EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 10.6.2020. COM(2020) 237 final IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU IZVJEŠĆE O KONVERGENCIJI ZA 2020.











(pripremljeno u skladu s člankom 140. stavkom 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije)







{SWD(2020) 107 final}



SVRHA IZVJEŠĆA Euro bi trebao biti jedinstvena valuta cijele Europske unije. Trenutačno ga svakodnevno upotrebljava oko 342 milijuna ljudi u 19 država članica u europodručju. Praktične koristi eura uključuju stabilne cijene, niže transakcijske troškove za građane i poduzeća, transparentnija i konkurentnija tržišta i povećanu trgovinu unutar EU-a i na međunarodnoj razini. Euro je usto i druga najčešće korištena valuta na svijetu. Člankom 140. stavkom 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (dalje u tekstu: UFEU) od Komisije i Europske središnje banke (ESB) traži se da najmanje jedanput svake dvije godine ili na zahtjev države članice s odstupanjem izvješćuju Vijeće o napretku koji su države članice ostvarile u ispunjavanju svojih obveza u odnosu na ostvarenje ekonomske i monetarne unije. Posljednja izvješća o konvergenciji Komisije i ESB-a donesena su u svibnju 2018. Izvješće o konvergenciji za 2020. obuhvaća sljedećih sedam država članica s odstupanjem: Bugarsku, Češku, Hrvatsku, Mađarsku, Poljsku, Rumunjsku i Švedsku. Detaljnija ocjena stanja konvergencije tih država članica nalazi se u Radnom dokumentu službi Komisije koji je priložen ovom Izvješću. Člankom 140. stavkom 1. UFEU-a zahtijeva se da izvješća obuhvaćaju provjeravanje usklađenosti nacionalnog zakonodavstva, uključujući statute nacionalne središnje banke, s člancima 130. i 131. UFEU-a i Statutom Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke (dalje u tekstu: Statut ESSB-a i ESB-a). Izvješćima se ujedno mora provjeriti je li predmetna država članica postigla visok stupanj održive konvergencije s obzirom na ispunjavanje konvergencijskih kriterija (stabilnost cijena, javne financije, stabilnost deviznog tečaja, dugoročne kamatne stope) te uzimajući u obzir i druge čimbenike navedene u zadnjem podstavku članka 140. stavka 1. UFEU-a. Ta su četiri konvergencijska kriterija dalje razrađena u Protokolu priloženom Ugovorima (Protokol br. 13. o konvergencijskim kriterijima). Financijska i gospodarska kriza 2008. i 2009. u kombinaciji s krizom državnog duga u europodručju pokazale su da u sustavu ekonomskog upravljanja ekonomske i monetarne unije (EMU) postoje određeni nedostaci te da je njezine instrumente potrebno ojačati i sveobuhvatnije upotrebljavati. Kako bi se osiguralo održivo funkcioniranje EMU-a, provedeno je opće jačanje gospodarskog upravljanja u Uniji. Ocjena konvergencije stoga je usklađena sa širim pristupom europskog semestra kojim se na integrirani način promatraju izazovi gospodarske politike i politike zapošljavanja s kojima je EMU suočen pri osiguravanju fiskalne održivosti, konkurentnosti, stabilnosti financijskih tržišta, gospodarskog rasta i visoke stope zaposlenosti. Ključne reforme upravljanja kojima se podupire ocjena postupka konvergencije svake države članice i njezine održivosti obuhvaćale su, među ostalim, i jačanje postupka u slučaju prekomjernog deficita u okviru reforme Pakta o stabilnosti i rastu iz 2011. te nove instrumente u području nadzora makroekonomskih neravnoteža. U ovom se izvješću posebno uzimaju u obzir nalazi u okviru postupka u slučaju makroekonomskih neravnoteža. Zbog navedenih je kriza otkriveno i postojanje problematičnih poveznica između nacionalnih bankarskih sektora i država te je došlo do snažne fragmentacije financijskih tržišta. Bankarska unija stvorena je kako bi se prekinule te poveznice i zaustavila fragmentacija te kako bi se u državama članicama osigurala bolja diversifikacija rizika i odgovarajuće financiranje gospodarstva Unije. Dosad je utvrđeno nekoliko ključnih elemenata bankarske unije, odnosno jedinstvena pravila, jedinstveni nadzorni mehanizam i Jedinstveni fond za sanaciju. Države članice koje uvedu euro sudjelovat će i u bankarskoj uniji. Postupak za pridruživanje bankarskoj uniji različit je od ocjene konvergencijskih kriterija iz ovog izvješća. Konvergencijski kriteriji Provjeravanje usklađenosti nacionalnog zakonodavstva, uključujući statute nacionalnih središnjih banaka država članica s odstupanjem, s člankom 130. UFEU-a i s obvezom usklađenosti u skladu s člankom 131. UFEU-a obuhvaća ocjenu poštovanja zabrane monetarnog financiranja (članak 123. UFEU-a) i zabrane povlaštenog pristupa financijskim institucijama (članak 124. UFEU-a), ocjenu usklađenosti s ciljevima (članak 127. stavak 