Tematsko izvješće Suzbijanje bolesti  
životinja programima za 
iskorjenjivanje, kontrolu 
i praćenje tih bolestiHR 2016.  BR. 06
EUROPSKI
REVIZORSK I
SUD
EUROPSKI REVIZORSKI SUD  
12, rue Alcide De Gasperi  
1615 Luxembourg  
LUKSEMBURG
Tel. +352 4398-1
Upiti: eca.europa.eu/hr/Pages/ContactForm.aspx
Internetske stranice: eca.europa.eu
Twitter: @EUAuditorsECA
Više informacija o Europskoj uniji dostupno je na internetu ( http://europa.eu ).
Luxembourg: Ured za publikacije Europske unije, 2016.
Print ISBN 978-92-872-4484-0 ISSN 2315-0548 doi:10.2865/079774 QJ-AB-16-006-HR-C
PDF ISBN 978-92-872-4444-4 ISSN 2315-2230 doi:10.2865/728805 QJ-AB-16-006-HR-N
EPUB ISBN 978-92-872-4490-1 ISSN 2315-2230 doi:10.2865/44062 QJ-AB-16-006-HR-E
© Europska unija, 2016.
Umnožavanje je dopušteno uz uvjet navođenja izvora.
Suzbijanje bolesti 
životinja programima za 
iskorjenjivanje, kontrolu 
i praćenje tih bolesti
(u skladu s člankom 287. stavkom 4. drugim podstavkom 
UFEU-a)Tematsko izvješćeHR 2016.  BR. 06
02
 Revizorski tim
U tematskim izvješćima Suda iznose se rezultati revizija uspješnosti i usklađenosti koje su provedene za posebna prora -
čunska područja ili teme povezane s upravljanjem. U odabiru i osmišljavanju takvih revizijskih zadataka Sud nastoji postići 
što veći učinak uzimajući u obzir rizike za uspješnost ili usklađenost, vrijednost predmetnih prihoda ili rashoda, predstoje -
će razvojne promjene te politički i javni interes.
Ovu reviziju uspješnosti provelo je I. revizijsko vijeće, kojem je na čelu član Suda Augustyn Kubik i koje je specijalizirano za 
rashodovna područja upravljanja prirodnim resursima i njihova očuvanja. Reviziju je predvodila članica Suda  
Bettina Jakobsen, a podršku su joj pružali voditeljica njezina ureda Katja Mattfolk, ataše u njezinu uredu Kim Storup, glav -
ni rukovoditelj Colm Friel, voditelj radnog zadatka Armando do Jogo te revizori Xavier Demarche, Manuel Dias,  
Andreas Dürrwanger, Oana Dumitrescu, Laure Gatter, Mary Kerrigan, Joanna Kokot, Michela Lanzutti, Joachim Otto,  
Lucia Rosca i Anna Zalega.
Slijeva nadesno:  K. Mattfolk, A. do Jogo, C. Friel, B. Jakobsen, X. Demarche.

03
 Sadržaj
Odlomak
 Pojmovnik i pokrate
I. – X. Sažetak
1. – 17. Uvod
1. – 2. Liječenje bolesti životinja
3. – 4. Strategija EU-a za zdravlje životinja
5. – 9. Programi za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja
10. – 12. Suradnja sa zemljama izvan EU-a
13. – 17. Glavne uloge i zadaće
18. – 23. Opseg revizije i revizijski pristup
24. – 60. Opažanja na temelju revizije
26. – 33. Pristup Komisije iskorjenjivanju, kontroli i praćenju bolesti životinja općenito je bio dobar
34. – 36. Izrada i provedba programa država članica općenito su bile dobre
37. – 47. Međutim, teško je odrediti jesu li programi isplativi
48. – 60. Ima prostora za poboljšanja
61. – 72. Zaključci i preporuke
 Prilog I. — Informacije o bolestima životinja
 Prilog II. — Glavne zadaće
 Odgovori Komisije
04
 Pojmovnik i pokrate
ADNS : sustav za prijavu bolesti životinja, prema engl. Animal Disease Notification System
CAC : Komisija za Codex Alimentarius
ECDC : Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti
EFSA : Europska agencija za sigurnost hrane
FAO : Organizacija Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu
FVO : Ured za hranu i veterinarstvo
OIE : Svjetska organizacija za zdravlje životinja
PAFF : Stalni odbor za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje
Pojavljivanje novih slučajeva i raširenost bolesti : pojavljivanje novih slučajeva bolesti njezin je nastanak 
u određenoj populaciji tijekom određenog razdoblja (broj novih slučajeva). Raširenost bolesti njezina je prisutnost 
u određenoj populaciji u određenom vremenu (broj stvarnih slučajeva).
SZO : Svjetska zdravstvena organizacija
TRACES : integrirani računalni veterinarski sustav, prema engl. TRAde Control and Expert System
TSE : transmisivna spongiformna encefalopatija
WAHIS : globalni informacijski sustav za zdravlje životinja, prema engl. World Animal Health Information System
Zoonoza : bolest ili zaraza koja se može izravno ili neizravno prenositi između životinja i ljudi
05
 Sažetak
I
Zdravlje životinja izravno utječe na javno zdravlje, kako zbog pitanja povezanih sa sigurnošću hrane tako i zbog 
prenosivosti pojedinih životinjskih bolesti na ljude. Osim toga, izbijanje bolesti životinja može donijeti znatne troš -
kove gospodarstvu u obliku gubitaka na unutarnjem tržištu EU-a i izvoznim tržištima, kao i izravne troškove kontrole 
bolesti na teret proračuna EU-a i država članica.
II
Bolesti životinja mogu se širiti brzo i preko granica. EU aktivno provodi politiku o zdravlju životinja te financira 
programe država članica za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje određenih bolesti životinja. Financijska sredstva EU-a 
za te programe u razdoblju 2009.–2014. iznosila su 1,3 milijarde eura, a samim programima obuhvaćene su aktivno -
sti poput cijepljenja životinja, obavljanja pretraga na životinjama i obeštećenja za zaklane životinje. Iskorjenjivanje 
bolesti, ovisno o vrsti bolesti, složen je postupak koji može potrajati niz godina. Stoga su potrebni dobar pristup na 
razini EU-a i odgovarajući programi koje provode države članice.
III
Sud je ispitao jesu li se programima za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja na odgovarajući način 
suzbile te bolesti, procijenivši pristup Komisije te izradu i provedbu programa država članica. Sud je također ispitao 
je li se na odgovarajući način pazilo na isplativost projekata.
IV
Općenito govoreći, Sud je zaključio da su ispitani programi povezani s bolestima životinja na odgovarajući način 
suzbili te bolesti. Međutim, budući da uvijek može doći do novog izbijanja bolesti, Komisija i države članice trebale 
bi i dalje biti na oprezu.
V
Zaključili smo da je pristup Komisije općenito bio dobar te popraćen kvalitetnim tehničkim savjetovanjem, analizom 
rizika i mehanizmom za raspodjelu resursa prema prioritetima. Komisija je dala smjernice i pomogla pri koordinaciji 
aktivnosti država članica te utvrdila minimalne kriterije uspješnosti koje su programi država članica morali zadovo -
ljiti. U pojedinim je područjima zabilježen velik uspjeh, primjerice u pogledu smanjenja broja slučajeva spongifor -
mne encefalopatije goveda, salmoneloze kod peradi i bjesnoće kod divljih životinja.
VI
Zaključili smo da su izrada i provedba ispitanih programa država članica općenito bile dobre te da su sustavi država 
članica u pogledu otkrivanja izbijanja bolesti životinja i pomoći pri njihovom iskorjenjivanju bili odgovarajući.
06 Sažetak 
VII
Međutim, zbog nedostatka dostupnih modela za provedbu takve analize teško je 
odrediti jesu li ti programi isplativi. Zabilježeni su primjeri u kojima države članice 
nisu dovoljno kontrolirale programe ili u kojima su troškovi bili neopravdano 
visoki. U pojedinim slučajevima u Italiji iznosi isplaćeni kao obeštećenja poljo -
privrednicima i odluke Komisije o smanjenju plaćanja nisu dali osjetan poticaj za 
primjenu djelotvornih mjera za biološku sigurnost i korektivnih mjera.
VIII
Primijetili smo da u nekoliko područja ima prostora za poboljšanja. U svrhu raz -
mjene epidemioloških informacija i neometanog pristupa rezultatima iz prijašnjih 
razdoblja mogla bi postojati bolja podrška u vidu odgovarajućih informacijskih 
sustava, no proces poboljšanja već je u tijeku. Revizijom je također utvrđeno da 
bi u pojedinim programima trebalo jasnije navesti aktivnosti i kontrole koje je 
potrebno provesti.
IX
Iako smo provedbu posebnih veterinarskih programa sveukupno ocijenili pozitiv -
nom, pojedine države članice trajno nailaze na probleme u pogledu iskorjenjiva -
nja bruceloze i tuberkuloze goveda te bruceloze ovaca i koza. Utvrđeno je da bi 
pristup EU-a pronalaženju rješenja za bolesti u divljih životinja trebalo nadogra -
diti, osobito kad je riječ o tuberkulozi, i da nedostatak određenih cjepiva može 
nepovoljno utjecati na djelotvornost programa.
X
Sud preporučuje Komisiji sljedeće:
(a) Trebala bi olakšati razmjenu epidemioloških informacija među državama 
članicama.
(b) Trebala bi ispitati je li potrebno ažurirati postojeći skup pokazatelja kako bi 
se dobivale kvalitetnije informacije o veterinarskim kontrolama i isplativosti 
programa.
(c) Trebala bi sustavno uključivati divlje životinje u veterinarske programe, kad 
god je to potrebno.
(d) Trebala bi pružati potporu u pogledu dostupnosti cjepiva za uporabu u drža -
vama članicama kad god je to epidemiološki opravdano.
07
 Uvod
Liječenje bolesti životinja
01 
Zdravlje životinja izravno utječe na javno zdravlje, kako zbog prenosivosti pojedi -
nih životinjskih bolesti na ljude tako i zbog pitanja povezanih sa sigurnošću hra -
ne. Dobro zdravlje životinja ujedno je temelj prehrambene industrije EU-a. Stoga 
EU već dugi niz godina provodi opsežan skup mjera za zaštitu zdravlja životinja. 
Ako postojeće mjere ne djeluju na odgovarajući način, mogu nastati znatni troš -
kovi postupanja u hitnim slučajevima i u vezi s bolestima, uz gubitke na unutar -
njem tržištu EU-a i izvoznim tržištima, troškove kontrole bolesti na teret proraču -
na EU-a i država članica te troškove liječenja zoonoza (bolesti prenosivih na ljude) 
na teret zdravstvenih sustava država članica. Procjenjuje se da su zbog izbijanja 
slinavke i šapa 2001. godine, koje je krenulo iz Ujedinjene Kraljevine i otamo se 
proširilo i na ostale zemlje, nastali troškovi u visini do čak 12 milijardi eura. Kriza 
sa spongiformnom encefalopatijom goveda 90-ih godina prošloga stoljeća, kojoj 
je žarište također bilo u Ujedinjenoj Kraljevini, samo je u Ujedinjenoj Kraljevini 
prouzročila trošak od preko 3 milijarde eura te je znatno smanjila i količinu i cije -
ne izvoza govedine iz EU-a. U posljednjih nekoliko godina nije došlo do izbijanja 
nijedne bolesti koja je uzrokovala tako visoke troškove.
02 
Vrste bolesti životinja i pojavljivanje novih slučajeva različiti su u različitim dijelo -
vima EU-a te ovise o čimbenicima poput klime, vrsta poljoprivrednih gospodar -
stava, veterinarskih praksi te kretanja životinja. Neke od glavnih bolesti životinja 
opisane su u  prilogu I.  Povrh toga, nedavno je zabilježeno izbijanje bolesti koje 
se brzo šire preko granica poput afričke svinjske kuge (u Litvi, Estoniji, Latviji 
i Poljskoj), ptičje gripe (u Nizozemskoj i Njemačkoj) te bolesti plavog jezika (koja 
se širi iz sjeverne Afrike u najvećoj mjeri u Grčku, Italiju, Španjolsku i Portugal). 
Ako se pojedine bolesti životinja ne otkriju brzo i ne liječe djelotvorno, mogu 
se brzo širiti (vidjeti primjer slučaja bolesti plavog jezika na slici 1. ). Djelotvorne 
veterinarske mjere doprinose sprječavanju takvih izrazito zaraznih bolesti te se 
izbjegava posezanje za hitnim mjerama.
Strategija EU-a za zdravlje životinja
03 
EU ima složen zakonodavni okvir za zdravlje životinja. Njime su obuhvaćene 
stotine zakonodavnih akata, od kojih su neki doneseni još 1964. godine. Sustavan 
pristup EU-a iskorjenjivanju, kontroli i praćenju određenih bolesti životinja prvi 
je put uveden 1977. godine1. Za razdoblje od 2009. naovamo okvir za te progra -
me uspostavljen je odlukom Vijeća2 o troškovima u području veterinarstva, koja 
je zamijenjena 2014. godine3. Strategijom EU-a za zdravlje životinja4 utvrđeni su 
ciljevi u vezi sa zdravljem, gospodarskim pitanjima i poljoprivrednim praksama, 
kao i akcijski plan za ostvarenje tih ciljeva. Za više pojedinosti vidjeti okvir 1.1 Direktiva Vijeća 77/391/EEZ od 
17. svibnja 1977. o uvođenju 
mjera Zajednice za 
iskorjenjivanje bruceloze, 
tuberkuloze i leukoze 
u goveda (SL L 145, 13.6.1977., 
str. 44.).
2 Odluka Vijeća 2009/470/EZ od 
25. svibnja 2009. o troškovima 
u području veterinarstva 
(SL L 155, 18.6.2009., str. 30.).
3 Uredba (EU) 
br. 652/2014 Europskog 
parlamenta i Vijeća od 
15. svibnja 2014. o utvrđivanju 
odredaba za upravljanje 
rashodima koji se odnose na 
prehrambeni lanac, zdravlje 
i dobrobit životinja te na biljno 
zdravstvo i biljni reprodukcijski 
materijal, o izmjeni direktiva 
Vijeća 98/56/EZ, 2000/29/EZ 
i 2008/90/EZ, uredbi (EZ) 
br. 178/2002, (EZ) 
br. 882/2004 i (EZ) 
br. 396/2005 Europskog 
parlamenta i Vijeća, 
Direktive 2009/128/EZ 
Europskog parlamenta i Vijeća 
i Uredbe (EZ) 
br. 1107/2009 Europskog 
parlamenta i Vijeća te 
o stavljanju izvan snage 
odluka Vijeća 66/399/EEZ, 
76/894/EEZ i 2009/470/EZ 
(SL L 189, 27.6.2014., str. 1.).
4 COM(2007) 539 završna verzija 
od 19. rujna 2007. „Nova 
strategija zdravlja životinja za 
Europsku uniju (2007.–2013.) 
prema kojoj je ‚bolje spriječiti 
nego liječiti’”.
08 Uvod 
Strategija EU-a za zdravlje životinja
Strategijom EU-a za zdravlje životinja za razdoblje 2007.–2013. utvrđuju se ciljevi i aktivnosti EU-a. Strategija 
ima četiri glavna cilja:
1. Zajamčiti visoku razinu javnog zdravlja i sigurnosti hrane svođenjem pojavljivanja bioloških i kemijskih 
rizika za ljude na najmanju moguću mjeru.
2. Promicati zdravlje životinja sprječavanjem/smanjivanjem pojavljivanja novih slučajeva bolesti životinja 
i na taj način podržavati poljoprivredu i ruralno gospodarstvo.
3. Povećati gospodarski rast/koheziju/konkurentnost jamčenjem slobodnog prometa robe i razmjernog 
premještanja životinja.
4. Promicati dobrobit životinja i poljoprivredne prakse kojima se prijetnje za zdravlje životinja sprječavaju, 
a utjecaj na okoliš svodi na najmanju moguću mjeru u cilju potpore strategiji EU-a za održivi razvoj.
Ti se ciljevi ostvaruju s pomoću akcijskog plana od četiri stupa:
1. Određivanje prioriteta za intervencije EU-a.
2. Okvir EU-a za zdravlje životinja.
3. Sprječavanje, nadzor i pripravnost.
4. Znanost, inovacije i istraživanja.Okvir 1. Slika 1.Broj zabilježenih slučajeva bolesti plavog jezika serotipa BTV-1 u EU-u
2014. 2013. 2012. 2011. 2010. 2009.7 000
6 000
5 000
4 000
3 000
2 000
1 000
01 3266 002
121 8 96564
Izvor:  Europska komisija, GU za zdravlje i sigurnost hrane.
