fer vrijednost jamstva. Ako ne postoji aktivno tržište za istovrijedan sporazum o jamstvu, EU iskazuje dano jamstvo kao nepredviđenu obvezu (vidjeti bilješku 1.7.2.) ili, ako postoji velika vjerojatnost da će se obveza morati namiriti odljevom sredstava, EU priznaje pričuvu (vidjeti bilješku 1.5.11.).

Financijske obveze razvrstavaju se kao dugoročne obveze, osim ako dospijevaju za manje od 12 mjeseci nakon datuma bilance.

Uzajamni fondovi EU-a koji se smatraju dijelom operativnih aktivnosti EU-a obračunavaju se u financijskim izvještajima Komisije i naknadno se konsolidiraju u godišnjim financijskim izvještajima EU-a. Stoga doprinosi ostalih donatora uzajamnim fondovima EU-a ispunjavaju kriterije za uvjetne prihode od nerazmjenskih transakcija i iskazuju se kao financijske obveze dok se ne ispune uvjeti povezani s prenesenim doprinosima, tj. dok uzajamni fond ne snese prihvatljive troškove. Uzajamni fond potreban je za financiranje posebnih projekata i povrat preostalih sredstava u vrijeme likvidacije. Na datum bilance nepodmirene obveze doprinosa izračunavaju se na temelju iznosa primljenih doprinosa umanjenog za troškove koje je snosio uzajamni fond, po potrebi uključujući procijenjene iznose. Za potrebe izvješćivanja neto rashodi dodjeljuju se doprinosima ostalih donatora razmjerno neto doprinosima koji su plaćeni zaključno s 31. prosincem. Takvo dodjeljivanje doprinosa ima samo indikativnu svrhu. Kada se uzajamni fond likvidira, o stvarnoj raspodjeli preostalih sredstava odlučit će odbor uzajamnog fonda.

1.5.13. Poslovne obveze

Znatan iznos poslovnih obveza EU-a odnosi se na zahtjeve korisnika bespovratnih sredstava za povrat troškova ili ostala financijska sredstva EU-a, čiji iznos još nije podmiren (nerazmjenske transakcije). One se iskazuju kao poslovne obveze za zatraženi iznos pri primitku zahtjeva za povrat troškova. Nakon provjere i primitka prihvatljivih troškova poslovne obveze vrednuju se prema vrijednosti prihvaćenog i prihvatljivog iznosa.

Poslovne obveze koje proizlaze iz kupnje robe i usluga priznaju se po primitku računa u visini izvornog iznosa te se odgovarajući rashodi unose u izvještaje nakon što se roba ili usluge isporuče i EU ih prihvati.

1.5.14. Obračunani i odgođeni prihodi i obveze

Transakcije i događaji priznaju se u financijskim izvještajima u razdoblju na koje se odnose. Ako za pruženu uslugu na kraju godine još nije izdan račun, a EU je isporučio robu ili postoji ugovorna obveza (npr. upućivanjem na temeljni ugovor), obračunani prihodi priznaju se u financijskom izvještaju. S druge strane, ako se na kraju godine izda račun, ali roba ili usluga još nisu isporučeni, prihod se odgađa i iskazuje u budućem računovodstvenom razdoblju.

Rashodi se obračunavaju u razdoblju na koje se odnose. Na kraju obračunskog razdoblja obračunani rashodi priznaju se na temelju procijenjenog iznosa obveze prijenosa u tom razdoblju. Obračunani rashodi izračunavaju se u skladu s detaljnim operativnim i praktičnim smjernicama Komisije kojima se želi osigurati da se u financijskim izvještajima točno prikazuju gospodarske i ostale pojave koje se u njima trebaju prikazati. Analogno tomu, ako je uplata za usluge ili robu koji još nisu isporučeni izvršena unaprijed, rashodi se odgađaju i priznaju u sljedećem računovodstvenom razdoblju.

