EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 22.9.2020. COM(2020) 579 final 2013/0186(COD) Izmijenjeni prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o provedbi jedinstvenoga europskog neba



(preinaka) (Tekst značajan za EGP) {SWD(2020) 187 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Cilj je inicijative jedinstvenog europskog neba (SES) reformom sektora koji pruža usluge u zračnoj plovidbi (ANS) poboljšati sveukupnu učinkovitost načina na koji je europski zračni prostor organiziran i kako se njime upravlja. Razvoj te inicijative uključivao je dva opsežna zakonodavna paketa – „SES I” i „SES II” – te se sastoji od četiriju uredaba. Iskustvo stečeno u okviru paketa SES I od 2004. i Uredbe SES II od 2009. pokazalo je da su načela i opća usmjerenost jedinstvenog europskog neba valjani i da bi ih trebalo zadržati. Međutim, unatoč tom zakonodavstvu, troškovi upravljanja zračnim prometom (ATM) ostali su visoki te i dalje dolazi do kašnjenja, što štetno utječe na okoliš. To je posljedica ograničenih kapaciteta i neučinkovitosti u upravljanju zračnim prometom, što dovodi do zagušenja čak i u uobičajenim uvjetima. Jasno je da ciljevi utvrđeni prilikom pokretanja inicijative jedinstvenog europskog neba nisu u potpunosti postignuti u očekivanom vremenom okviru. Stoga je svrha ovog prijedloga ne samo uklanjanje trenutačnih neučinkovitosti u upravljanju zračnim prometom koje štete okolišu nego i jačanje ostalih njegovih korisnih aspekata, kao što su fleksibilnije pružanje podatkovnih usluga i poticaji, koji mogu aktivno poboljšati situaciju i doprinijeti daljnjem smanjenju ekološkog otiska zrakoplovstva. Komisija je 11. lipnja 2013. donijela prvotni Prijedlog uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o provedbi jedinstvenog europskog neba (preinaka) (poznat i kao SES2+). Cilj mu je bio ubrzati provedbu reforme usluga u zračnoj plovidbi bez odstupanja od prvotnih ciljeva i načela. U međuvremenu su se od donošenja prijedloga, a općenito tijekom posljednjeg desetljeća, zrakoplovni sektor i tehnologije i dalje razvijali te je ukupni promet kontinuirano rastao do početka 2020. Velik pad prometa do kojeg je došlo zbog pandemije bolesti COVID-19 pokazao je da se, strukturno gledano, jedinstveno europsko nebo teško prilagođava promjenama opsega prometa. Politički kontekst također se promijenio. Konkretno, donesen je Pariški sporazum, na temelju kojeg zrakoplovstvo treba doprinijeti smanjenju emisija CO2 (u kontekstu neprestanog i brzog dosadašnjeg rasta emisija). U prosincu 2019. Komisija je donijela Komunikaciju o europskom zelenom planu s ciljem postizanja ugljične neutralnosti i smanjenju emisija iz prometa za 90 % do 2050. Zakonodavni prijedlog SES2+ trebalo bi ažurirati kako bi odražavao te promjene. Kako bi se zrakoplovnom sektoru omogućilo da bolje ostvari svoj gospodarski potencijal uz održivije poslovanje, potrebna je revizija kojom bi se osiguralo fleksibilnije pružanje usluga u zračnoj plovidbi, spremno za sadašnje i buduće poslovno okruženje. Predloženim pravilima trebalo bi omogućiti brzu i učinkovitu prilagodbu kapaciteta povećanjima ili smanjenjima potražnje ili različitim potrebama u skladu s geografskim položajem. Time bi se doprinijelo i ostvarivanju ciljeva europskog zelenog plana, a posebno ključnog cilja smanjenja emisija CO2 u zrakoplovnom sektoru. Za zahtijevano smanjenje tih emisija predviđen je niz različitih mjera, pri čemu će se učinci mnogih od njih pokazati tek nakon nekog vremena. Ipak, pravodobna revizija sustava jedinstvenog europskog neba i primjena novih pravila koja iz toga proizlaze mogu donijeti prve opipljive rezultate smanjenja emisija CO2 već početkom 2025. Osim potrebe za sveobuhvatnom revizijom, konkretni razlozi za izmjenu prijedloga SES2+ među ostalim su sljedeći: ·tekst je potrebno pojednostavniti i uskladiti s relevantnim zakonodavstvom Unije koje je stupilo na snagu otkako su pregovori o izvornom prijedlogu SES2+ iz 2013. zastali, ·neke definicije i pravila potrebno je prilagoditi kako bi se odrazili mišljenja dionika i stečeno iskustvo te relevantni zaključci iz izvješća i nedavno provedenih studija, ·čini se primjerenim uzeti u obzir preporuke iz izvješća skupine stručnjaka o budućnosti jedinstvenog europskog neba, ·isto vrijedi i za preporuke koje su proizašle iz pilot-projekta Europskog parlamenta o budućoj arhitekturi europskog zračnog prostora i iz izvješća Europskog revizorskog suda, ·jednako je važno uzeti u obzir najnovija tehnološka dostignuća u zrakoplovnom sektoru i obveze iz europskog zelenog plana u pogledu dekarbonizacije sektora prometa. Unatoč nizu izmjena, ovaj izmijenjeni prijedlog ima iste ciljeve kao i prijedlog SES2+ iz 2013., iako se oni ponekad nastoje postići različitim sredstvima. U nekim su slučajevima zadržana rješenja koja odgovaraju najpoželjnijim opcijama iz procjene učinka iz 2013., no neka su rješenja ažurirana kako bi se odrazile promjene u sektoru. U odjeljku 4. radnog dokumenta službi Komisije koji je priložen ovom prijedlogu detaljno se opisuju izmjene i iznose dokazi koji im idu u prilog. Budući da se u osnovi i dalje zadržavaju glavni ciljevi i najpoželjnije opcije izneseni u procjeni učinka, nije vjerojatno da će predložena pravila imati bitno različite gospodarske, ekološke ili socijalne učinke u usporedbi s izvornim prijedlogom SES2+. Stoga nije potrebno provesti novu procjenu učinka za ovaj izmijenjeni prijedlog, osim analize iz prethodno spomenutog radnog dokumenta službi Komisije. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području U Komisijinoj Strategiji zrakoplovstva za Europu iz 2015. suzakonodavci su pozvani na brzo podnošenje Uredbe iz prijedloga SES2+. Izmjena tog prijedloga u potpunosti je u skladu s općom strategijom Komisije za to područje politike te bi se njome posebno trebao olakšati napredak u pogledu tog zakonodavnog predmeta.

Zakonodavstvo u području jedinstvenog europskog neba blisko je povezano sa zakonodavstvom Unije o sigurnosti zračnog prometa i sa zadaćama povjerenima Agenciji Europske unije za sigurnost zračnog prometa („Agencija”). Svrha je ovog prijedloga, među ostalim, pojednostavnjenje zakonodavstva uklanjanjem određenih preklapanja među postojećim pravilima i usklađivanje zakonodavstva o jedinstvenom europskom nebu s Osnovnom uredbom o EASA-i. •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Poboljšanje pravila o jedinstvenom europskom nebu prepoznato je u Komunikaciji Komisije o europskom zelenom planu kao mjera koja može doprinijeti smanjenju emisija CO2 u zrakoplovnom sektoru. Tim poboljšanjem znatno bi se smanjilo zagušenje te omogućilo češće korištenje izravnih ruta. Prijedlog sadržava i važne elemente za intenziviranje digitalizacije i jačanje unutarnjeg tržišta, koji su također među prioritetima Komisije. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Pravna je osnova predložene izmjene članak 100. stavak 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) Člankom 100. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Uniji se daje pravo da djeluje u tom području, koje je u zajedničkoj nadležnosti. Konkretno, upravljanje zračnim prometom od 2004. obuhvaćeno je odredbama prava Unije, koje države članice ne mogu samostalno izmijeniti. U suštini i zbog svoje prirode upravljanje zračnim prometom utječe na zračni prostor čitave Europske unije, a prekogranično kretanje osoba, robe, usluga i kapitala uobičajeno je u zrakoplovstvu i stoga se njime najučinkovitije upravlja na razini Unije. Potrebno je djelovanje na razini Unije kako bi se defragmentirao europski zračni prostor i time omogućilo učinkovitije upravljanje kojim se može sveobuhvatno riješiti pitanje nedostatka kapaciteta, a time i spriječiti kašnjenja i dodatne emisije koje zbog njih nastaju. •Proporcionalnost Prijedlogom se ne prelazi ono što je potrebno za postizanje njegovih ciljeva. Usmjeren je na elemente potkrijepljene različitim mišljenjima navedenima u Prilogu III. radnom dokumentu službi Komisije koji je priložen ovom prijedlogu. •Odabir instrumenta Prvotni je prijedlog bio izmjena postojećih uredbi i njihova preinaka u jedinstvenu uredbu radi jasnoće. Taj je pristup i dalje opravdan te bi trebalo upotrijebiti isti instrument preinačene uredbe, podložno potrebnim izmjenama sadržaja. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA Smatra se da nova procjena učinka povrh one na kojoj se temelji prvotni prijedlog iz 2013. [SWD(2013) 206 final] nije potrebna jer se glavni ciljevi i najpoželjnije opcije nisu bitno promijenili i jer se gospodarski, ekološki i socijalni učinci predloženog teksta ne bi trebali znatno razlikovati od očekivanih učinaka prvotnog prijedloga SES2+. Međutim, u radnom dokumentu službi Komisije koji je priložen ovom izmijenjenom prijedlogu [dodati upućivanje] predstavljeni su dodatni dokazi i analiza, osobito u pogledu ažuriranja u odnosu na rješenja za postizanje najpoželjnijih opcija iz 2013. Ta ažuriranja odražavaju promjene u sektoru i druga nova ili izmijenjena sredstva za postizanje utvrđenih ciljeva. Dodatni elementi temelje se na različitim mišljenjima prikupljenima tijekom posljednjih godina. Europski revizorski sud objavio je 2017. posebno izvješće o jedinstvenom europskom nebu, koje sadržava preporuke za Komisiju. Revizorski sud nadovezao se 2019. na svoju prethodnu analizu objavivši još jedno posebno izvješće o regulativi u području modernizacije upravljanja zračnim prometom u EU-u. U tom se izvješću iznose preporuke Komisiji koje se izravno uzimaju u obzir u ovom izmijenjenom prijedlogu ili se mogu uzeti u obzir aktima Komisije na temelju postojećih ili predloženih ovlasti. Skupina stručnjaka, sastavljena od 15 uglednih stručnjaka u tom području, uspostavljena je 2019. kako bi procijenila trenutačnu situaciju i buduće potrebe za upravljanjem zračnim prometom u EU-u. Nakon nekoliko mjeseci savjetovanja sa svim relevantnim operativnim dionicima, skupina je u travnju 2019. objavila izvješće skupine stručnjaka o budućnosti jedinstvenog europskog neba, u kojem se odražava zajedničko stajalište skupine i navodi deset preporuka. Paralelno s tim, Europski parlament naručio je pilot-projekt o budućoj arhitekturi europskog zračnog prostora, na temelju kojeg je u ožujku 2019. sastavljeno izvješće. U okviru finskog predsjedanja Vijećem Europske unije u rujnu 2019. održana je konferencija na visokoj razini o budućnosti jedinstvenog europskog neba na kojoj je potpisana zajednička izjava dionika kojom se od europskih institucija traži da pojednostave regulatorni okvir i institucijski ustroj kako bi uzele u obzir sadašnje i buduće potrebe upravljanja zračnim prometom u EU-u i učinile ga svrsishodnim. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN Prijedlog ne utječe na proračun Unije.