09 Uvod 
04 
Za upravljanje rizicima u vezi s bolestima životinja zadužena je Komisija (GU za 
zdravlje i sigurnost hrane). Države članice i specijalizirane agencije EU-a, Europska 
agencija za sigurnost hrane (EFSA) te Europski centar za sprečavanje i kontrolu 
bolesti (ECDC), zadužene su za procjenu rizika. EU se od 1982. godine služi susta -
vom za prijavu bolesti radi sprječavanja širenja određenih zaraznih bolesti. Drža -
ve članice dužne su s pomoću sustava za prijavu bolesti životinja5 (sustav ADNS) 
obavijestiti Komisiju o izbijanju neke bolesti, kao i o iskorjenjivanju određenih 
zaraznih bolesti, i to kako bi se spriječilo njihovo širenje među stokom u EU-u.
Programi za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti 
životinja
05 
Troškovi postupanja u vezi s prethodnim izbijanjem bolesti u spoju s rizikom od 
postupanja u slučaju izbijanja postojećih ili novih bolesti u budućnosti dokaz 
su važnosti veterinarskih mjera EU-a. U okviru prvog stupa strategije za zdravlje 
životinja EU financira veterinarske programe država članica u vezi s čitavim nizom 
bolesti i zoonoza (vidjeti okvir 2. ). Ciljevi tih programa su:
— postupno iskorijeniti bolesti životinja te provoditi mjere praćenja bolesti u dr -
žavama članicama i EU-u u cjelini,
— zajamčiti visoku razinu zdravlja životinja, javnog zdravlja i zaštite potrošača,
— zajamčiti visoku razinu zaštite zdravlja životinja i javnog zdravlja, poticati 
povećanje produktivnosti u sektoru stočarstva i doprinositi ekonomskoj 
održivosti svih sektora na koje izbijanje bolesti životinja izravno ili neizravno 
utječe.5 Sustav je uveden Direktivom 
Vijeća 82/894/EEZ od 
21. prosinca 1982. o načinu 
prijave bolesti životinja unutar 
Zajednice (SL L 378, 
31.12.1982., str. 58.).
Programi za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja
Programi za iskorjenjivanje bolesti : cilj je biološki iskorijeniti životinjske bolesti ili zoonoze kako bi se 
u konačnici u skladu sa zakonodavstvom Unije moglo potvrditi nepostojanje ili „službeno nepostojanje” neke 
bolesti (npr. tuberkuloze goveda) na određenom području.
Programi za kontrolu bolesti : cilj je zadržati raširenost određene životinjske bolesti ili zoonoze (npr. salmo -
neloze) u sanitarno prihvatljivim okvirima.
Nadzor/praćenje : cilj je prikupiti i evidentirati podatke u određenim populacijama kako bi se procijenio epi -
demiološki razvoj bolesti (npr. ptičje gripe).
Izvor:  Odluka Komisije 2008/341/EZ.Okvir 2.
10 Uvod 
06 
Ti su programi razvrstani u programe za iskorjenjivanje, za kontrolu ili za nadzor 
bolesti te obuhvaćaju širok raspon mjera uključujući cijepljenje, obavljanje pre -
traga na životinjama i obeštećenja za klanje ili usmrćivanje.
07 
Tijekom razdoblja 2009.–2014. za te je programe iz proračuna EU-a izdvojen iznos 
od 1,3  milijarde  eura (vidjeti tablicu 1. ), odnosno većina rashoda u okviru pro -
računa EU-a za sigurnost hrane. Udio financijskog doprinosa EU-a obično iznosi 
50 % troškova koje snose države članice, u iznosu koji ne prelazi određenu gornju 
granicu. Bolesti životinja i zoonoze koje ispunjavaju uvjete za financijski doprinos 
EU-a navedene su u prilogu I. Odluci Vijeća iz 2009. godine, a od 2014. u prilogu II. 
Uredbi (EU) br. 652/2014. Tablica 1.Preuzete obveze EU-a za troškove programa u razdoblju 2009.–2014. po bolestima (u 
milijunima eura)
Program 2009. 2010. 2011. 2012. 2013. 2014. 2009.–2014. %
Afrička svinjska kuga 0,1 0,1 0,2 0,9 1,1 0,1 2,3 0,2 %
Aujeskyjeva bolest 2,8 2,3 0,0 0,0 0,0 0,0 5,2 0,4 %
Ptičja gripa 4,9 4,9 3,5 2,7 2,7 2,6 21,3 1,6 %
Bolest plavog jezika 112,0 68,2 13,4 3,7 2,5 3,8 203,5 15,4  %
Bruceloza goveda 11,8 8,6 10,1 8,0 7, 3 10,3 56,0 4,2 %
Tuberkuloza goveda 26,3 53,4 67,9 70,7 63,9 64,2 346,4 26,2  %
Brucellosis melitensis 9,0 7,7 15,9 15,4 15,3 16,2 79,4 6,0 %
Klasična svinjska kuga 5,1 4,3 3,7 3,4 3,0 2,6 22,1 1,7 %
Leukoza (EBL) 3,0 2,4 0,0 0,0 0,0 0,0 5,3 0,4 %
Bjesnoća 11,7 15,7 20,9 23,4 19,9 20,4 112,0 8,5 %
Salmoneloza 18,6 24,4 25,1 19,2 19,2 21,2 127, 8 9,7 %
Vezikularna bolest svinja 0,5 0,3 0,7 0,9 1,1 0,8 4,3 0,3 %
Transmisivna spongiformna encefalopatija, 
spongiformna encefalopatija goveda 
i grebež ovaca61,5 81,8 74,6 54,3 38,9 24,0 335,0 25,4  %
Ukupno 267,4 274,1 236,0 202,3 174,9 166,1 1 320,8 100,0  %
Godišnji proračun u postotku ukupnog 
proračuna za predmetno razdoblje20,2  % 20,8  % 17,9  % 15,3 % 13,2  % 12,6  % 100,0  %
Izvor:  GU za zdravlje i sigurnost hrane.
11 Uvod 
08 
Više od 50 % troškova koncentrirano je u četiri zemlje (Španjolskoj, Francuskoj, 
Italiji i Ujedinjenoj Kraljevini) (vidjeti sliku 2. ).
09 
Iskorjenjivanje bolesti životinja u praksi može biti vrlo zahtjevno. Na primjer, tu -
berkuloza i bruceloza goveda još nisu iskorijenjene u nekoliko država članica iako 
su nastojanja u pogledu njihove kontrole ili iskorjenjivanja prisutna već više od 
50 godina. EU je započeo financirati programe za iskorjenjivanje tih bolesti 70-ih 
godina prošloga stoljeća, pri čemu su neke države članice još mnogo godina ra -
nije donijele vlastite nacionalne programe. Iz tablice 2.  vidljivo je da mogu proći 
i desetljeća prije nego što se potvrdi „službeno nepostojanje bolesti” na određe -
nom području, unatoč naporima koje ulažu države članice i Komisija te stalnom 
znanstvenom i tehničkom napretku. Međutim, pojedine su zemlje brže ostvarile 
željene rezultate. Stalna prisutnost tih bolesti uzrok je opetovanih rashoda iz 
proračuna EU-a za programe za iskorjenjivanje bolesti. Slika 2.Udio država članica u troškovima programa u razdoblju 
2009.–2014.
Poljska; 7 %
Irska; 8 %Njemačka; 6 %Sve ostale zemlje; 25 %
Italija; 10 %Ujedinjena Kraljevina; 14 %Francuska; 14 %Španjolska; 17 %
Izvor:  GU za zdravlje i sigurnost hrane.
12 Uvod 
Suradnja sa zemljama izvan EU-a
10 
Svjetska organizacija za zdravlje životinja (OIE) u smjernicama za kontrolu bolesti 
životinja koje je izdala 2014. godine naglašava važnost međunarodne suradnje 
i navodi da bi, kad god je to moguće, zemlje trebale djelovati na regionalnoj 
osnovi kako bi uskladile programe za kontrolu bolesti. To je važno jer se bolesti 
mogu prenositi preko granica, posebno kretanjem divljih životinja. U važećim 
propisima nema odredbi prema kojima bi Komisija trebala izravno financirati 
veterinarske programe izvan EU-a. Međutim, države članice mogu dogovoriti 
veterinarske aktivnosti (kao što su akcije cijepljenja u pograničnim područjima) 
izravno sa susjednim zemljama izvan EU-a te povezane troškove uključiti kao 
potprograme u svoje veterinarske programe koje financira Komisija. Tablica 2.Iskorjenjivanje bolesti dugotrajan je proces
Tuberkuloza goveda Bruceloza goveda
Država 
članicaPrvi program fi -
nanciran sredstvi -
ma EU-aPotvrđivanje 
službenog nepo -
stojanja bolesti 
u toj zemljiBroj godina do 
potvrđivanja 
službenog 
nepostojanja 
bolesti(a)Prvi program 
financiran sred -
stvima EU-aPotvrđivanje 
službenog nepo -
stojanja bolesti 
u toj zemljiBroj godina do 
potvrđivanja 
službenog 
nepostojanja 
bolesti(a)
Irska 1978.(b)bolest je još prisutna 1978. 2009. 31
Španjolska 1987. bolest je još prisutna 1987. bolest je još prisutna
Francuska 1978. 2001. 23 1978. 2005. 27
Italija 1980. bolest je još prisutna(c)1980. bolest je još prisutna(c)
Poljska 2004. 2009. 5(d)2004. 2009. 5(d)
RumunjskaEU ne financira 
nijedan programbolest je još prisutna(e) EU ne financira nijedan program, no službeno nepostojanje 
bolesti potvrđeno je  2014.
Ujedinjena 
Kraljevina2000.(f)bolest je još prisutna 1978. 2015. 37
(a) Ne računajući prethodne nacionalne programe, koji su se u većini zemalja provodili desetljećima prije dobivanja prvih sredstava EU-a.
(b) Prvi program financiran je sredstvima EU-a 1978., ali je EU prekinuo financiranje 2004. i nastavio ga 2009.
(c) Službeno nepostojanje bolesti dosad je potvrđeno u mnogo regija.
(d)  Kada je 2004. započela provedba programa koje je sufinancirao EU, stopa raširenosti bolesti u stadu iznosila je samo 0,052 % za tuberkulozu 
i 0,005 % za brucelozu goveda.
(e) Raširenost te bolesti u stadu je beznačajna.
(f) Prvi program financiran je sredstvima EU-a 2000., ali je EU prekinuo financiranje 2004. i nastavio ga 2010.
Izvor:  Odluke Komisije o financiranju programa za iskorjenjivanje bolesti te potvrđivanju službenog nepostojanja bolesti u državama članicama 
obuhvaćenima revizijom.
13 Uvod 
11 
Kad je riječ o programima u vezi s bjesnoćom, u zemljama izvan EU-a 2015. go -
dine provodila su se četiri potprograma: u Rusiji (u sklopu finskog programa), 
Bjelarusu (u sklopu latvijskog i litavskog programa) te Ukrajini (od 2012. u sklopu 
poljskog programa). Pet dodatnih potprograma bilo je u fazi planiranja: u Rusiji (u 
sklopu estonskog programa), Ukrajini (u sklopu mađarskog programa), Moldovi 
(u sklopu rumunjskog programa), Bosni i Hercegovini (u sklopu hrvatskog pro -
grama) te Bjelarusu (u sklopu poljskog programa). S obzirom na složenost poje -
dinih bilateralnih odnosa ostvarivanje potrebne razine suradnje radi djelotvorne 
provedbe potprograma izvan EU-a može biti zahtjevno.
12 
Kako bi se programi za kontrolu bolesti uskladili s državama izvan EU-a, Komisija 
je poduzela i druge mjere. GU za proširenje te GU za zdravlje i sigurnost hrane 
pokrenuli su 2011. godine projekt u okviru Instrumenta pretpristupne pomoći 
radi pružanja potpore za kontrolu i iskorjenjivanje bolesti životinja (npr. bjesnoće 
i klasične svinjske kuge) u sedam zemalja zapadnog Balkana: Albaniji, Bosni i Her -
cegovini, Hrvatskoj, bivšoj jugoslavenskoj republici Makedoniji, Crnoj Gori, Srbiji 
i Kosovu. Za taj je projekt bilo dostupno približno 100 milijuna eura.
Glavne uloge i zadaće
13 
Komisija (Glavna uprava za zdravlje i sigurnost hrane) upravlja sustavom za 
prijavu bolesti životinja (sustav ADNS) i koordinira hitne mjere u slučaju izbijanja 
zarazne bolesti životinja. Izravno upravlja i rashodima za veterinarske programe. 
Ured za hranu i veterinarstvo (ured FVO), koji djeluje u sklopu GU-a za zdravlje 
i sigurnost hrane, provjerava poštuju li se obveze EU-a u pogledu sigurnosti i kva -
litete hrane te veterinarske mjere.
14 
U jednoj odluci Komisije iz 2008.6 utvrđeni su kriteriji koje programi država čla -
nica trebaju zadovoljiti kako bi se za njih odobrilo financiranje sredstvima EU-a. 
U njoj je propisano da je za kontrolu programa zaduženo središnje veterinarsko 
tijelo svake države članice. Programi bi trebali sadržavati ciljne vrijednosti, a ako 
je riječ o višegodišnjim programima, i međuvrijednosti za svaku godinu, te bi 
se trebali utvrditi odgovarajući pokazatelji (poput pojavljivanja novih slučajeva 
bolesti i raširenosti bolesti) o kojima bi trebalo podnositi redovita izvješća. Sve 
pojedinosti u vezi s provedbom i upravljanjem programima, uključujući i eventu -
alne podjele zadaća između javnog i privatnog sektora, u nadležnosti su država 
članica.6 Odluka Komisije 2008/341/EZ 
od 25. travnja 2008. 
o utvrđivanju kriterija 
Zajednice za nacionalne 
programe iskorjenjivanja, 
kontrole i praćenja određenih 
bolesti životinja i zoonoza 
(SL L 115, 29.4.2008., str. 44.).
14 Uvod 
15 
Države članice mogu podnijeti Komisiji prijedloge programa za određenu godinu 
najkasnije do 31. svibnja7 prethodne godine. Programi se mogu donijeti za raz -
doblje od jedne godine ili više njih. Većina je programa jednogodišnja.
16 
Komisija prema utvrđenim kriterijima procjenjuje kvalitetu programa koje su dr -
žave članice predložile i, kad god je to epidemiološki opravdano, potiče susjedne 
države članice na njihovo usklađivanje. Komisija se u tom postupku procjene od 
2013. godine služi uslugama stručnjaka. Popis programa predstavlja se državama 
članicama u sklopu Stalnog odbora za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje 
(odbor PAFF). Na temelju procjene potreba koje se mijenjaju Komisija svake godi -
ne prilagođava iznose sredstava koji se izdvajaju za različite bolesti i različite dr -
žave članice. O svim se promjenama u okviru odbora PAFF raspravlja s državama 
članicama. Procjena Komisije temelji se na podatcima koje pruže države članice, 
izvješćima ureda FVO, izvješćima o financijskoj reviziji te rezultatima posebne 
projektne skupine koja okuplja stručnjake iz država članica. Više pojedinosti 
o glavnim zadaćama navedeno je u  prilogu II.
17 
U jednoj drugoj odluci Komisije iz 2008.8 utvrđene su standardne obveze u pogle -
du podnošenja izvješća, uključujući predloške i rokove, koje države članice mora -
ju poštovati pri podnošenju izvješća Komisiji. Tijekom provedbe programa države 
članice šalju Komisiji međuizvješće koje Komisija procjenjuje i na temelju kojeg 
može doći do izmjene ciljnih vrijednosti i troškova programa, kao i preraspodjele 
financijskih sredstava među programima. Završna izvješća i zahtjevi za plaćanja 
trebaju se podnijeti Komisiji do 30. travnja sljedeće godine, uključujući procjenu 
ostvarenih rezultata i detaljan izračun nastalih rashoda.7 Članak 12. Uredbe (EU) 
br. 652/2014.
8 Odluka Komisije 2008/940/EZ 
od 21. listopada 2008. 
o utvrđivanju standardnih 
zahtjeva za izvještavanje 
o nacionalnim programima za 
iskorjenjivanje, kontrolu 
i praćenje određenih bolesti 
životinja i zoonoza koje 
sufinancira Zajednica (SL L 335, 
13.12.2008., str. 61.).
15
 Opseg revizije i revizijski 
pristup
18 
Revizijom je ispitano jesu li se programima za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje 
bolesti životinja na odgovarajući način suzbile te bolesti.
19 
Potpitanja su bila sljedeća:
(i) Je li Komisija imala odgovarajući pristup iskorjenjivanju, kontroli i praćenju 
bolesti životinja?
(ii) Jesu li države članice izradile i provodile odgovarajuće programe za iskorjenji -
vanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja?
(iii) Je li se u okviru programa na odgovarajući način pazilo na isplativost?
