ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
42.

primjećuje da je zbog pandemije bolesti COVID-19 došlo do širenja sektora dostave na kućnu adresu, a naročito upotrebe kombija, motornih vozila na dva kotača, poput mopeda, i bicikala, što je pak potaknulo razvoj novih oblika rada preko platformi i novih poslovnih modela; poziva Komisiju da se pobrine za to da profesionalni vozači kombija prođu odgovarajuću obuku i da se pozabavi problemom njihova umora i prekoračenja brzine, posebno kad je to posljedica velikog povećanja broja kućnih dostava; nadalje poziva Komisiju da razmotri pooštravanje režima tehničkih pregleda i uvođenje obveze dodatnih provjera za kombije koje upotrebljavaju pružatelji usluga dostave paketa nakon što se dosegne određena kilometraža te da razmotri proširenje te obveze na druga vozila u tim kategorijama koja se upotrebljavaju u dodatne komercijalne svrhe u okviru revizije Paketa o tehničkoj ispravnosti; poziva Komisiju da izradi preporuku o sigurnosti dostavljačkog osoblja, koja će obuhvatiti zahtjev da poslodavci i poduzeća osiguraju ugradnju i uporabu sigurnosne opreme i sigurnih vozila, kao i obuku za upotrebu digitalnih uređaja, poput raznih aplikacija i interaktivnih platformi, kojima se osoblje eventualno mora služiti;
63.

konstatira da je postupak imenovanja za delegirane europske tužitelje pokrenut 2019. i završen 2020., a 22 europska tužitelja prisegnula su pred Europskim sudom 28. rujna 2020.; žali zbog manjka predlaganja delegiranih europskih tužitelja, posebice u Sloveniji, koja je poništila svoj postupak imenovanja, kao i zbog značajnih kašnjenja u mnogim drugim državama članicama; napominje da je glavna tužiteljica Kövesi veoma zabrinuta zbog „očitog manjka iskrene suradnje” Slovenije, što je dovelo do kašnjenja u popunjavanju mjesta njezinih delegiranih tužitelja; potiče Komisiju na strog nadzor država članica koje još uvijek nisu predložile svoje delegirane europske tužitelje ili koje nisu prilagodile svoje nacionalne propise s ciljem operacionalizacije EPPO-a, gdje je to potrebno, tako što će obustaviti financiranje na temelju članka 63. stavka 2. i stavka 8. Financijske uredbe i pravila specifičnih za sektor i/ili pokrenuti postupke zbog povrede; napominje, nadalje, da je do kraja 2019. osamnaest država članica obavijestilo Komisiju o uključivanju Direktive PIF u nacionalno zakonodavstvo; poziva Komisiju da učini sve što je u njezinoj moći da potakne sve države članice da se pridruže EPPO-u i potiče pet država članica koje se još nisu pridružile da to učine bez nepotrebne odgode;
13.

naglašava da su članak 5. Sjevernoatlantskog ugovora te članak 42. stavak 7. UEU-a i članak 222. UFEU-a važni instrumenti za jamčenje solidarnosti među članicama tih organizacija u kriznim situacijama; podsjeća da je do pozivanja na članak 5. Sjevernoatlantskog ugovora došlo nakon terorističkih napada u New Yorku i Washingtonu u rujnu 2001. kako bi se izrazila solidarnost prema SAD-u, dok je do pozivanja na članak 42. stavak 7. UEU-a došlo nakon terorističkih napada u Parizu, kako bi se izrazila solidarnost s Francuskom; poziva na to da se pri preispitivanju strateškog koncepta i izradi nacrta Strateškog kompasa – poštujući pritom u potpunosti autonomiju u donošenju odluka i jedne i druge organizacije – održi rasprava o međuodnosu članka 42. stavka 7. Ugovora o Europskoj uniji i članka 5. Sjevernoatlantskog ugovora, članaka kojima se utvrđuje nedvosmislena predanosti obiju organizacija solidarnosti i sigurnosti;
A.