1. UFEU-a) i zadacima ESSB-a (članak 127. stavak 2. UFEU-a) te ocjenu drugih aspekata povezanih s integracijom nacionalnih središnjih banaka u ESSB. Kriterij stabilnosti cijena definiran je u članku 140. stavku 1. prvoj alineji UFEU-a: „postizanje visokog stupnja stabilnosti cijena; to će biti vidljivo iz stope inflacije koja je blizu stope zabilježene u najviše trima državama članicama koje su najuspješnije u smislu stabilnosti cijena”. Člankom 1. Protokola o konvergencijskim kriterijima dodatno je određeno da „kriterij stabilnosti cijena […] znači da država članica ima razinu stabilnosti cijena koja je održiva te prosječnu stopu inflacije, promatrano tijekom jedne godine prije ispitivanja, koja ne prelazi za više od 1,5 postotnih poena stopu inflacije u najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Inflacija se mjeri indeksom potrošačkih cijena na usporednoj osnovi uzimajući pritom u obzir razlike u nacionalnim definicijama”. Uvjet održivosti pretpostavlja da se zadovoljavajuće rezultate inflacije mora u osnovi moći pripisati ulaznim troškovima i drugim čimbenicima koji utječu na razvoj cijena na strukturni način, a ne utjecaju privremenih čimbenika. Stoga ispitivanje konvergencije obuhvaća ocjenu čimbenika koji utječu na predviđenu inflaciju i dodatno je dopunjeno upućivanjem na najnovije prognoze službi Komisije u pogledu inflacije. Povezano s tim, u izvješću se ujedno procjenjuje je li vjerojatno da će država postići referentnu vrijednost tijekom idućih mjeseci. U ožujku 2020. referentna vrijednost inflacije iznosila je 1,8 %, a tri „države članice s najboljim rezultatima” bile su Portugal, Cipar i Italija. Konvergencijski kriterij u pogledu javnih financija definiran je u članku 140. stavku 1. drugoj alineji UFEU-a kao „održivost stanja javnih financija; to će biti vidljivo iz proračuna države u kojem neće biti prekomjernog deficita kako je određen u skladu s člankom 126. stavkom 6.”. Nadalje, člankom 2. Protokola o konvergencijskim kriterijima određeno je da taj kriterij znači da „u trenutku provjere država članica nije predmetom odluke Vijeća prema članku 126. stavku 6. navedenog Ugovora o postojanju prekomjernog deficita u dotičnoj državi članici”. U UFEU-u se kriterij deviznog tečaja navodi u članku 140. stavku 1. trećoj alineji kao „pridržavanje uobičajenih granica fluktuacije predviđenih mehanizmom deviznog tečaja Europskog monetarnog sustava tijekom najmanje dvije godine, bez devalvacije u odnosu na euro”. Člankom 3. Protokola o konvergencijskim kriterijima propisano je sljedeće: „Kriterij sudjelovanja u tečajnom mehanizmu Europskog monetarnog sustava […] znači da je država članica poštovala normalan raspon fluktuacija tečajnog mehanizma Europskog monetarnog sustava bez ozbiljnih napetosti tijekom barem dviju posljednjih godina prije provjere. Osobito, države članice neće samoinicijativno devalvirati bilateralnu središnju stopu svoje valute u odnosu na euro tijekom istog razdoblja”. Mjerodavno dvogodišnje razdoblje za ocjenu stabilnosti deviznog tečaja u ovom je izvješću razdoblje od 24. travnja 2018. do 23. travnja 2020. U ocjeni kriterija stabilnosti deviznog tečaja Komisija uzima u obzir razvoj pomoćnih pokazatelja, kao što su kretanje deviznih pričuva i kratkoročne kamatne stope te uloga mjera politike, uključujući intervencije u devizni tečaj i međunarodnu financijsku pomoć kad god je ona relevantna, pri održavanju stabilnosti deviznog tečaja. Trenutačno nijedna od država članica s odstupanjem koja se ocjenjuje u ovom Izvješću o konvergenciji ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. O ulasku u ERM II odlučuje se na zahtjev države članice zajedničkim dogovorom svih sudionika mehanizma ERM II. Ovo izvješće nije povezano s postupkom ulaska u ERM II i ne sadrži ocjenu mogućnosti ulaska pojedinih država članica u ERM II. U članku 140. stavku 1. četvrtoj alineji UFEU-a zahtijeva se „trajnost konvergencije koju je ostvarila država članica s odstupanjem te njezina sudjelovanja u mehanizmu deviznog tečaja koje se odražava u razinama dugoročnih kamatnih stopa”. Člankom 4. Protokola o konvergencijskim kriterijima dodatno se utvrđuje da „kriterij konvergencije kamatnih stopa […] znači da je, tijekom jedne promatrane godine prije provjere, država članica imala prosječnu nominalnu dugoročnu kamatnu stopu, koja ne prelazi za više od dva postotna poena stopu u najviše trima državama članicama koje su ostvarile najbolje rezultate s obzirom na stabilnost cijena. Kamatne se stope mjere na temelju dugoročnih državnih obveznica ili usporedivih vrijednosnih papira, vodeći pritom računa o razlikama nacionalnih definicija”.

