Podatke o akvakulturi Eurostatu dostavlja Belgijski ured za statistiku. Ne postoji nacionalni zakon kojim se uređuje statistika o akvakulturi. Uzorak obuhvaća sva poduzeća registrirana u Saveznoj agenciji za sigurnost prehrambenog lanca (FASFC). Velik dio belgijske proizvodnje upotrebljava se za poribljavanje ili sportski ribolov i nije za prodaju; stoga on nije dio Eurostatove statistike. Budući da je proizvodnja mala, Belgija može podnijeti zbirne podatke kao procjenu ukupne proizvodnje.

Podaci se moraju dostaviti svake godine osim podataka o strukturi sektora, koji se dostavljaju svake tri godine. Prva godina za koju je trebalo dostaviti podatke (referentna godina) bila je 2008. i te je podatke Eurostat morao zaprimiti do 31. prosinca 2009. Uredbom je predviđeno da države članice mogu odgoditi primjenu ili im se može odobriti odstupanje od nekih ili svih njezinih zahtjeva. Za sedam država članica odobreno je prijelazno razdoblje za provedbu Uredbe: Češka Republika morala je dostaviti podatke prvi put za referentnu godinu 2009., Portugal za 2010., a Njemačka, Grčka, Austrija, Poljska i Slovenija za 2011. Trima državama članicama (Austrija, Češka Republika i Luksemburg) odobrena su odstupanja za podatke do referentne godine 2011., bilo da je bilo riječ o nedostavljanju podataka (Luksemburg) ili dostavljanju samo procjena za određene kategorije umjesto potpunih statističkih podataka provjerene valjanosti. Podaci o proizvodnji u akvakulturi iz Belgije (2010. – 2012.), Danske (2011.), Njemačke (2011., 2012.), Estonije (2012.), Litve (2010. – 2012.), Austrije (2011., 2012.), Slovenije (2011., 2012.), Finske (2011., 2012.) i Islanda (2012.) sadržavaju brojne povjerljive brojke. Država može navesti podatke kao povjerljive ako se može razumno pretpostaviti da bi se objavljivanjem takvih podataka moglo omogućiti identifikaciju osobina pojedinačnog subjekta. Stoga, ako se iz podataka o akvakulturi objedinjenih na nacionalnoj razini može otkriti količina ili vrijednost proizvodnje pojedinačnih poduzeća, ti se podacioznačavaju kao povjerljivi i Europska komisija ih ne smije objaviti.

(c) godišnja proizvodnja mrijestilišta i rastilišta;

Glavna poduprava za statistiku Ministarstva poljoprivrede, hrane i okoliša (MAGRAMA) prikuplja podatke i dostavlja ih Eurostatu. Pregled obuhvaća sve objekte za akvakulturu koji su u uporabi, popis je potpun, a pouzdanost podataka smatra se dobrom. Obavlja se dodatno stratificirano uzorkovanje proizvođača dagnji u Galiciji s razinom pouzdanosti od 95 %. Provjerava se dosljednost podataka s podacima dostavljenima prethodnih godina. U prošlosti je Španjolska uočila poseban problem s određivanjem cijena i točnih konverzijskih faktora (broj primjeraka u tonama žive vage) za unose iz ulova u divljini u proizvodni proces. To je riješeno u 2012.

Statistički uredi njemačkih saveznih pokrajina zaduženi su za potpun popis proizvedenih količina pri prvoj prodaji u svim registriranim poduzećima koja se bave akvakulturom; pokrajinski statistički uredi te podatke prosljeđuju Saveznom uredu za statistiku (Destatis). Vrijednost proizvodnje procjenjuje se na uzorku koji obuhvaća do 500 poduzeća. Preostali podaci o vrijednosti proizvodnje procjenjuju se pomoću ponderiranih prosjeka za skupine vrsta (npr. salmonidne vrste, ciprinidne vrste).

Austrijski ured za statistiku prikuplja podatke i dostavlja ih Eurostatu. Podaci se prikupljaju sveobuhvatnim godišnjim popisom poduzeća. Tijekom tri godine od kada je započet prvi popis, stopa odaziva povećala se s početnih 90 % na 99 %. U 5 do 15 % slučajeva, kada jedinične cijene ribe nisu poznate zbog toga što je poduzeće izravno prodalo prerađenu ribu, te se jedinične cijene procjenjuju.