budući da je bolest COVID-19 prouzročila globalnu pandemiju, što je dovelo do dosad nezabilježene globalne zdravstvene, gospodarske, socijalne i humanitarne krize, koja je izazvala uska grla i poremećaje dosad nezabilježenih razmjera u međunarodnoj trgovini, čime je došlo do njezina oštrog pada kako se virus širio, do naglog smanjenja globalne proizvodnje i zaposlenosti, do pada razine izravnih stranih ulaganja i povećanja geopolitičkih napetosti;
52.

poziva EIB da uzme u obzir sve rizike za okoliš koji proizlaze iz velikih infrastrukturnih projekata i da financira samo one koji su pokazali stvarnu dodanu vrijednost za lokalno stanovništvo i s okolišnog, društvenog i gospodarskog gledišta; ističe važnost strogog praćenja mogućih rizika od korupcije i prijevara u tom kontekstu te provođenja pomnih ex ante i ex post procjena u pogledu projekata koje je potrebno financirati;
8.

ustraje u tome da bi međuinstitucijski sporazum trebao biti otvoren za sudjelovanje svim institucijama i tijelima EU-a; ukazuje na to da bi suzakonodavci mogli odlučiti obvezati agencije putem njihovih osnivačkih uredba; smatra da bi međuinstitucijski sporazum trebao etičkom tijelu omogućiti razmjenu informacija s nacionalnim tijelima kad je to nužno za obavljanje njegovih zadaća, s time da je tim informacijama dužno upravljati s jednakom razinom povjerljivosti kao i tijelo iz kojeg su one potekle, primjerice poreznim podacima, zemljišnim knjigama i podacima u posjedu nacionalnih etičkih tijela, i istražiti najbolje prakse i istorazinske ocjene; smatra da bi, u slučaju kad je to relevantno za obavljanje njegovih zadaća, i ako se ne dovode u pitanje opća načela navedena u stavku 2., neovisno etičko tijelo trebalo moći surađivati i razmjenjivati informacije s relevantnim tijelima EU-a poput OLAF-a i EPPO-a, Ombudsmana i Europskog revizorskog suda, u okviru njihovih mandata;
AA.

budući da je potrošnja plina u Europi dosegla vrhunac i da se kapacitet plinovoda Sjeverni tok trenutačno ne upotrebljava u cijelosti; budući da odluka nekih država članica o izgradnji Sjevernog toka 2, koja dovodi do podjela, nije u skladu s vrijednostima solidarnosti i povjerenja energetske unije; budući da Sjeverni tok 2 nije u skladu s ciljevima europskog zelenog plana o smanjenju emisija stakleničkih plinova u EU-u za barem 55 % do 2030. i uklanjanju neto emisija stakleničkih plinova do 2050.;
konstatira da, iako Europski revizorski sud s pravom ističe da iznos novčanih kazni ne dopušta donošenje zaključaka o tome jesu li to učinkoviti odvraćajući čimbenici, on također naglašava da gornja granica mogućih kazni sama po sebi može ograničiti učinak odvraćanja u „ozbiljnim slučajevima”; u tom pogledu ističe da, iako je razina novčanih kazni koje je nametnula Komisija među najvišima na svijetu, gotovo dvije trećine novčanih kazni koje je Komisija izrekla u slučajevima kartela od 2006. ostale su ispod 0,99 % globalnog godišnjeg prometa, što je znatno ispod dopuštene gornje granice od 10 % godišnjeg svjetskog prometa poduzeća ( 22 ) ; poziva Komisiju da ocijeni odvraćajuće učinke svojih novčanih kazni i da razmotri izricanje novčanih kazni u iznosima do 40 % godišnjeg globalnog prometa u ozbiljnim slučajevima kartela;
D.