U ožujku 2020. izračunana je referentna vrijednost kamatne stope od 2,9 %. Člankom 140. stavkom 1. UFEU-a ujedno se zahtijeva i da se u izvješćima uzmu u obzir drugi čimbenici koji su relevantni za gospodarsku integraciju i konvergenciju. Ti dodatni čimbenici obuhvaćaju integraciju tržištâ, razvoj platnih bilanci tekućeg računa i razvoj jediničnih troškova rada i ostalih indeksa cijena. Zadnji čimbenik obuhvaćen je ocjenom stabilnosti cijena. Dodatni čimbenici koje treba uzeti u obzir važni su pokazatelji toga hoće li integracija države članice u europodručje napredovati bez poteškoća i proširuju perspektivu održivosti konvergencije. Pandemija bolesti COVID-19 predstavlja velik šok koji iz temelja narušava gospodarstvo EU-a i država članica. U skladu s time, mogla bi znatno utjecati na pokazatelje gospodarske konvergencije i tako otežati ocjenjivanje održivosti konvergencije. No učinak pandemije bolesti COVID-19 na povijesne podatke korištene u Izvješću o konvergenciji za 2020. je ograničen. To je uglavnom posljedica ograničenja zbog krajnjeg roka (23. travnja), što zajedno s metodama izračuna kriterija stabilnosti cijena i dugoročnih kamatnih stopa određenima u Ugovoru (moraju se koristiti jednogodišnjim prosjecima) znači da odgovarajući podaci i dalje uvelike odražavaju stanje prije pandemije bolesti COVID-19. Osim toga, Komisija je zadnju ocjenu makroekonomskih neravnoteža provela prije pandemije (vidjeti bilješku 3.). Učinci pandemije bolesti COVID-19 na elemente ovog izvješća koji su usmjereni na budućnost uzimaju se u obzir na temelju podataka iz proljetne prognoze službi Komisije za 2020., odnosno zadnje prognoze Komisije. Ta je prognoza prva sveobuhvatna Komisijina ocjena vjerojatnih gospodarskih učinaka krize uzrokovane bolešću COVID-19 u 2020. i 2021. i kao takva ima viši stupanj nesigurnosti od uobičajenog. Nadalje, Komisija je 20. svibnja 2020. predložila smjernice politike za svaku državu članicu u obliku svojih preporuka po državama članicama u okviru europskog semestra. Iz preporuka je među ostalim vidljivo da je Komisija 19. ožujka 2020. iznijela mišljenje da su ispunjeni uvjeti koji institucijama Unije omogućuju aktivaciju opće klauzule o odstupanju sadržane u fiskalnom okviru EU-a, na što su ministri financija država članica pozitivno reagirali 23. ožujka 2020., što olakšava potreban odgovor u okviru proračuna na gospodarske posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. 1.BUGARSKA S obzirom na ocjenu pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Bugarska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura. Zakonodavstvo u Bugarskoj – a posebno Zakon o Bugarskoj nacionalnoj banci – nije u potpunosti u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Neusklađenosti i nesavršenosti postoje u područjima nezavisnosti središnje banke, zabrane monetarnog financiranja i integracije središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura u pogledu zadataka utvrđenih člankom 127. stavkom 2. UFEU-a i člankom 3. Statuta ESSB-a i ESB-a. Bugarska ne ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Bugarskoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 2,6 %, što je više od referentne vrijednosti od 1,8 %. No predviđa se da će se u idućim mjesecima približiti referentnoj vrijednosti. Godišnja stopa inflacije HIPC-a porasla je s 1,7 % u travnju 2018. na 3,7 % u kolovozu i zatim ponovno pala na 2,3 % do kraja 2018. Potom se povećala na 3,1 % do travnja 2019. i zatim je do rujna ponovno pala na 1,6 %. Inflacija je nakon toga ponovno počela rasti i u siječnju 2020. dosegla je 3,4 %. Inflacija je fluktuirala uglavnom zbog cijena energije i neprerađene hrane. Inflacija u području usluga bila je znatna, djelomično zbog brzog rasta jediničnih troškova rada. Cijene prerađene hrane sve su više pridonosile ukupnoj inflaciji, dok je neenergetska industrijska roba imala ublažavajući učinak. Godišnja stopa inflacije smanjila se od siječnja 2020. te je u ožujku 2020. iznosila 2,4 %. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će se inflacija 2020. smanjiti na 1,1 % i ostati na istoj razini 2021. Očekuje se da će se ukupna inflacija 2020. znatno smanjiti kao rezultat pada cijena energije i naglog smanjenja inflacije u području usluga zbog smanjene potražnje u uslužnim sektorima koji su pogođeni pandemijom bolesti COVID-19. Relativno niska razina cijena u Bugarskoj (oko 49 % prosjeka europodručja za 2018.) upućuje na znatan potencijal za dugoročnu konvergenciju razine cijena. Bugarska ispunjava kriterij javnih financija. Bugarska nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita. Proračunski višak opće države povećao se s 1,1 % BDP-a 2017. na 2,0 % BDP-a 2018. i 2,1 % BDP-a 2019. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će saldo opće države 2020. postati negativan i iznositi -2,8 % BDP-a zbog negativnog učinka pandemije bolesti COVID-19 i da će 2021. doseći -1,8 % BDP-a, uz pretpostavku da se politika neće mijenjati. No bugarska vlada predviđa deficit salda države od nešto više od 3 %. Komisija je 20. svibnja 2020. donijela izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a zbog planiranog prekoračenja referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. U izvješću je zaključeno da je ispunjen kriterij deficita iz Pakta o stabilnosti i rastu i da je Bugarska jedina takva država članica EU-a u 2020. Bruto udio javnog duga smanjio se s oko 25 % BDP-a 2017. na 20,4 % BDP-a 2019., ali očekuje se da će se povećati na 25,5 % BDP-a 2020. te ostati na 25,4 % BDP-a 2021. Bugarski fiskalni okvir posljednjih je godina ojačan i Bugarska je dužna poštovati odredbe Fiskalnog ugovora međuvladinog Ugovora o stabilnosti, koordinaciji i upravljanju u ekonomskoj i monetarnoj Uniji (TSCG). Bugarska ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Bugarski lev ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Bugarska je u srpnju 2018. najavila svoju namjeru da uspostavi potrebne elemente za uspješan ulazak u ERM II. Kako bi se osigurao neometani prijelaz na ERM II i sudjelovanje u njemu, Bugarska se obvezala da će prije ulaska u ERM II provesti niz mjera (odnosno prethodne obveze) u sljedećih šest područja politike: nadzor bankarskog sektora, makrobonitetni okvir, nadzor nebankarskog financijskog sektora, okvir za nesolventnost, okvir za suzbijanje pranja novca i upravljanje poduzećima u državnom vlasništvu. Bugarska trenutačno radi na izvršenju tih prethodnih obveza u bliskoj suradnji s Komisijom i ESB-om, koji prate njezin napredak. Bugarska nacionalna banka (BNB) radi na postizanju svojeg primarnog cilja stabilnosti cijena na temelju učvršćivanja deviznog tečaja u kontekstu Dogovora o valutnom odboru. Bugarska je svoj Dogovor o valutnom odboru uvela 1997., povezujući bugarski lev s njemačkom markom i kasnije s eurom. Tijekom dvogodišnjeg razdoblja ocjenjivanja bugarski lev ostao je potpuno stabilan u odnosu na euro, u skladu s radom Dogovora o valutnom odboru. Bugarska ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa u Bugarskoj tijekom godine dana do ožujka 2020. iznosila je 0,3 %, što je znatno niže od referentne vrijednosti od 2,9 %. Dugoročne kamatne stope u Bugarskoj pale su s 1,1 % u svibnju 2018. na 0,1 % u veljači 2020. Raspon prema referentnim njemačkim obveznicama većinom se zadržavao na oko 60 baznih bodova, sa znatno nižim rasponima otprilike u listopadu 2018. i višima otprilike u kolovozu 2019. Raspon je u ožujku 2020. iznosio oko 70 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. Bugarska je posljednjih godina zabilježila znatne vanjske viškove. Bugarsko je gospodarstvo dobro integrirano u europodručje putem trgovinskih i investicijskih veza. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, Bugarska ima lošije rezultate od mnogih država članica u europodručju. Problemi, uključujući korupciju i učinkovitost vlade, povezani su s institucijskim okvirom. Međutim poduzimaju se mjere za poboljšanje poslovnog okruženja, posebno u pogledu okvira za nesolventnost i upravljanja poduzećima u državnom vlasništvu. Postignut je napredak i u jačanju upravljanja financijskim sektorom i rješavanju neriješenih regulatornih pitanja. Financijski sektor u Bugarskoj dobro je integriran u financijski sektor EU-a, posebno zato što je njezin bankarski sustav u velikoj mjeri u stranom vlasništvu. U kontekstu postupka u slučaju makroekonomskih neravnoteža utvrđeno je da je za Bugarsku opravdano dodatno detaljno preispitivanje. Tim preispitivanjem zaključeno je da u Bugarskoj ne postoje makroekonomske neravnoteže (čime je izmijenjen prethodni zaključak o makroekonomskim neravnotežama). 2.ČEŠKA S obzirom na ocjenu pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Češka ne ispunjava uvjete za uvođenje eura.