20 
Revizija se provodila na razini Komisije (GU za zdravlje i sigurnost hrane) i u 
sedam država članica (Irskoj, Španjolskoj, Francuskoj, Italiji, Poljskoj9, Rumunjskoj 
i Ujedinjenoj Kraljevini), čiji spojeni rashodi čine 72 % ukupnih rashoda i odnose 
se na čitav niz različitih bolesti10. Također su prikupljena mišljenja organizacija 
glavnih interesnih strana (poljoprivrednika, veterinarskih službi i laboratorija) 
i stručnog povjerenstva koje je imenovao Sud.
21 
Revizijom su ispitani postupci kojima se Komisija koristila pri utvrđivanju strategi -
je te odobravanju godišnjih i višegodišnjih nacionalnih programa koje su dosta -
vile države članice. U sklopu toga pregledana su relevantna mišljenja i komuni -
kacije službi Komisije (uključujući ured FVO), regulatornih odbora (odbor PAFF, 
projektna skupina) i agencija (EFSA), kao i stručne procjene koje je pokrenula 
Komisija.
22 
Povrh navedenih programa EU financira i hitne mjere za postupanje u slučaju 
izbijanja ozbiljnih bolesti životinja. Revizijom nije obuhvaćeno ispitivanje tih mje -
ra jer rashodi za njih čine tek oko 10 % rashoda za programe za iskorjenjivanje, 
kontrolu i praćenje bolesti životinja.9 Revizija u Poljskoj obavljena je 
u suradnji s vrhovnim uredom 
za reviziju Republike Poljske.
10 Ukupno su ispitana 
24 programa država članica 
u vezi sa sljedećim bolestima: 
tuberkulozom goveda, 
brucelozom goveda, 
brucelozom ovaca i koza, 
transmisivnom 
spongiformnom 
encefalopatijom, bolešću 
plavog jezika, bjesnoćom, 
klasičnom i afričkom 
svinjskom kugom, ptičjom 
gripom i zoonotskom 
salmonelozom. Popratne 
informacije o tim bolestima 
nalaze se u  prilogu I.
16 Opseg revizije i revizijski pristup 
23 
Revizijom na razini država članica ispitane su nacionalne strategije za iskorjenjiva -
nje, kontrolu i praćenje bolesti životinja, kriteriji kojima se države članice koriste 
pri izradi programa, kao i provedba programa u praksi. Obavljeni su posjeti nad -
ležnim veterinarskim tijelima država članica i relevantnim regionalnim vlastima. 
Revizija je obuhvaćala i ispitivanje sadržaja kako bi se provjerilo jesu li financirane 
aktivnosti provedene u skladu s planom i jesu li troškovi opravdani.
17
 Opažanja na temelju 
revizije
24 
Organizacija OIE mišljenja je11 da bi se cilj koji se želi ostvariti određenim progra -
mom za kontrolu bolesti trebao utvrditi na samom početku. Iako je iskorjenjiva -
nje bolesti tradicionalni cilj brojnih programa za kontrolu bolesti, nije ga moguće 
uvijek ostvariti. Kako bi program bio uspješan, potrebno je utvrditi posebne ci -
ljeve i pokazatelje. Na slici 3.  prikazan je proces donošenja programa za kontrolu 
bolesti.11 OIE, „Guidelines for Animal 
Disease Control” (hrv. 
Smjernice za kontrolu bolesti 
životinja ), 2014.Slika 3.Proces donošenja programa za kontrolu bolesti
Planiranje 
programaStrateški cilj
i pojedinačni ciljeviUtvrđivanje razloga 
za djelovanje
Praćenje, evaluacija i pregledProvedba programa
Izvor:  OIE, „Guidelines for Animal Disease Control” (hrv. Smjernice za kontrolu bolesti životinja ), 2014.
25 
S obzirom na složeno i neujednačeno stanje u EU-u u pogledu bolesti životinja, 
važno je da Komisija primjenjuje dosljedan okvir za određivanje prioriteta za koje 
će izdvojiti financijska sredstva, koordinaciju aktivnosti država članica, davanje 
smjernica i promicanje najboljih praksi. Kako bi se to postiglo, između ostaloga je 
potrebno podnositi izvješća o uspješnosti.
18 Opažanja na temelju revizije 
Pristup Komisije iskorjenjivanju, kontroli i praćenju 
bolesti životinja općenito je bio dobar
26 
Revizijom je utvrđeno da je pristup Komisije iskorjenjivanju, kontroli i praćenju 
zoonoza i ostalih bolesti životinja općenito bio dobar te da je bio popraćen kvali -
tetnim tehničkim savjetovanjem i analizom rizika kako bi se pronašlo rješenje za 
nove rizike/izbijanje bolesti.
27 
Politika EU-a za zdravlje životinja dobro je razrađena te obuhvaća pravila u vezi 
s identifikacijom, sljedivošću, dobrobiti i izbijanjem bolesti životinja te u vezi sa 
sanitarnim inspekcijama. Time se također bitno olakšava trgovina. Međutim, tre -
nutačni zakonodavni okvir EU-a za zdravlje životinja obuhvaća gotovo 50 temelj -
nih direktiva i uredbi te približno 400 akata sekundarnog zakonodavstva, od kojih 
su neki doneseni još 1964. godine. Postoji plan da se ta zamršena mreža zakono -
davnih akata konsolidira i zamijeni novim zakonom o zdravlju životinja12, o kojem 
je politički dogovor postignut u lipnju 2015. Programi EU-a za iskorjenjivanje, 
praćenje i kontrolu bolesti životinja obuhvaćeni su strategijom EU-a za zdravlje 
životinja od 2007. godine, no njezino je razdoblje primjene isteklo 2013. godine 
i još nije zamijenjena, u iščekivanju donošenja novog zakona o zdravlju životinja.
28 
Općenito govoreći, mišljenja smo da je pristup Komisije temeljen na financiranju 
prioritetnih programa za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje na razini država čla -
nica bio opravdan. Okvir za usmjeravanje resursa na programe u vezi s bolestima 
životinja temelji se na godišnjim procjenama u kojima Komisija određuje priorite -
te financiranja (uzimajući u obzir pitanja poput utjecaja na javno zdravlje, gubitke 
u proizvodnji i trgovinska pitanja), o kojima se prethodno raspravljalo sa struč -
njacima iz država članica. Komisija se također služi dobrim sustavom za procjenu 
kvalitete programa koje predlažu države članice, u okviru kojega se upotrebljava -
ju opsežni kriteriji procjenjivanja koji obuhvaćaju aspekte poput jasnoće ciljeva 
programa i upravljanja njime, razvoja ciljane bolesti u određenim prethodnim 
razdobljima, znanstvenog obrazloženja i učinkovitosti predloženih mjera. Kriteriji 
u programima obuhvaćenima revizijom za raspodjelu resursa prema prioritetnim 
bolestima nisu bili dovoljno razrađeni. Međutim, usvajanjem novoga pristupa 
višegodišnjim programima rada za razdoblje 2016.–2017. i popratnih smjernica 
Komisije određivanje tih prioriteta postupno se poboljšava.12 COM(2013) 260  završna verzija 
od 6. svibnja 2013. „Prijedlog 
uredbe Europskog parlamenta 
i Vijeća o zdravlju životinja”. 
Prijedlog se odnosi na 
kopnene i vodene životinje te 
propisuje obveze u vezi sa 
sprječavanjem bolesti, 
osviještenosti o bolestima, 
biološkoj sigurnosti, sljedivosti 
životinja, nadzorom te 
kontrolom i iskorjenjivanjem 
bolesti, kao i hitnim mjerama. 
Njime se također predviđa 
preispitivanje postojećih 
pravila identifikacije konja 
i drugih vrsta za koje 
trenutačno ne postoje 
posebne obveze. Ujedno se 
planira donošenje dosljedne 
politike cijepljenja u EU-u 
i okvira za banke antigena, 
cjepiva i dijagnostičkih 
reagensa na razini EU-a. 
Europski parlament i Vijeće 
postigli su politički dogovor 
o tom prijedlogu 1. lipnja 2015.
19 Opažanja na temelju revizije 
29 
Državne granice ne mogu ograničiti bolesti životinja. Bolesti se mogu širiti kreta -
njem domaćih i divljih životinja, kao i drugih prenositelja. Programi bi stoga bili 
još bolji kada bi se ostvarila dobra koordinacija među zemljama, kad god je to 
epidemiološki opravdano. Međutim, države članice nemaju pravnu obvezu pod -
nositi usklađene programe ni surađivati na njihovoj provedbi.
30 
Općenito govoreći, utvrdili smo da Komisija daje odgovarajuće smjernice i poma -
že pri koordinaciji među državama članicama:
— Komisija i države članice održavaju redovite kontakte u okviru Stalnog od -
bora za bilje, životinje, hranu i hranu za životinje13 te na sastancima direktora 
veterinarskih uprava.
— Projektne skupine14 okupljaju stručnjake iz država članica specijalizirane 
za pojedinačne bolesti te iznose preporuke za poboljšanje veterinarskih 
programa.
— Pri procjeni predloženih programa na temelju opsežnih kriterija procjenjiva -
nja Komisija se služi uslugama vanjskih stručnjaka.
— Ured Komisije za hranu i veterinarstvo obavlja revizije u državama članicama.
— Sustav za prijavu bolesti životinja omogućuje brzo slanje obavijesti o izbijanju 
bolesti.
— Referentni laboratoriji EU-a15 rade na standardizaciji i poboljšanju 
metodologija.
— Komisija organizira tečajeve za osposobljavanje16 državnih službenika u drža -
vama članicama.
— Od 2014. godine GU za zdravlje i sigurnost hrane daje smjernice za uporabu 
nove internetske aplikacije i standardnih obrazaca kojima se države članice 
trebaju koristiti, koje su propisane relevantnim uredbama, kako bi se zajamči -
la određena razina usklađenosti i kvalitete.13 Svakog se mjeseca organizira 
najmanje jedan sastanak 
Stalnog odbora za bilje, 
životinje, hranu i hranu za 
životinje (odbor PAFF) na 
kojem države članice i Komisija 
raspravljaju o veterinarskim 
pitanjima, uključujući ishod 
veterinarskih programa.
14 Plenarna sjednica radne 
skupine za iskorjenjivanje 
bolesti životinja održava se 
jednom godišnje, a sve države 
članice pozivane su na 
sudjelovanje. Također se 
redovito uspostavljaju 
dodatne posebne radne 
skupine za pojedinačne 
bolesti koje se sastaju nekoliko 
puta godišnje (npr. 
podskupina za salmonelozu).
15 Zadaća je svakog referentnog 
laboratorija EU-a 
standardizirati metodologije 
na razini EU-a, koordinirati 
s državama članicama 
u pogledu dijagnostičkih 
metoda, organizirati 
usporediva ispitivanja te 
organizirati godišnje radionice 
za nacionalne referentne 
laboratorije na kojima se 
stručnjacima iz država članica 
omogućuje umrežavanje, 
nadogradnja znanja te 
razmjena informacija 
i najboljih primjera iz prakse.
16 Tečaj „Bolje osposobljavanje 
za sigurniju hranu” ( engl. 
Better training for safer food , 
BTSF).
20 Opažanja na temelju revizije 
31 
Okvir EU-a za sufinanciranje samim svojim postojanjem daje dodatni poticaj 
državama članicama da iskorijene bolesti životinja i zoonoze te je u pojedinim 
područjima zabilježen velik uspjeh. Također je doprinio pozitivnom utjecaju 
na zdravstveno stanje ljudi, čime je ostvarena ušteda financijskih sredstava. Na 
primjer, agencija EFSA procijenila je17 2012. godine da bi ukupan financijski učinak 
salmoneloze kod ljudi na gospodarstvo mogao iznositi čak i do 3 milijarde eura 
godišnje. U posljednjih nekoliko godina broj slučajeva te bolesti uvelike se sma -
njio, kao što je vidljivo na slici 4.  Agencija EFSA zaključila je18 da se to smanjenje 
uglavnom može pripisati uspješnosti država članica u provedbi programa za 
kontrolu salmoneloze kod kokoši ( Gallus gallus ), zahvaljujući kojima se smanjila 
prisutnost salmonele u jajima.17 Izvor:  Informativni članak 
agencije EFSA o salmoneli.
18 Sažeto izvješće agencija EFSA 
i ECDC o zoonozama, 
uzročnicima zoonoza 
i izbijanju bolesti koje se 
prenose hranom, 2012. 
Navedeni iznos od 
3 milijarde  eura procijenjen je 
kao najveći mogući iznos.Slika 4.Zoonotska salmoneloza – broj zaraženih ljudi u EU-u 
i državama članicama obuhvaćenima revizijom
Broj slučajeva u državama članicama obuhvaćenima revizijomBroj slučajeva u EU-u
2013. 2012. 2011. 2010. 2009. 120 000
100 000
80 000
60 000
40 000
20 000
020 000
18 000
16 000
14 000
12 000
10 000
8 000
6 000
4 000
2 000
083 94890 88396 682101 589110 179
EU
IrskaFrancuska
Španjolska
ItalijaPoljska
RumunjskaUjedinjena Kraljevina
Izvor:  GU za zdravlje i sigurnost hrane.
21 Opažanja na temelju revizije 
32 
Kao dodatan primjer može se navesti bjesnoća jer se broj slučajeva te bolesti na 
razini EU-a u razdoblju 2005.–2014. osjetno smanjio, i to s 3 708 na 305 u skupini 
EU 28.
33 
Mjere koje je Komisija provela kako bi iskorijenila spongiformnu encefalopati -
ju goveda u EU-u bile su osobito uspješne. Broj slučajeva te bolesti smanjio se 
s više od 2 000 slučajeva 2001. godine na 10 2014. godine, kao što je vidljivo na 
slici 5.  Među glavne mjere koje su poduzete ubrajaju se uklanjanje specificiranog 
rizičnog materijala19 iz lanca hrane za životinje i prehrambenog lanca, zabrana 
hranjenja goveda, ovaca i koza mesom i kostima sisavaca te obavljanje pretraga 
na milijunima goveda svake godine. Česte promjene zakonodavstva u posljednjih 
nekoliko godina i financiranje istraživanja doveli su do usredotočenijih i usmjere -
nijih pretraga za otkrivanje spongiformne encefalopatije goveda. Komisija djeluje 
kao dobar koordinator na međunarodnoj razini, i osobito u vezi s organizaci -
jom OIE, u pogledu kategorizacije država članica prema razini zemljopisnog rizika 
od te bolesti. Programi za iskorjenjivanje tuberkuloze goveda također se temelje 
na dugoročnom pristupu te je u većini država članica zabilježena tendencija 
smanjenja raširenosti bolesti. Rashodi za te dvije bolesti čine približno polovicu 
ukupnih programskih rashoda EU-a (vidjeti tablicu 1. ).19 Riječ je o životinjskim tkivima 
za koja postoji najveći rizik da 
sadržavaju uzročnike zaraze, 
među koja se primjerice 
ubrajaju mozak i leđna 
moždina. Za više pojedinosti 
o spongiformnoj 
encefalopatiji goveda vidjeti 
prilog I.Slika 5.Broj slučajeva spongiformne encefalopatije goveda u EU-u
2 500
2 000
1 500
1 000
500
0
2014.10
2013.7
2012.11
2011.28
2010.45
2009.67
2008.125
2007.175
2006.320
2005.561
2004.864
2003.1 376
2002.2 137
2001.2 175
Izvor:  GU za zdravlje i sigurnost hrane.
22 Opažanja na temelju revizije 
Izrada i provedba programa država članica općenito su 
bile dobre
34 
Za izradu programa za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja odgo -
vorne su države članice, a ti su programi usmjereni na posebne prioritete u vezi 
s predmetnim bolestima na temelju odgovarajućih pokazatelja. U većini sluča -
jeva države članice imaju višegodišnje iskustvo u borbi protiv različitih bolesti 
životinja. Komisija od država članica može zatražiti, ali ne i primorati ih, da izrade 
prijedloge programa ili da promijene strategiju koju primjenjuju. Osim toga, kada 
dođe do izbijanja bolesti koja nosi sa sobom opasnost od prekogranične zaraze, 
države članice obvezne su provesti posebne mjere propisane sektorskim zakono -
davstvom, neovisno o tome sufinancira li EU te mjere ili ne.
35 
Kako bi se programi država članica mogli financirati sredstvima Zajednice, moraju 
zadovoljiti minimalne kriterije koje je odredila20 Komisija. Na temelju tih kriterija 
programi između ostaloga moraju sadržavati informacije o ciljevima, trajanju, 
ciljnim vrijednostima, pokazateljima (npr. pojavljivanju novih slučajeva bolesti 
i raširenosti bolesti), obavljanju pretraga na životinjama, njihovu cijepljenju te 
administrativnim pitanjima. Složenost pojedinačnih programa usko je povezana 
s epidemiološkim karakteristikama bolesti na koje se oni odnose. Programi mogu 
sadržavati čitav niz mjera kao što su: sveobuhvatni sustav nadzora, uzimanje uzo -
raka krvi, posebne mjere za utvrđivanje tzv. reaktora21, autopsija, laboratorijske 
pretrage, programi obeštećenja poljoprivrednika, nadzor divljih životinja te raču -
nalni sustavi za upravljanje podatcima o pretragama na životinjama i bolestima.