budući da Crno more ima znatan anoksični sloj (87 %) i da se tijekom posljednjih 20 godina njegov sloj kisika smanjio za 20 do 25 metara; budući da je zbog ljudskih aktivnosti poput onečišćenja, uništenja staništa i prelova 1980-ih došlo do ozbiljne degradacije ekosustava u Crnom moru; budući da, uz iznimku nekoliko anaerobnih bakterija, na dubinama od 50 do 200 metara nema morskog života;
4.

pozdravlja činjenicu da se sve države članice nadzire prema istim pokazateljima i u skladu s istom metodologijom; naglašava, međutim, da bi jednako tretiranje povreda koje su različite prirode moglo dovesti do trivijaliziranja najozbiljnijih povreda vladavine prava; potiče Komisiju da diferencira svoje izvješćivanje tako što će praviti razliku između sustavnih i pojedinačnih, nepovezanih povreda vladavine prava; naglašava potencijal preventivnih prednosti izvješća o vladavini prava; smatra da je potrebna temeljitija evaluacija da bi se procijenilo je li izvješće imalo dostatan preventivan učinak; smatra da u svakom slučaju to očigledno nije tako kad je riječ o državama članicama koje podliježu postupku iz članka 7. stavka 1. UEU-a; smatra da bi izvješće za 2020. moglo pružiti temeljitiju i transparentniju procjenu u kojoj se navodi postoje li ozbiljni nedostaci, opasnost od ozbiljne povrede vrijednosti EU-a ili je zapravo već došlo do stvarne povrede tih vrijednosti u svakom od stupova koji se analiziraju u poglavljima o pojedinim zemljama; smatra da su te procjene neophodne kako bi se formulirali zaključci o stanju vladavine prava i utvrdile daljnje aktivnosti te korektivne mjere i instrumenti; poziva na sintetski pristup u budućim izvješćima kako bi se jasno utvrdilo u kojim se područjima u državama članicama javljaju najvažniji rizici i problemi; poziva Komisiju da u skladu s time ažurira svoju metodologiju i bez odgode obavještava Parlament;
13.

ističe važnost sudjelovanja nacionalnih parlamenata u zakonodavnim postupcima na razini EU-a; napominje da je, iako je broj obrazloženih mišljenja nacionalnih parlamenata nastavio padati u razdoblju od 2017. do 2019., pri čemu 2019. nije podneseno nijedno, broj mišljenja podnesenih Komisiji i doprinosa podnesenih Europskom parlamentu, među ostalim o nezakonodavnim inicijativama, i dalje kontinuirano velik, što svjedoči o pozitivnom sudjelovanju nacionalnih parlamenata u političkom ciklusu EU-a koje je usmjereno na budućnost; napominje da je nekoliko tih podnesaka bilo usmjereno na važna institucionalna pitanja, kao što su dovršetak ekonomske i monetarne unije (EMU) te aktivacija passerelle klauzula; primjećuje da ni za jedan prijedlog nije primljeno više od četiri obrazložena mišljenja; podsjeća da se u Ugovorima predviđa međuparlamentarna suradnja i da se nacionalnim parlamentima daje nadležnost za ispitivanje zakonodavnih i nezakonodavnih inicijativa; pozdravlja aktivno sudjelovanje nacionalnih parlamenata u zakonodavnom dijalogu s institucijama EU-a, koje se odvija ne samo u okviru mehanizma kontrole poštovanja načela supsidijarnosti, već i na druge načine; podsjeća na to da na ukupno 439 obrazloženih mišljenja i 5 513 mišljenja u razdoblju od 2007. do 2019. postupak „narančastog kartona” nikad nije aktiviran, a da je „žuti karton” aktiviran samo tri puta; primjećuje da je ostvarivanje prava nacionalnih parlamenata da nadziru poštovanje načela supsidijarnosti s pomoću takozvanog sustava ranog upozoravanja djelomično poboljšalo odnose između institucija EU-a i nacionalnih parlamenata; ističe predanost Komisije da ubuduće pruža objedinjene odgovore u slučajevima u kojima su najmanje četiri parlamenta izdala obrazložena mišljenja i da pokaže fleksibilnost u pogledu roka od osam tjedana, koji svoju osnovu ima u Ugovorima te unutar kojeg nacionalni parlamenti moraju podnijeti svoja obrazložena mišljenja, time što uzima u obzir uobičajena razdoblja praznika i stanki; smatra da će Konferencija o budućnosti Europe građanima pružiti izvrsnu priliku da komuniciraju o stvarnim učincima zakonodavstva na nacionalnoj razini i daju prijedloge o tome kako postići ciljeve bolje izrade zakonodavstva, među njima i prijedloge za preispitivanje postupka supsidijarnosti; podsjeća na to da su transparentnost i javni pristup ključni za zakonodavni postupak i da također opravdavaju sudjelovanje nacionalnih i regionalnih parlamenata te istodobno daju veću legitimnost demokratskom zakonodavnom postupku Europske unije i jačaju povjerenje u njega; u tom pogledu pozdravlja napredak koji je Parlament postigao u objavljivanju dokumenata s više stupaca koji je posljedica presude u predmetu De Capitani;
5.

