Poboljšati pristup tržišnim izvorima financiranja za mala i velika poduzeća jedan je od glavnih ciljeva unije tržišta kapitala. To bi im pomoglo da rastu i diversificiraju svoje financiranje, što je osobito važno za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) koja se prekomjerno oslanjaju na bankovno financiranje. Osim što poduzećima u izvjesnoj mjeri ograničava mogućnosti financiranja, nedostatno tržišno financiranje utječe na realno gospodarstvo jer uzrokuje gubitak ulaganja i usporava gospodarski rast, otvaranje radnih mjesta i inovacije. Tržišta kapitala u EU-u još su nedovoljno razvijena u usporedbi s drugim većim jurisdikcijama. Burze u EU-u katkad teško privlače nova uvrštenja, što potvrđuje broj poduzeća iz EU-a koja preferiraju uvrštenje na burzu u trećoj zemlji.

Otkako je 2015. donesen prvi akcijski plan za uniju tržišta kapitala, pristup javnim tržištima postao je jednostavniji i jeftiniji za poduzeća, osobito MSP-ove. Međutim, dionici i dalje tvrde da je potrebno razmotriti dodatne regulatorne mjere, posebno kako bi se pojednostavnio postupak uvrštenja na burzu i postigao proporcionalniji regulatorni tretman, osobito manjih poduzeća.

Ova se inicijativa nadovezuje na obvezu Komisije da pojednostavni propise o uvrštenju, kako je navedeno u mjeri 2. iz akcijskog plana o uniji tržišta kapitala iz 2020. Cilj je inicijative ublažiti zahtjeve koji se primjenjuju u trenutku uvrštenja i nakon uvrštenja te ih učiniti proporcionalnijima za poduzeća različitih veličina. Predloženim ublažavanjem istodobno se nastoji očuvati dostatan stupanj transparentnosti, zaštite ulagatelja i cjelovitosti tržišta. Osim toga, inicijativom se nastoji riješiti problem rascjepkanosti u nacionalnim propisima, koji poduzećima ograničava fleksibilnost izdavanja dionica dvostrukih razreda.

U okviru ove procjene učinka utvrđena su i procijenjena dva problema: 1. osnivači nekih poduzeća u EU-u ne mogu pri uvrštenju zadržati željenu razinu kontrole zbog ograničenja glasačkih prava (dionice s višestrukim pravom glasa) u nekim državama članicama; 2. poduzećima koja traže uvrštenje ili su već uvrštena nameće se nepotrebno regulatorno opterećenje.

Procjena učinka usmjerena je na utvrđivanje i uklanjanje određenih regulatornih prepreka u svim fazama postupka uvrštenja. Obrađuju se prepreke u fazi prije inicijalne javne ponude koje proizlaze iz prava trgovačkih društava, a posebno iz činjenice da u nekim državama članicama nije moguće uvrštenje na temelju strukture dionica s višestrukim pravom glasa. Zatim se navode prepreke u fazi inicijalne javne ponude koje proizlaze iz Uredbe o prospektu, a osobito iz visokih troškova sastavljanja prospekta. Na kraju se obrađuju prepreke u fazi nakon inicijalne javne ponude koje proizlaze iz Uredbe o zlouporabi tržišta, posebno troškovi koji nastaju zbog pravne nesigurnosti u pogledu obveze izdavatelja da javno objave povlaštene informacije.

U procjeni učinka utvrđena je potreba za djelovanjem na razini EU-a. Države članice imaju ograničenu mogućnost rješavanja utvrđenih problema uvođenjem promjena na nacionalnoj razini, i to zato što su financijski propisi koji se primjenjuju na izdavatelje i mjesta trgovanja u velikoj mjeri usklađeni na razini EU-a ili zato što nije vjerojatno da će države članice same uvesti reforme (u području prava trgovačkih društava). Očekuje se da će regulatorne izmjene propisa EU-a predviđene u procjeni učinka kojima će se smanjiti utvrđene prepreke i troškovi potaknuti poduzeća da zatraže uvrštenje i ostanu uvrštena na javnim tržištima u EU-u. Predložene mjere same po sebi neće, međutim, biti dovoljne za rješavanje svih problema koji postoje na javnim tržištima u EU-u. No trebale bi olakšati pristup poduzeća javnim tržištima i općenito pridonijeti daljnjem razvoju tržišta kapitala EU-a.

Moguća rješenja

Nakon analize dostupnih empirijskih dokaza i uzimajući u obzir stajališta dionika, u procjeni učinka utvrđene su po dvije alternativne opcije politike za svaku fazu postupka uvrštenja. Ti dokazi, upotrijebljeni za procjenu i usporedbu opcija politike, obuhvaćaju informacije dobivene od Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) i dviju skupina stručnjaka te informacije iz naručene studije o funkcioniranju primarnih i sekundarnih tržišta vlasničkih instrumenata u EU-u, istraživačkih radova i savjetovanja s dionicima, među ostalim u okviru tematskih radionica.