Uprava za ribarstvo i pomorska istraživanja (DFMR) Ministarstva poljoprivrede, prirodnih resursa i okoliša prikuplja podatke i dostavlja ih Eurostatu. Podaci se prikupljaju uglavnom provođenjem statističkog popisa uz inspekcije na licu mjesta i razgovore s upraviteljima ili vlasnicima poduzeća koja se bave akvakulturom. Dodatni podaci dobivaju se uvidom u odobrenja za poribljavanje ribnjaka i kanala, podatke o izvozu te podatke o uvozu riblje hrane. Uočene su određene nedosljednosti u podacima koji su poslani različitim organizacijama, ali bi to od 2014. trebalo biti riješeno.

Od početka 2015. Islandsko nadležno tijelo za hranu i veterinu prikuplja podatke o proizvodnji u akvakulturi, a Islandski ured za statistiku te podatke dostavlja Eurostatu. Podaci se prikupljaju godišnje internetskim upitnikom. Ne koriste se tehnike uzorkovanja. Island ima poseban problem s podacima o strukturi sektora akvakulture, koji nisu bili dostupni prije referentne godine 2013. i stoga su za 2011. procijenjeni retroaktivno na temelju ukupne proizvodnje. Također, tijekom posljednjih godina problematična je stopa neodaziva. Očekuje se da se to može riješiti novim zakonima i inspekcijama objekata koji se koriste za akvakulturu.

Statističke podatke o akvakulturi prikuplja svaka regionalna vlada zasebno: u Engleskoj i Walesu Centar za okoliš, ribarstvo i znanost o akvakulturi (CEFAS); u Škotskoj Znanstveni odjel škotskog direktorata za more (MSS), a u Sjevernoj Irskoj Odjel za poljoprivredu i ruralni razvoj (DARD) Ukupne podatke za Ujedinjenu Kraljevinu objedinjuje Centar za okoliš, ribarstvo i znanost o akvakulturi (CEFAS). Dostava podataka ovisi o suradnji s industrijom, a ta je suradnja ocijenjena kao vrlo dobra. Podaci o obujmu proizvodnje prikupljaju se godišnjim popisom svih proizvođača bez iznimke. Jedinične cijene se procjenjuju na temelju različitih stručnih mišljenja. Kad jedinične cijene variraju prema državi i vrsti, dostavlja se ponderirana prosječna jedinična cijena (temeljena na ukupnoj vrijednosti). Prikupljanje podataka za unose iz ulova u divljini još nije u potpunosti usklađeno sa zahtjevima Uredbe (EZ) br. 762/2008.

Norveška

Uprava za ribarstvo prikuplja podatke i dostavlja ih Eurostatu. Svi komercijalni i istraživački proizvođači koji se bave akvakulturom dužni su dostaviti podatke popunjavanjem tiskanog upitnika. Vrijednosti proizvodnje koje nedostaju procjenjuju se na temelju cijena iz prethodne godine. Usklađivanje s Uredbom (EZ) br. 762/2008 jednostavno je, budući da norveške vlasti već prikupljaju predmetne podatke za druge svrhe.

2.3. Kvaliteta podataka

Većina pružatelja podataka izvješćuje da je industrija obuhvaćena u potpunosti, a kvaliteta podataka dobra. Nekoliko zemalja ne navodi pobliže informacije o kvaliteti podataka u svojim izvješćima (primjerice Rumunjska i Latvija). Neke druge zemlje naglašavaju posebne probleme s kvalitetom podataka. Hrvatska spominje nedostatak odaziva u sektoru uzgoja školjaka. Portugal navodi nisku i nepouzdanu stopu odaziva proizvođača pridnenih školjkaša. Irska i Island također spominju probleme s podacima koji nedostaju te neke slučajeve gdje je kvaliteta podataka loša. Irska je uočila da uspjeh, mjeren postotkom odaziva i kvalitetom dobivenih ili procijenjenih podataka, ovisi o dobroj volji proizvođača. To je vjerojatno i općenito točno, iako u mnogim zemljama postoji dobra suradnja s industrijom. Španjolska i Ujedinjena Kraljevina izrazile su zabrinutost u pogledu unosa u akvakulturu koja se temelji na ulovu, naime moguće je da podaci za te unose nisu potpuni. Sve zemlje koje su izrazile zabrinutost zbog dostupnosti ili kvalitete dijela svojih podataka spremne su i dalje raditi na poboljšanjima.