Zakonodavstvo u Češkoj – a posebno Zakon Češkog nacionalnog vijeća br. 6/1993 zb. o Češkoj nacionalnoj banci (Česká národní banka) (Zakon o ČNB-u) – nije u potpunosti u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Neusklađenosti se odnose na nezavisnost središnje banke i integraciju središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura u pogledu ciljeva ČNB-a i zadataka ESSB-a utvrđenih člankom 127. stavkom 2. UFEU-a i člankom 3. Statuta ESSB-a i ESB-a. Osim toga, Zakon o ČNB-u sadržava i nesavršenosti koje se odnose na zabranu monetarnog financiranja i na zadatke ESSB-a. Češka ne ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Češkoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 2,9 %, što je znatno više od referentne vrijednosti od 1,8 %. Predviđa se da će ona u idućim mjesecima ostati znatno viša od referentne vrijednosti. Godišnja stopa inflacije HIPC-a povećala se s 1,6 % u trenutku zadnje ocjene u ožujku 2018. na 2,4 % u kolovozu 2018. Nakon što je u prosincu 2018. pala na 1,6 %, inflacija HIPC-a tijekom 2019. kontinuirano je rasla. Stoga je godišnja stopa inflacije HIPC-a u prosjeku iznosila 2,0 % 2018. i 2,6 % 2019. Povećanje godišnje stope inflacije tijekom 2019. upućivalo je na to da su inflaciji u većoj mjere pridonijele cijene hrane i energije i veća povećanja cijena u uslužnom sektoru. Godišnja stopa inflacije znatno se povećala krajem 2019. i ostala je povišena početkom 2020. uglavnom zbog rasta cijena hrane, rastućih reguliranih cijena i promjena neizravnih poreza. Godišnja stopa inflacije HIPC-a u ožujku 2020. iznosila je 3,6 %. Zbog pada potražnje povezanog s pandemijom bolesti COVID-19, slabljenja tržišta rada i pada cijena nafte, u proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će godišnja stopa inflacije HIPC-a u prosjeku iznositi 2,3 % 2020. i 1,9 % 2021. Razina cijena u Češkoj (otprilike 69 % prosjeka europodručja za 2018.) upućuje na potencijal za daljnju dugoročnu konvergenciju razine cijena. Češka ispunjava kriterij javnih financija. Češka nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita. Saldo opće države 2019. imao je višak u iznosu od 0,3 % BDP-a. Pod utjecajem krize uzrokovane bolešću COVID-19, prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će saldo opće države iznositi –6,7 % BDP-a 2020. i, uz pretpostavku da se politika neće mijenjati, –4 % BDP-a 2021. Komisija je 20. svibnja 2020. donijela izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a zbog planiranog prekoračenja referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. U izvješću je zaključeno da nije ispunjen kriterij deficita iz Pakta o stabilnosti i rastu. S obzirom na trenutačno stanje, Komisija smatra da u ovom trenutku ne bi trebalo donijeti odluku o provedbi postupka u slučaju prekomjernog deficita za Češku. Bruto udio javnog duga 2019. smanjio se na manje od 31 % BDP-a. Predviđa se da će porasti na 39 % BDP-a 2020. i 40 % 2021. Češki nacionalni fiskalni okvir dobro je razvijen. Uzimajući u obzir pandemiju bolesti COVID-19, Parlament je nedavno ubrzao zakonodavnu izmjenu u cilju povećanja gornje granice strukturnog deficita 2021. s 1 % na 4 % BDP-a i promjene kretanja prilagodbe do 2027. Češka ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Češka kruna ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Češka se koristi fluktuirajućim deviznim tečajem koji omogućuje intervencije središnje banke na deviznom tržištu. Češka kruna se u svibnju 2018. razmjenjivala po tečaju od oko 25,6 CZK/EUR i vrijednost joj se samo privremeno povećala nakon što je ČNB četiri puta povećao kamatnu stopu u drugoj polovici 2018. Početkom 2019. fluktuirala je u relativno uskom rasponu oko 25,7 CZK/EUR i zatim joj se u rujnu 2019. vrijednost smanjila na 25,9 CZK/EUR (odnosno oko 1 %). Vrijednost češke krune nakon toga je kontinuirano rasla i u veljači dosegla vrijednost od 25,1 CZK/EUR. Nakon restriktivnih mjera uslijed pandemije bolesti COVID-19 vrijednost češke krune znatno se smanjila i u ožujku 2020. iznosila je više od 26,6 CZK/EUR. Kratkoročne razlike u kamatnim stopama u odnosu na europodručje povećale su se s oko 120 baznih bodova u svibnju 2018. na oko 240 baznih bodova u ožujku 2020. Tijekom dvije godine prije ove ocjene vrijednost češke krune prema euru smanjila se za 4,3 %. Češka ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa u Češkoj tijekom godine dana