Za fazu prije inicijalne javne ponude prva opcija politike nudi minimalno usklađenje struktura dionica s višestrukim pravom glasa u cijelom EU-u na temelju općih načela, dok se drugom opcijom politike ta opća načela dopunjuju detaljnim skupom zaštitnih mjera za manjinske ulagatelje. Za fazu inicijalne javne ponude prvom opcijom politike predlaže se sljedeće: prijenos provjere dokumenata o uvrštenju (uključujući prospekt) na burze i pojednostavnjenje sadržaja samo u posebnim slučajevima (tj. u slučaju uvrštenja na rastuća tržišta MSP-ova i za sekundarna izdanja). Drugom opcijom politike predlaže se kraći prospekt (ili dokument o uvrštenju) u svim okolnostima te jednostavniji postupak provjere koji provode nacionalna nadležna tijela. Za fazu nakon inicijalne javne ponude prvom opcijom politike nastoji se objasniti obveza objavljivanja u skladu s Uredbom o zlouporabi tržišta, među ostalim preispitivanjem uvjeta za odgodu tog objavljivanja, a sustav sankcioniranja učiniti proporcionalnijim za MSP-ove, dok se drugom opcijom politike predlaže ograničenje objavljivanja povlaštenih informacija u skladu s Uredbom o zlouporabi tržišta na zatvoreni, unaprijed utvrđeni popis slučajeva.

Usporedba opcija i učinaka najpoželjnijih opcija

U procjeni učinka opcije se analiziraju u odnosu na tri cilja: i. smanjenje regulatornih troškova i troškova usklađenja za poduzeća koja traže uvrštenje ili su već uvrštena, ii. osiguravanje dostatne razine zaštite ulagatelja i cjelovitosti tržišta i iii. poticanje izdavatelja na uvrštenje. Stoga bi poželjna opcija (za svaku fazu postupka uvrštenja) trebala biti troškovno učinkovita i djelotvorna u uklanjanju utvrđene prepreke uz istodobno očuvanje dovoljno visoke razine zaštite ulagatelja i cjelovitosti tržišta. Pri utvrđivanju i procjeni opcija razmotrena je proporcionalnost mjera za manja poduzeća.

Za fazu prije inicijalne javne ponude poželjnom opcijom predlaže se minimalno usklađenje sustava dionica s višestrukim pravom glasa. Iz analize proizlazi da bi u fazi inicijalne javne ponude najprikladniji način za uklanjanje utvrđenih regulatornih prepreka bilo uvođenje kraćih prospekata u kombinaciji s pojednostavnjenom provjerom koju provode nacionalna nadležna tijela, kako je predloženo u drugoj opciji. Naposljetku, za fazu nakon inicijalne javne ponude kao poželjna opcija politike utvrđeno je objašnjenje obveze objavljivanja u skladu s Uredbom o zlouporabi tržišta i osiguravanje proporcionalnijeg sustava sankcioniranja za MSP-ove, kako je predviđeno u prvoj opciji.

Općenito gledajući, predloženim bi se mjerama potaknulo poduzeća da traže uvrštenje i ostanu uvrštena. Osnivači poduzeća i obiteljskih poduzeća mogli bi zatražiti uvrštenje u bilo kojoj državi članici, a istodobno bi zadržali veću kontrolu nad poduzećem zahvaljujući dionicama s višestrukim pravom glasa. Osim toga, zbog mogućnosti sastavljanja kraćih i jeftinijih prospekata zahtjevi za uvrštenje tijekom postupka inicijalne javne ponude bili bi jednostavniji, a njihovo ispunjavanje jeftinije, dok bi učinkovitiji postupak provjere i odobrenja rezultirao bržim postupkom uvrštavanja. Pravodobno objavljivanje informacija postat će jednostavnije (i jeftinije) zahvaljujući objašnjenju objavljivanja (i odgode objavljivanja) povlaštenih informacija. Nadalje, manji izdavatelji imali bi koristi i od uvođenja proporcionalnijeg sustava sankcioniranja.

Kvalitativna i kvantitativna procjena upućuje na zaključak da je moguće poduzeti mjere utvrđene u poželjnim opcijama, a da se pritom zadrži dovoljno visoka razina cjelovitosti tržišta, zaštite ulagatelja i proporcionalnosti za manja uvrštena poduzeća.

Očekuje se da će zahvaljujući inicijativi izdavatelji, uključujući MSP-ove, ostvariti godišnju uštedu troškova od oko 167 milijuna EUR. Očekuje se da će nacionalna nadležna tijela moći smanjiti svoje troškove jer će zbog jednostavnijih i jasnijih zahtjeva učinkovitije provoditi svoje nadzorne aktivnosti. Ulagatelji bi isto tako imali koristi od predviđenih regulatornih promjena jer će korporativne informacije (u trenutku uvrštenja i nakon uvrštenja) postati kraće i pravodobnije i moći će se lakše koristiti. Kad je riječ o širim posljedicama, inicijativa bi ujedno mogla pozitivno, iako neznatno, utjecati na tržište rada u EU-u i ciljeve održivog razvoja te istodobno pridonijeti boljoj integraciji, dubini i likvidnosti tržišta kapitala u EU-u.