1.6. IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU

1.6.1. Prihodi

PRIHODI OD NERAZMJENSKIH TRANSAKCIJA

Velika većina prihoda EU-a odnosi se na nerazmjenske transakcije:

Sredstva na temelju BND-a i PDV-a

Prihod se priznaje za razdoblje za koje je Komisija zatražila doprinose od država članica. Oni se mjere po njihovu „zatraženom iznosu”. S obzirom na to da se sredstva na temelju BND-a i PDV-a temelje na procjeni podataka za predmetnu proračunsku godinu, mogu biti revidirani jer do promjena može doći prije no što države članice pošalju konačne podatke. Učinak promjene u procjeni uključuje se pri utvrđivanju neto viška ili manjka za razdoblje u kojem je do promjene došlo.

Tradicionalna vlastita sredstva

Naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija i povezani prihodi priznaju se po primitku relevantnih mjesečnih izvještaja A (uključujući prikupljene carine i zajamčene, ali neosporavane iznose) od država članica. Na datum izvještavanja prihodi koje prikupljaju države članice za to razdoblje, ali koji Komisiji još nisu uplaćeni procjenjuju se i priznaju kao obračunani prihodi. Tromjesečni izvještaji B (uključujući neprikupljene i nezajamčene carine te zajamčene iznose koje je dužnik osporio) koje dostavljaju države članice priznaju se kao prihod umanjen za zajamčene troškove prikupljanja. Osim toga, priznaje se smanjenje vrijednosti za iznos procijenjene razlike povrata.

Novčane kazne

Prihodi od novčanih kazni priznaju se kad EU donese odluku o novčanoj kazni i o tome službeno obavijesti primatelja. Ako postoji sumnja u solventnost poduzeća, priznaje se smanjenje vrijednosti prava. Nakon donošenja odluke o novčanoj kazni, dužnici imaju dva mjeseca od datuma obavijesti:

a) da prihvate odluku i u tom slučaju moraju platiti novčanu kaznu u traženom roku, a iznos konačno prikuplja EU,

b) ili da ne prihvate odluku i u tom slučaju oni u skladu s pravom EU-a podnose žalbu.

Međutim, čak i ako se podnese žalba, novčana kazna mora se platiti u propisanom roku od tri mjeseca jer žalba nema suspenzivni učinak (članak 278. Ugovora o EU-u) ili, u određenim okolnostima i uz suglasnost računovodstvenog službenika Komisije, umjesto plaćanja dužnik može podnijeti bankovno jamstvo.

Ako poduzeće podnosi žalbu protiv odluke, a privremeno je platilo novčanu kaznu, iznos se prikazuje kao nepredviđena obveza. Međutim, s obzirom na to da žalba primatelja protiv odluke EU-a nema suspenzivni učinak, primljena sredstva koriste se za poravnanje potraživanja. Ako se umjesto uplate prima jamstvo, novčana kazna se i dalje smatra potraživanjem. Ako je vjerojatno da Opći sud neće donijeti odluku u korist EU-a, za pokrivanje rizika priznaje se rezervacija. Ako je umjesto toga dano jamstvo, naplativo potraživanje otpisuje se na odgovarajući način. Akumulirana kamata koja se plaća na bankovni račun Komisije na koji se polažu uplate priznaje se kao prihod, a sve se nepredviđene obveze u skladu s tim povećavaju.

Privremeno naplaćenim novčanim kaznama od 2010. upravlja Komisija preko posebno osnovanog fonda (BUFI) i one se ulažu u financijske instrumente.

PRIHODI OD RAZMJENSKIH TRANSAKCIJA

Prihodi od prodaje robe i usluga priznaju se kad se znatan rizik i koristi vlasništva nad robom prenose na kupca. Prihodi povezani s transakcijom koja uključuje pružanje usluga priznaju se s obzirom na stupanj dovršenosti transakcije na datum izvještavanja.

Prihodi od kamata i troškovi kamata

Prihodi od kamata i troškovi kamata iskazuju se u izvještaju o financijskom rezultatu s pomoću metode efektivne kamate. To je metoda izračuna amortiziranog troška financijske imovine ili financijske obveze i raspoređivanja prihoda od kamata ili troškova kamata tijekom predmetnog razdoblja. Pri izračunu efektivne kamatne stope EU procjenjuje novčane tokove uzimajući u obzir sve ugovorne uvjete financijskog instrumenta (primjerice prijevremena plaćanja), no ne uzima u obzir buduće kreditne gubitke. Izračun uključuje sve naknade i protuusluge plaćene ili primljene između ugovornih stranaka koje su sastavni dio efektivne kamatne stope, transakcijske troškove te sve ostale premije ili diskonte.

