P9_TA(2021)0260

Nove mogućnosti zakonite migracije radnika

Rezolucija Europskog parlamenta od 20. svibnja 2021. o novim mogućnostima zakonite migracije radnika (2020/2010(INI))

(2022/C 15/21)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegov članak 3. stavak 2., kao i Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU), a posebno njegov članak 79.,

— uzimajući u obzir Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda, a posebno članak 2. Protokola br. 4,

— uzimajući u obzir Povelju Europske unije o temeljnim pravima, a posebno njezin članak 45.,

— uzimajući u obzir Opću deklaraciju o ljudskim pravima iz 1948., a posebno njezin članak 13.,

— uzimajući u obzir europski stup socijalnih prava, a posebno njegovo 5., 6., 10., 12. i 16. načelo,

— uzimajući u obzir međunarodne radne standarde o migraciji radne snage koje je usvojila Međunarodna konferencija rada Međunarodne organizacije rada i Međunarodnu konvenciju o zaštiti prava svih radnika migranata i članova njihovih obitelji, koju je 18. prosinca 1990. usvojila Opća skupština UN-a,

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 13. svibnja 2015. naslovljenu „Europski migracijski program” (COM(2015)0240),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 6. travnja 2016. naslovljenu „Prema reformi zajedničkog europskog sustava azila i proširivanju zakonitih mogućnosti za dolazak u Europu” (COM(2016)0197) i od 12. rujna 2018. naslovljenu „Poboljšanje zakonitih načina dolaska u Europu: neizostavan dio uravnotežene i sveobuhvatne migracijske politike” (COM(2018)0635),

— uzimajući u obzir Komunikaciju Komisije od 23. rujna 2020. o novom paktu o migracijama i azilu (COM(2020)0609),

— uzimajući u obzir akcijski plan i političku izjavu koji su usvojeni na sastanku na vrhu između Europske unije i afričkih zemalja o migracijama, održanom u Valletti 11. i 12. studenoga 2015., a posebno njihove dijelove u pogledu zakonite migracije i mobilnosti,

— uzimajući u obzir Globalni pakt o sigurnim, uređenim i regularnim migracijama od 10. prosinca 2018.,

— uzimajući u obzir krizni Uzajamni fond EU-a za Afriku,

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 12. travnja 2016. o stanju na Sredozemlju i potrebi za cjelovitim pristupom EU-a migraciji (1),

— uzimajući u obzir svoj radni dokument od 15. siječnja 2016. o razvoju odgovarajućih zakonitih kanala za ekonomske migracije (2),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije „Akcijski plan za integraciju i uključivanje za razdoblje 2021. – 2027.” od 24. studenog 2020. (COM(2020)0758),

— uzimajući u obzir Rezoluciju od 19. lipnja 2020. o europskoj zaštiti prekograničnih i sezonskih radnika u kontekstu krize prouzročene bolešću COVID-19 (3),

— uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2019/1149 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o osnivanju Europskog nadzornog tijela za rad (4),

— uzimajući u obzir studije „Istraživanje novih mogućnosti za zakonodavstvo o migraciji radne snage u Europsku uniju” iz rujna 2015. i „Suradnja EU-a s trećim zemljama u području migracija” iz listopada 2015. koje je pripremio Resorni odjel za prava građana i ustavna pitanja pri Glavnoj upravi za unutarnju politiku te studiju „Trošak neujedinjene Europe u području zakonitih migracija” iz ožujka 2019. koju je izradila Služba Europskog parlamenta za istraživanja,

— uzimajući u obzir „Provjeru prikladnosti zakonodavstva EU-a o zakonitoj migraciji” od 29. ožujka 2019. („provjeru prikladnosti”) koju je pripremila Komisija,

— uzimajući u obzir studiju Zajedničkog istraživačkog centra Komisije od 23. travnja 2020.„Ključni radnici imigranti: njihov doprinos europskom odgovoru na bolest COVID-19” i njegovo tehničko izvješće od 19. svibnja 2020.„Ranjiva radna snaga: radnici migranti u vrijeme pandemije bolesti COVID-19”,

— uzimajući u obzir studije Europske migracijske mreže,

— uzimajući u obzir studije Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj,

— uzimajući u obzir aktivnosti i izvješća posebnog izvjestitelja UN-a za ljudska prava migranata,