5.DRUGI ELEMENTI •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi izmijenjenog prijedloga Kako je prethodno navedeno, predlaže se spajanje postojećih uredbi o jedinstvenom europskom nebu u jedinstvenu uredbu, što iziskuje niz izmjena. Novi instrument sastoji se od šest poglavlja: — Poglavlje I.: Opće odredbe — Poglavlje II.: Nacionalna nadzorna tijela — Poglavlje III.: Pružanje usluga — Poglavlje IV.: Upravljanje mrežom — Poglavlje V.: Zračni prostor, interoperabilnost i tehnološke inovacije — Poglavlje VI.: Završne odredbe U tom kontekstu predlaže se uklanjanje elemenata koji se preklapaju s Uredbom (EU) 2018/1139. Određeni detalji se isto tako paralelno mijenjaju u Uredbi (EU) 2018/1139 kako bi se osigurala ispravna usklađenost dviju uredbi. Uredba (EZ) br. 552/2004 stavljena je izvan snage Uredbom (EU) 2018/1139 te se stoga ne uzima više u obzir u ovom izmijenjenom prijedlogu. Međutim, zadržan je cilj interoperabilnosti u jedinstvenom europskom nebu. Nacionalna nadzorna tijela (članci 3., 4. i 5. u kombinaciji s novim člankom 114.i Uredbe (EU) 2018/1139, navedenim u zasebnom prijedlogu koji se istodobno iznosi) Jedna od glavnih mjera za koje je u procjeni učinka utvrđeno da ih je potrebno poduzeti jest jačanje nacionalnih nadzornih tijela u pogledu njihove neovisnosti i stručnosti, ali i u pogledu resursa kojima raspolažu. U tu se svrhu u članku 3. opisuje razina neovisnosti koja se zahtijeva od nadležnih tijela u odnosu na pružatelje usluga za čiji su nadzor zaduženi i od svih drugih javnih ili privatnih subjekata. Primjena predloženog režima iziskuje prethodnu administrativnu reorganizaciju u nekim državama članicama pa se stoga predlaže i da se u tom pogledu omogući prijelazno razdoblje od 48 mjeseci (nacrt članka 46. stavka 2.). Nadalje, navedeni su jasniji zahtjevi u odnosu na stručnost i neovisnost zaposlenog osoblja, osobito kad je riječ o osobama koje su zadužene za donošenje strateških odluka. U tom se smislu u nacrtu članka 20. u pogledu „troškovne osnovice za naknade” izričito upućuje, kad je riječ o prihvatljivim elementima, na troškove koje snose pružatelji usluga u zračnom prometu u odnosu na njihov nadzor i certifikaciju od strane nacionalnih nadzornih tijela. Tim se pravilom stvara prostor za odgovarajuće financiranje nacionalnih nadležnih tijela odgovarajućim pristojbama. Među ostalim u cilju poboljšanja suradnje među nadležnim tijelima, u interesu promicanja stručnog znanja i najbolje prakse, predlaže se uspostava prikladnog foruma za nacionalna nadzorna tijela u obliku savjetodavnog odbora za reviziju izvedbe (vidjeti nacrte novih članaka 114.a i 114.i Uredbe (EU) 2018/1139). Predlaže se jasno razlikovanje zadaća nacionalnih nadzornih tijela koja su nadležna za pitanja koja se odnose na jedinstveno europsko nebo od zadaća nacionalnih tijela nadležnih za sigurnost zračnog prometa obuhvaćenih Uredbom (EU) 2018/1139. Prethodno spomenuta tijela trebala bi biti odgovorna za ekonomsku certifikaciju u vezi s financijskim uvjetima potrebnima za pružanje usluga u zračnoj plovidbi, za praćenje nabave usluga u zračnoj plovidbi te za primjenu sheme izvedbe i sustava naknada. Potonja tijela i dalje su zadužena za certifikaciju i nadzor u pogledu sigurnosti te za druge zadaće opisane u Uredbi (EU) 2018/1139. Ekonomska certifikacija pružatelja usluga u zračnoj plovidbi i imenovanje pružatelja usluga u zračnom prometu (članci 6. i 7.) Certifikacija i nadzor pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u pitanjima sigurnosti obuhvaćeni su Uredbom (EU) 2018/1139. Uz certifikate koji se zahtijevaju na temelju te uredbe, pružanje usluga u zračnoj plovidbi trebalo bi biti uvjetovano ispunjavanjem određenih zahtjeva u pogledu financijske pouzdanosti te osiguranja od odgovornosti i rizika. U tu se svrhu predlaže da se predvidi ekonomski certifikat koji izdaju nacionalna nadzorna tijela. U izmijenjenom prijedlogu predviđa se i da se pružatelji usluga u zračnom prometu imenuju na razdoblje od najviše 10 godina. Cilj je osigurati da se imenovanje periodično preispita. CNS, AIS, ADS, MET i terminalne usluge u zračnom prometu (članak 8.) Usluge koje se pružaju za potporu uslugama u zračnom prometu mogu dovesti do poboljšanja troškovne učinkovitosti, a očekuje se i da bi mogle omogućiti veću fleksibilnost i poticati inovacije. Ta se moguća poboljšanja mogu postići pružanjem usluga po tržišnim uvjetima, za što su te usluge po svojoj prirodi prikladne. Stoga se predlaže da se članak 9. Uredbe (EZ) br. 550/2004 zamijeni odredbom o pružanju usluga CNS, AIS, ADS, MET i terminalnih usluga u zračnom prometu po tržišnim uvjetima. Za usluge u zračnom prometu, koje se smatraju prirodnim monopolima, u načelu i dalje vrijedi zahtjev da nadležna tijela imenuju određenog pružatelja usluga. Međutim, pružatelji usluga u zračnom prometu trebali bi moći odlučiti hoće li nabaviti usluge CNS-a, AIS-a, ADS-a ili MET-a. Kad je riječ o terminalnim uslugama u zračnom prometu, operatori aerodroma trebali bi moći odlučiti hoće li nabavljati usluge za aerodromsku kontrolu ako bi se tom nabavom omogućila veća troškovna učinkovitost u korist korisnika zračnog prostora. Uz isti uvjet države članice trebale bi moći dopustiti nabavu usluga za prilaznu kontrolu.

Kako bi se osigurali jednaki uvjeti i izbjegli diskriminacija, unakrsno subvencioniranje i narušavanje tržišnog natjecanja, rutne usluge trebale bi biti organizacijski odvojene od drugih usluga u zračnoj plovidbi. . Zajedničke usluge informiranja (članak 9.) Članak 9. ovog izmijenjenog prijedloga sadržava odredbe o zajedničkim uslugama informiranja koje su potrebne kako bi se omogućilo sigurno upravljanje zračnim prometom bez posade (promet bespilotnih zrakoplova). Taj je članak usklađen s najnovijim regulatornim kretanjima u pogledu operacija bespilotnih zrakoplova. Predlaže se reguliranje cijena tih usluga kako bi se ograničili troškovi upravljanja prometom bespilotnih zrakoplova. Shema izvedbe i sustavi naknada te tijelo za reviziju izvedbe (članci od 10. do 25.) Trebalo bi pojačati gospodarsku regulaciju i učiniti ju učinkovitijom. U tu se svrhu predlaže da se samim imenovanim pružateljima usluga u zračnom prometu povjeri zadaća izrade i podnošenja svojih planova izvedbe na odobrenje nadležnom tijelu. Ovisno o slučaju, to tijelo može biti Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe ili nacionalno nadzorno tijelo. Funkcija tijela za reviziju izvedbe, za koju su u prijedlogu izmjene Uredbe (EU) 2018/1139 utvrđena posebna pravila upravljanja, osmišljena je kako bi se omogućilo donošenje relevantnih odluka uz potrebnu stručnost i neovisnost. Predloženim pravilima o financiranju trebalo bi osigurati da Agencija raspolaže potrebnim resursima. Zbog ekonomičnosti postupka predlaže se da odluke koje donese Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe budu podložne žalbenom postupku otvorenom za sve predmetne stranke. U ovom izmijenjenom prijedlogu utvrđuju se odgovornosti Agencije koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe i nacionalnih nadzornih tijela u pogledu provedbe sheme izvedbe i sustava naknada. Konkretno, Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe zadužena je za procjenjivanje i odobravanje raspodjele troškova između rutnih i terminalnih usluga i za procjenjivanje i odobravanje planova izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi. Nacionalna nadzorna tijela zadužena su za procjenjivanje i odobravanje planova izvedbe za terminalne usluge u zračnoj plovidbi. Stoga imenovani pružatelji usluga u zračnom prometu koji pružaju obje vrste usluga moraju podnijeti odvojene planove za rutne i terminalne usluge u zračnoj plovidbi. Uvjeti sustava naknada usklađeni su s tim novim pristupom. Osim toga, predlaže se uspostava mehanizama za prilagođavanje naknada na razini Unije kako bi se poduprla prije svega poboljšanja u pogledu zaštite okoliša ili kvalitete usluge. Naposljetku, predlaže se dodavanje određenih zahtjeva pravilima o transparentnosti računa pružatelja usluga u zračnoj plovidbi (članak 25.). Namjera je pridonijeti sprečavanju unakrsnog subvencioniranja i narušavanja tržišnog natjecanja koje iz toga proizlazi. To bi pravilo trebalo osobito olakšati primjenu članaka 8. i 9. Funkcionalni blokovi zračnog prostora Izmijenjeni prijedlog više ne sadržava odredbe o funkcionalnim blokovima zračnog prostora. To što tih odredaba nema ne sprječava države članice da zadrže ili stvore funkcionalne blokove zračnog prostora ako to smatraju korisnim. Isto tako, to što tih odredaba nema ne sprječava fleksibilne oblike suradnje između pružatelja usluga u zračnoj plovidbi. Upravljanje mrežom (članci 26., 27. i 28.) U članku 26. navedene su mrežne funkcije i njihovi ciljevi. U članku 27. utvrđuje se uloga upravitelja mreže, koja treba doprinijeti izvršenju mrežnih funkcija, i utvrđuju se odredbe o imenovanju upravitelja mreže, njegovim zadaćama i postupcima donošenja odluka koje treba primjenjivati. Predlaže se da se na mrežne funkcije primjenjuju posebna pravila sheme izvedbe (članak 16.). Prema članku 28. upravitelj mreže objavljuje svoje financijske izvještaje i podvrgava se neovisnoj reviziji. Dostupnost podataka i pristup podacima (članak 31.) Predlaže se izmjena pravila o tom pitanju (također u odnosu na prvotni prijedlog) kako bi se olakšalo pružanje podatkovnih usluga u zračnom prometu na prekograničnom tržištu i tržištu Unije. Osim toga, odredbe nacrta članka 31. takve su da osiguravaju da subjekti koji po prvi put ulaze na tržište podataka imaju pristup relevantnim operativnim podacima čak i prije certifikacije. Kako bi se spriječilo unakrsno subvencioniranje ili dvostruko naplaćivanje, predlaže se uspostava odgovarajućih načela određivanja cijena. Fleksibilno korištenje zračnog prostora (članak 33.) Članak 33. uvelike odražava članak 7. Uredbe (EZ) 551/2004 i odgovornost za osiguravanje primjene koncepcije fleksibilnog korištenja zračnog prostora i dalje dodjeljuje državama članicama. Međutim, tim se člankom zahtijeva i da se navedena koncepcija primjenjuje u skladu s glavnim planom upravljanja zračnim prometom. Člankom 33. dopunjuje se ključni zahtjev iz Uredbe (EU) 2018/1139 prema kojem upravljanje zračnim prostorom mora podržavati ujednačenu primjenu fleksibilne upotrebe zračnog prostora. Koordinacija SESAR-a (članak 34.)

U članku 34. od relevantnih subjekata se zahtijeva da surađuju u cilju osiguravanja djelotvorne koordinacije između različitih faza projekta SESAR. •Izmjene u odnosu na prvotni prijedlog iz točke 1. U usporedbi s prijedlogom iz točke 1., izmjene u ovom izmijenjenom prijedlogu su sljedeće: Uvodne izjave 1.Uvodna izjava 1. pojednostavnjuje se i glasi: „Uredba (EZ) br. 549/2004 Europskog parlamenta i Vijeća, Uredba (EZ) br. 550/2004 Europskog parlamenta i Vijeća i Uredba (EZ) br. 551/2004 Europskog parlamenta i Vijeća značajno su izmijenjene. S obzirom na daljnje izmjene te bi uredbe radi jasnoće trebalo preinačiti.”. 2.Uvodna izjava 2. briše se. 3.Uvodna izjava 3. renumerira se i postaje uvodna izjava 2. i unose se sljedeće izmjene: (a)nakon upućivanja na Uredbu (EZ) br. 552/2004, dodaju se riječi „Europskog parlamenta i Vijeća”; (b)nenumerirana uvodna izjava nakon uvodne izjave 3. postaje druga rečenica uvodne izjave 2. i mijenja se kako slijedi: „Donošenje drugog paketa, to jest Uredbe (EZ) br. 1070/2009 Europskog parlamenta i Vijeća, uvođenjem koncepata sheme izvedbe i upravitelja mreže radi daljnjeg poboljšanja izvedbe europske mreže upravljanja zračnim prometom dodatno je ojačalo inicijativu za jedinstveno europsko nebo.”; (c)umeće se sljedeća nova treća rečenica: „Uredba (EZ) br. 552/2004 stavljena je izvan snage Uredbom (EU) 2018/1139 Europskog parlamenta i Vijeća jer su odredbe potrebne za interoperabilnost sustava upravljanja zračnim prometom, komponenata i postupaka uključene u tu uredbu.”. 4.Umeće se sljedeća nova uvodna izjava 3.: „Kako bi se uzele u obzir izmjene uvedene Uredbom (EU) 2018/1139, potrebno je uskladiti sadržaj ove Uredbe sa sadržajem Uredbe (EU) 2018/1139.”. 5.Uvodna izjava 6. mijenja se kako slijedi: „Istodobno ostvarivanje ciljeva povećanja standarda sigurnosti zračnog prometa i poboljšanja cjelokupne izvedbe ATM-a i usluga u zračnoj plovidbi (ANS) u općem zračnom prometu u Europi zahtijeva uvažavanje ljudskog faktora. Stoga države članice trebaju poštovati načela „kulture pravičnosti”. Trebalo bi razmotriti i uzeti u obzir mišljenja i preporuke Stručne skupine za ljudsku dimenziju jedinstvenog europskog neba.”. 6.Umeće se sljedeća nova uvodna izjava 7.: „Poboljšanja ekološke učinkovitosti upravljanja zračnim prometom isto tako izravno doprinose postizanju ciljeva iz Pariškog sporazuma i Komisijina europskog zelenog plana, osobito smanjenjem emisija iz zračnog prometa.”. 7.Uvodna izjava 7. renumerira se i postaje uvodna izjava 8. i mijenja se kako slijedi:

„Države članice su 2004. donijele opću izjavu o vojnim pitanjima povezanima s jedinstvenim europskim nebom. Prema toj izjavi, države članice trebale bi posebno unaprijediti civilno-vojnu suradnju i, ako i u mjeri u kojoj to sve dotične države članice smatraju potrebnim, olakšati suradnju između njihovih oružanih snaga u pogledu svih pitanja upravljanja zračnim prometom.” 8.Uvodna izjava 8. renumerira se i postaje uvodna izjava 9., a dosadašnja uvodna izjava 9. briše se. 9.U uvodnoj izjavi 10. zadnja rečenica zamjenjuje se sljedećim: „To ne bi smjelo sprečavati nacionalna nadzorna tijela u sudjelovanju u regulatornom tijelu nadležnom za više reguliranih sektora ako to tijelo ispunjava zahtjeve za neovisnošću, ni u udruživanju s nacionalnim nadzornim tijelom u organizacijskom smislu.”. 10.Dodaje se sljedeća nova uvodna izjava 11.: „Financiranje nacionalnih nadzornih tijela trebalo bi jamčiti njihovu neovisnost i trebalo bi im omogućiti da djeluju u skladu s načelima pravednosti, transparentnosti, nediskriminacije i proporcionalnosti. Odgovarajući postupci za imenovanje osoblja trebali bi doprinijeti osiguravanju neovisnosti nacionalnih nadzornih tijela, a osobito zajamčiti da osobe zadužene za donošenje strateških odluka imenuje javno tijelo koje nema izravna vlasnička prava nad pružateljima usluga u zračnoj plovidbi.”. 11.Uvodna izjava 11. renumerira se i postaje uvodna izjava 12., a njezina prva rečenica mijenja se kako slijedi: „Nacionalna nadzorna tijela imaju ključnu ulogu u provedbi jedinstvenog europskog neba pa stoga trebaju međusobno surađivati kako bi se omogućila razmjena informacija o njihovu radu i načelima donošenja odluka, najboljih praksi i postupaka s obzirom na primjenu ove Uredbe i razvio zajednički pristup, također putem poboljšane suradnje na regionalnoj razini.”. 12.Uvodna izjava 12. renumerira se i postaje uvodna izjava 43. 13.Uvodna izjava 13. briše se. 14.Dodaju se sljedeće nove uvodne izjave 13. i 14.: „(13) Suradnja između pružatelja usluga u zračnom prometu važan je alat za poboljšanje izvedbe europskog sustava upravljanja zračnim prometom i trebalo bi je poticati. Države članice trebale bi moći uspostaviti mehanizme suradnje koji nisu ograničeni na unaprijed određene oblike suradnje i zemljopisna područja. (14) Certifikaciju u pogledu sigurnosti i nadzor sigurnosti pružatelja usluga u zračnoj plovidbi provode nacionalna nadležna tijela ili Agencija Europske unije za sigurnost zračnog prometa (Agencija), u skladu sa zahtjevima i postupcima utvrđenima u Uredbi (EU) 2018/1139. Za pružanje usluga u zračnoj plovidbi potrebni su dodatni zahtjevi u pogledu financijske pouzdanosti te osiguranja od odgovornosti i rizika i oni bi trebali biti obuhvaćeni ekonomskim certifikatom. Pružatelj usluga u zračnoj plovidbi trebao bi moći nuditi usluge u Uniji samo ako ima i certifikat o sigurnosti i ekonomski certifikat.”. 15.Uvodna izjava 14. renumerira se i postaje uvodna izjava 15. 16.Umeću se sljedeće nove uvodne izjave od 16. do 33.: „(16) Usluge u zračnom prometu koje se pružaju na isključivoj osnovi trebale bi biti podložne imenovanju i minimalnim zahtjevima od javnog interesa. (17) Pružatelji usluga u zračnom prometu ili operatori aerodroma trebali bi imati mogućnost da komunikacijske, navigacijske i nadzorne usluge (CNS), usluge zrakoplovnog informiranja (AIS), podatkovne usluge u zračnom prometu (ADS), meteorološke usluge (MET) ili terminalne usluge u zračnom prometu nabavljaju po tržišnim uvjetima, ne dovodeći u pitanje sigurnosne zahtjeve, ako ustanove da takva nabava omogućuje veću troškovnu učinkovitost. Očekuje se da će mogućnost takve nabave osigurati veću fleksibilnost i promicati inovacije u uslugama ne utječući pritom na posebne potrebe vojske u pogledu povjerljivosti, interoperabilnosti, stabilnosti sustava, pristupa podacima i sigurnosti upravljanja zračnim prometom. (18) Ako se nabavljaju terminalne usluge u zračnom prometu, one ne bi trebale biti podložne sustavu naknada iz ove Uredbe ni članku 1. stavku 4. Direktive 2009/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, ovisno o primjenjivosti tog sustava. (19) Pružanje rutnih usluga u zračnom prometu trebalo bi biti organizacijski odvojeno od pružanja usluga CNS, AIS, ADS, MET i terminalnih usluga u zračnom prometu, što uključuje i razdvajanje računa, kako bi se osigurala transparentnost i izbjeglo diskriminaciju, unakrsno subvencioniranje i narušavanje tržišnog natjecanja. (20) Prema potrebi, nabava usluga u zračnoj plovidbi trebala bi se provoditi u skladu s Direktivom 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća i Direktivom 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća. Nacionalna nadzorna tijela trebala bi osigurati da su zahtjevi u pogledu nabave usluga u zračnoj plovidbi ispunjeni.

(21) Za upravljanje prometom bespilotnih zrakoplova neophodna je dostupnost zajedničkih usluga informiranja. Kako bi se ograničili troškovi upravljanja tim prometom, cijene zajedničkih usluga informiranja trebale bi se temeljiti na troškovima i razumnoj profitnoj marži te bi trebale biti podložne odobrenju nacionalnih nadzornih tijela. Kako bi se omogućilo pružanje usluga, pružatelji usluga u zračnoj plovidbi trebali bi staviti na raspolaganje potrebne podatke. (22) Budući da je svrha sheme izvedbe i sustava naknada veća troškovna učinkovitost usluga u zračnoj plovidbi koje se ne pružaju po tržišnim uvjetima i promicanje bolje kvalitete usluga, trebali bi uključivati relevantne i odgovarajuće poticaje. S obzirom na taj cilj, sheme izvedbe i sustavi naknada ne bi trebali obuhvaćati usluge koje se pružaju po tržišnim uvjetima. (23) Radi postizanja maksimalne djelotvornosti potreban nadzor nad shemama izvedbe i sustavima naknada trebao bi biti usmjeren na imenovane pružatelje usluga u zračnom prometu kao takve. (24) Odgovornosti za nadzor u pogledu shema izvedbe i sustava naknada trebalo bi na odgovarajući način podijeliti. (25) Budući da pružanje rutnih usluga u zračnoj plovidbi obuhvaća prekogranične i mrežne elemente te da se zbog toga izvedba ocjenjuje u odnosu na ciljeve izvedbe na razini Unije, za ocjenjivanje i odobravanje planova i ciljeva izvedbe rutnih usluga u zračnoj plovidbi trebalo bi biti zaduženo tijelo Unije, podložno sudskom preispitivanju koje provodi žalbeno tijelo i naposljetku Sud Europske unije. Kako bi se osiguralo da se te zadaće obavljaju uz visoku razinu stručnosti i potrebnu neovisnost, to tijelo Unije trebala bi biti Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe, u skladu s posebnim pravilima upravljanja utvrđenima u Uredbi (EU) 2018/1139. S obzirom na njihovo poznavanje lokalnih okolnosti koje je potrebno za ocjenjivanje terminalnih usluga u zračnoj plovidbi, nacionalna nadzorna tijela trebala bi biti zadužena za ocjenjivanje i odobravanje planova i ciljeva izvedbe za terminalne usluge u zračnoj plovidbi. Raspodjela troškova između rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi predstavlja jednu operaciju koja je relevantna za obje vrste usluga i stoga bi trebala podlijegati nadzoru Agencije koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe. (26) Nacrti planova izvedbe u području rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi trebali bi biti u skladu s odgovarajućim ciljevima izvedbe na razini Unije i u skladu s određenim kvalitativnim kriterijima kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri osiguralo da se ciljevi stvarno postižu. Postupak procjene trebao bi omogućiti brzo uklanjanje nedostataka. (27) Na obavljanje mrežnih funkcija trebali bi se primjenjivati posebni kriteriji kojima se uzima u obzir posebna priroda tih funkcija. Za mrežne funkcije trebali bi postojati ciljevi izvedbe u ključnim područjima izvedbe povezanima s okolišem, kapacitetom i troškovnom učinkovitošću. (28) Sustav naknada trebao bi se temeljiti na načelu da bi korisnici zračnog prostora trebali platiti za troškove nastale pružanjem usluga, ali da u obzir treba uzeti samo troškove koji se mogu pripisati toj usluzi i nisu obuhvaćeni na neki drugi način. Troškovi povezani s upraviteljem mreže trebali bi biti uključeni u utvrđene troškove koji se mogu naplatiti korisnicima zračnog prostora. Naknadama bi trebalo poticati sigurno, učinkovito, djelotvorno i održivo pružanje usluga u zračnoj plovidbi radi postizanja visoke razine sigurnosti i troškovne učinkovitosti, kao i ispunjavanje ciljeva izvedbe, te poticati pružanje integriranih usluga, smanjujući pritom utjecaj zrakoplovstva na okoliš. (29) Mehanizmi za prilagodbu naknada radi poboljšanja ekološke učinkovitosti i kvalitete usluga, osobito većom upotrebom održivih alternativnih goriva, povećanjem kapaciteta i smanjenjem kašnjenja, uz održavanje optimalne razine sigurnosti, trebali bi se uspostaviti na razini Unije zbog prekogranične prirode zračnog prometa. Nacionalna nadzorna tijela trebala bi također imati mogućnost uspostave mehanizama za terminalne usluge na lokalnoj razini. (30) Kako bi se korisnike zračnog prostora potaknulo da lete najkraćom rutom, osobito u razdobljima zagušenja, trebala bi postojati mogućnost da se odredi zajednička jedinična cijena za rutne usluge u cijelom zračnom prostoru jedinstvenog europskog neba. Određivanje takve zajedničke jedinične cijene trebalo bi biti prihodovno neutralno za pružatelje usluga u zračnom prometu. (31) Trebalo bi propisati transparentnost računa pružatelja usluga u zračnoj plovidbi kao jedan od načina za sprečavanje unakrsnog subvencioniranja i narušavanja tržišnog natjecanja koje iz toga proizlazi. (32) Mrežne funkcije upravljanja zračnim prometom trebale bi doprinijeti održivom razvoju sustava zračnog prometa i podupirati postizanje ciljeva izvedbe na razini Unije. Trebale bi omogućiti održivu, djelotvornu i ekološki optimalnu upotrebu zračnog prostora i ograničenih resursa, odražavati operativne potrebe pri uvođenju infrastrukture europske mreže upravljanja zračnim prometom i pružiti potporu u slučaju mrežnih kriza. Upravitelj mreže trebao bi obavljati niz zadaća koje doprinose izvršavanju tih funkcija, a njegovo bi djelovanje trebalo uključivati sve operativne dionike na koje se to odnosi. (33) Kad je riječ o odlukama koje donosi upravitelj mreže, u kooperativnom postupku donošenja odluka prednost bi trebalo dati interesima mreže. Sudionici u kooperativnom postupku donošenja odluka trebali bi stoga u najvećoj mogućoj mjeri nastojati poboljšati funkcioniranje i učinkovitost mreže. Kooperativnim postupcima donošenja odluka trebalo bi promicati interese mreže i trebali bi biti takvi da se pitanja riješe i postigne konsenzus kad god je to moguće.”. 17.Uvodna izjava 15. renumerira se i postaje uvodna izjava 39. i mijenja se kako slijedi: „Koncept zajedničkih projekata trebao bi imati za cilj pravodobnu, koordiniranu i usklađenu provedbu ključnih operativnih promjena utvrđenih u Europskom glavnom planu upravljanja zračnim prometom koje utječu na čitavu mrežu. Komisija bi trebala biti zadužena za provedbu analize troškova i koristi u pogledu financiranja radi ubrzanja realizacije projekta SESAR.” 18.Uvodna izjava 16. briše se. 19.Uvodna izjava 17. renumerira se i postaje uvodna izjava 37. i mijenja se kako slijedi: „Sigurna i učinkovita upotreba zračnog prostora može se postići samo bliskom suradnjom među civilnim i vojnim korisnicima zračnog prostora koja se u praksi uglavnom zasniva na koncepciji fleksibilne upotrebe zračnog prostora i djelotvorne civilno-vojne koordinacije u skladu sa standardima i preporukama ICAO-a. Trebalo bi uspostaviti pravila za osiguravanje primjene te koncepcije, a Komisiju bi trebalo ovlastiti za donošenje mjera za osiguravanje veće usklađenosti.”. 20.Uvodna izjava 18. renumerira se i postaje uvodna izjava 35. i mijenja se kako slijedi: „Dostupnost relevantnih operativnih podataka ključna je za omogućivanje fleksibilnog pružanja podatkovnih usluga u zračnom prometu, na prekograničnoj razini i razini Unije. Stoga bi takve podatke trebalo staviti na raspolaganje relevantnim dionicima, uključujući i potencijalne nove pružatelje podatkovnih usluga u zračnom prometu. Točnost informacija, uključujući onih o stanju u zračnom prostoru i konkretnim situacijama u zračnom prometu, te pravodobno prosljeđivanje tih informacija civilnim i vojnim kontrolorima imaju izravan učinak na sigurnost i učinkovitost operacija. Pravodobni pristup najnovijim informacijama o stanju u zračnom prostoru nužan je svim stranama koje žele iskoristiti strukture zračnog prostora koje su raspoložive prilikom podnošenja ili ponovnog podnošenja njihovih planova leta.”.

