5.Ako gnojidbeni proizvod s oznakom CE sadržava tvar za koju su najveće dopuštene količine rezidua za hranu i hranu za životinje bile utvrđene Uredbom (EEZ) br. 315/93, Uredbom (EZ) br. 396/2005, Uredbom (EZ) br. 470/2009 ili Direktivom 2002/32/EZ, uputama navedenima u stavku 2. točki (c) osigurava se da upotreba gnojidbenog proizvoda s oznakom CE u skladu s njegovom namjenom ne dovodi do prekoračenja tih graničnih vrijednosti u hrani ili hrani za životinje.

3.Odstupajući od stavaka 1. i 2. moduli B i C ne smiju se primjenjivati na jednostavno ili složeno kruto anorgansko amonijskonitratno gnojivo s makrohranjivima i s visokim udjelom dušika iz PFCa 1. (C) I. (a) i. – ii. (A) ni na mješavinu gnojidbenih proizvoda koja sadržava takav proizvod.

2.2.U tehničkoj dokumentaciji određuju se primjenjivi zahtjevi i ona obuhvaća projektiranje, proizvodnju i upotrebu gnojidbenog proizvoda s oznakom CE u mjeri u kojoj je to bitno za ocjenjivanje. Tehnička dokumentacija, ako je to primjenjivo, sadržava najmanje sljedeće elemente:

4.1.Termički ciklusi prije ispitivanja sukladnosti sa zahtjevom u pogledu zadržavanja ulja iz stavka 4. PFCa 1. (C) I. (a) i. – ii. (A) u Prilogu I.

4.1.1.Načelo i definicija

4.1.1.U Erlenmeyerovoj tikvici zagrijati uzorak sa sobne temperature na 50 °C i održavati ga na toj temperaturi dva sata (stabilizirati na 50 °C). Zatim ohladiti uzorak do 25 °C i održavati ga na toj temperaturi dva sata (stabilizirati na 25 °C). Kombinacija uzastopnih zagrijavanja na 50 °C i na 25 °C čini jedan termički ciklus. Nakon dva termička ciklusa ispitni uzorak držati na temperaturi od 20 (±3) °C radi određivanja vrijednosti zadržavanja ulja.

4.1.2.Oprema

4.1.2.Uobičajena laboratorijska oprema, posebno:

(a)vodene kupelji s temperaturom postavljenom na 25 (± 1) odnosno 50 (± 1) °C,

(b)Erlenmeyerove tikvice volumena 150 ml.

4.1.3.Postupak

4.1.3.1.Staviti svaki ispitni uzorak od 70 ( 5) grama u Erlenmeyerovu tikvicu te je začepiti.

4.1.3.2.Svaka dva sata premještati tikvice iz kupelji od 50 °C u kupelj od 25 °C i obrnuto.

4.1.3.3.Temperaturu vode u kupeljima održavati konstantnom uz stalno miješanje kako bi se osiguralo da je razina vode iznad razine uzorka. Zatvarač tikvice zaštititi od kondenzacije spužvastim gumenim čepom.

4,2.Termički ciklusi prije ispitivanja otpornosti na detonaciju iz stavka 5. PFCa 1. (C) I. (a) i. – ii. (A) u Prilogu I.

4.2.1.Načelo i definicija

4.2.1.U vodonepropusnoj posudi zagrijati uzorak sa sobne temperature na 50 °C i održavati na toj temperaturi jedan sat (stabilizirati na 50 °C). Zatim ohladiti uzorak do 25 °C i održavati ga na toj temperaturi jedan sat (stabilizirati na 25 °C). Kombinacija uzastopnih zagrijavanja do 50 °C i hlađenja do 25 °C čini jedan termički ciklus. Nakon dva termička ciklusa ispitni uzorak držati na temperaturi od 20 (±3) °C do ispitivanja sposobnosti detonacije.

4.2.2.Oprema

(a)Vodena kupelj s temperaturom postavljenom od 20 do 51 °C s najmanjom brzinom zagrijavanja i hlađenja od 10 °C/h ili dvije vodene kupelji, jedna s temperaturom postavljenom na 20 °C, a druga na 51 °C. Vodu u kupelji(ma) neprestano miješati; volumen kupelji mora biti dovoljno velik kako bi se osigurala dovoljna cirkulacija vode.

(b)Nehrđajuća čelična kutija, sasvim vodonepropusna i s termoelementom u središtu. Vanjska širina kutije je 45 (± 2) mm, a debljina stijenke 1,5 mm (vidjeti sliku 1.). Visina i duljina kutije može se odabrati kako bi odgovarala dimenzijama vodene kupelji, npr. 600 mm duljine i 400 mm visine.

4.2.3.Postupak

4.2.3.U kutiju staviti dovoljnu količinu gnojiva za jednu detonaciju i zatvoriti poklopac. Staviti kutiju u vodenu kupelj. Zagrijati vodu na 51 °C te izmjeriti temperaturu u središtu uzorka gnojiva. Jedan sat nakon što je temperatura u središtu dosegla 50 °C, ohladiti vodu. Jedan sat nakon što je temperatura u središtu dosegla 25 °C, zagrijati vodu kako bi započeo drugi ciklus. U slučaju dvije vodene kupelji premjestiti kutiju u drugu kupelj nakon svakog zagrijavanja/hlađenja.

Slika 1.