36 
Sud je utvrdio da je izrada programa država članica koje smo ispitali općenito bila 
dobra te da su ti programi prilagođeni epidemiološkom stanju. Odobreni progra -
mi zadovoljavali su tražene kriterije, obično su sadržavali dobar opis mjera koje je 
potrebno poduzeti, poštovali su standardne predloške kojima se služi Komisija te 
su općenito doveli do pozitivnih rezultata (vidjeti okvir 3. ). Države članice uspo -
stavile su odgovarajuće sustave za otkrivanje izbijanja bolesti stoke i pomoć pri 
njihovom iskorjenjivanju. Integrirani računalni veterinarski sustav TRACES (engl. 
TRAde Control and Expert System ) za identifikaciju i kontrolu kretanja životinja 
dobro je osmišljen i pomaže pri kontroli bolesti.20 Odluka Komisije 2008/341/EZ.
21 Reaktor je zaražena životinja 
koja ima pozitivne rezultate 
pretrage za utvrđivanje 
određene bolesti.
23 Opažanja na temelju revizije 
Međutim, teško je odrediti jesu li programi isplativi
37 
Na temelju Odluke Vijeća22 o rashodima u području veterinarstva Komisija je duž -
na svake četiri godine podnijeti Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o zdrav -
stvenom stanju životinja i isplativosti provedbe veterinarskih programa.
38 
U smjernicama organizacije OIE23 stoji da bi se pri donošenju odluke o najpriklad -
nijem načinu intervencije trebalo voditi računa o troškovima i koristima, kao i zo -
onotskom potencijalu te vjerojatnosti da se određenim skupom mjera za kontrolu 
bolesti poluče željeni rezultati.22 Članak 41. Odluke 
Vijeća 2009/470/EZ.
23 OIE, „Guidelines for Animal 
Disease Control” (hrv. 
Smjernice za kontrolu bolesti 
životinja ), svibanj 2014.Uspješni rezultati programa jedne države članice
EU provodi i sufinancira programe u vezi s transmisivnom spongiformnom encefalopatijom u svim državama 
članicama te se tijekom razdoblja obuhvaćenog revizijom za te programe izdvojio velik dio sredstava EU-a 
namijenjenih veterinarskim programima (vidjeti tablicu 1. ).
Za taj je program u Irskoj u razdoblju 2009.–2014. izdvojeno ukupno 17 milijuna eura. Iako su sredstva EU-a 
smanjena s 4,7 milijuna eura 2010. godine na 0,8 milijuna eura 2014. godine, ostvareni su uspješni rezultati, 
osobito zahvaljujući sljedećemu:
 οAktivni i pasivni sustavi nadzora čiji je cilj otkrivanje slučajeva spongiformne encefalopatije goveda.
 οAko se identificira novi slučaj bolesti, provode se epidemiološke pretrage te se kolju sve životinje iz iste 
kohorte i sve potomstvo.
 οZabrana hranjenja domaćih životinja proizvodima životinjskog podrijetla.
U Irskoj 2014. godine nije zabilježen nijedan slučaj spongiformne encefalopatije goveda. Za usporedbu, 2012. 
i 2011. zabilježena su tri slučaja, i vrhunac od više od 400 slučajeva 90-ih godina prošloga stoljeća.Okvir 3.
24 Opažanja na temelju revizije 
39 
Kao što je vidljivo iz tablice 1. , izravni troškovi veterinarskih programa na teret 
proračuna EU-a iznose oko 200 milijuna eura godišnje. Povrh toga, države članice 
izdvajaju još veći iznos sredstava za financiranje svog dijela troškova financiranih 
programa, ali i za ostale veterinarske aktivnosti koje smatraju potrebnima. Nada -
lje, poljoprivrednici i prehrambeni sektor snose troškove povezane s veterinar -
skim uslugama, nabavom novih grla, smanjenom proizvodnjom, ograničenjima 
u pogledu premještanja životinja te izgubljenim tržištima. Koristi koje se mogu 
ostvariti programima mogu se svrstati u dvije glavne skupine24:
— poboljšanje javnog zdravlja i zdravlja životinja: smanjenje pojavljivanja novih 
slučajeva bolesti/raširenosti bolesti, zaštita javnog zdravlja (u slučaju zoono -
ze) te ostvarenje uloge programa kao ključnih instrumenata za sprječavanje 
i suzbijanje bolesti u kontekstu strategije EU-a za zdravlje životinja,
— ekonomske koristi za EU u cjelini: zaštita vrijednosti predmetnog gospodar -
skog sektora, doprinos stabilnosti tržišta, jamčenje sigurne trgovine, poveća -
nje obujma trgovine izvan EU-a i smanjenje troškova povezanih sa zdravljem 
ljudi.
40 
Pri izvršenju proračuna EU-a Komisija se mora pridržavati načela dobrog financij -
skog upravljanja25 pa bi financirane aktivnosti trebale biti ekonomične, učinkovite 
i djelotvorne. Drugim riječima, rezultati programa trebali bi moći opravdati pove -
zane troškove. Sud je svjestan da je u praksi vrlo teško odrediti novčanu vrijed -
nost koristi koje se ostvaruju zahvaljujući politici za zdravlje životinja, posebno 
u pogledu zoonoza kada je glavna korist izbjegavanje zaraze ljudi, a u nekim 
slučajevima i spašavanje života.
Zabilježen je nedostatak dostupnih modela za procjenu 
isplativosti programa za iskorjenjivanje bolesti
41 
U sklopu revizije utvrđeno je da izostaju modeli i ekonomski pokazatelji koji 
bi Komisiji omogućili provođenje analize isplativosti predloženih programa pa 
Komisija stoga ne provodi takvu analizu. U svom posljednjem izvješću (iz 2014.) 
o zdravstvenom stanju životinja i isplativosti veterinarskih programa, čije je pod -
nošenje propisano Odlukom Vijeća kojom su uređena navedena pitanja, Komisija 
je pružila informacije o troškovima i rezultatima. Komisija je u tom izvješću pri -
znala da je potrebno bolje dokazati isplativost rashoda u području veterinarstva.24 Na temelju zaključaka izvješća 
Komisije iz 2014. godine 
Europskom parlamentu 
i Vijeću o rezultatima 
programa koje je sufinancirao 
EU.
25 Članak 30. Uredbe (EU, 
Euratom) 
br. 966/2012 Europskog 
parlamenta i Vijeća od 
25. listopada 2012. 
o financijskim pravilima koja 
se primjenjuju na opći 
proračun Unije i o stavljanju 
izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, 
Euratom) br. 1605/2002 
(SL L 298, 26.10.2012., str. 1.).
25 Opažanja na temelju revizije 
42 
U praksi, informacije iz odobrenih programa i podnesena izvješća o njihovoj 
provedbi pružaju podrobne informacije o troškovima te sadržavaju pokazatelje 
za pojedinačne aktivnosti i pokazatelje uspješnosti. Iako je u programima bila 
navedena većina troškova (za uzimanje uzoraka, laboratorijske pretrage, plaće 
veterinara, obeštećenja itd.) i kvalitativna korist (u pogledu javnog zdravlja, kva -
litetnijih prilika za izvoz i sl.), nije bilo dovoljno dostupnih modela i informacija 
koji bi omogućili procjenu isplativosti financiranih aktivnosti. Na primjer, zahva -
ljujući reakciji EU-a na krizu sa spongiformnom encefalopatijom goveda spašeno 
je mnogo života, povećana je sigurnost hrane, poboljšana je kvaliteta kontrola 
i vraćeno je povjerenje potrošača, no nije moguće ocijeniti isplativost programa.
43 
Također smo ispitali ima li dokaza koji bi opravdali troškove nastale u okviru 
programa obuhvaćenih revizijom. Revizijom su utvrđeni određeni primjeri, koje 
je prethodno otkrila i Komisija, u kojima je dio troškova bio neopravdano visok 
ili nad kojima države članice nisu provodile dovoljnu kontrolu, o čemu je više po -
jedinosti izneseno u  okviru 4.  U tim je slučajevima Komisija poduzela određene 
korektivne mjere.
Aktivnosti nad kojima nije bilo dovoljno kontrole ili visoki troškovi
1. Cjepiva koja se u Poljskoj koriste u okviru godišnjih programa za iskorjenjivanje bjesnoće kupljena su na 
regionalnoj razini. Između 2002. i 2009. godine broj otkrivenih slučajeva bjesnoće u lisica osjetno se sma -
njio, i to s 884 na 6. Međutim, 2010. i 2011. godine broj otkrivenih slučajeva nanovo se strelovito povećao, 
i to redom na 117 i 103. Velika većina tih slučajeva zabilježena je u Malopoljskom i Potkarpatskom vojvod -
stvu. Prosječna cijena jednoga od cjepiva kupljenih u Poljskoj za uporabu na divljim lisicama u razdoblju 
2011.–2013. bila je znatno viša od prosječne cijene u EU-u, iako su količine cjepiva isporučene u Poljskoj 
također bile najviše u EU-u (preko 10 milijuna doza svake godine). Ako se uzme u obzir ekonomija raz -
mjera, to se ne čini logičnim. Komisija je primijenila mjeru smanjenja financijskih sredstava i zatražila od 
nadležnih tijela u Poljskoj da poduzmu potrebne korake kako bi se smanjile prekomjerne cijene cjepiva, 
odnosno da raspišu jedinstveni nacionalni poziv na podnošenje ponuda.
2. Nadležna tijela u Rumunjskoj 2013. godine nisu provela odgovarajuće kontrole nad provedbom ugovora 
o distribuciji cjepiva protiv bjesnoće među divljim lisicama koja se obavlja iz zrakoplova te je distribuiran 
nedovoljan broj cjepiva. Osim toga, nadležna tijela nisu uzela dovoljno uzoraka kako bi ispitala djelotvor -
nost te akcije cijepljenja (2014. godine zabilježeno je poboljšanje postupaka). Slijedom toga, Komisija nije 
nadoknadila troškove povezane s akcijom cijepljenja.Okvir 4.
26 Opažanja na temelju revizije 
U pojedinim slučajevima iznosi isplaćeni kao obeštećenje 
poljoprivrednicima i odluke o smanjenju plaćanja nisu imali 
osjetan poticajni učinak
44 
Zakonskim je aktima propisano da iznosi obeštećenja koji se isplaćuju poljopri -
vrednicima za životinje usmrćene u okviru programa za iskorjenjivanje bolesti 
ne smiju prelaziti tržišne cijene zdravih životinja26. Time se želi utvrditi poštene 
iznose obeštećenja, otežati prijevare te potaknuti poljoprivrednike na sudjelova -
nje u programima. Međutim, u zakonskim aktima EU-a nije navedeno kako bi se 
iznos obeštećenja koje se isplaćuje trebao odrediti s pomoću tržišnih cijena, već 
to određuju države članice u posebnim zakonskim aktima. Na primjer, države čla -
nice nemaju obvezu da se pri određivanju iznosa obeštećenja koriste ljestvicama 
Zajednice za klasifikaciju trupova i pripadajućim cijenama27. Prekomjerna obe -
štećenja mogu nepovoljno utjecati na djelotvornu provedbu mjera za biološku 
sigurnost.
45 
Iznosi obeštećenja koji se u Italiji isplaćuju za životinje usmrćene u okviru ve -
terinarskih programa ponekad su bili viši od tržišnih cijena zdravih životinja. 
Primjerice, tamošnji su poljoprivrednici 2012. godine dobivali u prosjeku 87 eura, 
a najviše 111 eura za svaku ovcu usmrćenu u okviru programa za iskorjenjivanje 
bolesti, no prosječne tržišne cijene trupova dobivenih klanjem zdravih ovaca u to 
vrijeme bile su niže od 60 eura28. U slučajevima u kojima je iznos obeštećenja bio 
viši od tržišnih cijena, otkrivanje bolesti životinja na određenom poljoprivred -
nom gospodarstvu mogao se smatrati neočekivanom prilikom za nabavu novih 
grla. Osim toga, poljoprivrednicima koji bi u uobičajenim okolnostima htjeli imati 
potvrdu o „nepostojanju bolesti” na njihovom gospodarstvu ne daje se poticaj da 
primjenjuju djelotvorne mjere za biološku sigurnost.
46 
Iznosi obeštećenja koji se isplaćuju za goveda u Ujedinjenoj Kraljevini temelje se 
na prosječnim tržišnim cijenama u prethodnom mjesecu. Iznosi obeštećenja za 
goveda u Sjevernoj Irskoj i Walesu temelje se na pojedinačnim procjenama pa su 
ti iznosi uglavnom viši od onih u Engleskoj, što poljoprivrednicima ne daje poticaj 
da primjenjuju djelotvorne mjere za biološku sigurnost.
47 
Nakon negativne ocjene za tehničke rezultate ostvarene programima za iskorje -
njivanje bruceloze goveda i ovaca u jednoj talijanskoj regiji (Siciliji), Komisija je 
donijela odluku da će za razdoblje 2005.–2012. smanjiti plaćanja za više od 7 mi -
lijuna eura. 2011. godine cijeli program u vezi s brucelozom na Siciliji proglašen 
je neprihvatljivim zbog neuspješnih rezultata plana cijepljenja. Međutim, primi -
jenivši nacionalni sustav raspodjele sredstava među regijama, talijanske vlasti 
nisu u tom jednakom iznosu umanjile plaćanja regionalnim vlastima na Siciliji, 
nego su smanjenje ravnomjerno raspodijelile na sve talijanske regije (od kojih je 
većina pravilno provela program iskorjenjivanja). Time vlastima na Siciliji nije dan 
osjetan poticaj da poboljšaju veterinarske mjere.26 Članak 11. Uredbe (EU) 
br. 652/2014.
27 Uredba Komisije (EZ) 
br. 1249/2008 od 
10. prosinca 2008. 
o utvrđivanju detaljnih pravila 
primjene ljestvice Zajednice za 
klasifikaciju goveđih, svinjskih 
i ovčjih trupova i izvješćivanja 
o njihovim cijenama (SL L 337, 
16.12.2008., str. 3.).
28 Europska komisija (GU za 
poljoprivredu i ruralni razvoj, 
Statistički podatci 
o poljoprivrednim tržištima za 
2014.: http://ec.europa.eu/
agriculture/markets-and-
prices/market-statistics/
index_en.htm ).
27 Opažanja na temelju revizije 
Ima prostora za poboljšanja
48 
U odlomcima u nastavku navode se područja u kojima smatramo da ima prostora 
za poboljšanja u pogledu pristupa Komisije i programa država članica.
Prijavljivanje bolesti životinja i razmjena povezanih 
informacija
49 
Europski sustav za prijavu bolesti životinja (sustav ADNS) namijenjen je slanju 
obavijesti sa standardnim informacijama o izbijanju različitih bolesti. Nema 
funkcije koje bi omogućile epidemiološko upravljanje te nije namijenjen pružanju 
informacija iz prethodnih razdoblja ni analizi podataka. Stoga ima manju dodanu 
vrijednost od globalnog informacijskog sustava za zdravlje životinja organizaci -
je OIE (sustav WAHIS), kojim su se dužne koristiti sve države članice. Oba spo -
menuta sustava pružaju informacije o broju i lokaciji novozabilježenih slučajeva 
bolesti, no ne postoji sučelje koje bi omogućilo automatsku razmjenu informacija 
između njih. Radi boljeg upravljanja prijetnjama zdravlju životinja države članice 
razvile su vlastite informacijske sustave za epidemiološke podatke. Međutim, 
nema zajedničkog sustava koji bi olakšao razmjenu informacija i omogućio bolju 
koordinaciju kontrolnih aktivnosti u različitim državama članicama.