poziva donatore iz EU-a da se pobrinu za to da se lokalnim organizacijama civilnog društva i međunarodnim nevladinim organizacijama koje djeluju na prvoj liniji na razini zajednice dodijele financijska sredstva za provedbu programa i projekata za borbu protiv pandemije bolesti COVID-19 i njezinih posljedica kako bi se doprlo do građana koji su najviše zapostavljeni; ističe da je, s obzirom na to da nema dodatnih sredstava za odgovor na bolest COVID-19 i oporavak te s obzirom na to da većina fondova ide u geografske omotnice, ključno osigurati optimalnu komplementarnost financiranja EU-a;
—

uzimajući u obzir njezinu rezoluciju od 17. prosinca 2020. o građanskoj inicijativi pod nazivom „Minority SafePack one million signatures for diversity in Europe (1)”,
V.

budući da je samo 55 % svih pobačaja u svijetu sigurno; budući da to znači da je prema procjenama i navodima WHO-a svake godine od 2010. do 2014. izvedeno oko 25 milijuna nesigurnih pobačaja; budući da je pobačaj još uvijek u potpunosti nezakonit u 26 zemalja, dok je pobačaj na zahtjev zakonit u samo 67 zemalja, s različitim gestacijskim ograničenjima od zemlje do zemlje; budući da se u cijelome svijetu, i u razvijenim zemljama i u zemljama u razvoju, primjećuje zabrinjavajući otpor prema pravu žena da odlučuju o vlastitom tijelu, uključujući i nekoliko država članica EU-a;
37.

naglašava da je obvezan uključiv pristup kako bi se doprlo do što većeg broja ljudi; ističe činjenicu da bi odabirom sudionika trebalo osigurati uravnoteženu zastupljenost stanovništva korištenjem odgovarajućih komunikacijskih mehanizama za dopiranje do raznolike javnosti kako bi potpuno došle do izražaja društvena i teritorijalna raznolikost; naglašava da bi svi građani trebali imati jednak pristup mehanizmima sudjelovanja, uključujući one koji žive u područjima u nepovoljnom položaju ili one koji su manje izloženi informacijama EU-a; poziva na to da se mehanizmi sudjelovanja prošire na sve one kojima treba ponuditi alternativne mehanizme prilagođene njihovim potrebama, uključujući građane koji borave u EU-u, a nisu građani EU-a, kao i građane EU-a koji borave u nekoj drugoj državi članici ili u zemlji koja nije država članica EU-a;
—

uzimajući u obzir izvješće za 2019. o projektima izvan EU-a koje podupire EIB pod nazivom „Globalni doseg: utjecaj EIB-a izvan Europske unije” (engl. Global reach: the impact of the EIB beyond the European Union) objavljeno 10. prosinca 2020.,
B.