21.Uvodna izjava 19. renumerira se i postaje uvodna izjava 36. i mijenja se kako slijedi: „Pružanje potpunih, visoko kvalitetnih i pravovremenih zrakoplovnih informacija ima značajan utjecaj na sigurnost i na olakšavanje pristupa zračnom prostoru Unije i mogućnostima kretanja u njemu. Pristup tim podacima trebalo bi olakšati putem odgovarajuće informacijske infrastrukture.”. 22.Uvodne izjave od 20. do 25. brišu se. 23.Uvodna izjava 26. renumerira se i postaje uvodna izjava 34. i mijenja se kako slijedi: „Kako bi se poboljšala usmjerenost pružatelja usluga u zračnom prometu prema korisnicima te povećala mogućnost da korisnici zračnog prostora utječu na odluke koje ih se tiču, savjetovanje s dionicima i njihovo sudjelovanje u bitnim operativnim odlukama pružatelja operativnih usluga u zračnom prometu trebalo bi biti djelotvornije.”. 24.Umeće se sljedeća nova uvodna izjava 38.: „Cilj je projekta SESAR omogućiti siguran, učinkovit i ekološki održiv razvoj zračnog prometa modernizacijom europskog i globalnog sustava upravljanja zračnim prometom. Kako bi se doprinijelo njegovoj punoj djelotvornosti, trebalo bi osigurati odgovarajuću koordinaciju između faza projekta. Europski glavni plan upravljanja zračnim prometom trebao bi proizaći iz faze definiranja SESAR-a i trebao bi doprinijeti postizanju ciljeva izvedbe na razini Unije.”. 25.Umeće se sljedeća nova uvodna izjava 40.: „Usklađenost sa zahtjevima za sustave upravljanja zračnim prometom i sastavne dijelove utvrđenima Uredbom (EU) 2018/1139 trebala bi osigurati interoperabilnost tih sustava i sastavnih dijelova u korist jedinstvenog europskog neba.”. 26.Uvodna izjava 27. briše se. 27.Uvodna izjava 28. renumerira se i postaje uvodna izjava 41. i mijenja se kako slijedi: (a)u prvoj rečenici brišu se riječi „i shema izvedbe”; (b)treća i četvrta rečenica zamjenjuju se sljedećim: „Pri donošenju delegiranih akata na temelju ove Uredbe posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. Osobito, s ciljem osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kada i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata.”. 28.Uvodna izjava 29. briše se. 29.Uvodna izjava 30. renumerira se i postaje uvodna izjava 42. i glasi kako slijedi: „Kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti za provedbu ove Uredbe, osobito u pogledu načina zapošljavanja i postupaka odabira za nacionalna nadzorna tijela, pravila o ekonomskoj certifikaciji pružatelja usluga u zračnoj plovidbi, pravila za provedbu shema izvedbe i sustava naknada, a osobito određivanja ciljeva izvedbe na razini Unije, klasifikacije rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi, kriterija i postupaka za ocjenjivanje nacrta planova izvedbe i ciljeva izvedbe pružatelja usluga u zračnom prometu i upravitelja mreže, praćenja izvedbe, pravila za pružanje informacija o troškovima i naknadama, sadržaja i utvrđivanja troškovne osnovice za naknade i određivanja jediničnih cijena za usluge u zračnoj plovidbi, mehanizama poticaja i mehanizama za podjelu rizika, imenovanja upravitelja mreže te uvjeta tog imenovanja, zadaća upravitelja mreže i mehanizama upravljanja koje treba primjenjivati, pravila o izvršavanju mrežnih funkcija, načina savjetovanja s dionicima o bitnim operativnim odlukama pružatelja usluga u zračnom prometu, zahtjeva u pogledu dostupnosti operativnih podataka, uvjeta pristupa i određivanja cijena pristupa, primjene koncepcije fleksibilne upotrebe zračnog prostora, utvrđivanja zajedničkih projekata i mehanizama upravljanja koji se na njih primjenjuju, provedbene ovlasti trebale bi biti dodijeljene Komisiji. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća.”. 30.Uvodne izjave 31. i 32. brišu se. 31.Uvodna izjava 33. renumerira se i postaje uvodna izjava 44. 32.Uvodna izjava 34. briše se.

33.Uvodne izjave 35. i 36. zamjenjuju se sljedećom novom uvodnom izjavom 45.: „S obzirom na pravni položaj Kraljevine Španjolske u pogledu suvereniteta i jurisdikcije na području na kojem se nalazi zračna luka, ova Uredba ne bi se trebala primjenjivati na zračnu luku Gibraltar.”. 34.Uvodna izjava 37. renumerira se i postaje uvodna izjava 46. Prva rečenica mijenja se kako slijedi: „Budući da cilj ove Uredbe, provedbu jedinstvenog europskog neba, države članice ne mogu dostatno ostvariti, nego ga se s obzirom na transnacionalnu dimenziju postupka može na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti određenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji.”. Poglavlje I.: Opće odredbe 35.U članku 1. (Predmet i područje primjene) unose se sljedeće izmjene: (a)stavak 1. mijenja se kako slijedi: „Ovom se Uredbom utvrđuju pravila za stvaranje i pravilno funkcioniranje jedinstvenog europskog neba kako bi se osigurali najnoviji standardi sigurnosti u zračnom prometu, kako bi se pridonijelo održivom razvoju sustava zračnog prometa i poboljšala cjelokupna izvedba upravljanja zračnim prometom i usluga u zračnoj plovidbi za opći zračni promet u Europi radi ispunjavanja zahtjeva svih korisnika zračnog prostora. To jedinstveno europsko nebo uključuje usklađenu paneuropsku mrežu postupno sve integriranijeg zračnog prostora, upravljanje mrežom i sustave za upravljanje zračnim prometom, koji se temelje na sigurnosti, učinkovitosti, interoperabilnosti i tehnološkoj modernizaciji na dobrobit svih korisnika zračnog prostora.”; (b)u stavku 2. upućivanje na članak 38. zamjenjuje se upućivanjem na članak 44.; (c)u stavku 3. druga rečenica mijenja se kako slijedi: „U tom je smislu cilj ove Uredbe, na područjima koja su njome obuhvaćena, pomoći državama članicama u ispunjavanju njihovih obveza koje proizlaze iz Čikaške konvencije, davanjem osnove za zajedničko tumačenje i jednaku provedbu njezinih odredaba, te osiguravanjem da se te odredbe propisno poštuju u ovoj Uredbi i pravilima za njezinu provedbu.”; (d)stavak 4. mijenja se kako slijedi: „Ova se Uredba primjenjuje na zračni prostor unutar ICAO EUR područja, gdje su države članice odgovorne za pružanje usluga u zračnom prometu. Države članice mogu također primjenjivati ovu Uredbu na zračni prostor pod svojom odgovornošću unutar drugih ICAO područja, uz uvjet da o tome obavijeste Komisiju i druge države članice.”; (e)stavak 5. zamjenjuje se sljedećim: „[Ako se Uredba donese prije isteka prijelaznog razdoblja: Ova se Uredba ne primjenjuje na zračnu luku Gibraltar.]”; (f)dodaje se sljedeći stavak 6.: „Osim ako je predviđeno drukčije, upućivanje na Agenciju Europske unije za sigurnost zračnog prometa (Agencija) tumači se kao upućivanje na Agenciju u njezinu svojstvu tijela nadležnog za sigurnost, a ne u svojstvu tijela nadležnog za reviziju izvedbe.”. 36.U članku 2. (Definicije) u točkama od 1. do 22. unose se sljedeće izmjene i umeće sljedeće: (a)točka 1. renumerira se i postaje točka 5., a njezina podtočka (a) mijenja se kako slijedi:

„(a) sprečavanja sudara: i.između zrakoplova; ii. između zrakoplova i prepreka na manevarskom prostoru;”; (b)točka 2. renumerira se i postaje točka 1. i mijenja se kako slijedi: „„usluga aerodromske kontrole” znači usluga kontrole zračnog prometa (ATC) za aerodromski promet;”; (c)točka 3. renumerira se i postaje točka 2. i mijenja se kako slijedi: „„usluga zrakoplovnog informiranja” znači usluga uspostavljena za davanje zrakoplovnih informacija i podataka potrebnih za sigurnu, redovitu i učinkovitu zračnu plovidbu na određenom državnom području;”; (d)točka 4. mijenja se kako slijedi: „„usluge u zračnoj plovidbi (ANS)” znače usluge zračnog prometa; komunikacijske usluge, usluge plovidbe i nadzora (CNS); meteorološke usluge (MET); usluge zrakoplovnog informiranja (AIS); i podatkovne usluge u zračnom prometu (ADS);”; (e)točka 5. renumerira se i postaje točka 3. i mijenja se kako slijedi: „„pružatelj usluga u zračnoj plovidbi” znači svaki javni ili privatni subjekt koji pruža jednu ili više usluga u zračnoj plovidbi za opći zračni promet;”; (f)točke 6. i 7. renumeriraju se i postaju točke 11. i 12.; točka 12. glasi kako slijedi: „„upravljanje zračnim prostorom” znači funkcija planiranja čiji je glavni cilj postizanje najveće moguće iskorištenosti raspoloživog zračnog prostora zahvaljujući dinamičnoj vremenskoj raspodjeli zračnog prostora i, povremeno, njegovoj raspodjeli među različitim kategorijama korisnika zračnog prostora na temelju njihovih kratkoročnih potreba;”; (g)umeću se sljedeće točke 6. i 7.: „6. „podatkovne usluge u zračnom prometu” znači usluge koje se sastoje od prikupljanja, objedinjavanja i integracije operativnih podataka od pružatelja usluga nadzora, od pružatelja MET-a i AIS-a i mrežnih funkcija te od drugih relevantnih subjekata, ili pružanje obrađenih podataka za svrhe kontrole zračnog prometa i upravljanja zračnim prometom; 7. „upravljanje protokom i kapacitetom zračnog prometa (ATFCM)” znači usluga čiji je cilj zaštita kontrole zračnog prometa od preopterećenja i optimizacija korištenja raspoloživih kapaciteta;”; (h)točka 8. renumerira se i postaje točka 14. i mijenja se kako slijedi: „„korisnici zračnog prostora’ znači operatori zrakoplova koji lete u skladu s pravilima u općem zračnom prometu;”; (i)točka 9. renumerira se i postaje točka 8. i mijenja se kako slijedi: „„upravljanje protokom zračnog prometa (ATFM)” znači funkcija ili usluga uspostavljena kako bi se osiguranjem najveće moguće iskorištenosti kapaciteta ATC-a, kao i usklađenosti opsega prometa s kapacitetima koje su prijavili odgovarajući pružatelji usluga zračnog prometa doprinijelo sigurnom, redovitom i brzom protoku zračnog prometa koji obuhvaća cjelovite putanje;”;

(j)točka 10. renumerira se i postaje točka 9. i mijenja se kako slijedi: „„upravljanje zračnim prometom” znači skup funkcija ili usluga koje se obavljaju u zraku i na tlu (usluge u zračnom prometu, upravljanje zračnim prostorom i upravljanje protokom zračnog prometa) koje su potrebne kako bi se osiguralo sigurno i učinkovito kretanje zrakoplova tijekom svih faza leta;”; (k)točka 11. renumerira se i postaje točka 10.; (l) točka 12. renumerira se i postaje točka 17. i mijenja se kako slijedi: „„usluga područne kontrole” znači usluga kontrole zračnog prometa za kontrolirane letove u kontroliranim područjima;”; (m)točka 13. renumerira se i postaje točka 16.; (n)umeće se sljedeća točka 13.: „„struktura zračnog prostora” znači određeni volumen zračnog prostora definiran s ciljem osiguravanja sigurnih i optimalnih operacija zrakoplova;”; (o)točka 14. renumerira se i postaje točka 33. i mijenja se kako slijedi: „„Europski glavni plan upravljanja zračnim prometom” znači plan potvrđen Odlukom Vijeća 2009/320/EZ, u skladu s člankom 1. stavkom 2. Uredbe Vijeća (EZ) br. 219/2007, kako je kasnije izmijenjena;”; (p)točke 15. i 16. se brišu; (q)točka 17. renumerira se i postaje točka 21. i mijenja se kako slijedi: „„svjedodžba” znači dokument koji izdaje Agencija, nacionalno nadležno tijelo ili nacionalno nadzorno tijelo u bilo kojem obliku koji je u skladu s nacionalnim pravom, kojim se potvrđuje da određeni pružatelj usluga upravljanja zračnim prometom i pružatelj usluga u zračnoj plovidbi zadovoljava zahtjeve za pružanje određene usluge;”; (r)točka 18. renumerira se i postaje točka 23.; (s)umeće se sljedeća točka 18.: „„polazna vrijednost” znači vrijednost utvrđena procjenom u svrhu određivanja ciljeva izvedbe i s obzirom na utvrđene troškove ili određene jedinične troškove tijekom godine koja prethodi početku relevantnog referentnog razdoblja;”; (t)točka 19. renumerira se i postaje točka 24.; (u)umeće se sljedeća točka 19.: „„referentna skupina” znači skupina pružatelja usluga u zračnom prometu sa sličnim operativnim i gospodarskim okruženjem;”; (v)točka 20. renumerira se i postaje točka 28. i mijenja se kako slijedi:

„„izjava” znači, za potrebe upravljanja zračnim prometom i usluga u zračnoj plovidbi, izjava kako je definirana u članku 3. stavku 10. Uredbe (EU) 2018/1139;”; (w)umeće se sljedeća točka 20.: „„vrijednost raščlambe” znači vrijednost dobivena, za određenog pružatelja usluga u zračnom prometu, raščlambom cilja izvedbe na razini Unije na razinu svakog pojedinog pružatelja usluga u zračnom prometu, koja služi kao referentna vrijednost za procjenu usklađenosti cilja izvedbe utvrđenog u nacrtu plana izvedbe s ciljem izvedbe na razini Unije;”; (x)točka 21. renumerira se i postaje točka 34. i mijenja se kako slijedi: „„fleksibilna upotreba zračnog prostora” znači koncepcija upravljanja zračnim prostorom čije je temeljno načelo da zračni prostor ne bi trebao biti označen kao civilni ili vojni zračni prostor, nego ga treba smatrati kontinuiranim prostorom u kojem se u najvećoj mogućoj mjeri moraju ispuniti svi zahtjevi korisnika;”; (y)točka 22. renumerira se i postaje točka 35.; (z)umeće se sljedeća točka 22.: „„zajednička usluga informiranja (CIS)” znači usluga koja se sastoji od prikupljanja statičnih i dinamičnih podataka i njihova širenja kako bi se omogućilo pružanje usluga za upravljanje prometom bespilotnih zrakoplova;”. 37.U članku 2. (Definicije) u točkama od 23. do 38. unose se sljedeće izmjene i umeće sljedeće: (a)točka 23. renumerira se i postaje točka 15.; (b)točka 24. briše se; (c)točka 25. renumerira se i postaje točka 36. i mijenja se kako slijedi: „„opći zračni promet” znači svi letovi civilnih zrakoplova kao i svi letovi državnih zrakoplova (uključujući vojne, carinske i policijske zrakoplove) kada se ti letovi izvode u skladu s postupcima Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo (ICAO), osnovane Čikaškom konvencijom o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu iz 1944.;”; (d)točka 26. renumerira se i postaje točka 37.; druga rečenica se briše; (e)umeću se sljedeće točke 25. i 26.: „25. „kontrolirano područje” znači kontrolirani zračni prostor koji se prostire iznad utvrđene granice iznad zemlje; 26. „kooperativno donošenje odluka” znači proces u kojem se odluke donose na temelju interakcije i savjetovanja s državama članicama, operativnim dionicima i drugim akterima, prema potrebi;”; (f)točka 27. renumerira se i postaje točka 38. i mijenja se kako slijedi: „„meteorološke usluge” znači uređaji i usluge koji zrakoplovima osiguravaju meteorološke prognoze, upozorenja, izvještaje i opažanja, kao i sve druge meteorološke informacije i podatke koje države osiguravaju u svrhu korištenja u zrakoplovstvu;”; (g)točka 28. renumerira se i postaje točka 41. i mijenja se kako slijedi:

„„usluge zračne plovidbe” znači uređaji i usluge koji zrakoplovima daju informacije o položaju i vremenu;”; (h)točka 29. renumerira se i postaje točka 44. i mijenja se kako slijedi: „„operativni podaci” znači informacije o svim fazama leta koje su potrebne pružateljima usluga u zračnoj plovidbi, korisnicima zračnog prostora, operatorima zračnih luka i drugim uključenim sudionicima za operativne svrhe;”; (i)točka 30. renumerira se i postaje točka 46. i mijenja se kako slijedi: „„puštanje u rad” znači prva operativna uporaba nakon početne instalacije ili nadogradnje sustava;”; (j)točka 31. renumerira se i postaje točka 47.; (k)točka 32. renumerira se i postaje točka 53. i mijenja se kako slijedi: „„usluge nadzora” znači uređaji i usluge koji se koriste za utvrđivanje položaja zrakoplova kako bi se osigurao siguran razmak među njima;”; (l)umeću se sljedeće točke od 29. do 32.: „29. „rutne usluge u zračnoj plovidbi” znači usluge u zračnom prometu povezane s kontrolom zrakoplova od završetka faze uzlijetanja i početnog penjanja do početka faze prilaženja i slijetanja i pripadajuće usluge u zračnoj plovidbi koje su potrebne za pružanje rutnih usluga u zračnoj plovidbi; 30. „zona naplate rutnih naknada” znači volumen zračnog prostora koji se proteže od tla do gornjeg zračnog prostora i uključuje taj gornji zračni prostor, u kojem se pružaju rutne usluge u zračnoj plovidbi i za koji je utvrđena jedinstvena troškovna osnovica; 31. „Eurocontrol” je Europska organizacija za sigurnost zračne plovidbe ustanovljena 13. prosinca 1960. Međunarodnom konvencijom o suradnji radi sigurnosti zračne plovidbe; „32. Europska mreža za upravljanje zračnim prometom (EATMN)” znači skup sustava navedenih u točki 3.1. Priloga VIII. Uredbi (EU) 2018/1139 koja omogućuje pružanje usluga u zračnoj plovidbi u Uniji, uključujući sučelja na granicama s trećim zemljama;; (m)točka 33. renumerira se i postaje točka 54.; (n)točka 34. renumerira se i postaje točka 57.; (o)točka 35. renumerira se i postaje točka 27. i mijenja se kako slijedi: „„prekogranične usluge” znači usluge u zračnoj plovidbi koje u jednoj državi članici daje pružatelj usluga čije je glavno mjesto poslovanja u drugoj državi članici;”; (p)točka 36. renumerira se i postaje točka 40. i mijenja se kako slijedi: „„nacionalno nadzorno tijelo” znači nacionalno tijelo ili nacionalna tijela kojima je država članica povjerila zadaće iz ove Uredbe, osim zadaća koje obavlja nacionalno nadležno tijelo;”; (q) točke 37. i 38. brišu se;

(r)umeće se sljedeća točka 39.: „„nacionalno nadležno tijelo” znači subjekti kako su definirani u članku 3. točki 34. Uredbe (EU) 2018/1139;”; (s)umeću se sljedeće točke 42. i 43.: „42. „kriza mreže” znači stanje nemogućnosti pružanja upravljanja zračnim prometom i usluga u zračnoj plovidbi na potrebnoj razini, koje nastaje nakon neuobičajene ili nepredviđene situacije i koje rezultira većim gubitkom kapaciteta mreže ili većom neravnotežom između kapaciteta mreže i prometne potražnje, ili većim smetnjama u protoku informacija u jednom ili u nekoliko dijelova mreže; 43. „upravitelj mreže” znači subjekt kojemu su povjerene zadaće potrebne za doprinos izvršavanju mrežnih funkcija iz članka 26., u skladu s člankom 27.;”; (t)umeće se sljedeća točka 45.: „„plan izvedbe” znači plan koji sastavljaju ili donose, ovisno o slučaju, pružatelji usluga u zračnom prometu i upravitelj mreže, a cilj mu je poboljšati izvedbu usluga u zračnoj plovidbi i mrežnih funkcija;”. 38.U članku 2. (Definicije) dodatno se umeće sljedeće: (a)umeću se sljedeće točke od 48. do 52.: „48. „faza definiranja SESAR-a” znači faza koja se sastoji od određivanja i ažuriranja dugoročne vizije projekta SESAR, s njim povezanog koncepta operacija kojima se omogućuju poboljšanja u svakoj fazi leta, potrebnih bitnih operativnih promjena u okviru EATMN-a i potrebnih prioriteta razvoja i uvođenja; 49. „faza uvođenja SESAR-a” znači uzastopne faze industrijalizacije i provedbe, tijekom kojih se provode sljedeće aktivnosti: standardizacija, proizvodnja i certifikacija zemaljske i zrakoplovne opreme i procesi potrebni za provedbu rješenja SESAR-a (industrijalizacija); te nabava, ugradnja i puštanje u rad opreme i sustava koji se temelje na rješenjima SESAR-a, uključujući s njima povezane operativne postupke (provedba); 50. „faza razvoja SESAR-a” znači faza tijekom koje se provode aktivnosti istraživanja, razvoja i validacije u cilju osiguravanja razrađenih rješenja SESAR-a; 51. „projekt SESAR” znači projekt modernizacije upravljanja zračnim prometom u Europi kojim se Uniji nastoji pružiti visoko djelotvorna, standardizirana i interoperabilna infrastruktura za upravljanje zračnim prometom i koji se sastoji od inovacijskog ciklusa koji uključuje fazu definiranja SESAR-a, fazu razvoja SESAR-a i fazu uvođenja SESAR-a; 52. „rješenje SESAR-a” znači rezultat faze razvoja SESAR-a koji se može uvesti i kojim se uvode novi ili poboljšani standardizirani i interoperabilni operativni postupci ili tehnologije;”; (b)umeću se sljedeće točke 55. i 56.: „55. „terminalne usluge u zračnoj plovidbi” znači usluge aerodromske kontrole ili aerodromske usluge letnih informacija koje uključuju savjetodavne usluge u zračnom prometu i usluge uzbunjivanja, usluge u zračnom prometu povezane s prilaženjem i odlaskom zrakoplova na udaljenosti od predmetne zračne luke koje su nužne za ispunjavanje operativnih zahtjeva i za to potrebne usluge u zračnoj plovidbi; 56. „zona naplate terminalnih naknada” znači zračna luka ili skupina zračnih luka koje se nalaze na državnom području države članice, u kojoj se pružaju terminalne usluge u zračnoj plovidbi i za koju je utvrđena jedinstvena troškovna osnovica.”. Poglavlje II.: Nacionalna tijela 39.Naslov poglavlja II. zamjenjuje se sljedećim: „Nacionalna nadzorna tijela”. 40.Naslov članka 3. zamjenjuje se sljedećim: „Imenovanje, uspostavljanje i zahtjevi u pogledu nacionalnih nadzornih tijela”.

41.Tekst članka 3. mijenja se kako slijedi: (a)stavak 1. mijenja se kako slijedi: „Države članice, zajednički ili pojedinačno, imenuju ili uspostavljaju tijelo ili tijela kao svoje nacionalno nadzorno tijelo koje preuzima zadaće koje se takvom tijelu dodjeljuju ovom Uredbom.”; (b)stavak 2. renumerira se i postaje stavak 3. i mijenja se kako slijedi: „Ne dovodeći u pitanje stavak 1., nacionalna nadzorna tijela pravno su odvojena i neovisna od svih drugih javnih i privatnih subjekata u pogledu svoje organizacije, funkcioniranja, pravne strukture i donošenja odluka. Nacionalna nadzorna tijela također su neovisna od svih pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u pogledu svoje organizacije, odluka o financiranju, pravne strukture i donošenja odluka.”; (c)stavak 3. renumerira se i postaje stavak 4. i mijenja se kako slijedi: „Države članice mogu osnivati nacionalna nadzorna tijela koja su nadležna za više reguliranih sektora ako ta integrirana regulatorna tijela zadovoljavaju zahtjeve za neovisnošću iz ovog članka. Nacionalno nadzorno tijelo može se u pogledu svoje organizacijske strukture udružiti s nacionalnim tijelom nadležnim za tržišno natjecanje iz članka 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 ako to zajedničko tijelo zadovoljava zahtjeve za neovisnošću iz ovog članka.”; (d)stavak 4. se briše. (e)stavak 5. renumerira se i postaje stavak 2. i mijenja se kako slijedi: „Nacionalna nadzorna tijela izvršavaju svoje ovlasti nepristrano, neovisno i transparentno te je nužno osigurati njihovo prikladno organiziranje, zapošljavanje, upravljanje i financiranje.”; (f) stavak 6. zamjenjuje se sljedećim stavcima 5. i 6.: „5. Osoblje nacionalnih nadzornih tijela mora ispunjavati sljedeće zahtjeve: (a) zapošljava se u skladu s jasnim i transparentnim postupcima kojima se osigurava njegova neovisnost; (b) odabire se na temelju svojih posebnih kvalifikacija, uključujući odgovarajuću stručnost i relevantno iskustvo, ili se na odgovarajući način osposobljava. Osoblje nacionalnih nadzornih tijela djeluje neovisno, osobito izbjegavanjem sukoba interesa između pružanja usluga u zračnoj plovidbi i izvršavanja svojih zadaća. 6. Uz zahtjeve utvrđene u stavku 5., osobe zadužene za donošenje strateških odluka imenuje tijelo predmetne države članice koje nema izravna vlasnička prava nad pružateljima usluga u zračnoj plovidbi. Države članice odlučuju hoće li te osobe biti imenovane na određeno razdoblje s mogućnošću ponovnog imenovanja ili će njihovo imenovanje biti trajno te će moći biti razriješene samo iz razloga koji nisu povezani s donošenjem odluka. Osobe zadužene za donošenje strateških odluka ne smiju tražiti niti primati upute ni od koje vlade ili drugog javnog ili privatnog subjekta pri obavljanju funkcija nacionalnoga nadzornog tijela i imaju pune ovlasti u pogledu zapošljavanja osoblja nacionalnog nadzornog tijela i upravljanja tim osobljem. Suzdržavaju se od svakog izravnog ili neizravnog interesa koji se može smatrati štetnim za njihovu neovisnost i koji može utjecati na obavljanje njihovih funkcija. U tu svrhu svake godine podnose izjavu o preuzimanju obveza i izjavu o interesima, gdje navode sve izravne i neizravne interese. Osobe zadužene za donošenje strateških odluka, za revizije ili za ostale funkcije koje su izravno povezane s ciljevima izvedbe ili nadzorom pružatelja usluga u zračnoj plovidbi ne smiju obnašati profesionalni položaj niti odgovornost kod bilo kojeg pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u razdoblju od najmanje dvije godine nakon svojeg mandata u nacionalnom nadzornom tijelu.”; (g)stavak 7. mijenja se kako slijedi:

„Države članice osiguravaju da nacionalna nadzorna tijela imaju potrebna financijska sredstva i mogućnosti za učinkovito i pravodobno izvršavanje zadaća koje su im dodijeljene ovom Uredbom. Nacionalna nadzorna tijela upravljaju svojim osobljem na temelju vlastitih odobrenih sredstava, koja se određuju razmjerno zadaćama koje tijelo treba izvršavati u skladu s člankom 4.”; (h)stavak 8. renumerira se i postaje stavak 9.; (i)umeće se sljedeći stavak 8.: „Država članica može zatražiti od Agencije koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe da obavlja zadaće povezane s provedbom sheme izvedbe i sustava naknada iz članaka 14., 17., 19., 20., 21., 22. i 25. te iz provedbenih akata utvrđenih u člancima 18. i 23. za koje je nacionalno nadzorno tijelo predmetne države članice odgovorno u skladu s ovom Uredbom te delegiranim i provedbenim aktima koji se na temelju nje donose. Nakon što Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe prihvati takav zahtjev, ona postaje nadzorno tijelo odgovorno za zadaće obuhvaćene tim zahtjevom, a nacionalno nadzorno tijelo države članice koja je podnijela zahtjev više nije odgovorno za te zadaće. Odredbe iz Uredbe (EU) 2018/1139 koje se odnose na Agenciju koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe primjenjuju se na obavljanje tih zadaća, što uključuje i zaračunavanje pristojbi i naknada.”; (j)stavak 9. renumerira se i postaje stavak 10. i mijenja se kako slijedi: –riječi „stavka 6. točaka (a) i (b)” zamjenjuju se riječima „stavka 5. točaka (a) i (b)”; –riječi „članka 27. stavka. 3” zamjenjuju se riječima „članka 37. stavka 3.”. 42.Članak 4. mijenja se kako slijedi: (a)stavak 1. zamjenjuje se sljedećim: „Nacionalna nadzorna tijela iz članka 3.: (a) provode aktivnosti potrebne za izdavanje ekonomskih certifikata iz članka 6., uključujući nadzor nositelja tih ekonomskih certifikata; (b) nadziru pravilnu primjenu zahtjeva za nabavu u skladu s člankom 8. stavkom 6.; (c) primjenjuju sheme izvedbe i sustave naknada iz članaka od 10. do 17. i od 19. do 22. te iz provedbenih akata utvrđenih u člancima 18. i 23., u okviru svojih zadaća kako su utvrđene u tim člancima i aktima, te nadziru primjenu Uredbe u pogledu transparentnosti računa imenovanih pružatelja usluga u zračnom prometu u skladu s člankom 25.”; (b)stavak 2. renumerira se i postaje stavak 3. i mijenja se kako slijedi: „Svako nacionalno nadzorno tijelo provodi potrebne inspekcije, revizije i druge aktivnosti praćenja kako bi utvrdilo jesu li pravne ili fizičke osobe koje podliježu nadzoru na temelju ove Uredbe eventualno prekršile zahtjeve utvrđene u ovoj Uredbi te u delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju ove Uredbe. Poduzima sve potrebne provedbene mjere koje mogu, prema potrebi, uključivati izmjenu, ograničenje, suspenziju ili opoziv ekonomskih certifikata koje je izdalo u skladu s člankom 6. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi, operatori aerodroma i pružatelji zajedničkih usluga informiranja na koje se to odnosi moraju poštovati mjere koje u tu svrhu poduzimaju nacionalna nadzorna tijela.”; (c)umeće se sljedeći stavak 2.: „Nacionalna nadzorna tijela odgovorna su za procjenu i odobravanje određivanja cijena za pružanje zajedničkih usluga informiranja, u skladu s člankom 9.”.