50 
Od 2012. godine u okviru zajedničkog projekta Komisije i organizacije OIE radi 
se na povezivanju sustava ADNS i WAHIS zajedničkim sučeljem pod nazivom 
„informacijski sustav za bolesti životinja” (sustav ADIS, prema engl. Animal Disease 
Information System )29.29 Izvješće o analizi sustava ADNS 
(inačica 1.4) u okviru izrade 
informatičkog prototipa 
informacijskog sustava za 
bolesti životinja (sustav ADIS) 
za Europsku uniju koji je 
usklađen sa sučeljem sustava 
OIE-WAHIS/WAHID: „Kako bi 
se provela iscrpnija analiza, 
potrebni su podatci poput 
broja gospodarstava i životinja 
koje se nalaze u regiji. Kako bi 
se provela iscrpnija prostorna 
i vremenska analiza, potrebni 
su dodatni podatci poput 
lokacije svih postojećih 
epidemioloških jedinica. Kako 
bi postao prikladniji 
instrument za upravljanje 
bolestima ili donošenje 
odluka, potrebne su dodatne 
informacije o mjerama za 
suzbijanje bolesti… Popis 
unosa u polju „vrsta” 
u sustavu ADNS sadržava 
glavne vrste domaćih životinja 
i samo općeniti naziv „divlje 
vrste”. Bilo bi razumno proširiti 
zahtjev za podatke o metodi 
dijagnoze na sve bolesti…”
28 Opažanja na temelju revizije 
Informacije o uspješnosti i upravljanju
51 
U jednoj odluci Komisije iz 2008.30 utvrđeni su pokazatelji ostvarenja programa, 
o kojima su države članice dužne podnositi izvješća. Osim toga, Komisija je utvr -
dila metodologiju za određivanje pokazatelja uspješnosti, kojima se od država 
članica traže uspješniji rezultati u pogledu smanjenja pojavljivanja novih slučaje -
va bolesti/raširenosti bolesti za zacrtani minimalni postotak tijekom određenog 
razdoblja. Osim toga, Komisija je izradila opsežan skup pokazatelja31 (preko 100) 
koje bi države članice trebale upotrebljavati. Među njih se ubrajaju pokazatelji 
povezani s ostvarenjima i aktivnostima, poput broja cijepljenih životinja i obavlje -
nih pretraga, kao i pokazatelji povezani s rezultatima, poput promjena u stopama 
pojavljivanja novih slučajeva bolesti ili raširenosti bolesti. Svjesni smo da već po -
stoji opsežan skup pokazatelja, no smatramo da ipak ima prostora za dodatna po -
boljšanja, posebno u pogledu tehničke provedbe programa32. Nema ekonomskih 
pokazatelja koji bi omogućili analizu isplativosti predloženih programa (vidjeti 
odlomke 41. i 42.).
52 
Komisija je zatražila od država članica da pri izradi veterinarskih programa slijede 
standardni predložak. Njime su obuhvaćene i informacije o razvoju bolesti u po -
sljednjih nekoliko godina. Osim toga, jedan od kriterija kojima se Komisija koristi 
(vidjeti odlomak 28.) pri procjenjivanju nacrta programa odnosi se na kvalitetu 
podataka o razvoju bolesti tijekom posljednjih pet godina. Iako su takvi podatci 
za prethodna razdoblja u većini slučajeva bili dostupni, uočili smo da su neovisni 
ocjenjivači koje je angažirala Komisija za tri od 24 programa država članica koja 
su obuhvaćena revizijom utvrdili da najnoviji nacrti programa nisu sadržavali do -
voljno zadovoljavajućih informacija o prethodnim razdobljima33. U tim je slučaje -
vima Komisija zatražila odgovarajuće informacije, a predmetne države članice su 
ih pružile. U vrijeme provedbe revizije Komisija je radila na izradi informacijskog 
sustava koji bi omogućio neometano dohvaćanje i analizu informacije o pret -
hodnim razdobljima iz ranijih programa država članica te je uvela standardizirani 
elektronički sustav za podnošenje izvješća preko kojeg države članice trebaju 
slati ključne dokumente34 u vezi sa svojim veterinarskim programima35. Navedena 
poboljšanja u budućnosti bi trebala olakšati analizu programa.30 Odluka Komisije 2008/940/EZ, 
zamijenjena Provedbenom 
odlukom Komisije 2014/288/
EU od 12. svibnja 2014. 
u pogledu standardnih 
zahtjeva za izvješćivanje 
o nacionalnim programima za 
iskorjenjivanje, kontrolu 
i praćenje određenih bolesti 
životinja i zoonoza koje 
sufinancira Unija i o stavljanju 
izvan snage Odluke 2008/940/
EZ (SL L 147, 17.5.2014., str. 88.).
31 Dokument Komisije 
WD SANCO/12 915/2012.
32 Na primjer, vremenski razmaci 
između pretraga, udio 
slučajeva bolesti za koje je 
otkriven izvor zaraze; kad je 
riječ o brucelozi, praćenje 
stada u kojima nisu obavljene 
pretrage, postotak cijepljenih 
životinja na poljoprivrednim 
gospodarstvima te udio 
gospodarstava na kojima je 
obavljeno cijepljenje; 
pokazatelji povezani 
s osposobljavanjem, 
troškovima i kapacitetima 
veterinarskih službi; kad je 
riječ o brucelozi ovaca i koza, 
genotipizacija rezultata 
određenog soja Brucelle.
33 Kao primjer mogu se navesti 
predloženi program 
Ujedinjene Kraljevine za 2015. 
u vezi s tuberkulozom goveda, 
predloženi program 
Španjolske za 2015. u vezi 
s bolešću plavog jezika 
i predloženi program Italije za 
2014. u vezi s bolešću plavog 
jezika.
34 U prvom redu nacrte 
programa, međuizvješća, 
završna izvješća i zahtjeve za 
plaćanje.
35 Provedbena odluka 
Komisije 2014/288/EU.
29 Opažanja na temelju revizije 
Prikazivanje veterinarskih kontrola u programima
53 
Općenito govoreći, u većini je programa obrazloženo koje je mjere potrebno 
poduzeti i koje se rezultate želi postići. Međutim, smatramo da bi bilo korisno da 
pojedini programi sadržavaju bolji opis veterinarskih mjera te aktivnosti provede -
nih na temelju preporuka ureda FVO i savjeta projektne skupine. Za dva progra -
ma država članica od njih 24 obuhvaćena revizijom slične su primjedbe36 iznijeli 
i neovisni ocjenjivači programa koje je angažirala Komisija.
Programi koji sporo napreduju
54 
Programi za iskorjenjivanje nekih bolesti u određenim državama članicama traju 
već desetljećima (vidjeti odlomak 9.). Iako je u Ujedinjenoj Kraljevini i Irskoj raši -
renost tuberkuloze goveda sve manja, i dalje je relativno visoka (vidjeti sliku 6. ) 
u odnosu na ostale države članice37. Zbog češćih pretraga za otkrivanje tuber -
kuloze u Ujedinjenoj Kraljevini od 2013. godine u područjima s niskom razinom 
pojavljivanja slučajeva te bolesti, koje se sada umjesto jednom u četiri godine 
obavljaju jednom godišnje, broj otkrivenih slučajeva se povećao. Međutim, i dalje 
postoje ozbiljni problemi povezani s programom za iskorjenjivanje tuberkuloze 
u Ujedinjenoj Kraljevini te se u pojedinim regijama bilježi vrlo visoka razina po -
javljivanja novih slučajeva te bolesti.36 Program Italije za 2014. u vezi 
s bolešću plavog jezika 
i program Irske za 2014. u vezi 
s tuberkulozom goveda.
37 Raširenost tuberkuloze 
goveda u stadima 
2014. godine iznosila je 9,04 % 
u Ujedinjenoj Kraljevini, 3,8 % 
u Irskoj, 1,72 % u Španjolskoj 
i 0,81 % u Italiji. U Francuskoj 
i Poljskoj potvrđeno je 
službeno nepostojanje te 
bolesti, a njezina je raširenost 
u Rumunjskoj beznačajna.Slika 6.Tuberkuloza goveda u Irskoj i Ujedinjenoj Kraljevini
2014. 2013. 2012. 2011. 2010.20
15
10
5
03,80 4,07 4,45 4,37 4,849,0410,1116,20
14,05
11,61
Raširenost u stadima
u Ujedinjenoj Kraljevini %
Raširenost u stadima
u Irskoj %
Izvor:  GU za zdravlje i sigurnost hrane.
30 Opažanja na temelju revizije 
55 
Iskorjenjivanje bruceloze ovaca i koza u Italiji zahtjevna je zadaća zbog nedo -
statka pune suradnje poljoprivrednika u pojedinim regijama, a dodatan bi faktor 
mogao biti i velikodušan program obeštećenja (vidjeti odlomak 45.). Međutim, 
raširenost te bolesti na nacionalnoj razini je u padu te je 2014. godine dosegnula 
1,2 %, dok je 2008. iznosila 3,7 %. U tom istom razdoblju njezina raširenost na 
Siciliji smanjila se s 11,9 % na 3,4 %.
56 
Primijetili smo da je i Komisija u svom izvješću38 Parlamentu i Vijeću iz 2014. go -
dine o rezultatima veterinarskih programa koje je sufinancirao EU navela da 
postoji zabrinutost u vezi s rezultatima koji su ostvareni programom Ujedinjene 
Kraljevine u vezi s tuberkulozom goveda i programom Italije u vezi s brucelozom. 
Sud je također svjestan da Komisija potiče države članice da u takvim slučajevima 
poduzmu potrebne mjere, i to praćenjem provedbe preporuka projektne skupine 
i ureda FVO.
Pristup liječenju divljih životinja
57 
Izravni ili neizravni kontakt divljih i domaćih životinja može uzrokovati širenje 
bolesti i otežati djelotvornu provedbu programa u vezi s bolestima životinja. Pri -
mjerice, divlje lisice mogu prenositi bjesnoću, a jazavci, veprovi i jeleni tuberku -
lozu goveda. Organizacija OIE objavila je nekoliko publikacija39 o praćenju bolesti 
u divljih životinja, a s tim u vezi postoji i međunarodni sporazum o prijavljivanju 
bolesti. Kupnja cjepiva protiv bjesnoće za divlje životinje sastavni je dio programa 
država članica, no EU nema poseban pristup za suzbijanje tuberkuloze u divljih 
životinja.
58 
Na razini EU-a jedini propisi za iskorjenjivanje tuberkuloze u životinjskih vrsta 
koji postoje odnose se na goveda (ali ne, primjerice, i na divlje koze i ostale divlje 
životinje). Primjerice, u Ujedinjenoj Kraljevini jazavci su zaštićeni nacionalnim za -
konodavstvom pa je moguće da se time otežava djelotvorna provedba programa 
za iskorjenjivanje tuberkuloze goveda.38 COM(2014) 115 završna verzija 
od 5. ožujka 2014. „Izvješće 
Komisije Europskom 
parlamentu i Vijeću 
o rezultatima programa za 
iskorjenjivanje, kontrolu 
i praćenje bolesti životinja 
i zoonoza koje je sufinancirao 
EU u razdoblju od 2005. do 
2011.”, odjeljak 3.2.
39 OIE, „Training manual on 
wildlife diseases and 
surveillance” (hrv. Priručnik 
o bolestima u divljih životinja 
i njihovu nadzoru ), 2010.
31 Opažanja na temelju revizije 
Dostupnost određenih cjepiva
59 
Organizacija OIE navodi40 da je neometana dostupnost prikladnih veterinarskih 
cjepiva i antigena ključna za programe za zdravlje životinja41. U EU-u postoje broj -
ne inicijative i istraživački projekti čiji je cilj otkrivanje novih virusa i promicanje 
dostupnosti cjepiva42. Ovisno o bolesti može se dogoditi da je količina prikladnih 
cjepiva dostupnih za uporabu na razini EU-a vrlo mala ili nepostojeća. Međutim, 
cijepljenje je jedan od ključnih dostupnih instrumenata za djelotvornu provedbu 
načela „bolje spriječiti nego liječiti”. Postoje složeni razlozi zbog kojih cjepiva nisu 
uvijek dostupna. Najnovija istraživanja u pravilu su pokazivala43 da osim tehničkih 
poteškoća u pogledu njihova razvoja također nema dovoljno financijskih interesa 
za farmaceutsku industriju da se zatraži odobrenje za uporabu određenih cjepiva 
u EU-u. U  okviru 5.  navedeno je nekoliko primjera praktičnih poteškoća uzroko -
vanih nedostatkom odgovarajućih cjepiva.
60 
Na razini Europe nema ni pravnog okvira za zajedničku nabavu cjepiva ni opće 
banke zaliha cjepiva. Postupak nabave cjepiva na temelju poziva na podnošenje 
ponuda koji raspišu države članice može trajati nekoliko mjeseci, a u međuvre -
menu se virus može nastaviti širiti među životinjskom populacijom. Primijetili 
smo da bi se novim zakonom o zdravlju životinja, o kojem trenutačno raspravljaju 
zakonodavna tijela, Komisiji dale veće mogućnosti u pogledu uspostave banaka 
cjepiva.40 OIE, „Manual of diagnostic 
tests and vaccines for 
terrestrial animals” (hrv. 
Priručnik o dijagnostičkim 
pretragama i cjepivima za 
kopnene životinje ), 2014.
41 OIE, „Guidelines for Animal 
Disease Control” (hrv. 
Smjernice za kontrolu bolesti 
životinja ), svibanj 2014.
42 Primjerice, u okviru 
istraživačkih fondova EU-a 
pružena je potpora projektima 
za razvoj cjepiva protiv 
tuberkuloze (NEWTBVAC), 
bruceloze (BRU-VAC) i klasične 
svinjske kuge (CSFV-GODIVA).
43 Videnova, K. i Mackay, DKJ. 
„Availability of vaccines 
against major animal diseases 
in the European Union” (hrv. 
Dostupnost cjepiva protiv 
glavnih bolesti životinja 
u Europskoj uniji ).
Poteškoće uzrokovane nedostatkom odgovarajućih cjepiva
Postoji više od 20 varijanti (serotipova) virusa bolesti plavog jezika (virusne bolesti preživača koju prenose 
kukci).
U Italiji je zabilježeno šest varijanti. U EU-u trenutačno nije dostupno nijedno polivalentno cjepivo (djelotvor -
no protiv više sojeva istoga virusa). Stoga je u takvim slučajevima teško predvidjeti uporabu cjepiva.
Tijekom krize s bolešću plavog jezika iz 2008. u Francuskoj zalihe cjepiva bile su ograničene. Francuska nad -
ležna tijela stoga su hitno morala nabaviti dodatne zalihe. To je bilo skupo i dugotrajno, a nacionalna tijela 
smatraju da se 520 slučajeva bolesti plavog jezika otkrivenih u regiji Ille-et-Vilaine moglo izbjeći da su cjepiva 
bila dostupna ranije.
U trenutku prvog izbijanja bolesti plavog jezika serotipa S4 u Španjolskoj (u regiji Estremaduri) nije bila dos -
tupna dovoljna količina cjepiva protiv tog serotipa. Stoga je akcija cijepljenja odgođena za sljedeću godinu 
kako bi se bolest suzbila tijekom prvog sljedećeg razdoblja širenje virusa.Okvir 5.
32
 Zaključci i preporuke
61 
Bolesti životinja uzrok su znatnih troškova gospodarstvu te izvor rizika za zdrav -
lje životinja i ljudi. Bolesti se mogu širiti preko granica te su prethodna izbijanja 
bolesti donijela milijarde eura troškova. Stoga je cilj EU-a zaštititi zdravlje živo -
tinja i financirati programe država članica za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje 
pojedinačnih bolesti životinja. Tim programima obuhvaćene su aktivnosti poput 
uzimanja uzoraka, laboratorijskih pretraga, isplata obeštećenja za usmrćene 
životinje te akcije cijepljenja. Posljednjih godina rashodi EU-a su u padu te nisu 
zabilježene velike krize koje bi se mogle usporediti s masovnim izbijanjem slinav -
ke i šapa 2001. godine. Međutim, EU treba biti pripremljen za rješavanje budućih 
kriza, a programi za iskorjenjivanje bolesti ponekad se trebaju provoditi dugi 
niz godina prije nego što se potvrdi nepostojanje neke bolesti na određenom 
području.
62 
Revizijom je ispitano jesu li se programima za iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje 
bolesti životinja na odgovarajući način suzbile te bolesti. U sklopu toga ispitali 
smo je li pristup Komisije bio prikladan, jesu li države članice izradile i provodile 
odgovarajuće programe te je li se na odgovarajući način pazilo na isplativost 
projekata.
63 
Općenito govoreći, Sud je zaključio da su ispitani programi povezani s bolesti -
ma životinja na odgovarajući način suzbili te bolesti. Međutim, budući da uvijek 
može doći do novog izbijanja bolesti, Komisija i države članice trebale bi i dalje 
biti na oprezu.
64 
Strategija Komisije za programe u vezi s bolestima životinja općenito je bila do -
bra: aktivnosti Komisije bile su popraćene kvalitetnim tehničkim savjetovanjem, 
politika za zdravlje životinja dobro je razrađena te je uspostavljen okvir za usmje -
ravanje sredstava na prioritetne programe. Pristup iskorjenjivanju spongiformne 
encefalopatije goveda bio je osobito uspješan. Kao dodatni uspješni primjeri 
mogu se navesti smanjenje broja slučajeva zoonotske salmoneloze i bjesnoće. 
Zakonodavstvo kojim su uređena predmetna pitanja i dalje je složeno, no određi -
vanje prioriteta u pogledu financiranja borbe protiv različitih bolesti postupno se 
poboljšava (odlomci 26.–33.).