Nakon što je financijska imovina ili skupina slične financijske imovine otpisana kao posljedica gubitka od umanjenja vrijednosti, prihod od kamata priznaje se primjenom kamatne stope za diskontiranje budućih novčanih tokova radi mjerenja gubitka od umanjenja vrijednosti.

Prihodi od dividendi

Prihodi od dividendi o sličnih raspodjela priznaju se nakon utvrđivanja prava na primitak plaćanja.

1.6.2. Rashodi

Rashodi od nerazmjenskih transakcija čine većinu rashoda EU-a. Odnose se na prijenos sredstava korisnicima, a postoje tri vrste rashoda: prava, prijenosi u okviru ugovora te bespovratna sredstva, doprinosi i donacije na diskrecijskoj osnovi.

Prijenosi se priznaju kao rashodi u razdoblju u kojem je nastao događaj koji je rezultirao prijenosom, sve dok je vrsta prijenosa dopuštena propisima (Financijskom uredbom, Pravilnikom o osoblju ili drugim propisom) ili je sklopljen sporazum kojim se taj prijenos odobrava; da je korisnik ispunio sve kriterije prihvatljivosti te da se iznos može razumno procijeniti.

Po primitku zahtjeva za plaćanja ili izjave o troškovima koji zadovoljavaju kriterije za priznavanje, njihov prihvatljiv iznos priznaje se kao rashod. Na kraju godine nastali prihvatljivi troškovi koji su nastali korisnicima, ali još nisu prijavljeni, procjenjuju se i knjiže kao obračunani rashodi.

Rashodi od razmjenskih transakcija koji nastaju zbog kupnje robe i usluga priznaju se po njihovoj isporuci i primitku u EU-u. Vrednuju se po iznosu iz izvornog računa. Osim toga, na datum bilance rashodi koji se odnose na usluge pružene tijekom predmetnog razdoblja za koje još nije dostavljen ili prihvaćen račun procjenjuju se i iskazuju u izvještaju o financijskom rezultatu.

1.7. NEPREDVIĐENA IMOVINA I OBVEZE

1.7.1. Nepredviđena imovina

Nepredviđena imovina jest moguća imovina koja proizlazi iz prošlih događaja i čije će se postojanje potvrditi samo nastankom ili izostankom jednoga ili više neizvjesnih budućih događaja na koje EU ne može u cijelosti utjecati. Nepredviđena imovina iskazuje se kad je vjerojatan priljev gospodarske koristi ili potencijala usluge.

1.7.2. Nepredviđene obveze

Nepredviđena obveza moguća je obveza koja proizlazi iz prošlih događaja i čije će se postojanje potvrditi samo nastankom ili izostankom jednoga ili više neizvjesnih budućih događaja na koje EU ne može u cijelosti utjecati; ili sadašnja obveza koja proizlazi iz prošlih događaja, ali nije priznata jer: nije vjerojatno da će za namiru obveze biti potreban odljev sredstava s gospodarskim koristima i mogućnošću djelovanja ili, u rijetkim okolnostima, jer se iznos obveze ne može dovoljno pouzdano izmjeriti.

1.8. IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU

Informacije o novčanim tokovima osnova su za procjenu sposobnosti EU-a da stvara novac i novčane ekvivalente, kao i njegove potrebe za korištenjem tih novčanih tokova.

Izvještaj o novčanom toku priprema se s pomoću neizravne metode. To znači da se poslovni rezultat za financijsku godinu usklađuje za učinke transakcija nenovčane prirode, za sve odgođene ili obračunane iznose proteklih ili budućih poslovnih novčanih primitaka ili isplata te za stavke prihoda ili rashoda povezane s ulagačkim novčanim tokovima.

Novčani tokovi koji proizlaze iz transakcija u stranoj valuti bilježe se u izvještajnoj valuti EU-a (euro) na način da se na iznos u stranoj valuti primjenjuje tečaj koji vrijedi za euro i stranu valutu na datum novčanoga toka.

