1.UVOD

Uredba o tržištima financijskih instrumenata (dalje u tekstu: MiFIR) i Direktiva o tržištima financijskih instrumenata (MiFID 2) objavljene su u Službenom listu 12. lipnja 2014., stupile su na snagu 2. srpnja 2014. i primjenjivat će se od 3. siječnja 2018.

MiFiD-om II/MiFIR-om uvodi se tržišna struktura kojom se nastoji osigurati da se trgovanje, prema potrebi, odvija na uređenim platformama i da je transparentno kako bi se osiguralo učinkovito i pošteno formiranje cijena.

Unutar tog okvira MiFIR-om se odobrava izuzeće od zahtjeva za transparentnost prije i poslije trgovanja u pogledu nevlasničkih financijskih instrumenata, što je od koristi uređenim tržištima, tržišnim operaterima i investicijskim društvima u slučaju transakcija u kojima je druga ugovorna strana član Europskog sustava središnjih banaka (ESSB) i kada je transakcija započeta u okviru provođenja monetarne politike, devizne politike i politike financijske stabilnosti koju je taj član ESSB-a pravno ovlašten slijediti i kada je taj član prethodno obavijestio drugu ugovornu stranu da je transakcija izuzeta. Nadalje, MIFIR-om se Komisija ovlašćuje da proširi područje primjene ovog izuzeća na središnje banke trećih zemalja ako su ispunjeni preduvjeti.

U tu svrhu Europska komisija naručila je vanjsku studiju Centra za europske političke studije (CEPS) i Sveučilišta u Bologni pod nazivom Exemptions for third-country central banks and other entities under the Market Abuse Regulation (MAR) and the market in Financial Instrument Regulation (MiFIR) (Izuzeća za središnje banke trećih zemalja i druge subjekte na temelju Uredbe o zlouporabi tržišta (MAR) i Uredbe o tržištima financijskih instrumenata (MiFIR)” (dalje u tekstu: „studija”). Studija se temelji na anketi i istraživanju te sadržava analizu pravila o transparentnosti prije i poslije trgovanja koja se primjenjuju kada središnje banke trećih zemalja trguju vrijednosnim papirima te mjere u kojoj te središnje banke trguju vrijednosnim papirima u Uniji.

2.PRAVNA OSNOVA IZVJEŠĆA: ČLANAK 1. STAVAK 9. MiFIR-a

Članak 1. stavak 6. MiFIR-a sadržava izuzeće od pravila o transparentnosti prije i poslije trgovanja za transakcije u kojima je druga ugovorna strana član Europskog sustava središnjih banaka (ESSB) i kada je transakcija započeta u okviru provođenja monetarne politike, devizne politike i politike financijske stabilnosti koju je taj član ESSB-a pravno ovlašten slijediti i kada je taj član prethodno obavijestio drugu ugovornu stranu da je transakcija izuzeta.

Nadalje, člankom 1. stavkom 9. MiFIR-a Komisiji se dodjeljuju sljedeće ovlasti: „[…] donošenja delegiranih akata u skladu s člankom 50. kako bi proširila područje primjene stavka 6. na druge središnje banke.

U tu svrhu, Komisija do 1. lipnja 2015. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću u kojemu ocjenjuje tretman transakcija od strane središnjih banaka trećih zemalja što za potrebe ovog stavka uključuje Banku za međunarodne namire. Izvješće uključuje analizu njihovih statutarnih zadaća i volumene njihovog trgovanja u Uniji. U izvješću se:

(a) navode odredbe koje se primjenjuju na relevantne treće zemlje u vezi s regulatornim objavljivanjem transakcija središnjih banaka, uključujući transakcije koje su članovi ESSB-a izvršili u tim trećim zemljama i

(b) ocjenjuje mogući učinak koji bi zahtjevi za regulatorno objavljivanje u Uniji mogli imati na transakcije središnjih banaka iz trećih zemalja.

Ako se u izvješću zaključi da je izuzeće iz stavka 6. nužno u pogledu transakcija u kojima je druga ugovorna strana središnja banka iz treće zemlje koja provodi monetarnu politiku, deviznu politiku i operacije financijske stabilnosti, Komisija utvrđuje da se to izuzeće primjenjuje na predmetnu središnju banku iz treće zemlje.

3.NADLEŽNOSTI KOJE SU SE RAZMATRALE

Ovim izvješćem obuhvaćene su sljedeće države: Australija, Brazil, Kanada, posebna upravna regija Hong Kong, Indija, Japan, Meksiko, Singapur, Republika Koreja, Švicarska, Turska i Sjedinjene Američke Države te Banka za međunarodne namire (dalje u tekstu: BIS), koja se u skladu s člankom 1. stavkom 9. MiFIR-a treba smatrati središnjom bankom treće zemlje za potrebe tog stavka. Popisom se ne dovode u pitanje moguće izmjene i brisanja relevantnih država koje će se ocjenjivati u budućnosti.

Relevantni kriteriji za ocjenjivanje nadležnosti trebali bi se temeljiti na gospodarskim pokazateljima, veličini i stupnju međusobne povezanosti financijskog sektora država i financijskog sektora Unije te na stabilnosti pravnog okruženja u nadležnosti treće zemlje.

Kada je riječ o veličini i stupnju međusobne povezanosti, Komisija je upotrijebila popis koji je objavio MMF koji sadržava nadležnosti u kojima se nalazi sjedište sistemski najvažnijih financijskih institucija za koje je MMF-ov Program procjene financijskog sektora (FSAP) obavezan. U metodologiji MMF-a kombinira se veličina i međusobna povezanost financijskog sektora svake zemlje i tako se uzima u obzir dimenzija financijskih tržišta. Prema MMF-u, ovom skupinom zemalja pokriveno je gotovo 90 % globalnog financijskog sustava i 80 % globalnih gospodarskih djelatnosti i ona uključuje većinu zemalja članica G20 i članova Odbora za financijsku stabilnost (FSB). Studija ne uključuje institucije sa sjedištem u državama članicama EU-a. Nadalje, za odabir relevantnih nadležnosti važna su dva dodatna kriterija: da bi bila prihvatljiva za ocjenjivanje za potrebe odobravanja izuzeća iz članka 1. stavka 9., nadležnost ne smije biti navedena na popisu nadležnosti koje ne surađuju koji izrađuje Radna skupina za financijsko djelovanje (FATF) i nadležnosti bi trebale biti potpisnice IOSCO-va Multilateralnoga memoranduma o razumijevanju.

4.ANALIZA POJEDINAČNIH NADLEŽNOSTI