do ožujka 2020. iznosila je 1,5 %, što je niže od referentne vrijednosti od 2,9 %. Dugoročna kamatna stopa u Češkoj blago se povećala s 1,9 % u svibnju na 2,1 % u lipnju 2018. Ostala je stabilna na 2,1 % do listopada 2018. te se u prvoj polovici 2019 kontinuirano smanjivala do 1,4 %. Nakon što je u kolovozu 2019. privremeno pala na 1 %, ponovno se povećala i dosegnula 1,6 % u siječnju 2020. Nedavno se smanjila te je u ožujku 2020. iznosila 1,3 %. Raspon prema referentnim njemačkim obveznicama početkom 2020. oscilirao je na oko 190 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. U vanjskoj bilanci Češke zabilježen je višak od 0,6 % BDP-a 2018. i 0,5 % BDP-a 2019. Češko je gospodarstvo vrlo dobro integrirano u europodručje putem trgovinskih i investicijskih veza. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, rezultati Češke uglavnom su u skladu s prosjekom država članica u europodručju. Financijski sektor u Češkoj vrlo je dobro integriran u financijski sektor EU-a, a pogotovo zato što su financijski posrednici u velikoj mjeri u stranom vlasništvu. 3.HRVATSKA S obzirom na ocjenu pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Hrvatska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura. Zakonodavstvo u Hrvatskoj u potpunosti je u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Hrvatska ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Hrvatskoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 0,9 %, što je niže od referentne vrijednosti od 1,8 %. Predviđa se da će ona i u idućim mjesecima ostati niža od referentne vrijednosti. Nakon što je u srpnju 2018. dosegnula najvišu vrijednost od 2,2 % zbog porasta cijena energije, usluga i neprerađene hrane, godišnja stopa inflacije zatim se ublažila i tako smanjila na najnižih 0,5 % u lipnju 2019. Smanjenje stope PDV-a na odabranu neprerađenu hranu dovelo je do smanjenja stope inflacije HIPC-a u prvoj polovini 2019., dok se stopa inflacije energije već krajem 2018. počela ublažavati i ostala je niska tijekom 2019. Kako su učinci promjene stope PDV-a oslabili, godišnja stopa inflacije postupno se povećala u posljednjem tromjesečju 2019. Nakon što je u siječnju 2020. dosegnula najvišu vrijednost od 1,8 %, znatno se smanjila zbog naglog pada cijena energije u iduća dva mjeseca, te je u ožujku 2020. dosegnula 0,5 %. Zbog slabije ukupne potražnje i pada cijena nafte u prvom tromjesečju 2020., prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. očekuje se da će se godišnja stopa inflacije HIPC-a 2020. smanjiti na 0,4 % i zatim 2021. blago porasti na 0,9 %. Razina cijena u Hrvatskoj iznosi oko 66 % prosjeka europodručja u 2018., što upućuje na potencijal za dugoročnu konvergenciju razine cijena. Hrvatska ispunjava kriterij javnih financija. Hrvatska nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita. Saldo države 2018. bio je blago pozitivan, u iznosu od +0,2 % BDP-a. Dodatno se blago povećao na +0,4 % BDP-a 2019. unatoč nastanku znatnih nepredviđenih obveza povezanih s propadanjem brodogradilišta. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će saldo opće države 2020. pasti na -7,1 % kao posljedica znatnog pogoršanja makroekonomskih izgleda i opsežnog fiskalnog paketa usmjerenog na potporu zapošljavanju i poduzećima koja su suočena sa znatnim padom prihoda zbog pandemije bolesti COVID-19. Saldo države 2021. trebao bi se povećati na –2,2 % BDP-a uz pretpostavku da se politike neće mijenjati. Komisija je 20. svibnja 2020. donijela izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a zbog planiranog prekoračenja referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. U izvješću je zaključeno da nije ispunjen kriterij deficita iz Pakta o stabilnosti i rastu. S obzirom na trenutačno stanje, Komisija smatra da u ovom trenutku ne bi trebalo donijeti odluku o provedbi postupka u slučaju prekomjernog deficita za Hrvatsku. Predviđa se da će se dug opće države 2020. povećati na gotovo 89 % BDP-a i zatim nastaviti opadati sve do manje od 84 % 2021. Hrvatski fiskalni okvir i dalje je slab te zahtijeva daljnje zakonodavne korake i ulaganje napora u provedbu. Hrvatska ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Hrvatska kuna ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Hrvatska je u srpnju 2019. najavila svoju namjeru da uspostavi potrebne elemente za uspješan ulazak u ERM II. Kako bi se osigurao neometani prijelaz