43.Članak 5. mijenja se kako slijedi: (a)stavak 1. zamjenjuje se sljedećim: „Nacionalna nadzorna tijela razmjenjuju informacije i surađuju u mreži u kontekstu savjetodavnog odbora za reviziju izvedbe iz članka 114.a Uredbe (EU) 2018/1139.”; (b)stavak 2. mijenja se kako slijedi: „Nacionalna nadzorna tijela surađuju, prema potrebi u vidu radnih dogovora, u svrhe pružanja uzajamne pomoći u svojim zadaćama praćenja i nadzora te provođenja istraga i pregleda.”; (c)stavak 3. zamjenjuje se sljedećim: „Nacionalna nadzorna tijela pružateljima usluga u zračnoj plovidbi olakšavaju pružanje prekograničnih usluga za potrebe poboljšanja rada mreže. U slučaju pružanja usluga u zračnoj plovidbi u zračnom prostoru koji spada pod nadležnost dvije ili više država članica, te države članice zaključuju sporazum o nadzoru predviđenom u ovom članku koji se provodi u skladu s ovom Uredbom u pogledu predmetnih pružatelja usluga u zračnoj plovidbi. Predmetna nacionalna nadzorna tijela mogu donijeti plan kojim utvrđuju provedbu suradnje u cilju primjene tog sporazuma.”; (d)stavak 4. briše se; (e)stavak 5. renumerira se i postaje stavak 4. i mijenja se kako slijedi: „Pri pružanju usluga u zračnoj plovidbi u zračnom prostoru pod nadležnošću neke druge države članice dogovori iz stavka 3. uključuju uzajamno priznavanje, od strane svakog od tih tijela, obavljanja zadaća nadzora utvrđenih u ovoj Uredbi te rezultata obavljanja tih zadaća. Tijela također navode koje će nacionalno nadzorno tijelo biti zaduženo za ekonomsko certificiranje iz članka 6.”; (f)stavak 6. renumerira se i postaje stavak 5. i mijenja se kako slijedi: „Ako to dopušta nacionalno pravo i radi regionalne suradnje, nacionalna nadzorna tijela mogu također zaključiti sporazume o raspodjeli odgovornosti u vezi zadaća nadzora. O tim dogovorima obavješćuju Komisiju.”. 44.Članak 6. briše se. Poglavlje III.: Pružanje usluga 45.Članak 7. i članak 28. zamjenjuju se člankom 38. s naslovom „Savjetovanje s dionicima” i sljedećim tekstom: „1. Države članice, nacionalna nadzorna tijela, Agencija, bez obzira na to djeluje li kao tijelo za reviziju izvedbe, i upravitelj mreže uspostavljaju mehanizme za odgovarajuća savjetovanja s dionicima potrebna za izvršavanje njihovih zadaća u provedbi ove Uredbe. 2. Komisija uspostavlja takav mehanizam na razini Unije radi savjetovanja o pitanjima u vezi s provedbom ove Uredbe, prema potrebi. U savjetovanju sudjeluje Posebni odbor za sektorski dijalog uspostavljen Odlukom Komisije 98/500/EZ. 3. Dionici mogu biti: (a) pružatelji usluga u zračnoj plovidbi ili relevantne skupine koje ih predstavljaju; (b) upravitelj mreže;

(c) operatori aerodroma ili odgovarajuće skupine koje ih predstavljaju; (d) korisnici zračnog prostora ili odgovarajuće skupine koje ih predstavljaju; (e) vojska; (f) proizvodna industrija; (g) zastupnička tijela stručnih kadrova; (h) relevantne nevladine organizacije.”. 46.Članak 8. renumerira se i postaje članak 6. Naslov članka mijenja se i glasi „Izdavanje ekonomskih certifikata i zahtjevi za pružatelje usluga u zračnoj plovidbi”, a tekst članka zamjenjuje se sljedećim: „1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi moraju, uz certifikate koje moraju imati u skladu s člankom 41. Uredbe (EU) 2018/1139, imati ekonomski certifikat. Ekonomski certifikat izdaje se na zahtjev, nakon što je podnositelj zahtjeva dokazao dovoljnu financijsku pouzdanost i pribavio odgovarajuće osiguranje od odgovornosti i rizika. Ekonomski certifikat iz ovog stavka može se ograničiti, suspendirati ili ukinuti kada imatelj više nije usklađen sa zahtjevima za izdavanje i zadržavanje takvog certifikata. 2. Subjekt koji ima ekonomski certifikat iz stavka 1. i certifikat iz članka 41. Uredbe (EU) 2018/1139 smije korisnicima zračnog prostora na nediskriminirajući način pružati usluge u zračnoj plovidbi unutar Unije, ne dovodeći u pitanje članak 7. stavak 2. 3. Ekonomski certifikat iz stavka 1. i certifikat iz članka 41. Uredbe (EU) 2018/1139 mogu podlijegati jednom ili više uvjeta iz Priloga I. Ti uvjeti moraju biti objektivno opravdani, nediskriminirajući, proporcionalni i transparentni. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. radi izmjene popisa iz Priloga I. u svrhe osiguravanja ekonomski jednakih uvjeta i stabilnosti pružanja usluga. 4. Nacionalna nadzorna tijela države članice u kojoj fizička odnosno pravna osoba koja podnosi zahtjev za ekonomski certifikat ima glavno mjesto poslovanja ili, ako ta osoba nema glavno mjesto poslovanja, u kojoj ima boravište ili poslovni nastan, odgovorna su za zadatke iz ovog članka u vezi ekonomskih certifikata. U slučaju pružanja usluga u zračnoj plovidbi u zračnom prostoru za koji su odgovorne dvije države članice ili više njih, odgovorna su nacionalna nadzorna tijela kako je određeno u članku 5. stavku 4. 5. Za svrhe stavka 1., nacionalna nadzorna tijela: (a) primaju i ocjenjuju zahtjeve koji su im podneseni i, prema potrebi, izdaju ili obnavljaju ekonomske certifikate; (b) provode nadzor nad imateljima ekonomskih certifikata. 6. Komisija donosi, u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3., provedbena pravila u smislu detaljnih zahtjeva u pogledu financijske pouzdanosti, posebno financijske sposobnosti i financijske stabilnosti te u pogledu osiguranja od odgovornosti i rizika. Kako bi se osigurala ujednačena provedba i usklađenost sa stavcima 1., 4. i 5. ovog članka, Komisija donosi provedbene akte u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3. kojima se detaljno utvrđuju pravila i postupci za certifikaciju i obavljanje istraga, inspekcijskih pregleda, audita i drugih aktivnosti praćenja potrebnih za osiguravanje djelotvornog nadzora nacionalnog nadzornog tijela nad subjektima koji podliježu ovoj Uredbi.”. 47.Članak 9. renumerira se i postaje članak 7. sa sljedećim izmjenama: (a)stavci 1., 2. i 3. mijenjaju se kako slijedi: „1. Države članice osiguravaju pružanje usluga u zračnom prometu na isključivoj osnovi unutar određenih blokova zračnog prostora u zračnom prostoru pod njihovom nadležnošću. U tu svrhu države članice pojedinačno ili zajednički imenuju jednog ili više pružatelja usluga u zračnom prometu. Pružatelji usluga u zračnom prometu moraju ispunjavati sljedeće uvjete: (a) moraju imati valjan certifikat ili valjanu izjavu u skladu s člankom 41. Uredbe (EU) 2018/1139 i ekonomski certifikat u skladu s člankom 6. stavkom 1.

(b) moraju poštovati nacionalne sigurnosne i obrambene zahtjeve. Svaka odluka o imenovanju pružatelja usluga u zračnom prometu vrijedi najviše deset godina. Države članice mogu odlučiti obnoviti imenovanje pružatelja usluga u zračnom prometu. 2. Imenovanje pružatelja usluga u zračnom prometu ne smije se uvjetovati: (a) time da oni budu u izravnom ili većinskom vlasništvu države članice imenovanja ili njezinih državljana; (b) time da imaju glavno mjesto poslovanja ili registrirano sjedište na području države članice imenovanja; (c) time da upotrebljavaju samo objekte u državi članici imenovanja. 3. Države članice utvrđuju prava i obveze pružatelja usluga u zračnom prometu, bilo da je riječ o pojedinačno ili zajednički imenovanim pružateljima. Te obveze obuhvaćaju uvjete za davanje na raspolaganje relevantnih podataka koji omogućuju identifikaciju svih kretanja zrakoplova u zračnom prostoru za koji su odgovorni.”; (b)brišu se stavci 4. i 5. (c)Stavak 6. renumerira se i postaje stavak 4. 48.Članak 10. briše se. 49.Umeće se novi članak 8. s naslovom „Uvjeti za pružanje usluga CNS, AIS, ADS, MET i terminalnih usluga u zračnom prometu” i sljedećim tekstom: „1. Pružatelji usluga u zračnom prometu mogu odlučiti nabaviti usluge CNS, AIS, ADS ili MET po tržišnim uvjetima, ako to omogućava veću isplativost za korisnike zračnog prostora. Ako to omogućuje veću isplativost za korisnike zračnog prostora, države članice dopuštaju operatorima aerodroma da po tržišnim uvjetima nabavljaju terminalne usluge u zračnom prometu za aerodromsku kontrolu. Uz to, ako to omogućuje veću isplativost za korisnike zračnog prostora, države članice mogu dopustiti operatorima aerodroma ili odgovornom nacionalnom nadzornom tijelu da po tržišnim uvjetima nabavljaju terminalne usluge u zračnom prometu za prilaznu kontrolu. 2. Nabava usluga po tržišnim uvjetima mora biti na temelju jednakih, nediskriminirajućih i transparentnih uvjeta u skladu s pravom Unije uključujući pravila Ugovora o EU-u o tržišnom natjecanju. Postupci natječaja za nabavu dotičnih usluga moraju biti takvi da je omogućeno stvarno sudjelovanje konkurentskih pružatelja u tim postupcima, uključujući redovitu ponovnu provedbu nadmetanja. 3. Države članice moraju poduzeti sve neophodne mjere da osiguraju da je pružanje rutnih usluga u zračnom prometu organizacijski odvojeno od pružanja usluga CNS, AIS, ADS, MET i terminalnih usluga u zračnom prometu i da su u skladu s člankom 25. stavkom 3. računi odvojeni. 4. Pružatelj usluga CNS, AIS, ADS, MET ili terminalnih usluga u zračnom prometu može biti odabran za pružanje usluga u državi članici samo ako: (a) je certificiran u skladu s člankom 6. stavcima 1. i 2.; (b) njegovo se glavno mjesto poslovanja nalazi na teritoriju jedne od država članica; (c) je više od 50 % tog pružatelja usluga u vlasništvu države članice ili državljana države članice i pod njihovom djelotvornom kontrolom, izravno ili neizravno putem jednog ili više posredničkih poduzeća, osim ako je drukčije predviđeno u sporazumu s trećom zemljom u kojem je Unija stranka; i

