Globalnom strategijom usmjeravat će se vanjsko djelovanje EU-a tijekom nadolazećih godina, a revidirani EPS važan je instrument za ostvarivanje njezinih ciljeva, posebno potrebe za jačanjem otpornosti država i društava istočno i južno od EU-a, u skladu s relevantnim Zaključcima Vijeća . Revidirani EPS također je u skladu s Rimskom deklaracijom kojom se promiče snažnija uloga Europe na globalnoj razini i u skladu je s Programom održivog razvoja do 2030. i njegovim ciljevima.

Tijekom 2016. ostvaren je napredak u pogledu oživljavanja odnosa sa susjednim zemljama s pomoću novih oblika prilagođenih partnerstava. To je uključivalo rad na novim posebnim okvirima za države usmjerenima na bilateralnu suradnju u obliku prioriteta partnerstva i ažuriranih programa pridruživanja. Pristupom zajedničke odgovornosti omogućilo se bolje uzimanje u obzir pojedinačnih potreba i težnji partnerskih zemalja te interesa i vrijednosti EU-a.

Promjene u susjedstvu EU-a i unutar EU-a i dalje potvrđuju važnost bliskih i plodnih radnih odnosa EU-a i njegovih susjeda. EU podupire neovisnost, suverenost i teritorijalnu cjelovitost svih partnerskih zemalja, a to je i u skladu s načelima Povelje EU-a. Teroristički napadi u EU-u i susjednim zemljama pokazuju da treba i dalje jačati suradnju u području sigurnosti te u pogledu političkih i socioekonomskih pokretača nasilnog ekstremizma. Suzbijanje nezakonitih migracija i nošenje s priljevom izbjeglica i dalje su važni izazovi za EU i njegove susjede i ključna su područja na koja trebamo usmjeriti svoje aktivnosti zbog trajne nestabilnosti uzrokovane sukobima, posebice u Libiji i Siriji. Susjedne zemlje na istoku i dalje se bore s društvenom preobrazbom, a istodobno su izložene pritiscima sve prodornije ruske vanjske politike.

Stanje u Libiji i dalje je vrlo složeno i nestabilno unatoč tome što je u prosincu 2015. potpisan libijski politički dogovor. Suradnja EU-a prilagodila se posebnim okolnostima, među ostalim usmjeravanjem potpore preko općina. Međunarodna zajednica, uključujući EU, opredijeljena je za potpunu provedbu LPA-a te i dalje posreduje kako bi okupila sve dionike u Libiji u cilju postizanja sveobuhvatnog dogovora kojim će se obnoviti zakon i red, poboljšati vladavina prava, staviti oružane i sigurnosne snage pod građansku kontrolu, izbjeći financijski kolaps, očuvati je

U Strategiji EU-a za Siriju utvrđeni su strateški ciljevi EU-a, neposredni ciljevi i glavni smjerovi djelovanja za okončanje rata u Siriji i rješavanje njegova neposrednog i dugoročnog humanitarnog učinka. U njoj je navedeno kako EU može imati važniju ulogu u postizanju trajnog političkog rješenja u Siriji u skladu s postojećim okvirom dogovorenim s UN-om. U njoj se također razmatra kako EU može nastaviti pružati pomoć više od 13 milijuna ljudi u Siriji, pomoći u izgradnji otpornosti i stabilnosti te poduprijeti obnovu i dobrovoljni, dostojanstven i siguran povratak izbjeglica i raseljenih osoba nakon što se postigne sporazum i započne s vjerodostojnom političkom tranzicijom.