— uzimajući u obzir rad, izvješća i rezolucije Vijeća Europe,

— uzimajući u obzir rad i izvješća Međunarodne organizacije za migracije,

— uzimajući u obzir pravnu stečevinu EU-a o zakonitoj migraciji radne snage razvijenu između 2004. i 2016., kojom se uređuju uvjeti ulaska i boravka te prava radnika koji su državljani trećih zemalja, čime se obuhvaća:

— Direktiva Vijeća 2009/50/EZ od 25. svibnja 2009. o uvjetima za ulazak i–boravak državljana trećih zemalja radi visokokvalificiranog zapošljavanja (5) (Direktiva o plavoj karti),

— Direktiva 2011/98/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 13. prosinca 2011. o jedinstvenom postupku obrade zahtjeva za izdavanje jedinstvene dozvole za boravak i rad državljanima trećih zemalja na državnom području države članice te o zajedničkom skupu prava za radnike iz trećih zemalja koji zakonito borave u državi članici (6) (Direktiva o jedinstvenoj dozvoli),

— Direktiva 2014/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u svrhu zapošljavanja u statusu sezonskih radnika (7) (Direktiva o sezonskim radnicima),

— Direktiva 2014/66/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja u okviru premještaja unutar društva (8) (Direktiva o osobama premještenima unutar društva),

— Direktiva (EU) 2016/801 Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2016. o uvjetima ulaska i boravka državljana trećih zemalja u svrhu istraživanja, studija, osposobljavanja, volonterstva, razmjena učenika ili obrazovnih projekata, i obavljanja poslova au pair (9),

— uzimajući u obzir Komisijin Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 7. lipnja 2016. o uvjetima za ulazak i boravak državljana trećih zemalja radi zapošljavanja visokokvalificiranih radnika (COM(2016)0378) i odgovarajuća stajališta koja su Europski parlament i Vijeće donijeli 2017.,

— uzimajući u obzir direktive kojima se uređuju uvjeti ulaska i boravka te prava drugih općenitijih kategorija državljana trećih zemalja, kao što su Direktiva o pravu na spajanje obitelji (10) i Direktiva o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem (11),

— uzimajući u obzir direktive kojima se uređuju uvjeti ulaska i boravka za kategorije državljana trećih zemalja koji ne ulaze u EU kako bi radili, ali im je to dopušteno, kao što su direktive kojima se korisnicima međunarodne zaštite odobrava pravo na pristup zapošljavanju i samozapošljavanju nakon priznavanja njihova statusa ili se podnositeljima zahtjeva za međunarodnu zaštitu odobrava pristup tržištu rada najkasnije devet mjeseci nakon podnošenja njihova zahtjeva,

— uzimajući u obzir članak 54. Poslovnika,

— uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje i socijalna pitanja,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za građanske slobode, pravosuđe i unutarnje poslove (A9-0143/2021),

A. budući da je postojeći zakonodavni okvir Unije o zakonitoj migraciji radne snage rascjepkan i uključuje sektorske direktive kojima se utvrđuju uvjeti za ulazak i boravak posebnih kategorija državljana trećih zemalja;

B. budući da neujednačenost pravila koja se temelje na 27 nacionalnih pristupa čini Uniju i države članice nepoželjnim odredištem zakonitih migracija;

C. budući da je, unatoč namjeri da se u sklopu Europskog migracijskog programa nastavi sa sveobuhvatnim pristupom, zakonita migracija skoro pa uopće nije bila dijelom razvoja migracijske politike EU-a od 2015.;

D. budući da novi pakt o migracijama i azilu ne uključuje posebne prijedloge o zakonitoj migraciji radne snage, unatoč tome što je zakonita migracija radne snage neophodna za sveobuhvatnu migracijsku politiku i politiku azila; budući da je trenutačni zakonodavni okvir usmjeren na zapošljavanje u multinacionalnim korporacijama (Direktiva o osobama premještenima unutar društva) ili visokokvalificiranim ili visoko plaćenim sektorima tržišta rada Unije (Direktiva o plavoj karti), sa samo jednom direktivom usmjerenom na slabije plaćenu migraciju (Direktiva o sezonskim radnicima);