U izvještaju o novčanim tokovima prikazani su novčani tokovi tijekom razdoblja, raspoređeni prema poslovnim i ulagačkim aktivnostima (EU se ne bavi financijskim aktivnostima).

Poslovne aktivnosti jesu aktivnosti EU-a koje nisu ulagačke naravi. Najveći broj aktivnosti upravo su poslovne aktivnosti. Zajmovi dani korisnicima (i povezani uzeti zajmovi ako je primjenjivo) ne smatraju se ulagačkim (ili financijskim) aktivnostima jer su oni dio općih ciljeva te time i svakodnevnog poslovanja EU-a.

Ulagačke aktivnosti stjecanje su i otuđenje nematerijalne imovine, nekretnina, postrojenja i opreme te drugih ulaganja koja nisu uključena u novčane ekvivalente. Ulagačkim aktivnostima nisu obuhvaćeni zajmovi dani korisnicima. Cilj je prikazati stvarna ulaganja EU-a.

2. BILJEŠKE UZ BILANCU

IMOVINA

2.1. NEMATERIJALNA IMOVINA

u milijunima EUR Bruto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2016. 820 Dodavanja 105 Otuđenja (1) Prijenos između kategorija imovine 4 Ostale promjene 12 Bruto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2017. 940 Akumulirana amortizacija na dan 31.12.2016. (439) Iznos amortizacije za godinu (96) Ponovno knjižena amortizacija (3) Otuđenja 4 Prijenos između kategorija imovine (2) Ostale promjene 0 Akumulirana amortizacija na dan 31.12.2017. (535) Neto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2017. 405 Neto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2016. 381

Navedeni iznosi odnose se prvenstveno na računalni softver.

2.2. NEKRETNINE, POSTROJENJA I OPREMA

Kategorija „Svemirska imovina” obuhvaća operativnu trajnu imovinu povezanu s dvama svemirskim programima EU-a: globalnim navigacijskim satelitskim sustavima (GNSS), odnosno Galileo i EGNOS, te europskim programom za promatranje Zemlje Copernicus, dok se imovina povezana sa svemirskim programima koja još nije operativna uključuje pod naslov Imovina u izgradnji.

U okviru Galilea dodana su četiri nova satelita u 2017., čime se konstelacija povećala na 15 satelita. Operativna trajna imovina programa Galileo iznosila je 2 276 milijuna EUR bez vrijednosti amortizacije na dan 31. prosinca 2017. (2016.: 2 146 milijuna EUR). Ostala imovina u izgradnji iznosila je ukupno 1 026 milijuna EUR (2016.: 756 milijuna EUR) te je uključivala četiri satelita koji su lansirani u prosincu 2017., ali za koje do datuma bilance još uvijek nije bilo provedeno ispitivanje u orbiti. Razvoj sustava Galileo nastavit će se sve dok sustav ne postane potpuno operativan. Nakon što se završi, konstelacija Galileo imat će 24 operativna satelita i 6 rezervnih satelita.

Kad je riječ o programu Copernicus, novi satelit (Sentinel 2B) postao je operativan u 2017., uz ostala četiri operativan satelita u okviru Copernicusa, čime se ukupna vrijednost operativne trajne imovine Copernicusa povećala na 1 140 milijuna EUR (2016.: 1 073 milijuna EUR), bez akumulirane amortizacije. Dodatnih 1 443 milijuna EUR koji se odnose na satelite sustava Copernicus priznaje se kao imovina u izgradnji (2016.: 1 133 milijuna EUR).

Trajna imovina koja se odnosi na zemaljsku infrastrukturu Europskog geostacionarnog navigacijskog sustava (EGNOS) u iznosu od 67 milijuna EUR (2016.: 83 milijuna EUR) isto se tako razvrstava pod naslov „Svemirska imovina”. Osim toga, imovina EGNOS-a u izgradnji iznosila je 52 milijun EUR (2016.: 21 milijun EUR).

Imovina povezana sa svemirskim programima EU-a gradi se u suradnji s Europskom svemirskom agencijom (ESA).