budući da se broj stanovnika EU-a smanjuje; budući da su 1960. stanovnici EU-a činili 13,5 % svjetskog stanovništva, dok je 2018. ta brojka iznosila 6,9 %, a do 2070. očekuje se da će iznositi oko 4 % (16); budući da su te brojke povezane s, među ostalim, padom stope nataliteta u EU-u u odnosu na druge regije u svijetu, što dovodi do starenja stanovništva, a to utječe na dobnu strukturu i relativne udjele različitih dobnih skupina te doprinosi inverziji demografske piramide; budući da je demografska tranzicija univerzalna pojava i da smanjenje udjela EU-a u svjetskom stanovništvu odražava raniji početak tog globalnog procesa (17); budući da se aktivno sudjelovanje starijih osoba u društvu ne bi smjelo podcijeniti; budući da više od 20 % osoba u dobi od 65 do 74 godine i oko 15 % osoba u dobi od 75 godina ili više sudjeluje u formalnim i/ili neformalnim volonterskim aktivnostima (18);
F.

budući da, iako je tijekom prethodnih desetljeća došlo do znatnog rasta stanovništva EU-a, stopa rasta trenutačno je u padu i očekuje se da će se broj stanovnika dugoročno znatno smanjiti; budući da je 2015. u EU-u zabilježen prvi prirodni pad broja stanovnika, odnosno više umrlih nego rođenih; budući da je 2019. Europa činila tek 6,9 % svjetskog stanovništva te da će do 2070. činiti manje od 4 % svjetskog stanovništva, uz nagli pad broja stanovnika posebno u istočnoj i južnoj Europi zbog kombinacije niskih stopa plodnosti i neto migracija iz tih područja unutar EU-a; budući da dugoročni demografski trendovi u europskim regijama i dalje upućuju na niže stope nataliteta i starenje stanovništva uz iznimku nekih najudaljenijih regija, posebno Mayottea, gdje se predviđa povećanje broja stanovnika do 2050 godine za 38 % u usporedbi s 2010., dok se u Francuskoj Gijani očekuje povećanje od 26 % (10);
J.

budući da model financiranja utemeljen na otvorenim godišnjim pozivima na podnošenje prijedloga s vrlo ograničenim trajanjem nije financijski održiv; budući da je to što će se poziv objaviti ove godine, bez primjene prijelaznih mjera, nepošteno prema mreži Euranet Plus, dugogodišnjem i pouzdanom partneru; Euranet, naime, na taj način ne može izraditi dugoročni razvojni plan za prelazak na digitalnu tehnologiju i za ulaganja u daljnja poboljšanja svojih proizvoda i usluga te će to vjerojatno dovesti do likvidacije te organizacije i otpuštanja osoblja početkom 2022.;
I.

budući da je Afganistan najveći primatelj razvojne pomoći EU-a na svijetu; budući da je posljednjih 20 godina doprinos EU-a Afganistanu doveo do znatnog povećanja očekivanog životnog vijeka, pismenosti, smanjenja smrtnosti rodilja i djece te povećanja prava žena; budući da je EU između 2002. i 2020. izdvojio više od četiri milijarde EUR te se za razdoblje od 2021. do 2025. već obvezao izdvojiti 1,2 milijarde EUR u dugoročnoj i hitnoj pomoći; budući da je to obećanje popraćeno komunikacijom EU-a i zemalja koje zajedno izdvajaju otprilike 80 % ukupne razvojne pomoći Afganistanu, u kojoj su istaknuti ključni kriteriji koje ta zemlja mora ispuniti kako bi nastavila primati pomoć, među kojima je i kontinuirana predanost demokraciji, vladavini prava i ljudskim pravima;
1.