(d) pružatelj usluga ispunjava nacionalne sigurnosne i obrambene zahtjeve. 5. Članci 14. i 17. te članci od 19. do 22. ne primjenjuju se na pružatelje terminalnih usluga u zračnom prometu koji su imenovani slijedom postupka nabave u skladu s drugim i trećim podstavkom stavka 1. Ti pružatelji terminalnih usluga u zračnom prometu pružaju nacionalnom nadzornom tijelu i Agenciji koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe za svrhe nadzora podatke o izvedbi usluga u zračnoj plovidbi u ključnim područjima izvedbe: sigurnosti, utjecaju na okoliš, kapacitetu i troškovnoj učinkovitosti. 6. Nacionalna nadzorna tijela moraju osigurati da je nabava koju vrše pružatelji usluga u zračnom prometu i operatori aerodroma iz stavka 1. u skladu sa stavkom 2. i prema potrebi primjenjuju korektivne mjere. Kad je riječ o terminalnim uslugama u zračnom prometu, odgovorna su za odobravanje natječajnih specifikacija za terminalne usluge u zračnom prometu, koje uključuju zahtjeve u pogledu kvalitete usluga. Nacionalna nadzorna tijela prosljeđuju nacionalnom tijelu za tržišno natjecanje iz članka 11. Uredbe Vijeća (EZ) br. 1/2003 pitanja koja se odnose na primjenu pravila o tržišnom natjecanju.”. 50.Umeće se novi članak 9. pod naslovom „Pružanje zajedničkih usluga informiranja (CIS)”, koji glasi kako slijedi: „1. Ako se pružaju zajedničke usluge informiranja (CIS), podaci koji se šalju moraju biti u pogledu integriteta i kvalitete takvi da omogućuju sigurno pružanje usluga za upravljanje prometom bespilotnih zrakoplova. 2. Cijena zajedničkih usluga informiranja temelji se na fiksnim i varijabilnim troškovima pružanja dotične usluge, a uz to može biti uvećana u skladu s odgovarajućim odnosom rizika i povrata. Troškovi iz prvog podstavka evidentiraju se na računu koji je odvojen od računâ za ostale aktivnosti dotičnog operatora i moraju biti javno dostupni. 3. Pružatelj zajedničkih usluga informiranja utvrđuje cijenu u skladu sa stavkom 2., podložno ocjeni i odobrenju odgovornog nacionalnog nadzornog tijela. 4. Za operacije u volumenima zračnog prostora koje država članica odredi za operacije bespilotnih zrakoplova, pružatelji usluga u zračnoj plovidbi moraju pružati relevantne operativne podatke u realnom vremenu. Pružatelji zajedničkih usluga informiranja upotrebljavaju te podatke samo za operativne svrhe usluga koje pružaju. Pristup odgovarajućim operativnim podacima na nediskriminirajućoj se osnovi odobrava pružateljima zajedničkih usluga informiranja, ne dovodeći u pitanje sigurnosne i obrambene interese. Cijene pristupa tim podacima temelje se na marginalnom trošku stavljanja tih podataka na raspolaganje.”. 51.Članak 11. renumerira se i postaje članak 10. i mijenja se kako slijedi: (a)stavak 1. mijenja se i glasi: „Radi poboljšanja izvedbe usluga u zračnoj plovidbi i mrežnih funkcija u jedinstvenom europskom nebu, primjenjuje se shema izvedbe usluga u zračnoj plovidbi i mrežnih funkcija u skladu s ovim člankom i člancima od 11. do 18.”; (b)stavak 2. zamjenjuje se sljedećim: „Shema izvedbe primjenjuje se u referentnim razdobljima, ne kraćima od dvije godine i ne dužima od pet godina. Shema izvedbe uključuje: (a) ciljeve izvedbe na razini Unije za ključna područja okoliša, kapaciteta i učinkovitosti troškova za svako referentno razdoblje; (b) planove izvedbe uključujući obvezujuće ciljeve izvedbe u ključnim područjima izvedbe navedenima u točki (a) za svako referentno razdoblje; (c) periodičnu reviziju, praćenje i sustavno vrednovanje („benchmarking”) izvedbe za ključna područja sigurnosti, okoliša, kapaciteta i učinkovitosti troškova. Komisija može dodati i druga ključna područja izvedbe za svrhe utvrđivanja ciljeva izvedbe ili praćenja, ako je to potrebno kako bi se poboljšala izvedba.”; (c)stavci od 3. do 6. i stavak 8. brišu se;

(d)stavak 7. renumerira se i postaje stavak 3. i mijenja se kako slijedi: „Točke (a), (b) i (c) stavka 2. temelje se na: (a) prikupljanju, vrednovanju, ispitivanju, ocjenjivanju i prosljeđivanju relevantnih podataka povezanih s izvedbom usluga u zračnoj plovidbi i mrežnih funkcija, dobivenih od svih relevantnih strana, uključujući pružatelje usluga u zračnoj plovidbi, korisnike zračnog prostora, operatore aerodroma, nacionalna nadzorna tijela, nacionalna nadležna tijela, države članice, Agenciju, upravitelja mreže i Eurocontrol; (b) ključnim pokazateljima izvedbe za utvrđivanje ciljeva u ključnim područjima izvedbe koja obuhvaćaju utjecaj na okoliš, kapacitet i troškovnu učinkovitost; (c) pokazateljima za praćenje izvedbe u ključnim područjima izvedbe koja obuhvaćaju sigurnost, utjecaj na okoliš, kapacitet i troškovnu učinkovitost; (d) metodologiji za razvoj planova izvedbe i ciljeva izvedbe za usluge u zračnoj plovidbi i metodologiji za razvoj plana izvedbe i ciljeva izvedbe za mrežne funkcije; (e) ocjeni nacrtâ planova izvedbe i ciljeva za usluge u zračnoj plovidbi i mrežne funkcije; (f) praćenju planova izvedbe, uključujući odgovarajuće mehanizme upozoravanja radi revizije planova i ciljeva izvedbe i revizije ciljeva izvedbe na razini Unije tijekom referentnog razdoblja; (g) sustavnom vrednovanju pružatelja usluga u zračnoj plovidbi; (h) shemama poticaja, uključujući primjenjivu financijsku destimulaciju ako pružatelj usluga u zračnom prometu ne poštuje relevantne obvezujuće ciljeve izvedbe tijekom referentnog razdoblja ili ako nije proveo relevantne zajedničke projekte iz članka 35. Takva financijska destimulacija osobito se primjenjuje u slučaju smanjenja kvalitete usluge tog pružatelja, slijedom nepoštovanja ciljeva izvedbe ili neprovođenja zajedničkih projekata te posljedičnog utjecaja na mrežu; (i) mehanizmima podjele rizika u smislu prometa i troškova; (j) rasporedu utvrđivanja ciljeva, ocjenjivanju planova i ciljeva izvedbe, praćenju i sustavnom vrednovanju; (k) metodologiji za raspodjelu troškova koji su zajednički za rutne i terminalne usluge u zračnoj plovidbi između te dvije kategorije usluga; (l) mehanizmima za nošenje s nepredvidljivim i važnim događajima koji imaju konkretan utjecaj na provedbu sheme izvedbe i sustava naknada.”. 52.Umeće se novi članak 11. pod naslovom „Utvrđivanje ciljeva izvedbe na razini Unije” i sa sljedećim tekstom: „1. Komisija donosi ciljeve izvedbe na razini Unije za rutne usluge u zračnoj plovidbi i za terminalne usluge u zračnoj plovidbi u ključnim područjima izvedbe koja obuhvaćaju utjecaj na okoliš, kapacitet i troškovna učinkovitost za svako referentno razdoblje, u skladu sa savjetodavnim postupkom iz članka 37. stavka 2. i stavcima 2. i 3. ovog članka. Zajedno s ciljevima izvedbe na razini Unije, Komisija može definirati dodatne polazne vrijednosti, vrijednosti raščlambe ili referentne skupine, za svrhe omogućavanja ocjene i odobrenja nacrtâ planova izvedbe u skladu s kriterijima iz članka 13. stavka 3. 2. Ciljevi izvedbe na razini Unije iz stavka 1. definiraju se na temelju sljedećih glavnih kriterija: (a) moraju poticati postupna, kontinuirana poboljšanja u smislu operativne i ekonomske izvedbe usluga u zračnoj plovidbi; (b) moraju biti realni i dostižni tijekom predmetnog referentnog razdoblja, a istovremeno biti otvoreni za dugoročni strukturni i tehnički razvoj koji omogućava učinkovito, održivo i pouzdano pružanje usluga u zračnoj plovidbi. 3. Za svrhe pripreme odluka u pogledu ciljeva izvedbe na razini Unije Komisija je obvezna prikupljati potrebne podatke od dionika. Na zahtjev Komisije Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe daje svoje mišljenje kako bi pomogla Komisiji u analizi i pripremi tih odluka.”

53.Briše se članak 12. 54.Članak 13. renumerira se i postaje članak 19. i mijenja se kako slijedi: „1. Ne dovodeći u pitanje mogućnost da države članice javnim sredstvima financiraju pružanje usluga u zračnom prometu iz ovog članka, naknade za usluge u zračnoj plovidbi utvrđuju se, uvode i obvezno naplaćuju od korisnika zračnog prostora. 2. Naknade se temelje na troškovima pružatelja usluga u zračnom prometu za usluge i funkcije koje su pružene korisnicima zračnog prostora u fiksnim referentnim razdobljima kako je definirano u članku 10. stavku 2. Ti troškovi mogu uključivati razuman prinos na imovinu kojim se doprinosi financiranju potrebnih kapitalnih poboljšanja. 3. Naknadama se potiče sigurno, djelotvorno, učinkovito i održivo pružanje usluga u zračnoj plovidbi radi postizanja visoke razine sigurnosti i rentabilnosti kao i ispunjavanja ciljeva izvedbe te radi stimuliranja pružanja integriranih usluga, smanjujući pri tom utjecaj zrakoplovstva na okoliš. 4. Prihodi od naknada koje su uvedene za korisnike zračnog prostora mogu rezultirati financijskim viškovima ili gubicima za pružatelje usluga u zračnom prometu, i to zbog primjene shema poticaja iz članka 10. stavka 3. točke (h) i mehanizama podjele rizika iz članka 10. stavka 3. točke (i). 5. Prihodi od naknada uvedenih za korisnike zračnog prostora u skladu s ovim člankom ne smiju se koristiti za financiranje usluga koje se pružaju po tržišnim uvjetima u skladu s člankom 8. 6. Financijski podaci o utvrđenim troškovima, stvarnim troškovima i prihodima imenovanih pružatelja usluga u zračnom prometu dostavljaju se nacionalnim nadzornim tijelima i Agenciji koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe te moraju biti javno dostupni.”. 55.Članak 14. renumerira se i postaje članak 24. Naslov članka mijenja se i glasi: „Preispitivanje sukladnosti sa shemom izvedbe i sustavom naknada”, a tekst članka mijenja se i glasi: „1. Komisija redovito preispituje usklađenost pružatelja usluga u zračnom prometu i država članica s člancima od 10. do 17., člancima od 19. do 22. i provedbenim aktima iz članaka 18. i 23. Komisija djeluje u dogovoru s Agencijom koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe i s nacionalnim nadzornim tijelima. 2. Na zahtjev jedne ili više država članica, nacionalnog nadzornog tijela ili Komisije Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe istražuje svaku navodnu neusklađenost iz stavka 1. Ako ima naznaka takve neusklađenosti, Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe može pokrenuti istragu na vlastitu inicijativu. Istragu mora zaključiti u roku od četiri mjeseca od zaprimanja zahtjeva, nakon saslušanja države članice, dotičnog nacionalnog nadzornog tijela i dotičnog imenovanog pružatelja usluga u zračnom prometu. Ne dovodeći u pitanje članak 41. stavak 1., Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe dijeli rezultate istrage s dotičnim državama članicama, dotičnim pružateljima usluga u zračnom prometu i Komisijom. 3. Komisija može dati mišljenje o tome jesu li države članice i/ili pružatelji usluga u zračnom prometu postupali u skladu s člancima od 10. do 17. i od 19. do 22. te provedbenim aktima iz članaka 18. i 23. te svoje mišljenje dostavlja dotičnim državama članicama i dotičnom pružatelju usluga u zračnom prometu.”. 56.Članak 15. renumerira se i postaje članak 35. (u poglavlju V. izmijenjenog prijedloga) i glasi kako slijedi: „1. Komisija može uspostaviti zajedničke projekte radi uvođenja ključnih operativnih promjena utvrđenih u Europskom glavnom planu upravljanja zračnim prometom koje utječu na cijelu mrežu. 2. Komisija može uspostaviti i mehanizme za upravljanje zajedničkim projektima i njihovom provedbom. 3. Zajednički projekti mogu biti prihvatljivi za financiranje Unije. U tu svrhu i ne dovodeći u pitanje nadležnost država članica za odlučivanje o uporabi njihovih financijskih sredstava, Komisija provodi neovisnu analizu troškova i koristi te odgovarajuća savjetovanja s državama članicama i relevantnim dionicima u skladu s člankom 10., razmatrajući pritom sve odgovarajuće načine za financiranje njihove provedbe. 4. Komisija uspostavlja zajedničke projekte i mehanizme za upravljanje iz stavaka 1. i 2. provedbenim aktima donesenima u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3.” 57.Briše se članak 16. 58.Članak 17. zamjenjuje se člancima 26. i 27. (u poglavlju IV. izmijenjenog prijedloga) koji glase kako slijedi: „Članak 26.

Mrežne funkcije 1. Funkcije mreže za upravljanje zračnim prometom osiguravaju održivu i učinkovitu upotrebu zračnog prostora i ograničenih resursa. Ujedno korisnicima zračnog prostora osiguravaju upotrebu putanja optimalnih za zaštitu okoliša, omogućavajući pri tom maksimalan pristup zračnom prostoru i uslugama u zračnoj plovidbi. Ove mrežne funkcije, navedene u stavcima 2. i 3., podupiru ostvarivanje ciljeva izvedbe na razini Unije i temelje se na operativnim zahtjevima . 2. Mrežne funkcije navedene u stavku 1. uključuju sljedeće: (a) projektiranje i upravljanje europskim strukturama zračnog prostora; (b) upravljanje protokom zračnog prometa; (c) koordinacija ograničenih resursa unutar zrakoplovnih frekventnih pojaseva koji se upotrebljavaju u općem zračnom prometu, posebno radio frekvencija, kao i usklađivanje kodova radarskih transpondera. 3. Mrežne funkcije iz stavka 1. uključuju i sljedeće: (a) optimizaciju projektiranja zračnog prostora za mrežu i olakšavanje delegiranja pružanja usluga u zračnom prometu suradnjom s pružateljima usluga u zračnom prometu i tijelima država članica; (b) upravljanje dodjelom kapaciteta za kontrolu zračnog prometa u mreži kako je utvrđeno u obvezujućem planu mrežnih operacija (NOP); (c) funkciju koordinacije i potpore u slučaju krize mreže; (d) protok zračnog prometa i upravljanje kapacitetima; (e) upravljanje aktivnostima planiranja, praćenja i koordinacije provedbenih aktivnosti uvođenja infrastrukture u europskoj mreži za upravljanje zračnim prometom, u skladu s Europskim glavnim planom upravljanja zračnim prometom, uzimajući u obzir operativne potrebe i povezane operativne postupke; (f) praćenje funkcioniranja infrastrukture europske mreže za upravljanje zračnim prometom. 4. Funkcije navedene u stavcima 2. i 3. ne uključuju donošenje obvezujućih mjera općeg opsega ili provođenje političke diskrecije. Izvode se u suradnji s vojnim tijelima u skladu s dogovorenim postupcima u vezi fleksibilne upotrebe zračnog prostora. 5. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte u skladu s člankom 36. u svrhe izmjene ove Uredbe kako bi, ako je to potrebno za funkcioniranje i izvedbu mreže, dodala i druge funkcije osim onih navedenih u stavcima 2. i 3. Članak 27. Upravitelj mreže 1. Kako bi se postigli ciljevi iz članka 26., Komisija, uz pomoć Agencije, ako je relevantna, osigurava da upravitelj mreže doprinosi izvršavanju mrežnih funkcija iz članka 26. izvršavanjem zadataka iz stavka 4. 2. Komisija može imenovati nepristrano i stručno tijelo za zadaće upravitelja mreže. U tu svrhu Komisija donosi provedbeni akt u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3. U toj su odluci o imenovanju navedeni uvjeti imenovanja, uključujući financiranje upravitelja mreže. 3. Zadaće upravitelja mreže izvršavaju se na neovisan, nepristran i troškovno učinkovit način. One podliježu odgovarajućem upravljanju pri kojem se priznaju razdvojene odgovornosti za davanje usluga i regulaciju, u slučajevima u kojima tijelo imenovano kao upravitelj mreže ima i regulatorne zadaće. Pri obavljanju svojih zadaća, upravitelj mreže uvažava potrebe cjelokupne mreže ATM-a i u potpunosti uključuje korisnike zračnog prostora, pružatelje usluga u zračnoj plovidbi, upravitelje aerodroma i vojsku.