E. budući da u EU-u postoji manjak radne snage posebice za određene razine vještina, sektore i zanimanja, uključujući niskokvalificirana zanimanja;

F. budući da se u komunikaciji Komisije iz 2018. o poboljšanju zakonitih načina dolaska u Europu priznaje manjak „obrtnika” i „zanimanja koja zahtijevaju manje formalne vještine” (12);

G. budući da je pandemija bolesti COVID-19 istaknula našu snažnu ovisnost o radnicima pod najvećim pritiskom i ključnu ulogu koju radnici migranti imaju u pružanju najizloženijih usluga u EU-u, gdje stanovništvo brzo stari i u kojem u prosjeku 13 % ključnih radnika čine imigranti (13); budući da je bolest Covid-19 značajno utjecala na migrante, njihove obitelji, zajednice domaćine i matične zemlje i budući da je pogoršao postojeće ranjivosti s kojima se radnici migranti i njihove obitelji susreću diljem EU-a, ograničavajući njihovu mobilnost, pristup tržištu rada, pravo na dostojanstvene uvjete rada, pristup socijalnoj i zdravstvenoj skrbi;

H. budući da se Globalnim sporazumom o sigurnim, uređenim i regularnim migracijama potiče suradnja u području migracija te da njime države priznaju odgovornost koju dijele za rješavanje uzajamnih potreba i zabrinutosti u pogledu migracija, natkriljujući obvezu poštovanja, zaštite i ostvarivanja ljudskih prava svih migranata, bez obzira na njihov migracijski status, uz promicanje sigurnosti i prosperiteta svih zajednica;

1. polazi od načela da je migracija normalna i da su ljudi stalno u pokretu; prepoznaje doprinos državljana trećih zemalja našim društvima, gospodarstvima i kulturama te naglašava da se migracijama mora upravljati na uređen, siguran i zakonit način; smatra da bi za uspostavu novih mogućnosti za zakonitu migraciju radne snage, EU trebao postaviti ciljeve koji su ambiciozni i prikladni za budućnost, uz istovremeno učinkovito iskorištavanje i poboljšanje postojećeg pravnog i političkog okvira;

Postojeći zakonodavni okvir EU-a

2. napominje da se člankom 79. UFEU-a predviđa upravljanje zakonitim migracijama na razini Unije i obvezuje države članice na razvoj zajedničke imigracijske politike, uključujući zajednička pravila o uvjetima ulaska i boravka za državljane trećih zemalja i prava koja uživaju nakon što zakonito borave u Uniji, uključujući uvjete za slobodu kretanja i boravka u drugim državama članicama; prepoznaje da se člankom 79. stavkom 5. UFEU-a zadržava pravo država članica da odrede opseg u kojem će prihvatiti državljane trećih zemalja koji na njihovo državno područje dolaze radi potrage za poslom;

3. naglašava pozitivne učinke okvira EU-a na zakonite migracije radne snage koje je Komisija utvrdila u svojoj provjeri prikladnosti; prima na znanje postojanje određenog stupnja usklađenosti u pogledu uvjeta, postupaka i prava te povećanje pravne sigurnosti za državljane trećih zemalja, poslodavce te lokalne, regionalne i nacionalne uprave; nadalje, napominje prednosti tog usklađivanja za tržišno natjecanje na tržištima rada EU-a;

4. naglašava da pristup EU-a zakonitim migracijama radne snage ne isključuje automatski potrebu za nacionalnim zakonodavnim okvirima; podsjeća, međutim, da se postojećim okvirom Unije kojim se regulira zakonita migracija u Uniju rascjepkan, usmjerava na određene kategorije radnika, ponajprije radnike zaposlene u sektorima s visokim plaćama, da se tim okvirom prema tim kategorijama radnika ne odnosi na isti način te se, među ostalim, njim osiguravaju različite razine prava i dopušta postojanje paralelnih nacionalnih zakonodavnih okvira; ističe da iako se u trenutačnoj asimetričnoj neujednačenosti nacionalnih zakonodavstava i zakona EU-a odražavaju razlike između nacionalnih tržišta rada, u okviru nje dolazi do međusobnog natjecanja nacionalnih zakonodavnih okvira i okvira Unija, što podrazumijeva, u širem smislu, birokratske postupke i za potencijalne radnike i za poslodavce;