65 
Utvrdili smo da su izrada i provedba programa država članica općenito bile do -
bre. Programi su zadovoljavali tražene kriterije, a sustavi država članica u pogledu 
otkrivanja izbijanja bolesti životinja i pomoći pri njihovom iskorjenjivanju bili su 
odgovarajući (odlomci 34.–36.).
33 Zaključci i preporuke 
66 
Unatoč tome što je Komisija dužna podnositi Europskom parlamentu i Vijeću 
izvješća o isplativosti veterinarskih programa, utvrdili smo da nema dovoljno od -
govarajućih modela za ispunjavanje te obveze. Odobreni programi i podnesena 
izvješća o njihovoj provedbi sadržavaju informacije o troškovima i rezultatima, ali 
je teško odrediti jesu li ti programi isplativi (odlomci 37.–42.).
67 
Kad je riječ o troškovima, revizijom su utvrđeni određeni primjeri nedovoljno 
kontroliranih ili neopravdano visokih troškova, koje je prethodno otkrila i Komi -
sija. U pojedinim slučajevima u Italiji iznosi isplaćeni kao obeštećenja poljopri -
vrednicima i odluke Komisije o smanjenju plaćanja nisu imali osjetan poticajni 
učinak na primjenu djelotvornih mjera za biološku sigurnost i korektivnih mjera 
(odlomci 43.–47.).
68 
Utvrdili smo da u nekoliko područja ima prostora za poboljšanja. Za razmjenu 
epidemioloških informacija među državama članicama mogla bi postojati bolja 
podrška u vidu informacijskih sustava (odlomci 49. i 50.).
69 
Komisija je utvrdila detaljan skup minimalnih pokazatelja ostvarenja programa 
kojima se države članice trebaju koristiti. Utvrdili smo da bi pojedini programi 
država članica mogli sadržavati bolji opis veterinarskih mjera te provedbe ranijih 
preporuka ureda FVO i projektne skupine. U vrijeme provedbe revizije i dalje nije 
bilo dovoljno lako dostupnih informacija iz prethodnih razdoblja o razvoju različi -
tih bolesti. Međutim, radilo se na uspostavi baze podataka za bilježenje tehničkih 
pokazatelja programa, a Komisija je uvela novi sustav elektroničkog podnošenja 
izvješća (odlomci 51.–53.).
70 
Utvrdili smo da su neki programi sporo napredovali, posebice u vezi s iskorjenji -
vanjem tuberkuloze goveda u Ujedinjenoj Kraljevini i Irskoj te bruceloze ovaca 
i koza na jugu Italije (odlomci 54.–56.).
34 Zaključci i preporuke 
71 
Divlje životinje mogu uzrokovati širenje bolesti među domaćim životinjama 
i ljudima pa je stoga potrebno voditi računa o njima pri osmišljavanju pristupa 
zdravlju životinja i financiranju programa za zdravlje životinja. Utvrđeno je da bi 
pristup EU-a pronalaženju rješenja za bolesti u divljih životinja trebalo nadogradi -
ti, osobito kad je riječ o tuberkulozi (odlomci 57. i 58.).
72 
Cjepiva su ključan instrument za određene programe za iskorjenjivanje bolesti. 
Sud je ustanovio da se, ovisno o bolesti, može dogoditi da je količina prikladnih 
cjepiva vrlo mala ili nepostojeća. Naime, utvrdili smo da je nedostatak cjepiva za 
liječenje bolesti plavog jezika nepovoljno utjecao na programe u Italiji, Francu -
skoj i Španjolskoj. Osim toga, u vrijeme provedbe revizije nije bilo ni pravnog 
okvira za zajedničku nabavu cjepiva ni opće banke sa zalihama cjepiva na razini 
Europe (odlomci 59. i 60.).
Preporuke
Kako bi dodatno poboljšala iskorjenjivanje, kontrolu i praćenje bolesti životinja, 
Komisija bi trebala:
(a) olakšati razmjenu epidemioloških informacija među državama članicama;
(b) ispitati je li potrebno ažurirati postojeći skup pokazatelja kako bi se dobivale 
kvalitetnije informacije o veterinarskim kontrolama i isplativosti programa;
(c) sustavno uključivati divlje životinje u veterinarske programe, kad god je to 
potrebno;
(d) pružati potporu u pogledu dostupnosti cjepiva za uporabu u državama člani -
cama kad god je to epidemiološki opravdano.
Ovo je izvješće usvojilo I. revizijsko vijeće, kojim predsjeda član Revizorskog suda 
Augustyn KUBIK, na sastanku održanom u Luxembourgu 3. veljače 2016.
 Za Revizorski sud
 Vítor Manuel da SILVA CALDEIRA
 Predsjednik

35
 Prilozi Prilog I.Informacije o bolestima životinja
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
Ptičja gripaPtičju gripu uzrokuje virus 
gripe tipa A i njome se 
može zaraziti nekoliko 
vrsta ptica koje se koriste 
u proizvodnji hrane (pilići, 
purice, biserke, prepelice 
itd.), kao i ptice koje se 
drže kao kućni ljubimci 
i divlje ptice, pri čemu se 
s nekim sojevima virusa 
povezuju visoke stope 
smrtnosti. Virus je izoliran 
i kod nekih vrsta sisavaca, 
uključujući ljude, štakore 
i miševe, lasice i pitome 
vretice, svinje, mačke, 
tigrove i pse.Nekoliko čimbenika može do -
prinijeti širenju virusa ptičje 
gripe, uključujući globaliza -
ciju i međunarodnu trgovinu 
(zakonitu i  nezakonitu), prak -
se stavljanja na tržište (tržišta 
živih ptica), poljoprivredne 
prakse i prisutnost virusa 
u divljih ptica. Virusi ptičje 
gripe prenose se izravnim 
kontaktom s izlučevinama 
zaraženih ptica, posebno fe -
kalijama, ili kontaminiranom 
hranom za životinje, vodom, 
opremom i  odjećom.Iako je ptičja gripa 
u prvom redu ptičja 
bolest, može prelaziti 
s ptica na ljude. Virusi 
ptičje gripe izrazito su 
specifični za pojedine 
vrste, ali u rijetkim 
prilikama mogu prijeći 
s vrste na vrstu i zara -
ziti ljude. Do prelaska 
na ljude dolazi kada 
postoji bliski kontakt 
sa zaraženim pticama 
ili izrazito kontamini -
ranim okruženjem.U blagom obliku znakovi 
bolesti mogu se iskazati 
tek u vidu nakostrije -
šenog perja, smanjene 
proizvodnje jaja ili 
blagih učinaka na dišni 
sustav. U teškom obliku 
bolesti virus ne utječe 
samo na dišni trakt, kao 
u blagom obliku, nego 
prodire u više organa 
i tkiva zbog čega može 
doći do jakog unutar -
njeg krvarenja.Na ptičju gripu 
može se posumnjati 
na temelju kliničkih 
znakova i događaja 
koji su uzrokovali 
bolest. Kako bi se 
potvrdila dijagnoza, 
potrebne su labora -
torijske pretrage.U cijelom svijetu uspostav -
ljene su mjere nadzora za 
otkrivanje prisutnosti zaraze 
kod peradi, u skladu sa stan -
dardima organizacije  OIE za 
nadzor ptičje gripe.
Afrička 
svinjska 
kugaAfrička svinjska kuga 
izrazito je zarazna 
hemoragijska bolest 
svinja, bradavičastih 
svinja, europskih divljih 
svinja i američkih divljih 
svinja. Sve dobne skupine 
jednako su podložne 
obolijevanju. S obzirom na 
to da različite oblike virusa 
karakterizira izrazita vi -
rulencija, afrička svinjska 
kuga očituje se visokom 
temperaturom, gubitkom 
apetita, krvarenjem 
na koži i u unutarnjim 
organima te smrću koja 
nastupa u prosječnom 
roku od 2 do 10 dana. 
Stope smrtnosti mogu se 
popeti i do 100 %.Bradavičaste svinje mogu biti 
prirodni nositelji virusa, a da 
pritom ne pokazuju znakove 
bolesti. S tih nositelja virus 
obično prenose mekani 
krpelji Ornithodoros moubata . 
Krpelji usisavaju virus dok 
se hrane krvlju te ga zatim 
prenose kada se hrane na 
životinjama podložnima 
obolijevanju. Na životinje 
podložne obolijevanju virus 
se može prenijeti i ugrizom 
muha i krpelja, kontamini -
ranom sredinom, vozilima, 
opremom ili odjećom.Afrička svinjska kuga 
nije opasna za zdravlje 
ljudi.Ozbiljnost i distribucija 
lezija također varira ovi -
sno o virulenciji virusa. 
Ozbiljni slučajevi bolesti 
očituju se visokom tem -
peraturom i smrću koja 
nastupa u prosječnom 
roku od 2 do 10 dana. 
Stopa smrtnosti može 
se popeti i do 100 %. 
U ostale kliničke 
znakove mogu se 
ubrojiti gubitak apetita, 
depresija, crvenilo kože 
ušiju, abdomena i nogu, 
dišne smetnje, povra -
ćanje, krvarenja iz nosa 
ili rektuma te ponekad 
proljev. U  slučaju izbija -
nja bolesti kao jedan od 
prvih znakova javlja se 
pobačaj.Na afričku svinjsku 
kugu može se po -
sumnjati na temelju 
kliničkih znakova, 
a potvrda se mora 
dobiti s pomoću 
propisanih labora -
torijskih pretraga, 
osobito kako bi se 
ta bolest mogla ra -
zlikovati od klasične 
svinjske kuge.Za afričku svinjsku kugu nema 
znanstveno potvrđenog 
liječenja ili cjepiva. U svim 
uspješnim programima za 
iskorjenjivanje te bolesti 
obavljeni su brza dijagnoza, 
klanje i uklanjanje svih 
životinja sa zaraženog gos -
podarstva, temeljito čišćenje 
i dezinfekcija, dezinsekcija te 
kontrola i nadzor kretanja.
36 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
BrucelozaBruceloza je zarazna bo -
lest stoke koja ima znatan 
učinak na gospodarstvo. 
Bolest uzrokuju različite 
bakterije iz obitelji Bru-
cella , koje mogu zaraziti 
pojedinačne životinjske 
vrste. Međutim, većina vr -
sta Brucelle  može zaraziti 
i druge životinjske vrste. 
Mogu je dobiti goveda, 
svinje, ovce i koze, deve, 
kopitari i psi. Također 
se mogu zaraziti drugi 
preživači, neki morski 
sisavci i ljudi.Bruceloza se obično prenosi 
kada određena životinja 
pobaci ili dobije mlade. 
U plodnoj vodi zaražene živo -
tinje nalazi se visoka razina 
bakterija. Bakterije mogu 
preživjeti nekoliko mjeseci 
izvan životinje u okolišu, 
osobito u hladnim i vlažnim 
uvjetima. One i dalje ostaju 
zarazne za druge životinje 
koje se mogu zaraziti guta -
njem bakterija. Bakterije se 
također nastanjuju u vimenu 
i kontaminiraju mlijeko. Bru -
celoza je raširena bolest koja 
često pogađa i divlje životinje 
te se njome mogu zaraziti 
divlje svinje, bizoni, losovi 
i europski zečevi. Činjenica da 
su divlje životinje nositelji te 
bolesti otežava aktivnosti na 
njezinu iskorjenjivanju.Bruceloza je zoonoza 
koja je vrlo zarazna za 
ljude i uzrokuje bolest 
koja se često naziva 
malteškom ili sredo -
zemnom groznicom. 
Simptomi kod ljudi 
uključuju povišenu 
temperaturu s  prekidi -
ma i  nepravilnostima, 
glavobolju, slabost, 
jako znojenje, trnce, 
gubitak težine i opće 
bolove. Također može 
doći do zaraze organa, 
uključujući jetru i  sle-
zenu. Zarazi su osobito 
izloženi veterinari, 
poljoprivrednici i  rad -
nici u klaonicama jer 
dolaze u kontakt sa za -
raženim životinjama te 
pobačenim fetusima 
ili posteljicama. Bolest 
također može prijeći 
na ljude konzumaci -
jom nepasteriziranog 
mlijeka dobivenog od 
zaraženih životinja.Bolest je obično blaga 
te zaražena životinja 
pokazuje malo znakova 
sve do nastupa pobača -
ja. U mužjaka može doći 
do nabreknuća testisa 
te se bakterija ponekad 
nastani u zglobovima 
i dovede do artritisa. 
Bruceloza je važna 
jer uzrokuje oslablje -
nu reprodukcijsku 
sposobnost, i to u vidu 
pobačaja, neplodnosti, 
zadržavanja posteljice, 
mrtvorođenja ili dobi -
vanja slabog potom -
stva. Uzrokuje velike 
ekonomske gubitke za 
poljoprivrednike koji 
drže krave, ovce, koze 
i svinje.Na bolest se može 
posumnjati na 
temelju kliničkih 
znakova poput 
pobačaja, ali se po -
tvrda dobiva sero -
loškim pretragama, 
a zatim propisanim 
laboratorijskim 
pretragama radi izo -
lacije i  identifikacije 
bakterije.Nadzor s pomoću seroloških 
pretraga, kao i ispitivanja na 
mlijeku poput mliječne prste -
naste probe, mogu se koristiti 
za kontrolu te imaju važnu 
ulogu u  akcijama suzbijanja 
bolesti. Isto tako, obavljaju 
se i pojedinačne pretrage na 
životinjama kako za potrebe 
trgovine tako i u svrhu kontro -
le bolesti.Prilog I.
37 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
Bolest 
plavog 
jezikaBolest plavog jezika ne -
zarazna je virusna bolest 
koja pogađa domaće 
i divlje preživače (u prvom 
redu ovce, ali i goveda, 
koze, bivole, antilope, 
jelene, losove i deve) i koju 
prenose kukci, naročito 
mušice vrste Culicoides  
koje sišu krv. Virus koji 
uzrokuje bolest plavog 
jezika identificiran je kao 
član porodice Reoviridae . 
Identificirana su 24 razli -
čita serotipa te se svaki 
soj međusobno razlikuje 
po sposobnosti da izazove 
bolest. U ovaca koje su 
izrazito podložne obolije -
vanju stopa pobola može 
se popeti i do 100 %.Kukac koji prenosi bolest 
ključan je za prijenos virusa 
bolesti plavog jezika među 
životinjama. Prenositelji 
postaju zaraženi tim virusom 
sisanjem krvi zaraženih živo -
tinja. Bez prenositelja bolest 
ne može prelaziti sa životinje 
na životinju.S bolešću plavog jezika 
nije povezan nikakav 
rizik za javno zdravlje.U zaraženih ovaca 
klinički se znakovi razli -
kuju i mogu uključivati 
povišenu temperaturu, 
krvarenje i  ulceracije 
oralnog i nazalnog 
tkiva, jaki proljev, 
povraćanje, upalu pluća 
i „plavi” jezik uzrokovan 
cijanozom (rijetko), 
a bremenite ovce mogu 
pobaciti.Na bolest plavog 
jezika može se po -
sumnjati na temelju 
tipičnih kliničkih 
znakova i raširenosti 
potrebnih kukaca 
prenositelja, po -
sebno u područjima 
u kojima je bolest 
endemski fenomen. 
Kako bi se potvrdila 
dijagnoza, potrebne 
su laboratorijske 
pretrage.U endemskim se područji -
ma u okviru programa za 
praćenje uz pomoć kontrolnih 
životinja aktivno vadi uzorak 
iz kontrolnih stada u svrhu 
praćenja prisutnosti virusa. 
Cijepljenje se koristi kao 
najdjelotvornija i  najprak -
tičnija mjera za svođenje 
gubitaka povezanih s bolešću 
na najmanju moguću mjeru 
i za potencijalno prekidanje 
ciklusa od zaražene životinje 
do prenositelja. Nužno je da 
se za zaštitu od posebnog soja 
(ili sojeva) virusa koji se pojav -
ljuju u određenom području 
koriste cjepiva namijenjena 
upravo za tu svrhu.
Tuberkuloza 
govedaTuberkuloza goveda kro -
nična je bolest životinja 
uzrokovana bakterijama 
Mycobacterium bovis 
(M. bovis) koja je u bliskoj 
srodnosti s bakterijama 
koje izazivaju tuberkulozu 
u ljudi i ptica. Ta bolest 
može pogoditi gotovo 
sve sisavce i uzrokuje 
opće stanje bolesti, kašalj 
i naposljetku smrt.Bolest je zarazna i prenosi 
se kontaktom sa zaraženim 
domaćim i divljim životinja -
ma. Uobičajeni put zaraze 
je udisanje zaraznih kapljica 
koje se iskašljavaju iz pluća. 
Telad i ljudi također se mogu 
zaraziti pijenjem neobrađe -
nog mlijeka zaraženih krava.Ljudi se mogu zaraziti 
pijenjem neobrađenog 
mlijeka zaraženih 
krava ili udisanjem 
zaraznih kapljica. 