4. Upravitelj mreže doprinosi izvršavanju mrežnih funkcija mjerama za potporu radi sigurnog i učinkovitog planiranja i rada mreže u normalnim i kriznim uvjetima te mjerama usmjerenima na kontinuirano poboljšavanje mrežnih operacija u jedinstvenom europskom nebu i općenitog funkcioniranja mreže, posebno u smislu provedbe sheme izvedbe. Upravitelj mreže u svojem radu mora voditi računa o potrebi da su zračne luke potpuno integrirane u mrežu. 5. Upravitelj mreže blisko surađuje s Agencijom koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe kako bi osigurao da za postizanje ciljeva izvedbe iz članka 10. postoje odgovarajući kapaciteti pojedinačnih pružatelja usluga u zračnoj plovidbi i da u vezi s time postoji dogovor upravitelja mreže i tih pružatelja usluga u zračnoj plovidbi u okviru plana mrežnih operacija. 6. Upravitelj mreže: (a) odlučuje o pojedinačnim mjerama za provedbu mrežnih funkcija i potporu stvarnoj provedbi obvezujućeg plana mrežnih operacija i postizanju obvezujućih ciljeva izvedbe; (b) savjetuje Komisiju i pruža relevantne informacije Agenciji koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe u pitanjima uvođenja infrastrukture za upravljanje zračnim prometom u skladu s Europskim glavnim planom upravljanja zračnim prometom, posebno u smislu utvrđivanja koja su ulaganja u mrežu potrebna. 7. Upravitelj mreže donosi odluke u okviru kooperativnog postupka. Stranke u kooperativnom postupku donošenja odluka u najvećoj mogućoj mjeri djeluju s ciljem poboljšavanja funkcioniranja i izvedbe mreže. Kooperativni postupak donošenja odluka mora biti u interesu mreže. 8. Provedbenim aktima donesenima u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3. Komisija utvrđuje detaljna pravila za izvršavanje mrežnih funkcija, zadatke upravitelja mreže, mehanizme upravljanja uključujući postupke donošenja odluka i upravljanje kriznim situacijama. 9. Pitanja oblikovanja struktura zračnog prostora, osim onih iz članka 26. stavaka 2. i 3., rješavaju države članice. Države članice za to uzimaju u obzir potrebe zračnog prometa, njegove sezonske karakteristike te složenost zračnog prometa i planova izvedbe. Prije odlučivanja o tim pitanjima savjetuju se s korisnicima zračnog prostora na koje se ta pitanja odnose i skupinama koje predstavljaju te korisnike zračnog prostora te vojnim vlastima, prema potrebi.”. 59.Briše se članak 18. 60.Članak 19. renumerira se i postaje članak 29. (u poglavlju IV. izmijenjenog prijedloga). Prva rečenica zamjenjuje se sljedećim: „Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi uspostavljaju mehanizme savjetovanja radi savjetovanja s relevantnim korisnicima zračnog prostora i operatorima aerodroma o svim glavnim pitanjima povezanima s uslugama koje se pružaju, uključujući relevantne promjene konfiguracija zračnog prostora ili strateška ulaganja koja bitno utječu na upravljanje zračnim prometom i pružanje usluga u zračnoj plovidbi i/ili naknade.”; u četvrtoj rečenici upućivanje na „članak 27. stavak 3.” mijenja se upućivanjem na „članak 37. stavak 3.”. 61.Članak 20. renumerira se i postaje članak 30. (u poglavlju IV. izmijenjenog prijedloga) i glasi kako slijedi: „U okviru zajedničke prometne politike, države članice osiguravaju da se između nadležnih civilnih i vojnih tijela sklope ili obnove pisani sporazumi ili jednakovrijedni pravni dogovori u odnosu na upravljanje određenim blokovima zračnog prostora te o tome obavješćuju Komisiju.”; 62.Članak 21. renumerira se i postaje članak 25.; naslov mu se mijenja i glasi „Transparentnost računa pružatelja usluga u zračnoj plovidbi”, a tekst članka mijenja se i glasi: „1. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi dužni su, neovisno o njihovu vlasničkom sustavu ili pravnoj strukturi, svake godine sastavljati i objavljivati računovodstvena izvješća. Ti izvještaji moraju biti u skladu s međunarodnim računovodstvenim standardima koje je donijela Unija. Kada zbog pravnog statusa pružatelja usluga u zračnoj plovidbi potpuna sukladnost s međunarodnim računovodstvenim standardima nije moguća, pružatelj usluga takvu sukladnost ostvaruje u najvećoj mogućoj mjeri. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi objavljuju godišnje financijsko izvješće te se redovito podvrgavaju neovisnoj reviziji za račune navedene u ovom stavku. 2. Nacionalna nadzorna tijela i Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe imaju pravo pristupiti računima pružatelja usluga u zračnoj plovidbi pod njihovim nadzorom. Države članice mogu odlučiti dodijeliti drugim nadzornim tijelima pristup tim računima. 3. Pružatelji usluga u zračnoj plovidbi u svojem internom računovodstvu drže zasebne račune za svaku uslugu u zračnoj plovidbi kao što bi se to radilo kada bi te usluge pružala zasebna poduzeća imajući u vidu sprečavanje diskriminacije, unakrsnog subvencioniranja i narušavanja tržišnog natjecanja. Pružatelj usluga u zračnoj plovidbi također vodi zasebne račune za svaku aktivnost ako: (a) pruža usluge u zračnoj plovidbi koje su nabavljene u skladu s člankom 8. stavkom 1. i usluge u zračnoj plovidbi koje nisu obuhvaćene tom odredbom; (b) pruža usluge u zračnoj plovidbi i izvršava druge aktivnosti, bilo koje vrste, uključujući zajedničke usluge informiranja;

(c) pruža usluge u zračnoj plovidbi u uniji i trećim zemljama. Utvrđeni troškovi, stvarni troškovi i prihodi od usluga u zračnoj plovidbi raščlanjuju se na troškove osoblja, operativne troškove koji nisu troškovi osoblja, troškove amortizacije, troškove kapitala, troškove za naknade i pristojbe plaćene Agenciji koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe i izvanredne troškove te moraju biti javno dostupni, u skladu s odredbama o zaštiti povjerljivih podataka. 4. Financijski podaci o troškovima i prihodima dostavljeni u izvješću u skladu s člankom 19. stavkom 6. i druge informacije koje su relevantne za izračun jedinične cijene podložni su reviziji ili verifikaciji nacionalnog nadzornog tijela ili subjekta koji je neovisan od predmetnog pružatelja usluga u zračnoj plovidbi i kojeg je odobrilo nacionalno nadzorno tijelo. Zaključci revizije moraju biti javno dostupni.”. 63.Članak 22. renumerira se i postaje članak 31. (u poglavlju IV. izmijenjenog prijedloga). Naslov se mijenja i glasi „Dostupnost operativnih podataka i pristup tim podacima za opći zračni promet”, a tekst se mijenja i glasi: „1. Za opći zračni promet svi pružatelji usluga u zračnoj plovidbi, korisnici zračnog prostora, zračne luke i upravitelj mreže, na prekograničnoj osnovi i širom Unije, stavljaju na raspolaganje relevantne operativne podatke u realnom vremenu na nediskriminirajućoj osnovi, ne dovodeći u pitanje sigurnosne i obrambene interese. Od dostupnosti tih podataka koristi imaju certificirani pružatelji usluga u zračnoj plovidbi i oni za koje je podnesena izjava, subjekti koji imaju dokazan interes uzeti u obzir pružanje usluga u zračnoj plovidbi, korisnici zračnog prostora i zračne luke te upravitelj mreže. Ti se podaci koriste samo u operativne svrhe. 2. Cijene usluga iz stavka 1. temelje se na graničnom trošku stavljanja tih podataka na raspolaganje. 3. Pristup relevantnim operativnim podacima iz stavka 1. dodjeljuje se tijelima koja su zadužena za nadzor sigurnosti, nadzor izvedbe i nadzor mreže, uključujući Agenciju. 4. Komisija može utvrditi detaljne zahtjeve za stavljanje na raspolaganje podataka i pristup podacima u skladu sa stavcima 1. i 3. te metodologiju za utvrđivanje cijena iz stavka 2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 3.”. 64.Umeće se novi članak 12. pod naslovom „Klasifikacija rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi” i sa sljedećim tekstom: „1. Prije početka svakog referentnog razdoblja svaka država članica obavješćuje Komisiju koje usluge u zračnoj plovidbi koje će pružati tijekom tog razdoblja u zračnom prostoru pod svojom odgovornošću namjerava klasificirati kao rutne usluge u zračnoj plovidbi, a koje namjerava klasificirati kao terminalne usluge u zračnoj plovidbi. Pri tome svaka država članica obavješćuje Komisiju tko su imenovani pružatelji usluga u zračnom prometu za spomenute usluge. 2. Dovoljno rano prije početka relevantnog referentnog razdoblja Komisija donosi provedbene odluke i upućuje ih svakoj državi članici, u kojima ih obavješćuje je li namjeravana klasifikacija predmetnih usluga u skladu s kriterijima iz članka 2. točaka 28. i 55. Na zahtjev Komisije Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe daje svoje mišljenje kako bi pomogla Komisiji u analizi i pripremi tih odluka. 3. Ako se u odluci koja je donesena u skladu sa stavkom 2. utvrdi da namjeravana klasifikacija nije u skladu s kriterijima iz članka 2. točaka 28. i 55., predmetna država članica, imajući u vidu tu odluku, podnosi novu obavijest koja je u skladu s tim kriterijima. Komisija donosi odluku o toj obavijesti u skladu sa stavkom 2. 4. Predmetni imenovani pružatelji usluga u zračnom prometu temelje svoje planove izvedbe za rutne i terminalne usluge u zračnoj plovidbi na klasifikaciji za koju je Komisija utvrdila da je u skladu s kriterijima iz članka 2. točaka 28. i 55. Agencija koja djeluje kao tijelo za reviziju izvedbe polazi od tih istih klasifikacija pri procjeni raspodjele troškova između rutnih i terminalnih usluga u zračnoj plovidbi iz članka 13. stavka 3.” 65.Umeće se novi članak 13. pod naslovom „Planovi izvedbe i ciljevi izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi imenovanih pružatelja usluga u zračnom prometu” i sa sljedećim tekstom: „1. Imenovani pružatelji usluga u zračnoj plovidbi za rutne usluge u zračnoj plovidbi za svako referentno razdoblje donose nacrt plana izvedbe za sve rutne usluge u zračnoj plovidbi koje pružaju odnosno nabavljaju od drugih pružatelja usluga. Nacrti planova izvedbe donose se nakon utvrđivanja ciljeva izvedbe na razini Unije, prije početka predmetnog referentnog razdoblja. Oni moraju sadržavati ciljeve izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi u ključnim područjima izvedbe koja obuhvaćaju utjecaj na okoliš, kapacitet i troškovnu učinkovitost, u skladu s ciljevima izvedbe na razini Unije. Ti se nacrti planova izvedbe sastavljaju imajući u vidu Europski glavni plan upravljanja zračnim prometom. Nacrti planova izvedbe moraju biti javno dostupni. 2. Nacrti planova izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi iz stavka 1. uključuju relevantne informacije koje pruža upravitelj mreže. Prije donošenja tih nacrta planova imenovani pružatelji usluga u zračnom prometu savjetuju se s predstavnicima korisnika zračnog prostora i, ako je relevantno, vojnim vlastima, operatorima aerodroma i koordinatorima aerodroma. Imenovani pružatelji usluga u zračnom prometu podnose te planove i nacionalnom nadležnom tijelu koje je odgovorno za njihovu certifikaciju, kako bi ono potvrdilo usklađenost s Uredbom (EU) 2018/1139 i delegiranim i provedbenim aktima donesenima na temelju te uredbe. 3. Nacrti planova izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi moraju sadržavati planove izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi koji su u skladu s odgovarajućim ciljevima izvedbe na razini Unije u svim područjima izvedbe i ispunjavati dodatne uvjete iz trećeg podstavka. Usklađenost ciljeva izvedbe za rutne usluge u zračnoj plovidbi s ciljevima izvedbe na razini Unije utvrđuje se u skladu sa sljedećim kriterijima: (a) ako su utvrđene vrijednosti raščlambe u odnosu na ciljeve izvedbe na razini Unije, usporedbom ciljeva izvedbe iz nacrta plana izvedbe s tim vrijednostima:

(b) evaluacijom poboljšanja izvedbe tijekom vremena, za referentno razdoblje obuhvaćeno planom izvedbe, i dodatno za cjelokupno razdoblje koje obuhvaća prethodno referentno razdoblje i referentno razdoblje obuhvaćeno planom izvedbe; (c) usporedbom planirane razine izvedbe dotičnog pružatelja usluga u zračnom prometu s drugim pružateljima usluga u zračnom prometu koji su dio iste referentne skupine. Uz to, nacrt plana izvedbe mora ispunjavati sljedeće uvjete: (a) ključne pretpostavke koje se primjenjuju za utvrđivanje ciljeva i mjera za postizanje tih ciljeva tijekom referentn