5. smatra da takav pristup služi samo za zadovoljavanje kratkoročnih potreba i nije u skladu s ciljem Unije o sveobuhvatnom pristupu migracijskoj politici; smatra da zakonita migracija radne snage, ako je dobro osmišljena i njome se dobro upravlja, može biti izvor blagostanja, inovacija i rasta i za zemlje pošiljateljice i za zemlje primateljice;

6. naglašava da je Komisija u svojoj provjeri prikladnosti došla do sličnog zaključka i utvrdila da je širokim rasponom mjera, uključujući zakonodavne mjere, potrebno ukloniti nedosljednosti, razlike i nedostatke; nadalje, primjećuje povoljne učinke novih mogućnosti zakonite migracije radne snage na smanjenje nezakonitih migracija, koje su opasne za državljane trećih zemalja koji traže zaposlenje u Uniji i koje mogu imati negativne učinke na tržišta rada država članica;

7. svjesna je toga da je postojeći okvir Unije kojim se regulira zakonita migracija djelomično razvijen kako bi se spriječilo iskorištavanje radnika i zaštitila prava radnika državljana trećih zemalja; primjećuje, međutim, da su postojeće direktive imale tek ograničen učinak na sprečavanje radnog iskorištavanja i da se radnicima migrantima i dalje ne pristupa na jednak način i da ih se radno iskorištava; poziva Uniju da poduzme usklađene radnje za rješavanje tog problema pristupa migrantima na nejednak način i njihova iskorištavanja; smatra da je upotreba dozvola ograničenog trajanja u slučajevima iskorištavanja dobra praksa na nacionalnoj razini koju bi trebalo promicati diljem Unije; naglašava potrebu za mjerama za poboljšanje dostupnosti i učinkovitosti praćenja radnog mjesta; naglašava da bi trebali postojati učinkoviti mehanizmi za podnošenje pritužbi kako bi se svi radnici migranti zaštitili od iskorištavanja, u skladu s Direktivom o sankcijama za poslodavce ( 14 ) iz 2009., kojom bi se posebno trebao zajamčiti učinkovit pristup pravosuđu i pravnoj zaštiti, čime bi se zajamčili jednaki uvjeti za sve;

Usvajanje pojednostavljenog pristupa

8. ističe da su trenutačni pravni okvir i različita provedba postojećih direktiva u državama članicama doveli do brojnih nedosljednosti za državljane trećih zemalja u pogledu jednakog postupanja, uvjeta ulaska i ponovnog ulaska, odobrenja za rad, boravišnog statusa, mobilnosti unutar EU-a, sustava socijalne sigurnosti, priznavanja kvalifikacija i spajanja obitelji; napominje da te nedosljednosti mogu ometati integraciju; ističe da se zbog spomenutih nedosljednosti poduzeća koja zapošljavaju državljane trećih zemalja ( 15 ) i tijela lokalne vlasti koja pružaju usluge integracije suočavaju s poteškoćama; poziva na širenje relevantnih informacija za poduzeća na nacionalnoj razini;

9. ističe dodanu vrijednost postojanja sveobuhvatnog okvira Unije za zakonite migracije kao dijela cjelovitog pristupa migracijama jer se njime pružaju zakonite i sigurne mogućnosti za migracije vezane za rad, poboljšava pristup državljanima trećih zemalja tržištu rada Unije, potiču uređenije migracije, privlače radnici, studenti i poduzeća koji su potrebni na tržištima rada EU-a, podrivaju kaznene aktivnosti krijumčara i trgovaca ljudima i na nacionalnim tržištima rada, osigurava da se s radnicima iz trećih zemalja postupa u skladu s temeljnim pravima, poboljšava pristup dostojanstvenim radnim uvjetima i potiče integracija na osnovi jednakosti žena i muškaraca; smatra da takav cjeloviti pristup koristi radnicima državljana trećih zemalja i njihovim obiteljima, zajednicama domaćinima i matičnim zemljama;

10. ponavlja da su prvi praktični koraci koje je potrebno poduzeti bolja i dosljednija provedba postojećeg zakonodavnog okvira, bolja primjena prava utvrđenih u postojećim direktivama i bolje obavješćivanje javnosti za podizanje razine osviještenosti;