Poziva ruske vlasti da: (a) odmah i bezuvjetno puste na slobodu Andreja Pivovarova te odbace sve optužbe protiv njega i svih drugih osoba koje su kazneno gonjene u skladu sa zakonom o „nepoželjnim organizacijama” ili koje su na neki drugi način proizvoljno pritvorene; (b) okončaju sve odmazde protiv političkih protivnika i drugih kritičara u zemlji; zajamče svim političkim strankama jednak pristup i jednake mogućnosti tijekom izbora; (c) prekinu kazneni progon boraca za ljudska prava i aktivista u skladu sa zakonom o „stranim agentima” i zakonom o „nepoželjnim organizacijama”, ukinu to diskriminirajuće zakonodavstvo i ponište odluku ruskog glavnog državnog odvjetnika da tri njemačke nevladine organizacije i druge strane nevladine organizacije, njih sveukupno 34, uvrsti na popis „nepoželjnih”; (d) stave izvan snage nedavno doneseno zakonodavstvo i prestanu stvarati novo posebno zakonodavstvo ili zloupotrebljavati druge konvencionalne kaznene ili upravne zakone kojima se uvode opsežna nova ograničenja za neovisno civilno društvo, prava na slobodu mirnog okupljanja i udruživanja te pristup informacijama na internetu, te da preispitaju i usklade svoje zakonodavstvo s međunarodnim obvezama, međunarodnim pravom o ljudskim pravima i vlastitim ustavom; (e) da se suzdrže od donošenja dodatnog zakonodavstva koje je trenutačno u pripremi, a kojim bi se osoblju ili pristašama organizacija koje su proizvoljno navedene kao „nepoželjne” zabranilo kandidiranje na izborima; (f) prepoznaju pozitivan doprinos dinamičnog i aktivnog civilnog društva stanju demokracije i društva te da zajamče poticajno okruženje u kojem organizacije civilnog društva i aktivisti mogu slobodno doprinositi promicanju i zaštiti ljudskih prava, temeljnih sloboda i društvene dobrobiti; (g) preispitaju i usklade s međunarodnim pravom o ljudskim pravima drugo zakonodavstvo koje se koristi za ograničavanje slobode izražavanja, uključujući rusko zakonodavstvo o kampanjama dezinformiranja, borbi protiv ekstremizma i borbi protiv terorizma; (h) odmah i bezuvjetno oslobode sve mirne prosvjednike i druge aktiviste civilnog društva i političare, uključujući Alekseja Navaljnog i one koji su uhićeni i pritvoreni zbog sumnjivih upravnih „prekršaja” ili protiv kojih je pokrenut kazneni progon na temelju sumnjivih kaznenih optužbi isključivo zbog mirnog ostvarivanja njihovih prava na slobodu izražavanja i mirnog okupljanja, uključujući novinare, odvjetnike, oporbene aktiviste, borce za ljudska prava i druge aktere civilnog društva, uključujući članove osoblja i suradnike Alekseja Navaljnog i njegove Zaklade za borbu protiv korupcije; (i) pridonesu promicanju međuljudskih kontakata u korist Ruske Federacije i Europske unije;
—

uzimajući u obzir studiju Službe Europskog parlamenta za usluge parlamentarnih istraživanja iz studenoga 2020 naslovljenu „End the Cage Age: Looking for Alternatives” (engl. Okončajmo upotrebu kaveza: traženje alternativnih rješenja),
—

uzimajući u obzir mišljenje Savjetodavnog odbora za jednake mogućnosti žena i muškaraca od 19. prosinca 2018. naslovljeno „The future of gender equality strategy after 2019: the battles that we win never stay won” (Budućnost strategije za rodnu ravnopravnost nakon 2019.: bitke u kojima pobijedimo poslije opet vodimo) (27),
I.