Općenito, čini se da je dosljednost sveukupnih godišnjih podataka o proizvodnji u akvakulturi namijenjenoj ljudskoj prehrani vrlo dobra. Također se čini da je dosljednost ukupnih podataka na razini vrsta dobra. Rijedak je slučaj da se u nekoj zemlji pojavi iznenadan pad ili porast proizvodnje određene vrste. Rijetkost su i očiti slučajevi loše kvalitete podataka. Prilično često nedostaju podaci, pod čime se podrazumijevaju nepotpuni vremenski slijedovi. To se može dijelom objasniti prijelaznim režimom koji je bio na snazi do 2011., a dijelom time što se podatke pružalo za rodove ili skupine vrsta umjesto za pojedinu vrstu. U nekim slučajevima, međutim, očito bi koristilo preispitivanje. Nadalje, u mnogim zemljama proizvođači u akvakulturi eksperimentiraju s uzgojem novih vrsta u vrlo malim količinama. O uporabi tih podataka još će se raspravljati.

Podaci o proizvodnji ribljih jaja za prehranu ljudi pokazuju vrlo dobru dosljednost između godina na razini vrsta i na razini država. Zbog odstupanja koja su bila na snazi u razdoblju od 2008. do 2010. neke su vremenske serije još uvijek kratke.

Procijenjeno je da je kvaliteta podataka o unosima u akvakulturu koja se temelji na ulovu prilično loša. Podaci uvelike variraju u svim zemljama i za gotovo sve vrste. Iako se dio tih varijacija u podacima može objasniti varijacijama u prirodnoj brojnosti nedoraslih primjeraka koji se love u divljini, čini se da ne postoji potpuno opravdanje za velike razlike od jedne godine do druge. Također, mnogi podaci nedostaju, a neke su vremenske serije prekratke da bi se moglo analizirati dosljednost podataka. Daljnje smjernice i definicije podataka iz ovog odjeljka mogle bi pomoći u poboljšavanju kvalitete podataka.

Također su u svim zemljama proizvođačima vrlo česti nepotpuni podaci na razini vrste za jajašca koja se proizvode u mrijestilištima te ti podaci jako variraju. Kad je riječ o nedoraslim primjercima, podaci jako variraju ili su nepotpuni za neke vrste i zemlje. Za niz zemalja vremenska serija je prekratka za dublju analizu.

3. Korištenje podataka (objava podataka)

Izvješća država članica objavljena su u bazi podataka na stranicama Eurostata http://ec.europa.eu/eurostat/data/database Podaci su također objavljeni u Eurostatovim statističkim publikacijama, najnovija je Agriculture, forestry and fishery statistics, 2014 edition (Statistički podaci za poljoprivredu, šumarstvo i ribarstvo, izdanje za 2014.) (ISBN 978-92-79-43201-9). Podaci prikupljeni u skladu s Uredbom nužni su za donošenje politika temeljenih na dokazima i činjenicama na nacionalnoj razini i razini EU-a. Podaci o količini proizvodnje i trendovima u akvakulturi sve su važniji, u svjetlu obnavljanja nastojanja da se taj sektor razvija na održiv način kao dio zajedničke ribarstvene politike. Kvantitativni podaci osobito su važni za sastavljanje višegodišnjih nacionalnih planova za razvoj održive akvakulture. Podaci objavljeni u skladu s Uredbom pružaju tvorcima politika, industriji i civilnom društvu već prihvaćen skup referentnih vrijednosti, što je od koristi za informiranu raspravu o budućnosti proizvodnje u akvakulturi.

Isplativost prikupljanja podataka o akvakulturi u skladu s Uredbom (EZ) br. 762/2008 ocijenjena je u metodološkim izvješćima za pojedine zemlje za 2013. u odnosu na godine 2009. – 2013. Dvadeset i sedam država odgovorilo je na pitanja o isplativosti. Šest je država izvijestilo da su troškovi dobivanja podataka mali, u tri države troškovi su bili mali do srednji, u dvanaest država srednji, u jednoj državi srednji do veliki i u dvije države veliki. U velikoj većini država podacima o akvakulturi prikupljenim u skladu s Uredbom (EZ) br. 762/2008 koristi se i za domaće potrebe. Ukupno, u 20 država obuhvaćenost je viša od 50 %, od čega u 15 država preko 80 %, odnosno u sedam država između 95 i 100 %, dok sedam država nije odgovorilo na to pitanje.