11. preporučuje se pojednostavljenje i usklađivanje zakonodavnog okvira usklađivanjem odredbi u postojećim direktivama o zakonitoj migraciji o postupcima podnošenja zahtjeva, osnovama za prihvat i odbijanje, postupovnim jamstvima, jednakom postupanju, pristupu tržištu rada, uključujući pravo na promjenu poslodavca, spajanje obitelji u skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije i mobilnost unutar EU-a;

12. pozdravlja činjenicu da Komisija planira revidirati Direktivu o jedinstvenoj dozvoli; predlaže da se proširi područje primjene i primjena Direktive kako bi se obuhvatila šira kategorija radnika; nadalje pozdravlja planiranu reviziju Direktive o dugotrajnom boravištu koju Komisija planira obaviti, čime se pruža mogućnost jačanja mobilnosti i pojednostavnjenja i usklađivanja postupaka; sa zanimanjem iščekuje predstojeće izvješće Komisije o provedbi Direktive o sezonskim radnicima, u kojem bi trebalo detaljno ispitati odredbe o boravišnom statusu, jednakom postupanju i najduljem trajanju boravka; poziva Komisiju da razmotri zakonodavnu reviziju spomenute direktive nakon njezine ocjene; poziva Komisiju da predloži odgovarajuće zakonodavne mjere za poboljšanje postojećih direktiva njihovim usklađivanjem s najpovoljnijim odredbama;

Poboljšanje mobilnosti unutar EU-a

13. naglašava činjenicu da je mobilnost državljana trećih zemalja unutar EU-a ključna sastavnica politike zakonitih migracija EU-a jer se njome pruža jasna dodana vrijednost koja se ne može postići na razini država članica; podsjeća da slobodno kretanje radnika pomaže u usklađivanju potražnje s ponudom na tržištima rada EU-a i u kriznim vremenima može također doprinijeti prilagodbi tržišta rada i ukupnom gospodarskom rastu;

14. poziva države članice da poboljšaju koordinaciju među nacionalnim tijelima u vezi s programima mobilnosti državljana trećih zemalja unutar EU-a; ističe da je potrebno olakšati prikupljanje podataka, statističkih podataka i dokaza, poboljšati razmjenu informacija, koordinaciju i suradnju među nacionalnim tijelima kako bi se poboljšala učinkovitost i djelotvornost pravne stečevine te u najvećoj mogućoj mjeri iskoristiti dodanu vrijednost EU-a;

15. naglašava da bi usklađenija i blaža pravila kojima se olakšava mobilnost unutar EU-a djelovala kao poticaj državljanima trećih zemalja, predstavljala pozitivnu mjeru za poslodavce i njima bi se pomoglo državama članicama da popune praznine na svojim tržištima rada i osnaže svoja gospodarstva; nadalje naglašava da bi se poboljšanom mobilnošću unutar EU-a državljanima trećih zemalja koji su već u EU-u omogućilo da poboljšaju svoje izglede za integraciju;

16. napominje da se nedavno donesenim direktivama o studentima, istraživačima te osobama premještenima unutar društva državljanima trećih zemalja dodjeljuju dalekosežnija prava na mobilnost nego ranije donesenim direktivama o zakonitoj migraciji, kao što je izvorna Direktiva o plavoj karti i Direktiva o dugotrajnom boravištu;

17. preporučuje da se, kao prvi korak prema pojednostavljenju, prava na mobilnost unutar EU-a poboljšaju u postojećim direktivama o zakonitoj migraciji; ponavlja da bi Komisija trebala predložiti odgovarajuće zakonodavne mjere;

Uspostava baze talenata

18. naglašava da su potrebni novi alati kako bi se poslodavci povezali s budućim zaposlenicima, kako bi se riješio nedostatak radne snage na tržištu i olakšalo priznavanje službenih kvalifikacija i vještina iz trećih zemalja na razini EU-a; ističe činjenicu da su poslodavcima i državljanima trećih zemalja potrebne bolje informacije o zakonitoj migraciji u EU te da je potrebno pojačati strukturirani i smislen dijalog o zakonitoj migraciji s relevantnim trećim zemljama;