budući da su 25. svibnja 2021. europski bjelaruski aktivisti Jaugen Afnagelj, Pavel Juhnjevič, Maksim Vinjarski i Andrej Vojnič, oporbeni vođa Pavel Sjevjarinjec, bloger Dzmitrij Kazlou i društvena aktivistkinja Irina Ščasna osuđeni na kazne od četiri do sedam godina zatvora na temelju lažnih optužbi za „ekstremizam”; budući da su 2. lipnja 2021. politički zatvorenik Dzmitrij Furmanau te Jaugen Raznjičenka i Uladzimir Knjiga osuđeni na kazne zatvora do četiri godine u takozvanom „predmetu Cihanouski”; budući da je 3. lipnja 2021. u sudskom postupku protiv „plesnog prosvjeda” osuđena peta skupina optuženika, koju su činili politički zatvorenici Aljaksandr Hrapko, Radzivon Medušeuski i Igar Vinakurau, Andrej Anjiskevič, Alena Lojka, Galina Čugunova, Andrej Njamirski, Dzmitrij Kurganau, Kacjarina Smirnova, Mikita Uvarau, Safija Njišt, Sjargej Ksenžuk i Ilja Palhouski, te su im izrečene kazne od 18 mjeseci kućnog pritvora do jedne godine zatvora; budući da je 3. lipnja 2021. politički zatvorenik Sjargej Pjarfiljeu osuđen na dvije godine zatvora, a njegov sin Stanislau Pjarfiljeu na dvije godine ograničenja slobode kretanja (kućni pritvor);
H.

budući da se Uredba o RRF-u temelji na članku 175. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) te da se njome utvrđuje da je opći cilj ostvariti ciljeve koji su navedeni u članku 174. kako bi se ojačala gospodarska, socijalna i teritorijalna kohezija Unije te poboljšala otpornost, pripravnost za krizu, sposobnost prilagodbe i potencijal rasta država članica, i to ublažavanjem društvenog i gospodarskog učinka krize, posebno na žene, djecu i mlade, te doprinosom provedbi europskog stupa socijalnih prava, kroz podržavanje zelene tranzicije, doprinošenje ostvarenju ažuriranih klimatskih ciljeva Unije do 2030. iz novog propisa EU-a o klimi i ispunjavanje cilja klimatske neutralnosti Unije do 2050. – osobito putem nacionalnih energetskih i klimatskih planova donesenih u okviru upravljanja energetskom unijom i djelovanjem u području klime, uspostavljenog Uredbom (EU) 2018/1999 (4), te u okviru digitalne tranzicije, čime se doprinosi uzlaznoj gospodarskoj i socijalnoj konvergenciji, ponovno uspostavlja i promiče održivi rast i integracija gospodarstava Unije, potiče otvaranje visokokvalitetnih radnih mjesta, doprinosi strateškoj autonomiji Unije uz otvoreno gospodarstvo i stvara europska dodana vrijednost;
C.

budući da analiza izvješća Komisije o Turskoj od 2014., posebno izvješća za 2019. i 2020., pokazuje da se turska vlada nažalost sve više i brže udaljava od vrijednosti EU-a i njegovog normativnog okvira, što je u suprotnosti s očekivanjima od zemlje kandidatkinje, i to ne samo domaćim demokratskim nazadovanjem, nego i agresivnim vanjskopolitičkim potezima, uključujući nezakonite radnje usmjerene protiv država članica EU-a; budući da ta izvješća ukazuju na to da Turska nije provela preporuke iz prethodnih izvješća te ističu nedostatak angažmana turske strane i dovode u pitanje njezinu želju za pristupanjem Uniji; budući da su se sa zabrinutošću i kritički u vezi s općim nazadovanjem u Turskoj izrazile i druge relevantne međunarodne organizacije kao što je Vijeće Europe i međunarodne organizacije za ljudska prava; budući da je odraz toga i sve veći broj predmeta i ključnih presuda Europskoga suda za ljudska prava; budući da je to nazadovanje uočeno u trima glavnim područjima, a to su: slabljenje vladavine prava i temeljnih prava, reforme institucionalnog okvira i povezane reforme te vanjska politika koja postaje sve konfliktnija te umjesto dijaloga i diplomacije sve više naginje militantnim opcijama; budući da u svim tim trima područjima postoji jasno odstupanje od standarda, politika i interesa EU-a;