Neke su zemlje dale prijedloge za poboljšanja u cilju smanjivanja opterećenja koje je rezultat Uredbe (EZ) br. 762/2008, posebno u smislu poboljšavanja suradnje s ostalim dionicima u predmetnom području kako bi se standardiziralo zahtjeve za dostavljanje podataka, prvenstveno u odnosu na FAO i Uredbu o uspostavi okvira Zajednice za prikupljanje podataka (EZ) br. 199/2008. Austrija želi razdvajanje podataka o metodama uzgoja i vrstama te ograničavanje prikupljanja podataka samo na velike proizvođače, dok bi mali proizvođači dostavljali samo podatke o ukupnoj proizvodnji.

Iz izvješća za pojedine države može se zaključiti da se u otprilike polovini država podatke prikuplja izravno iz objekata na razini proizvodne jedinice, dok u drugima upravitelji poduzeća popunjavaju upitnike za sve svoje objekte. Prikupljanjem podataka na razini poduzeća istovremeno se olakšava prikupljanje podataka u skladu s Uredbom o uspostavi okvira Zajednice za prikupljanje podataka (EZ) br. 199/2008, međutim iz izvješća se zaključuje da to rade samo Bugarska, Cipar, Finska, Litva i Španjolska. Kako bi se smanjilo ukupno opterećenje na razini država članica, vrijedi razmisliti o ispunjavanju zahtjeva obiju uredaba samo jednim prikupljanjem podataka.

5. Zaključci

Prema analizi podataka koji su prikupljeni u skladu s Uredbom (EZ) br. 762/2008 čini se da su, ukupno i za glavne vrste, podaci o proizvodnji u akvakulturi za ljudsku prehranu (uključujući ikru) prilično visoke kvalitete, iako su u nekim zemljama vremenski nizovi za pojedine vrste nepotpuni i možda bi ih bilo dobro preispitati. Podaci o unosima u akvakulturu koja se temelji na ulovu i proizvodnji jajašaca iz mrijestilišta i rastilišta prilično su loše kvalitete. Bolja je dosljednost kad je riječ o broju nedoraslih primjeraka, iako definicija mlađi/nedoraslih primjeraka u Uredbi nije dovoljno precizna.

Mnoge države ocjenjuju da su nacionalni podaci o akvakulturi koje dostavljaju Eurostatu visoke kvalitete. Ostale ne daju izričitu ocjenu svojih podataka, ali ne spominju nedostatke. Samo neke priznaju nedostatke, koji nastaju zbog poteškoća u državi ili zbog dvosmislenosti u Uredbi. U nekim slučajevima se čini da Uredba nije u skladu s prirodom predmetne djelatnosti.

U izradi podataka o akvakulturi procjene se koriste prilično rijetko. U velikoj većini država članica obavlja se godišnji popis kojim se obuhvaća ukupna komercijalna proizvodnja. Stope neodaziva općenito su niske, osim u nekim posebnim slučajevima. Ipak, priznaje se da kvaliteta i potpunost podataka u velikoj mjeri ovise o dobroj volji proizvođača.

U pogledu isplativosti, za referentnu godinu 2013. samo su četiri države (Njemačka, Irska, Grčka i Poljska) navele visoko opterećenje kao rezultat Uredbe (EZ) br. 762/2008 u smislu vremena koje je potrebno za prikupljanje, obradu i dostavu podataka, a dvije države (Danska i Njemačka) ocijenile su da su troškovi izrade podataka visoki. S druge strane, sedam država smatra da je opterećenje nisko u smislu utrošenih novčanih sredstava i vremena. Te procjene nisu razmjerne s količinom proizvodnje država članica. U velikoj većini država koje prikupljaju podatke o akvakulturi u skladu s Uredbom (EZ) br. 762/2008 time su u velikoj mjeri zadovoljene i domaće potrebe za podacima.