19. predlaže razvoj platforme EU-a za bazu talenata i usklađivanja koja bi služila kao jedinstvena kontaktna točka za radnike državljane trećih zemalja, poslodavce u EU-u i nacionalne uprave; prima na znanje plan Komisije da razmotri razvoj takve baze talenata EU-a; preporučuje da se time obuhvate svi sektori zapošljavanja niskokvalificiranih, srednjekvalificiranih i visokokvalificiranih radnika te plaćenog i samozaposlenog rada, uključujući mala i srednja poduzeća te novoosnovana poduzeća; smatra da bi se sudjelovanjem javnih službi za zapošljavanje u takvoj platformi i u EU-u i u zemljama podrijetla, među ostalim na lokalnoj razini, moglo doprinijeti poboljšanju partnerstva i izgradnji povjerenja među državama članicama EU-a i trećih zemalja, kao i stvoriti ulagačko okruženje i riješiti na prikladniji način potrebe za zapošljavanjem ili nedostatak radnika na tržištu; preporučuje da se olakša sudjelovanje trećih zemalja u takvoj bazi talenata, primjerice na internetu ili u okviru diplomatskih predstavništava EU-a i država članica;

20. naglašava da bi takva baza talenata u EU-u mogla poslužiti kao važan novi alat za povezivanje ponude vještina s nacionalnim tržištima rada i upravljanje njome te da bi EU mogao imati važnu ulogu u uspostavi, praćenju i nadzoru takvog alata, među ostalim financiranjem i razmjenom znanja; preporučuje da se platforma koristi za razjašnjavanje i bolje usklađivanje zahtjeva za obrazovanje i osposobljavanje između država članica sudionica i trećih zemalja; smatra da bi usklađeni okvir na razini EU-a za prijave, koji se temelji na toj bazi talenata, pomogao smanjiti birokraciju na razini država članica; vjeruje da EU može igrati važnu ulogu u prethodnoj provjeri kvalifikacija, jezika, razine znanja i vještina kandidata; naglašava iznimnu važnost ciljanog obavješćivanja radi promicanja baze talenata i platforme za usklađivanje u trećim zemljama i državama članicama sudionicama;

21. preporučuje da se provedbom ubrzanih postupaka i olakšavanjem pristupa informacijama olakša, ubrza, učini pravednijim i jednostavnijim ocjenjivanje, uzajamno priznavanje i certificiranje diploma, svjedodžbi i drugih stručnih kvalifikacija u državama članicama, uključujući formalno i neformalno stjecanje vještina u trećim zemljama; smatra da bi se time ojačala mobilnost unutar EU-a; ističe da europski kvalifikacijski okvir pruža dobru osnovu za povezivanje kvalifikacijskih sustava trećih zemalja sa zajedničkim referentnim okvirom EU-a;

22. ustraje na tome da države članice odmah uspostave mehanizme i mjere za vrednovanje profesionalnog iskustva te neformalnog i informalnog učenja u skladu s Preporukom Vijeća iz 2012. ( 16 ) ; naglašava potrebu da nacionalna tijela razmjenjuju najbolje prakse; ustraje na važnosti uključivanja relevantnih organizacija civilnog društva, socijalnih partnera i mreža dijaspore te samih radnika državljana trećih zemalja, kao i lokalnih tijela i međunarodnih organizacija (posebno Međunarodne organizacije za migracije, Međunarodne organizacije rada i Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD)) u rasprave o definiciji vještina, što bi trebalo uključivati osposobljavanje na radnom mjestu, neformalne kvalifikacije i radno iskustvo;

Jačanje odnosa s trećim zemljama i promicanje zakonitih načina

23. naglašava da se s obzirom na starenje stanovništva EU-a i smanjenje radne snage, programima mobilnosti radnika pruža mogućnost potaknuti tržišta rada EU-a i doprinijeti gospodarskom rastu.