na ERM II i sudjelovanje u njemu, Hrvatska se obvezala da će prije ulaska u ERM II provesti niz mjera (odnosno prethodne obveze) u sljedećih šest područja politike: nadzor bankarskog sektora, makrobonitetni okvir, okvir za suzbijanje pranja novca, statistika, upravljanje javnim sektorom i poslovno okruženje. Hrvatska trenutačno radi na izvršenju tih prethodnih obveza u bliskoj suradnji s Komisijom i ESB-om, koji prate njezin napredak. HNB primjenjuje strogo upravljan fluktuirajući devizni tečaj te se njime koristi kao glavnim nominalnim sidrom za postizanje primarnog cilja stabilnosti cijena. Kuna je između početka 2018. i početka 2020. uglavnom bila stabilna u odnosu na euro te je blago fluktuirala oko vrijednosti od 7,44 HRK/EUR, uz sezonska kretanja s privremenim i ograničenim povećanjem vrijednosti u ljetnim mjesecima zbog priljeva strane valute povezanih s turističkim sektorom. Kuna je prošla kroz ograničeno razdoblje smanjenja vrijednosti u ožujku 2020. u kontekstu pandemije bolesti COVID-19, kada joj se vrijednost smanjila na 7,60 HRK/EUR, što je bilo za oko 2 % niže nego dvije godine ranije.

Hrvatska ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa u Hrvatskoj u ožujku 2020. iznosila je 0,9 %, što je znatno niže od referentne vrijednosti od 2,9 %. Dugoročna kamatna stopa u Hrvatskoj postupno se smanjivala tijekom 2018. U prvoj polovini 2019. pala je još oštrije, spustivši se na čak nešto ispod 0,50 % u rujnu 2019., nakon što je hrvatski državni dug prešao u investicijski razred s pozitivnim izgledima. Nakon što je u sljedećim mjesecima fluktuirala nešto iznad 0,50 %, u ožujku 2020. naglo je porasla na gotovo 1 % u kontekstu pandemije bolesti COVID-19, pri čemu se raspon prema referentnim njemačkim dugoročnim obveznicama proširio na 150 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. Vanjski višak Hrvatske povećao se s 3,3 % BDP-a 2018. na 4,5 % BDP-a 2019., pri čemu je ostvarena korist od poboljšanja kapitala i bilance tekućih transfera. Hrvatsko je gospodarstvo dobro integrirano u europodručje putem trgovinskih i investicijskih veza. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, Hrvatska ima lošije rezultate od mnogih država članica u europodručju. Problemi, uključujući kvalitetu regulatornog sustava, povezani su s institucijskim okvirom. No uloženi su novi napori u poboljšanje poslovnog okruženja, posebno u cilju smanjenja administrativnog opterećenja i regulatornih ograničenja. Financijski sektor vrlo je dobro integriran u financijski sustav EU-a, posebno zato što su financijski posrednici u velikoj mjeri u stranom vlasništvu. U kontekstu postupka u slučaju makroekonomskih neravnoteža utvrđeno je da je za Hrvatsku opravdano dodatno detaljno preispitivanje. Iako je tim preispitivanjem zaključeno da u Hrvatskoj i dalje postoje makroekonomske neravnoteže, one su se posljednjih godina smanjivale pod utjecajem daljnjeg rasta i razborite fiskalne politike. Preostale slabosti posebno su povezane s visokim razinama javnog, privatnog i vanjskog duga u kontekstu niskog potencijalnog rasta. 4.MAĐARSKA S obzirom na ocjenu pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Mađarska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura. Zakonodavstvo u Mađarskoj – a posebno Zakon o banci Magyar Nemzeti Bank (MNB) – nije u potpunosti u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Neusklađenosti se uglavnom odnose na nezavisnost MNB-a, zabranu monetarnog financiranja i integraciju središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura u pogledu zadataka ESSB-a utvrđenih člankom 127. stavkom 2. UFEU-a i člankom 3. Statuta ESSB-a i ESB-a. Osim toga, Zakon o MNB-u sadržava i dodatne nesavršenosti u pogledu integracije MNB-a u ESSB. Mađarska ne ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Mađarskoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 3,7 %, što je znatno više od referentne vrijednosti od 1,8 %. Predviđa se da će ona u idućim mjesecima ostati znatno viša od referentne vrijednosti. Godišnja stopa inflacije HIPC-a u Mađarskoj u posljednje je dvije godina bila u porastu kao rezultat opsežnih povećanja cijena koja su odraz znatnog povećanja potražnje i jediničnih troškova rada. Cijene neprerađene hrane i energije pridonijele su volatilnosti središnje vrijednosti. Inflacija je u listopadu 2018. porasla na 3,9 % i zatim se ublažila na 2,8 % do kraja 2018. Povećala se na 4 % u svibnju 2019. i do rujna pala na 2,9 % te zatim ponovno porasla na 4,1 % u prosincu. Stoga je godišnja stopa inflacije HIPC-a 2018. u prosjeku iznosila 2,9 %, a 2019. 