Nekretnine, postrojenja i oprema

u milijunima EUR Zemljište i zgrade Svemirska imovina Postrojenja i oprema Namještaj i vozila Računalni hardver Ostalo Financijski najmovi Imovina u izgradnji Ukupno Bruto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2016. 5 297 3 603 583 269 658 298 2 783 2 292 15 783 Dodavanja 84 0 27 14 62 17 9 1 417 1 630 Otuđenja (24) (1) (17) (19) (49) (8) — (0) (119) Prijenos između kategorija imovine 98 641 2 1 1 1 (5) (743) (5) Ostale promjene 1 21 1 1 3 2 — (44) (14) Bruto knjigovodstvena vrijednost na dan 31.12.2017. 5 456 4 264 597 266 675 309 2 787 2 920 17 273 Akumulirana amortizacija na dan 31.12.2016. (2 865 ) (301) (474) (186) (535) (203) (1 150 ) (5 715 ) Iznos amortizacije za godinu (182) (480) (44) (20) (64) (30) (97) (917) Ponovno knjižena amortizacija — — 9 2 18 1 — 29 Otuđenja 13 1 8 16 32 7 — 78 Prijenos između kategorija imovine 0 0 (0) (0) (1) (0) 3 2 Ostale promjene (1) (1) (1) (1) (2) (0) — (6) Akumulirana amortizacija na dan 31.12.2017. (3 035 ) (780) (502) (188) (553) (226) (1 244 ) (6 528 ) NETO KNJIGOVODSTVENA VRIJEDNOST NA DAN 31.12.2017. 2 422 3 484 95 78 122 83 1 543 2 920 10 745 NETO KNJIGOVODSTVENA VRIJEDNOST NA DAN 31.12.2016. 2 432 3 302 109 83 122 95 1 633 2 292 10 068

2.3. ULAGANJA OBRAČUNANA METODOM UDJELA

Udio EU-a, koji zastupa Komisija, u Europskom investicijskom fondu (EIF) smatra se udjelom u pridruženom subjektom primjenom računovodstvene metode udjela. EIF je financijska institucija EU-a koja je specijalizirana za pružanje rizičnog kapitala i jamstava malim i srednjim poduzećima (MSP-ovima). EIF se nalazi u Luksemburgu i djeluje kao javno-privatno partnerstvo čiji su članovi Europska investicijska banka (EIB), EU i grupa financijskih institucija. EU je 31. prosinca 2017. držao 29,7 % vlasničkih udjela u EIF-u (2016.: 28,1 %) i 29,7 % glasačkih prava (2016: 28,1 %). U skladu sa svojim statutima EIF mora najmanje 20 % svojeg godišnjeg neto rezultata izdvojiti za zakonske pričuve sve dok ukupna pričuva ne iznosi 10 % upisanog kapitala. Ta pričuva nije dostupna za raspodjelu.

u milijunima EUR Europski investicijski fond Udio na dan 31.12.2016. 528 Doprinosi 44 Primljene dividende (7) Udio u neto rezultatu 21 Udio u neto imovini (6) Udio na dan 31.12.2017. 581

Sljedeći knjigovodstveni iznosi pripisuju se EU-u na temelju njegova postotka udjela:

u milijunima EUR 31.12.2017. 31.12.2016. Ukupno EIF Ukupno EIF Imovina 2 488 2 301 Obveze (532) (423) Prihodi 263 240 Rashodi (153) (118) Višak/(manjak) 110 122

Usklađivanje prethodno navedenih sažetih financijskih podataka s knjigovodstvenom vrijednošću udjela koji se drži u EIF-u iznosi kako slijedi:

u milijunima EUR 31.12.2017. 31.12.2016. Neto imovina pridruženih subjekata 1 956 1 878 Vlasnički udjeli EK-a u EIF-u 29.7 % 28.1 % Knjigovodstvena vrijednost 581 528

EU, koji zastupa Komisija, uplatio je 20 % svojih upisanih dionica u kapital EIF-a na dan 31. prosinca 2017., dok neaktivirani dio iznosi kako slijedi:

u milijunima EUR Ukupni kapital EIF-a Upisani udjel EU-a Ukupni dionički kapital 4 500 1 337 Uplaćeno (900) (267) Neaktivirano 3 600 1 070

2.4. FINANCIJSKA IMOVINA

u milijunima EUR Bilješka 31.12.2017. 31