24. podržava suradnju u području migracija na globalnoj i regionalnoj razini kao jedan od načina za povećanje dostupnosti i fleksibilnosti načina za zakonite migracije; i dalje je uvjeren da bi se poboljšanjem prikladnih zakonitih migracijskih kanala pomoglo smanjiti nezakonite migracije, potkopati poslovni model krijumčara, smanjiti trgovanje ljudima i iskorištavanje radne snage, povećati jednake mogućnosti za sve radnike i ponuditi zakonit način za one koji namjeravaju migrirati u Uniju; u tom pogledu poziva Komisiju da regulira agencije za zapošljavanje, što bi se moglo ostvariti kroz Europsko nadzorno tijelo za rad;

25. smatra da bi se širim dijalogom o migracijama, primjerice redovitim sastancima na vrhu između EU-a i više trećih zemalja, moglo olakšati zadovoljavanje potreba tržišta rada EU-a i razvoj uravnoteženih partnerstava, među ostalim na inicijativu poduzeća i civilnog društva, što može pomoći u pripremi integracije državljana trećih zemalja na tržište rada odredišne zemlje i poboljšati održiv prijenos stečenih vještina između matičnih i odredišnih zemalja; ističe da bi se nadahnuće moglo pronaći u postojećim sporazumima koji se temelje na vještinama i koji se odnose na razvoj partnerstava talenata kojima se odredišnoj zemlji omogućuje izravno uključivanje u oblikovanje skupova vještina državljana trećih zemalja koji bi mogli biti zainteresirani za migraciju u EU, među ostalim uspostavom ustanova za osposobljavanje i programa za treće zemlje, te rješavanjem potrebe za transparentnošću partnerstava s trećim zemljama, među ostalim potrebom za uključivanjem socijalnih partnera;

26. ističe važnu ulogu doznaka i koristi koje sigurne, zakonite i uredne migracije imaju i za zemlje pošiljateljice i za zemlje primateljice; podržava ulaganje napora za rješavanje problema „odljeva mozgova” i „priljeva mozgova” daljnjim razvojem instrumenata kojima se omogućuje kružna migracija; u tom pogledu poziva Komisiju da analizira koristi i nedostatke postojećih modela koje primjenjuju druge zemlje, kao što su sustav utemeljen na bodovima i modeli koji se temelje na iskazivanju interesa; preporučuje, kako bi se olakšala kružna migracija, uvođenje preferirane mobilnosti i pristup obnovljivim dozvolama, pravo na ponovni ulazak te produljenje dopuštenog razdoblja odsutnosti državljana trećih zemalja kako bi im se omogućio povratak u svoje matične zemlje;

Razvoj zakonodavnog okvira EU-a

27. podsjeća da EU zaostaje u globalnom nadmetanju za talente; napominje da se jedini prijedlog o zakonitoj migraciji radne snage koji je predstavila prethodna Komisija odnosio na reviziju Direktive o plavoj karti; i dalje se zalaže za smislenu i temeljitu reviziju Direktive o plavoj karti kako bi se ostvarila dodana vrijednost u pogledu usklađivanja, priznavanja vještina, pojednostavljenja postupaka i poboljšane mobilnosti unutar EU-a;

28. naglašava potrebu za strukturiranim dijalogom i savjetovanjem s dionicima, uključujući relevantne organizacije civilnog društva, socijalne partnere i mreže dijaspore, same radnike državljana trećih zemalja te lokalne vlasti i međunarodne organizacije (posebice IOM, ILO i OECD), pri razmatranju budućeg razvoja zakonodavnog okvira EU-a;

29. smatra da bi se politikom EU-a i nacionalnim politikama o zakonitoj migraciji trebalo usredotočiti na rješavanje problema nedostataka radnika i vještina na tržištu; u tu svrhu poziva Komisiju da analizira neučinkovitost u provjerama tržišta rada i programima migracije radne snage koji ne odgovaraju stvarnim potrebama na tržištu rada; preporučuje da Unija razvije svoj zakonodavni okvir kako bi u većoj mjeri obuhvatila državljane trećih zemalja koji traže posao u niskokvalificiranom ili srednjekvalificiranom radnom odnosu ( 17 )

30. napominje da su u tom kontekstu državljani trećih zemalja često zaposleni u sektoru kućne njege i skrbi u kućanstvu ( 18 ) ; napominje da je riječ o sektoru u kojem većinu zaposlenika čine žene; traži od EU-a i država članica da ratificiraju Konvenciju Međunarodne organizacije rada br. 189 o radnicima u kućanstvu i zajamče potpunu primjenu radnih standarda; nadalje, poziva Komisiju da razmotri zakonodavne mjere u tom području;