Iako su bilateralni programi sa sirijskom vladom obustavljeni od 2011., EU pomaže sirijskom narodu pružanjem humanitarne pomoći kojom spašava živote i potpore za otpornost te suradnjom s civilnim društvom i nevladinim organizacijama. Potpora EU-a bila je usmjerena na probleme povezane s otpornošću zajednica, pružanjem javnih usluga i lokalne uprave, ljudskim pravima i odgovornošću, izgradnjom mira i problemima povezanima sa spolom i manjinama u cilju jačanja sposobnosti organizacija civilnog društva za sudjelovanje u tranziciji i stabilizaciji zemlje. EU je 2016. znatno pojačao svoju nehumanitarnu pomoć kombiniranjem prekogranične pomoći s potporom unutar Sirije kako bi ispunio potrebe stanovništva i pojačao otpornost lokalnih zajednica. Pomoć EU-a upotrebljava se i za pružanje znatne potpore za pet milijuna sirijskih izbjeglica u susjednim zemljama i zajednicama domaćinima u obliku humanitarne pomoći i potpore za otpornost koja je posebno usmjerena na obrazovanje, pristup osnovnim uslugama i na mjere usmjerene na poboljšanje životnih uvjeta izbjeglica u cilju jačanja otpornosti i iskorištavanja samodostatnosti. EU i njegove države članice bili su najveći donatori na londonskoj konferenciji o Siriji u veljači 2016., a EU upotrebljava niz instrumenata kako bi pomogao zemljama da se suoče s socioekonomskim i okolišnim posljedicama sirijske krize. Na konferenciji koju je organizirao EU „Podupiranje budućnosti Sirije i regije” održanoj u Bruxellesu u travnju 2017. ponovno se isticala potpora i predanost razgovorima sirijskih dionika u Ženevi pod vodstvom UN-a kao jedinom forumu gdje bi trebalo dogovoriti političko rješenje. U tom procesu posebno se isticala uloga civilnog društva. Konferencija je zaključena utvrđivanjem globalne obveze od 5,6 milijardi EUR za 2017. od čega 3,7 milijardi EUR od EU-a i država članica, uključujući 1,2 milijarde EUR od EU-a za humanitarnu pomoć i otpornost. Time je potvrđena obveza preuzeta u Londonu. Europska unija obećala je i dodatnih 560 milijuna EUR potpore za Jordan, Libanon i Siriju 2018.

Kada je riječ o Izraelu i Palestini , EU snažno zagovara rješenje dviju država koje je od ključne važnosti za mir, stabilnost i dugoročni razvoj regije. EU je uložio znatna sredstva u jačanje sposobnosti Palestinske samouprave, posebice za provedbu ključnih reformi u područjima poput fiskalne konsolidacije, regulatornog okvira i integracije državne uprave. Financiranje EU-a bilo je usmjereno i na ulaganja kojima se može pridonijeti održivom poboljšanju životnih uvjeta, posebno u pojasu Gaze.

U istočnom susjedstvu zajednički se radilo na daljnjem razvoju odnosa na način kojim se bolje uzimaju u obzir posebna obilježja partnera.

EU je opredijeljen za političko pridruživanje i gospodarsku integraciju s Ukrajinom. U tu svrhu dijelovi Sporazuma o pridruživanju privremeno se primjenjuju od 2014., a detaljno i sveobuhvatno područje slobodne trgovine (DCFTA) privremeno se primjenjuje od 1. siječnja 2016. Posljednje dvije godine, zahvaljujući političkoj, tehničkoj i financijskoj potpori EU-a, poduzete su znatne aktivnosti usmjerene na stabilizaciju i modernizaciju zemlje, a ukrajinska vlada donijela je znatne reforme, posebno u područjima borbe protiv korupcije, neovisnosti pravosuđa i javne uprave. Potpora političkoj i gospodarskoj stabilizaciji Ukrajine pruža se u obliku makrofinancijske pomoći i programa posebnih mjera.

EU je i dalje predan svom političkom pridruživanju i gospodarskoj integraciji s Gruzijom. Odnosi s tom zemljom dodatno su ojačali stupanjem na snagu Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Gruzije u srpnju 2016. (privremeno se primjenjivao od 2014.) te trenutačnom revizijom Programa pridruživanja EU-a i Gruzije za razdoblje 2017. – 2020. i pristupanjem Gruzije Ugovoru o energetskoj zajednici u listopadu 2016. Dijalog o liberalizaciji viznog režima između EU-a i Gruzije pokazao se kao učinkovit alat za poticanje provedbe sveobuhvatnih reformi te su njime stvoreni temelji za stupanje na snagu dogovora o kratkoročnom putovanju bez viza krajem ožujka 2017.