U nekim se zemljama 
procjenjuje da je i do 
deset posto slučajeva 
tuberkuloze u ljudi 
uzrokovano tuberkulo -
zom goveda.Tuberkuloza je obično 
dugotrajna te se simp -
tomi mogu pojaviti tek 
nakon nekoliko mjeseci 
ili godina. Među uobi -
čajene kliničke znakove 
ubrajaju se: slabost, 
gubitak apetita, gubitak 
težine, promjenjiva 
povišena temperatura, 
isprekidani suhi kašalj, 
proljev i veliki istaknuti 
limfni čvorovi.Standardna me -
toda za otkrivanje 
tuberkuloze je 
tuberkulinska 
pretraga, u kojoj se 
mali iznos antigena 
ubrizgava u kožu te 
se mjeri imunološki 
odgovor. Konačna 
dijagnoza postavlja 
se uzgojem bakte -
rija u laboratoriju, 
što je proces koji 
traje najmanje osam 
tjedana.Standardne kontrolne mjere 
koje se primjenjuju u slučaju 
tuberkuloze su obavljanje 
pretraga i klanje. Programi 
za iskorjenjivanje te bolesti 
obuhvaćaju autopsiju mesa, 
intenzivni nadzor uključujući 
posjete poljoprivrednim 
gospodarstvima, sustavno 
obavljanje pretraga na 
pojedinačnim govedima te 
uklanjanje zaraženih životinja 
i onih koje su s njima bile 
u kontaktu, kao i kontrole 
kretanja životinja, i bili su 
veoma uspješni u smanjivanju 
ili suzbijanju bolesti.
Pasterizacijom mlijeka zaraže -
nih životinja na temperaturi 
koja je dovoljna za usmrći -
vanje bakterija sprječava se 
prenošenje bolesti na ljude.Prilog I.
38 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
Spongifor -
mna encefa -
lopatija 
govedaSpongiformna encefalo -
patija goveda progresivna 
je smrtonosna bolest 
živčanog sustava goveda. 
Ima dugotrajno razdoblje 
inkubacije od četiri do pet 
godina i trenutačno ne po -
stoje ni liječenje ni cjepivo 
protiv te bolesti. Spon -
giformna encefalopatija 
goveda jedna je od bolesti 
iz skupine transmisivnih 
spongiformnih encefalo -
patija. Među ostale oblike 
transmisivnih spongi -
formnih encefalopatija 
ubrajaju se grebež ovaca, 
spongiformna encefalopa -
tija jelena i losova te Cre -
utzfeldt-Jakobova bolest 
kod ljudi. Spongiformna 
encefalopatija goveda, 
kao i drugi oblici tran -
smisivnih spongiformnih 
encefalopatija, očituje se 
prisutnošću priona, abnor -
malne proteinske zarazne 
čestice, u živčanom tkivu. 
U kasnijoj fazi dolazi do 
propadanja mozga koji 
poprima spužvasti izgled, 
zbog čega se javljaju teški 
i smrtonosni neurološki 
znakovi i simptomi.Znanstvenici vjeruju da 
je širenje te bolesti među 
govedima uzrokovano njiho -
vim hranjenjem obrađenim 
materijalom dobivenim od 
zaraženih goveda ili ovaca. 
Prion je otporan na komerci -
jalne postupke onesposoblji -
vanja poput toplinske obrade, 
što znači da ga se ne može 
u potpunosti uništiti tijekom 
obrade.Postoje naznake da 
su mogući uzrok 
Creutzfeldt-Jakobove 
bolesti u ljudi kon -
zumacija proizvoda 
od goveđeg mesa 
kontaminiranih 
zaraženim živčanim 
tkivom ili medicinski 
proizvodi proizvedeni 
od zaraženog tkiva 
životinja.
Mlijeko i mliječni 
proizvodi smatraju se 
sigurnima.Budući da prosječno 
razdoblje između zaraze 
životinje prionom i  po-
jave kliničkih znakova 
obično traje između če -
tiri i pet godina, klinički 
znakovi spongiformne 
encefalopatije goveda 
javljaju se u odraslih ži -
votinja. Simptomi mogu 
potrajati između dva 
mjeseca i šest mjeseci 
prije smrti životinje.Na spongiformnu 
encefalopatiju 
goveda može se 
posumnjati na 
temelju kliničkih 
znakova. Dijagnoza 
se može potvrditi 
samo mikroskop -
skim pregledom 
moždanog tkiva.Ciljano nadziranje pojave 
kliničke neurološke bolesti; 
transparentno prijavljivanje 
otkrivenih slučajeva bolesti; 
zaštitne mjere pri uvozu živih 
vrsta preživača i njihovih 
proizvoda, u skladu s Ko -
deksom o zdravlju kopnenih 
životinja organizacije  OIE; 
uklanjanje specificiranog 
rizičnog materijala (mozga, 
leđne moždine) tijekom klanja 
i prerade trupova; zabrana 
prisutnosti specificiranog 
rizičnog materijala u hrani za 
životinje, čime se potencijalno 
kontaminirani materijal ukla -
nja iz prehrambenog lanca; 
humano usmrćivanje svih 
sumnjivih životinja i  životinja 
koje su bile izložene kontami -
niranoj hrani; odgovarajuće 
uklanjanje trupova i svih proi -
zvoda životinjskog podrijetla; 
identifikacija stoke kako bi se 
omogućio djelotvoran nadzor 
i praćenje sumnjivih grla.Prilog I.
39 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
Klasična 
svinjska 
kugaKlasična svinjska kuga 
zarazna je virusna bolest 
domaćih i divljih svinja. 
Uzrokuje ju virus roda 
Pestivirus  iz porodice Fla-
viviridae , koji je u bliskom 
srodstvu s virusima koji 
uzrokuju virusni proljev 
goveda i bordersku bolest 
ovaca. Postoji samo jedan 
serotip virusa klasične 
svinjske kuge.Najčešće se prenosi izravnim 
kontaktom zdravih svinja 
i svinja zaraženih virusom. 
Virus se otpušta iz sline, izlu -
čevina iz nosa, urina i fekalija. 
Bolest se može prenijeti 
i kontaktom s kontamini -
ranim vozilima, torovima, 
hranom za životinje ili 
odjećom. Životinje koje su 
kronični nositelji bolesti (tj. 
stalno su zaraženi) ne moraju 
pokazivati kliničke znakove 
bolesti, ali mogu prenositi 
virus fekalijama. Potomstvo 
zaraženih krmača može se 
zaraziti u maternici i može 
mjesecima otpuštati virus. 
Dokazano je da u pojedinim 
dijelovima Europe populacija 
divljih svinja može imati ulo -
gu u  epidemiologiji bolesti.Ovaj virus ne pogađa 
ljude. Svinje su jedina 
poznata vrsta koja je 
podložna bolesti.Kod akutnog oblika 
bolesti u svim dobnim 
skupinama javljaju se 
povišena temperatura, 
pripijanje bolesnih živo -
tinja jedne uz drugu, gu -
bitak apetita, tromost, 
slabost, konjunktivitis, 
konstipacija kojoj slijedi 
proljev i nestabilan hod. 
Nekoliko dana nakon 
pojave kliničkih znakova 
na ušima, abdomenu 
i unutrašnjem dijelu 
butova može se uočiti 
pojava ljubičaste boje. 
Životinje s akutnom bo -
lešću ugibaju u roku od 
1 do 2 tjedna. Ozbiljni 
slučajevi bolesti vrlo su 
slični slučajevima afričke 
svinjske kuge.Budući da ti 
klinički znakovi 
nisu povezani 
samo s klasičnom 
svinjskom kugom 
i da nisu uvijek isti, 
za otkrivanje pro -
tutijela ili samoga 
virusa potrebno je 
obaviti laboratorij -
ske pretrage.Ne pokušava se liječiti. 
U područjima u kojima je 
bolest endemična širenje 
bolesti može se spriječiti 
cijepljenjem. Kad se bolest 
stavi pod kontrolu, prestaje se 
s cijepljenjem, no nadzor se 
nastavlja.
U područjima u kojima nema 
bolesti, primjenjuje se politika 
suzbijanja koja obuhvaća rano 
otkrivanje, kontrolu kretanja, 
propisno uklanjanje trupova 
te čišćenje i dezinfekciju. Tom 
je politikom bolest iskorije -
njena u Sjevernoj Americi i u 
većem dijelu zapadne Europe.Prilog I.
40 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
BjesnoćaBjesnoća je virusna bolest 
koja pogađa središnji 
živčani sustav toplokrvnih 
životinja, uključujući ljude. 
Ima dugotrajno razdoblje 
inkubacije (šest mjeseci) 
te se simptomi mogu po -
javiti tek nekoliko tjedana 
nakon zaraze. Međutim, 
ako se simptomi pojave, 
bjesnoća kod životinja 
uvijek završava smrću.Bjesnoća se prenosi slinom 
zaražene životinje. Zaraza 
nastaje prvenstveno ugri -
znim ranama ili ulaskom 
zaražene sline kroz otvorenu 
porezotinu, ranu ili sluznicu, 
poput one u ustima, nosnoj 
šupljini ili očima. Zabilježena 
je i zaraza udisanjem virusa, 
primjerice u pećini gusto 
naseljenoj šišmišima. Virus 
uglavnom neko vrijeme osta -
je na mjestu ulaska, a potom 
živcima odlazi u mozak. 
U mozgu se brzo umnožava 
te se pojavljuju klinički 
znakovi. Virus tada iz mozga 
živcima odlazi u žlijezde 
slinovnice. Razdoblje prije 
pojave kliničkih znakova kod 
zaražene životinje nije uvijek 
jednako dugo te ovisi o soju 
virusa i mjestu ulaza. Stoga 
je važno razumjeti da se 
bolest može prenijeti slinom 
zaražene životinje na druge 
životinje i ljude i prije pojave 
kliničkih znakova bolesti kod 
zaražene životinje.Bjesnoća se smatra 
jednom od najrašireni -
jih zoonotskih bolesti 
u svijetu (bolest koja 
uglavnom pogađa 
životinje, ali može 
uzrokovati bolest i kod 
ljudi). Potrebno je 
istražiti sve slučajeve 
ugriza pri susretima 
s domaćim ili divljim 
životinjama. Bijesne 
divlje životinje gube 
svoj prirodni strah od 
ljudi pa se povećava 
rizik od susreta. Zbog 
kliničkih znakova 
kod životinja poput 
pretjeranog slinjenja, 
gušenja ili nagona 
na povraćanje ljudi 
se nesvjesno izlažu 
riziku od zaraze dok 
pregledavaju usnu 
šupljinu pasa i stoke 
u potrazi za stranim 
tijelom ili u pokušaju 
davanja lijekova 
golim rukama. Važno 
je odmah sapunom 
i vodom očistiti sve 
ugrizne rane ili izlože -
ne površine te prijaviti 
događaj liječniku ili 
hitnoj službi.Klinički znakovi 
bjesnoće u životinja 
ovise o učinku virusa na 
mozak. Tipični znakovi 
uključuju iznenadne 
promjene u ponašanju 
i progresivnu paralizu 
koja završava smrću. 
Međutim, u  pojedinim 
slučajevima životinje 
umiru brzo, bez pokazi -
vanja izraženih kliničkih 
znakova. U rane znakove 
kod ljudi ubrajaju se 
povišena temperatura 
i glavobolja. Kako se 
bolest razvija, kao 
simptomi mogu se javiti 
zbunjenost, depresija, 
pospanost, uznemi -
renost te paraliza lica, 
ždrijela i vrata. Smrt 
obično nastupa zbog 
progresivne paralize.Na bolest se može 
posumnjati na 
temelju kliničkih 
znakova, no za 
potvrdu dijagnoze 
potrebne su labo -
ratorijske pretrage. 
Uzorci uzeti s mrtvih 
životinja moraju se 
poslati nadležnim 
laboratorijima 
za postavljanje 
dijagnoze.U zemljama u kojima je bolest 
endemična primjenjuju se 
mjere za njezino suzbijanje 
i smanjenje rizika od zaraze 
u populacijama podložnima 
bolesti (divlje životinje, 
lutalice i domaće životinje) te 
za stvaranje zaštite između 
životinjskog izvora bolesti 
i ljudi: programi za cijepljenje 
domaćih životinja, programi 
za kontrolu bjesnoće u divljih 
životinja uključujući cijeplje -
nje (prema načelu „uhvati, 
cijepi i pusti” ili davanjem 
oralnih cjepiva).Prilog I.
41 Prilozi 
O čemu je riječ? Kako se širi?Koji je rizik za javno 
zdravlje?Koji su klinički 
znakovi?Kako se 
dijagnosticira?Kako se može spriječiti ili 
kontrolirati?
SalmonelozaBakterija Salmonella  kod 
ljudi može uzrokovati 
bolest salmonelozu.
Salmonella  se obično 
nalazi u crijevima zdravih 
ptica i sisavaca. U hrani se 
najčešće nalazi u jajima 
te sirovom mesu svinja, 
purica i pilića.Može prijeći na ljude uzima -
njem kontaminirane hrane. 
Sigurno rukovanje sirovim 
mesom i ostalom sirovom 
hranom, temeljita termička 
obrada i visoka razina higije -
ne u kuhinji mogu spriječiti 
ili smanjiti rizik koji sa sobom 
nosi zaražena hrana.Salmoneloza je zoo -
noza, odnosno bolest 
ili zaraza koja se može 
izravno ili neizravno 
prenositi između 
životinja i ljudi. Ulazi 
u krvotok i može biti 
opasna po život.Uobičajeni simptomi 
salmoneloze kod 
ljudi uključuju povišenu 
temperaturu, proljev 
i grčeve u trbuhu.
Simptomi salmoneloze 
kod peradi uključuju 
nakostriješeno perje, 
žeđ, slabo kretanje i žuti 
proljev.Na bolest kod peradi 
može se posumnjati 
na temelju kliničkih 
znakova, no za 
potvrdu dijagnoze 
potrebne su labora -
torijske pretrage.Koordinirani pristup svih 
interesnih strana EU-a 
u pogledu zoonotskih bolesti 
pomogao je u razdoblju od 
pet godina (2004.–2009.) da 
se broj slučajeva salmoneloze 
kod ljudi u EU-u smanji gotovo 
upola. EU je 2003. godine 
donio prošireni program za 
kontrolu zoonoza, a  salmone -
loza je određena kao prioritet. 
Pojačani programi za kontrolu 
salmoneloze u peradi pro -
vedeni su u svim državama 
članicama EU-a. Utvrđene su 
ciljne vrijednosti u pogledu 
smanjenja prisutnosti Salmo -
nelle  u jatima peradi (npr. kod 
kokoši nesilica, tovnih pilića 
i purica) i kod svinja. Također 
su uvedena ograničenja na 
trgovinu proizvodima iz 
zaraženih jata.
Izvor:  organizacija OIE i agencija EFSA.Prilog I.
42 Prilozi 
Glavne zadaće
01 
Komisija (GU za zdravlje i sigurnost hrane) je zadužena za koordinaciju, procjenjivanje i odobravanje nacrta 
programa državama članicama te pružanje financijske potpore za njih u okviru izravnog upravljanja. Uprava 
nadležna za veterinarske mjere je Uprava G – Veterinarski i međunarodni poslovi.
02 
Projektna skupina djeluje od 2000. godine i državama članicama daje stručne smjernice za iskorjenjivanje bo -
lesti. Sastavljena je od predstavnika država članica i Komisije te ima podskupine za glavne bolesti životinja. 
Projektna skupina i njezine podskupine omogućuju razmjenu najboljih primjera iz prakse među stručnjacima 
iz država članica i Komisije. Na temelju sastanaka podskupina projektna skupina iznosi pojedinačne preporu -
ke za poboljšanje programa država članica. Projektna skupina sastaje se svake godine na plenarnoj sjednici.
03 
GU za zdravlje i sigurnost hrane upravlja sustavom za prijavu bolesti životinja (sustav ADNS) i koordinira 
hitne mjere u slučaju izbijanja zarazne bolesti životinja. Osim toga, GU za zdravlje i sigurnost hrane upravlja 
i sustavom TRACES, preko kojeg se šalju obavijesti, daju potvrde i obavlja praćenje u vezi s uvezenom i izve -
zenom robom te prekograničnom trgovinom životinjama i određenim životinjskim proizvodima unutar EU-a.
04 
ADNS je elektronički sustav za slanje obavijesti namijenjen registriranju i dokumentiranju razvoja stanja 
glavnih zaraznih bolesti životinja. Cilj mu je omogućiti trenutačno slanje poruka „upozorenja”, kao i detaljnih 
informacija o izbijanju bolesti životinja u državama članicama i drugim zemljama koje su povezane na sustav. 