31. poziva Komisiju da razvije program na razini EU-a za privlačenje i olakšavanje prekograničnih aktivnosti samozaposlenih osoba, poduzetnika i novoosnovanih poduzeća kako bi se poboljšale inovacije, kao i mlađih državljana trećih zemalja bez formalnih kvalifikacija, primjerice s pomoću viza za traženje posla i osposobljavanje, uzimajući u obzir usluge platforme Europass u skladu s Odlukom (EU) 2018/646 Europskog parlamenta i Vijeća ( 19 )

32. svjestan je da sektorske direktive nisu univerzalno rješenje ni za potrebe tržišta rada EU-a ni za pitanje zakonite migracije općenito i uviđa da većina država članica ima nacionalne programe za privlačenje radnika migranata; smatra da EU u srednjoročnom razdoblju mora odstupiti od sektorskog pristupa i usvojiti imigracijski kodeks kojim se utvrđuju opća pravila o ulasku i boravku za sve državljane trećih zemalja koji traže posao u Uniji te usklađuju prava koja imaju takvi državljani i njihove obitelji;

33. ističe da bi se takvim sveobuhvatnim zakonodavnim instrumentom otklonio problem trenutačnih neusklađenih postupaka, uklonili različiti zahtjevi utvrđeni u državama članicama i osiguralo potrebno pojednostavnjenje i usklađivanje pravila bez diskriminacije u odnosu na bilo koji sektor zapošljavanja ili vrstu zaposlenika; nadalje smatra da bi se takvim instrumentom olakšala suradnja među državama članicama te između EU-a i trećih zemalja;

o

o o

34. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću i Komisiju.

(1) SL C 58, 15.2.2018., str. 9.

(2) PE573.223v01-00.

(3) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2020)0176.

(4) SL L 186, 11.7.2019., str. 21.

(5) SL L 155, 18.6.2009., str. 17.

(6) SL L 343, 23.12.2011., str. 1.

(7) SL L 94, 28.3.2014., str. 375.

(8) SL L 157, 27.5.2014., str. 1. Premještaji unutar društva znače upućivanja iz nekog poduzeća s nastanom izvan EU-a u subjekt koji pripada istoj poslovnoj grupaciji kao i poduzeća s nastanom u EU-u.

(9) SL L 132, 21.5.2016., str. 21.

(10) Direktiva Vijeća 2003/86/EZ od 22. rujna 2003. o pravu na spajanje obitelji, (SL L 251, 3.10.2003., str. 12.).

(11) Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenog 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem, (SL L 16, 23.1.2004., str. 44.).

(12) Studija Resornog odjela C o istraživanju novih mogućnosti u vezi sa zakonodavstvom u području migracije radne snage u EU i o suradnji EU-a s trećim zemljama u području migracije

(13) Fasani, F. i Mazza, J., Ključni imigrantski radnici: njihov doprinos odgovoru Europe na bolest COVID-19 (Immigrant Key Workers: Their Contribution to Europe's COVID-19 Response), Ured za publikacije Europske unije, Luksemburg, 2020.

(14) Direktiva 2009/52/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 2009. o minimalnim standardima za sankcije i mjere za poslodavce državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom (SL L 168, 30.6.2009., str. 24.).

(15) Provjerom prikladnosti utvrđeni su najveći unutarnji problemi usklađenosti u sljedećim glavnim područjima: postupci podnošenja zahtjeva, uvjeti prihvata i boravka (uključujući razloge za odbijanje i povlačenje), uvjeti jednakog postupanja, mobilnost unutar EU-a i spajanje obitelji.

(16) Preporuka Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (SL C 398, 22.12.2012., str. 1.).

(17) Vidjeti npr. članak „Utvrđivanje manjka radne snage i potrebe za migracijom radne snage iz trećih zemalja u EU-u” (Determining labour shortages and the need for labour migration from third countries in the EU), Europska migracijska mreža, Europska komisija, Bruxelles, 2015.

(18) Vidjeti i: EPRS, Trošak neujedinjene Europe u području zakonite migracije (The cost of non-Europe in the area of legal migration), Europski parlament, Bruxelles, 2019., str. 21.–22.

(19) Odluka (EU) 2018/646 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. travnja 2018. o zajedničkom okviru za pružanje boljih usluga za vještine i kvalifikacije (Europass), (SL L 112, 2.5.2018., str. 42.).