Odnosi s Republikom Moldovom (dalje u tekstu „Moldova”) nastavljaju se u okviru Sporazuma o pridruživanju između EU-a i Moldove koji je stupio na snagu u srpnju 2016. (privremeno se primjenjivao od 2014.). U tijeku je revizija Programa pridruživanja za razdoblje od 2017. – 2020.

Započela su savjetovanja o prioritetima partnerstva s Armenijom, Azerbajdžanom i Bjelarusom.

Pregovori o novom sveobuhvatnom i pojačanom sporazumu o partnerstvu s Armenijom zaključeni su u veljači 2017. Suradnja EU-a s Armenijom usmjerena je na gospodarske reforme i reforme uprave u cilju jačanja otpornosti zemlje i njezina uključivoga gospodarskog razvoja. U veljači 2017. započeli su pregovori o sveobuhvatnom sporazumu s Azerbajdžanom kojim se želi zamijeniti Sporazum o partnerstvu i suradnji (na snazi od 1999.). EU je i dalje predan pojačanoj suradnji s Azerbajdžanom, među ostalim u području gospodarskog razvoja, povezanosti i potpore civilnom društvu.

Na početku 2016. viši dužnosnici EU-a i Bjelarusa uspostavili su neformalnu koordinacijsku skupinu radi boljeg praćenja bilateralnih odnosa. Konkretni koraci koje je Bjelarus poduzeo u pogledu poštovanja temeljnih sloboda, vladavine prava i ljudskih prava, među ostalim u području primjene smrtne kazne, bit će od ključne važnosti za oblikovanje buduće politike EU-a prema Bjelarusu.

Pet od šest istočnih partnerskih zemalja pogođeno je sukobima. EU je podržao diplomatske napore usmjerene na pronalaženje mirnog rješenja sukoba u istočnoj Ukrajini potpunom provedbom Sporazuma iz Minska te nastavlja potpuno podupirati mirno rješenje sukoba u odmetnutim regijama Južne Osetije i Abhazije te mirno rješenje pridnjestrovskog sukoba davanjem posebnog statusa Pridnjestrovlju. Nadalje, EU i dalje podupire pronalaženje mirnog rješenja sukoba u Gorskom Karabahu u kojem je status quo neodrživ. Taj sukob ne može se riješiti vojnom silom i što prije moguće treba pronaći političko rješenje koje je u skladu s međunarodnim pravom. EU i dalje potpuno podržava posredovanje i prijedloge supredsjedatelja Skupine iz Minska OESS-a.

Regionalni odnosi

U okviru Istočnog partnerstva okupljaju se EU i šest zemalja Istočnog susjedstva kako bi rješavali zajedničke probleme. Ono se temelji na četiri prioriteta utvrđenima na Sastanku na vrhu u Rigi 2015.: gospodarski razvoj i tržišne prilike; jačanje institucija i dobro upravljanje; povezivost, energetska učinkovitost, okoliš i klimatske promjene i mobilnost i kontakti među ljudima.

Na temelju tih prioriteta od 2016. primjenjivao se pristup Istočnom partnerstvu koji je usmjereniji na rezultate te na jačanje državne i društvene otpornosti. Novim strateškim planom rada koji je kombinacija bilateralne i regionalne suradnje nastoji se usmjeravati rad EU-a i šest zemalja između sastanaka na vrhu, s posebnim naglaskom na dvadeset ciljeva do 2020. Svaki cilj povezan je s provedbenim alatima, s jasnim postignućima koja treba ostvariti do sljedećeg sastanka na vrhu Istočnog partnerstva u studenome 2017. i ciljevima koje treba ostvariti do 2020. Istodobno su se nastavile aktivnosti u okviru Crnomorske sinergije .