Unos podataka obavlja se na nacionalnoj razini. Komisija prikuplja i obrađuje podatke te veterinarskim tijeli -
ma u državama članicama svakog dana šalje informacije o primarnom i sekundarnom izbijanju bolesti. Time 
se tim veterinarskim tijelima omogućuje da procijene rizike i poduzmu potrebne radnje.
05 
Ured FVO zapravo je Uprava F GU-a za zdravlje i sigurnost hrane. Glavna mu je zadaća provjeravati poštuju li 
se obveze iz zakonskih akata Zajednice u pogledu sigurnosti i kvalitete hrane te veterinarskih i fitosanitarnih 
proizvoda. Obavlja revizije u 28 država članica i u trećim zemljama koje izvoze ili žele izvoziti u EU. U njemu 
su okupljeni veterinarski stručnjaci te njegove inspekcije/revizije čine dio godišnjeg programa rada koji se 
izrađuje na temelju analize rizika. Također obavlja evaluacije sustava i ispitivanja sadržaja. Nakon svake revi -
zije sastavlja se izvješće koje sadržava zaključke i preporuke. Subjekti revizije pozivaju se da podnesu akcijski 
plan koji se odnosi na sve pronađene nedostatke. Provedba tog plana evaluira se i prati. Ured FVO objavljuje 
svoja revizijska izvješća i sažetak godišnjeg izvješća na internetskim stranicama GU-a za zdravlje i sigurnost 
hrane.Prilog II.
43 Prilozi 
06 
Države članice upravljaju programima i provode ih preko nadležnih nacionalnih tijela. U slučaju federalnih ili 
decentraliziranih država, provedba se može prenijeti na lokalnu razinu (npr. u Velikoj Britaniji odgovornost 
je na razini okruga, a u Njemačkoj na razini saveznih zemalja). Svaka država članica podnosi Komisiji jedan 
jedinstveni zahtjev za povrat troškova i završno izvješće.
07 
Države članice odgovorne su za upravljanje programima, a Komisija se službeno obavještava o poduzetim 
radnjama u godišnjem izvješću i zahtjevu za povrat troškova.
08 
Odbor PAFF sastoji se od predstavnika vlada EU-a. Njegove ovlasti obuhvaćaju opće rizike za zdravlje živo -
tinja i cijeli lanac opskrbe hranom od polja do stola. Na čelu mu je predstavnik Europske komisije. Komisija 
se može savjetovati s relevantnim odborom o mjerama koje planira usvojiti. Odbor tada može dati mišljenje 
o radu Komisije.
09 
Agencija EFSA odgovorna je za procjenu rizika za sigurnost hrane i slanje obavijesti o tim rizicima Komisi -
ji. Nije odgovorna za upravljanje rizicima. Blisko surađuje s nacionalnim tijelima i daje znanstvene savjete 
o pitanjima koja se odnose na sigurnost hrane. Njezini znanstveni savjeti važan su izvor informacija o rizicima 
i ključan element pri osmišljavanju pristupa kojim se Komisija treba služiti za upravljanje rizicima. U pogledu 
bolesti životinja uglavnom je uključena u znanstvene studije iskorjenjivanja bolesti. Osim toga, može davati 
savjete u slučaju hitnih mjera tijekom izbijanja ozbiljnih bolesti.
10 
Ostale organizacije, posebno agencija ECDC, organizacija OIE i Komisija za Codex Alimentarius (CAC), koju su 
uspostavile Organizacija Ujedinjenih naroda za hranu i poljoprivredu (FAO) i Svjetska zdravstvena organizaci -
ja (SZO), procjenjuju pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi i životinja.Prilog II.
44 Odgovori  
Komisije
Sažetak
VII
Komisija želi naglasiti mnogobrojne dokaze sveukupnih koristi veterinarskih programa, primjerice izbjegava -
nje zaraze ljudi, a u nekim slučajevima i spašavanje života. Modeli za analizu isplativosti programâ, zbog njihove 
posebne naravi, ne postoje čak ni na međunarodnoj razini.
Komisija se slaže da bi prekomjerno obeštećenje koje isplaćuje država članica moglo umanjiti poticaj za primjenu 
djelotvornih mjera za biološku sigurnost. Međutim, Komisija ne smatra da postoje dokazi da je do takvih slučajeva 
doista i došlo u velikom broju.
U pogledu odluke Komisije o smanjenju plaćanja, Komisija želi razjasniti da je raspodjela financijskih sankcija koje 
primjenjuje Komisija u isključivoj nadležnosti države članice, u skladu s nacionalnim propisima.
VIII
Komisija nastavlja razvijati postojeće informatičke alate u cilju bolje potpore programima država članica.
IX
Komisija ima poseban pristup prilagođen svakoj bolesti. Divlje životinje uključene su kada je to epidemiološki 
opravdano, kao u slučaju influence ptica, klasične svinjske kuge, afričke svinjske kuge, bjesnoće. Komisija se slaže 
da je potrebno posvetiti više pozornosti tuberkulozi goveda s ciljanim mjerama za divlje životinje, uzimajući u obzir 
okoliš (na primjer populacija jazavaca koja je problem u Ujedinjenoj Kraljevini, ali ne i na kontinentu); druge vrste, 
kao što je jelen, mogu biti relevantne u drugim državama članicama.
X (a)  
Komisija prihvaća ovu preporuku.
X (b)
Komisija prihvaća ovu preporuku.
X (c)
Komisija prihvaća osiguravati da države članice u svoje veterinarske programe sustavno uključuju aspekt koji se 
odnosi na divlje životinje kada je to relevantno.
X (d)
Komisija prihvaća ovu preporuku.
Odgovori Komisije 45
Uvod
05
Veterinarski programi EU-a od 2007. godine smatrani su jednim od mogućih instrumenata politika koje treba upo -
trebljavati u okviru sveobuhvatne Strategije Europske unije za zdravlje životinja.
09
Zbog njihove specifičnosti, iskorjenjivanje nekih bolesti životinja može biti dugotrajan postupak. Međutim, tuber -
kuloza goveda i bruceloza goveda iskorijenjene su u većini država članica. U državama članicama u kojima je bolest 
i dalje prisutna, u nekoliko je regija već potvrđeno službeno nepostojanje bolesti. Zahtjevnost iskorjenjivanja nekih 
bolesti životinja uzrok je opetovanih rashoda iz proračuna EU-a za veterinarske programe.
Opažanja na temelju revizije
27
Veterinarski programi EU-a od 2007. godine smatrani su jednim od mogućih instrumenata politika koje treba upo -
trebljavati u okviru sveobuhvatne Strategije Europske unije za zdravlje životinja.
41
Komisija ističe da modeli za analizu isplativosti poduzetih mjera još nisu razvijeni, čak ni na međunarodnoj razini. 
Komisija istodobno želi naglasiti mnogobrojne dokaze sveukupnih koristi veterinarskih programa, primjerice izbje -
gavanje zaraze ljudi, a u nekim slučajevima i spašavanje života.
Okvir 4 - Aktivnosti nad kojima nije bilo dovoljno kontrole ili visoki troškovi
1. Prvi nacionalni poziv na podnošenje ponuda koji su raspisala poljska nadležna tijela za 2015. na zahtjev Komisije 
postigao je željeni učinak: prosječna cijena cjepiva prepolovljena je.
2. Problem u Rumunjskoj primjer je kako je Komisija utvrdila nesukladnost i odmah reagirala uskraćivanjem povrata 
troškova programa. Komisija je od Rumunjske zatražila da poduzme niz korektivnih mjera. Kako bi se provjerilo 
jesu li rumunjska nadležna tijela poduzela odgovarajuće mjere, Ured za hranu i veterinarstvo (GU SANTE) proveo je 
u Rumunjskoj reviziju programa za bjesnoću iz 2014. Otada je Rumunjska provela korektivne mjere prema zahtjevu 
Komisije.
44
Komisija se slaže da „države članice nemaju obvezu da se pri određivanju iznosa obeštećenja koriste ljestvicama 
Zajednice za klasifikaciju trupova”. Razlog je tomu činjenica da se klasifikacijska tablica odnosi samo na meso 
životinja spremnih za komercijalno klanje. Životinje zaklane tijekom veterinarskih programa vrlo su često rasplodne 
životinje ili životinje premlade za komercijalno klanje. Stoga tablica često nije primjenjiva.
Komisija ističe da se poljoprivrednici suočavaju s različitim posljedicama ako ne primjenjuju propisne mjere za bio -
lošku sigurnost. U slučaju izbijanja bolesti poljoprivrednik mora snositi troškove za koje ne dobiva nadoknadu, kao 
što su gospodarske poteškoće uzrokovane ograničenjima u pogledu premještanja životinja, gubicima u stočarskoj 
proizvodnji, gubitkom trgovačkog ugleda, dodatnim troškovima za obnovu populacije, čišćenje i dezinfekciju. Ti bi 
troškovi mogli biti veći od eventualnog prekomjernog obeštećenja.
Odgovori Komisije 46
45
Komisija naglašava poteškoće usporedbe tržišnih cijena s vrijednostima obeštećenja (vidjeti odgovor Komisije na 
odlomak 44.). U Italiji su stope obeštećenja u slučaju bolesti detaljno regulirane zakonom1.
Nadalje, statistički podaci o poljoprivrednim tržištima koje navodi Sud ne odnose se na tržišne cijene zdravih živih 
životinja, nego na tržišne cijene ovčetine.
Komisija je u financijskim revizijama veterinarskih programa u Italiji došla do zaključka da su stope obeštećenja 
u skladu s prihvatljivim vrijednostima.
46
Ured za hranu i veterinarstvo proveo je reviziju programa Ujedinjene Kraljevine za iskorjenjivanje tuberkuloze2 
te utvrdio da su u Walesu u Odluku o tuberkulozi (Wales) uključene mjere za povezivanje obeštećenja s najboljim 
poljoprivrednim praksama, uključujući odgovarajuće mjere za biološku sigurnost.
47
Komisija smatra da je primijenila odgovarajuće korektivne mjere uzimajući u obzir utvrđene nedostatke u nacional -
nom programu. Raspodjela financijskih sankcija koje primjenjuje Komisija u isključivoj je nadležnosti države članice, 
u skladu s nacionalnim propisima.
51
Komisija je suglasna i namjerava zajedno s državama članicama preispitati koji bi dodatni pokazatelji mogli biti 
korisni za ocjenu tehničke provedbe programâ. Međutim, što se tiče isplativosti, Komisija će zajedno s državama čla -
nicama ispitati mogućnost utvrđivanja odgovarajućih pokazatelja u odnosu na isplativost svojstvenu veterinarskim 
programima.
55
Komisija ističe provedene financijske revizije veterinarskih programa u Italiji, u kojima je zaključeno da je obešteće -
nje isplaćeno u Italiji bilo prihvatljivo te da se uzima u obzir njezina preporuka u vezi s iznosima obeštećenja (vidjeti 
i odgovore Komisije na odlomke 44. i 45.). Nema dokaza da je postojala veza između obeštećenja i kašnjenja u iskor -
jenjivanju bolesti u Italiji.
57
Komisija ima strategiju za nadzor, praćenje i kontrolu prilagođenu svakoj bolesti. Divlje životinje uključene su kada 
je to epidemiološki opravdano, na primjer kod influence ptica, klasične svinjske kuge, afričke svinjske kuge, bje -
snoće. Komisija se slaže da je potrebno posvetiti više pozornosti tuberkulozi goveda s ciljanim mjerama za divlje 
životinje, uzimajući u obzir okoliš (na primjer populacija jazavaca koja je problem u Ujedinjenoj Kraljevini, ali ne i na 
kontinentu); druge vrste, kao što je  jelen, mogle bi biti relevantne u drugim državama članicama.
1 Upućivanje; „art.6 della legge 28 maggio 1981, n. 296 e” (posljednja odluka o izmjeni 11. kolovoza 2015.).
2 GU SANTE, revizorsko izvješće UHV-a „Ujedinjena Kraljevina 2011-6057” http://ec.europa.eu/food/fvo/audit_reports/index.cfm .
Odgovori Komisije 47
Zajednički odgovor Komisije na odlomke 59. i 60.
Komisija ističe da su već uspostavljene banke cjepiva/antigena za dvije bolesti, a to su slinavka i šap te klasična svinj -
ska kuga. To je, gdje je bilo relevantno, učinjeno na temelju analize rizika sojeva s najvećom vjerojatnošću pojave 
u Europi.
Zaključci i preporuke
66
Iako modeli za analizu isplativosti programâ ne postoje čak ni na međunarodnoj razini, Komisija želi istaknuti mno -
gobrojne dokaze sveukupnih koristi veterinarskih programa, primjerice izbjegavanje zaraze ljudi, a u nekim slučaje -
vima i spašavanje života.
67
Komisija se slaže da bi prekomjerno obeštećenje koje isplaćuje država članica moglo umanjiti poticaj za primjenu 
djelotvornih mjera za biološku sigurnost. Međutim, Komisija ne smatra da postoje dokazi da je do takvih slučajeva 
doista i došlo u velikom broju. Komisija smatra da je primijenila odgovarajuće korektivne mjere uzimajući u obzir 
utvrđene nedostatke u nacionalnim programima. Izdavanje novčanih kazni koje primjenjuje Komisija u isključivoj je 
nadležnosti države članice, u skladu s nacionalnim propisima.
69
Komisija ističe da su informacije bile dostupne prije kraja njezina postupka ocjenjivanja, kada su dotične tri države 
članice na zahtjev Komisije dostavile informacije o prethodnim razdobljima koje su nedostajale. Budući da se to 
odnosilo na samo tri od 24 države članice, Komisija to smatra izoliranim slučajem.
70
Zbog njihove specifičnosti, iskorjenjivanje nekih bolesti životinja može biti dugotrajan postupak. To je obično slučaj 
kod tuberkuloze i bruceloze.
71
Komisija ima strategiju za nadzor, praćenje i kontrolu prilagođenu svakoj bolesti. Divlje životinje uključene su kada 
je to epidemiološki opravdano, na primjer kod influence ptica, klasične svinjske kuge, afričke svinjske kuge, bje -
snoće. Komisija se slaže da je potrebno posvetiti više pozornosti tuberkulozi goveda s ciljanim mjerama za divlje 
životinje, uzimajući u obzir okoliš (na primjer populacija jazavaca koja je problem u Ujedinjenoj Kraljevini, ali ne i na 
kontinentu); druge vrste, kao što je jelen, mogle bi biti relevantne u drugim državama članicama.
72
Komisija ističe da su već uspostavljene banke cjepiva/antigena za dvije bolesti, a to su slinavka i šap te klasična svinj -
ska kuga. To je, gdje je bilo relevantno, učinjeno na temelju analize rizika sojeva s najvećom vjerojatnošću pojave 
u Europi.
Odgovori Komisije 48
Preporuke
(a) Komisija prihvaća ovu preporuku.
(b) Komisija prihvaća ovu preporuku.
(c) Komisija prihvaća osiguravati da države članice u svoje veterinarske programe sustavno uključuju aspekt koji se 
odnosi na divlje životinje kada je to relevantno.
(d) Komisija prihvaća ovu preporuku.
Besplatne publikacije:
  jedan primjerak:  
u knjižari EU-a (http://bookshop.europa.eu);
  više od jednog primjerka ili plakati/zemljovidi:  
u predstavništvima Europske unije (http://ec.europa.eu/represent_en.htm),  
pri delegacijama u zemljama koje nisu članice EU-a (http://eeas.europa.eu/delegations/index_hr.htm),  
kontaktiranjem službe Europe Direct (http://europa.eu/europedirect/index_hr.htm)  
ili pozivanjem broja 00 800 6 7 8 9 10 11 (besplatni poziv iz EU-a) (*).
(*) Informacije su besplatne, kao i većina poziva (premda neke mreže, javne govornice ili hoteli mogu naplaćivati pozive).
Publikacije koje se plaćaju:
 u knjižari EU-a (http://bookshop.europa.eu).KAKO DOĆI DO PUBLIKACIJA EU-a
Bolesti životinja mogu se brzo širiti, uzrokuju znatne 
troškove gospodarstvu te su izvor rizika za zdravlje 
životinja i ljudi. EU aktivno provodi politiku o zdravlju 
životinja te financira programe država članica za 
iskorjenjivanje, kontrolu i  praćenje određenih bolesti 
životinja. Sud je ispitao te programe i zaključio da su 
pristup Komisije i programi država članica općenito bili 
dobri. U  pojedinim je područjima zabilježen velik uspjeh, 
no iskorjenjivanje bolesti složen je postupak koji može 
potrajati niz godina. Međutim, i dalje ima prostora za 
poboljšanja. Komisiji smo iznijeli nekoliko preporuka 
u vezi s razmjenom epidemioloških informacija među 
državama članicama, pokazateljima koji se upotrebljavaju 
za veterinarske kontrole i isplativost programa, liječenjem 
divljih životinja i dostupnošću cjepiva.
EUROPSKI
REVIZORSK I
SUD