Istočno partnerstvo surađuje s društvima i institucijama svojih partnera, uključujući sa zakonodavcima u okviru Parlamentarne skupštine EURONEST i s lokalnom i regionalnom upravom unutar okvira CORELEAP . Forum za civilno društvo Istočnog partnerstva i nacionalne platforme civilnog društva pridonijeli su dijalogu o politikama na svim razinama, od Odbora za pridruživanje do aktivnosti vijeća i platformi, uključujući ministarske sastanke. U okviru Istočnog partnerstva održan je niz ministarskih sastanaka, među ostalim na temu zdravlja, pravosuđa i unutarnjih poslova, malih i srednjih poduzeća (MSP), okoliša i klimatskih promjena, digitalnoga gospodarstva te istraživanja i inovacija.

Učinkovitu komunikaciju o politikama EU-a u regiji pojačala je nova Radna skupina EU-a za strateške komunikacije s Istokom (StratComm) te jačanje vidljivosti programa suradnje EU-a. U Armeniji i Moldovi osmišljene su kampanje protiv korupcije i za podupiranje vladavine prava. Dodatnim komunikacijskim aktivnostima promicale su se konkretne koristi pomoći EU-a građanima Gruzije, kao što su sporazumi o liberalizaciji viznog režima i sporazumi o pridruživanju. U Ukrajini se okvirom „Zajedno jači” pridonijelo stvaranju smjele, usklađene poruke o pomoći EU-a Ukrajini.

Teritorijalna suradnja s državama članicama i zemljama Istočnog partnerstva preko vanjskih granica EU-a nastavila se donošenjem prekograničnih programa suradnje za razdoblje 2014. – 2020. za programe kopnenih granica, morskih granica i morskih bazena. Poboljšalo se djelotvorno sudjelovanje Moldove i Ukrajine u makroregionalnoj strategiji EU-a za dunavsku regiju .

Unija za Mediteran okuplja države članice EU-a, južno susjedstvo i ostale zemlje sredozemne regije. U reviziji EPS-a navedeno je da će se u okviru napora koji se ulažu u regionalnu suradnju u južnom susjedstvu prednost davati Uniji za Mediteran. Od 2012. Unijom za Mediteran predsjedava Jordan, a time se upućuje na zajedničku odgovornost tog važnog foruma. Na inicijativu Visokog predstavnika / potpredsjednika održani su sastanci ministara vanjskih poslova, posljednji u siječnju 2017. Unija za Mediteran ima jedinstveni potencijal u regiji da okupi sve uključene partnere i donese regiji izravne koristi, posebno u područjima zapošljavanja mladih, poduzetništva, okoliša, vode i infrastrukture. Primjer toga su ministarski sastanci Unije za Mediteran na kojima su ministri dogovorili zajedničke prioritete u ključnim područjima, među ostalim o plavom gospodarstvu (studeni 2015.) , zapošljavanju i radu (rujan 2016.) i energiji (prosinac 2016.) . Rezultat prvog ministarskog sastanka Unije za Mediteran o regionalnoj suradnji i planiranju (lipanj 2016.) veća je predanost partnerskih zemalja okvirima za regionalnu suradnju, posebno za konkretne inicijative i projekte. Ministarski sastanak Unije za Mediteran o vodi održan je u travnju 2017. i na njemu je odobrena izrada Programa Unije za Mediteran za vodu za regiju . Ministri vanjskih poslova Unije za Mediteran potvrdili su plan s konkretnim prijedlozima za reviziju postojećih prioriteta i povećanje sinergija 23. siječnja 2017. u Barceloni. EU i dalje radi na organizaciji sastanka ministara trgovine Unije za Mediteran. Osnovana je Stručna radna skupina za digitalno gospodarstvo radi rješavanja pitanja digitalnoga gospodarstva na regionalnoj razini.