3,4 %. Nastavila je rasti do siječnja 2020. zbog brzog rasta cijena neprerađene hrane i energije te je u ožujku 2020. iznosila 3,9 %. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će 2020. pasti na 3,0 %, a 2021. na 2,7 %, jer se očekuje da će se temeljna inflacija smanjiti uslijed pada cijena nafte i recesije uzrokovane bolešću COVID-19. Relativno niska razina cijena u Mađarskoj (otprilike 61 % prosjeka europodručja u 2018.) upućuje na potencijal za daljnju dugoročnu konvergenciju razine cijena. Mađarska ispunjava kriterij javnih financija. Mađarska nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita. Na Mađarsku se od lipnja 2018. uzastopno primjenjuju postupci zbog značajnog odstupanja. U usporedbi s 2,5 % BDP-a 2017. deficit opće države smanjio se na 2,1 % BDP-a 2018., a zatim na 2,0 % 2019. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će se 2020. povećati na 5,2 % BDP-a uslijed krize uzrokovane bolešću COVID-19 i zatim 2021. smanjiti na 4,0 % BDP-a, uz pretpostavku da se politika neće mijenjati. Komisija je 20. svibnja 2020. donijela izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a zbog planiranog prekoračenja referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. U izvješću je zaključeno da nije ispunjen kriterij deficita iz Pakta o stabilnosti i rastu. S obzirom na trenutačno stanje, Komisija smatra da u ovom trenutku ne bi trebalo donijeti odluku o provedbi postupka u slučaju prekomjernog deficita za Mađarsku. Bruto udio javnog duga 2019. smanjio se na 66,3 % BDP-a i očekuje se da će se povećati na 75,0 % BDP-a 2020. te na 73,5 % BDP-a 2021. Mađarski fiskalni okvir dobro je razvijen i temelji se na strogim pravilima i postupcima kontrole duga na svim razinama opće države. No uloga Fiskalnog vijeća u nadzoru i oblikovanju fiskalnih politika slaba je. Mađarska ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Mađarska forinta ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Mađarska se koristi fluktuirajućim deviznim tečajem koji omogućuje intervencije središnje banke na deviznom tržištu. U svibnju 2018. mađarska forinta razmjenjivala se po tečaju od 317 HUF/EUR, a zatim joj se u rujnu 2018. vrijednost smanjila na 325 HUF/EUR. Nakon toga vrijednost joj je porasla i u ožujku 2019. dosegnula 316 HUF/EUR. Vrijednost forinte potom se smanjila u odnosu na euro jer je MNB najavio da namjerava zadržati slobodnije monetarne uvjete duže od ostalih središnjih regionalnih banaka i inflacija je porasla iznad cilja. Forinta je u ožujku 2020. dodatno oslabila u kontekstu pandemije bolesti COVID-19. Kratkoročne razlike u kamatnim stopama u odnosu na europodručje povećale su se s oko 40 baznih bodova u svibnju 2018. na oko 100 baznih bodova u ožujku 2020. U ožujku 2020. tečaj forinte bio je oko 10 % slabiji u odnosu na euro nego dvije godine prije toga. Mađarska ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa tijekom godine dana do ožujka 2020. iznosila je 2,3 %, što je niže od referentne vrijednosti od 2,9 %. Mjesečna prosječna dugoročna kamatna stopa povećala se s oko 2,9 % u svibnju 2018. na oko 3,7 % u listopadu 2018. nakon uračunavanja većeg tečajnog rizika forinte. Zatim je ponovno počela opadati i u prosincu 2019. dosegnula 1,9 %, što je odraz nove međunarodne potrage za prihodom nakon što su velike središnje banke pokrenule daljnje ublažavanje monetarne politike. Kako se dugoročna kamatna stopa u ožujku 2020. povećala na 2,4 % u kontekstu krize uzrokovane bolešću COVID-19, dugoročni raspon prema referentnim njemačkim obveznicama dosegnuo je oko 300 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. Vanjska bilanca u protekle se dvije godine smanjila, uglavnom zbog znatnog rasta uvoza robe, ali i dalje bilježi blagi višak. Mađarsko je gospodarstvo vrlo dobro integrirano u europodručje putem trgovinskih i investicijskih veza. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, Mađarska ima lošije rezultate od mnogih država članica u europodručju. Financijski sektor Mađarske dobro je integriran u financijski sustav EU-a. 5.POLJSKA U svjetlu ocjene pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Poljska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura. Zakonodavstvo u Poljskoj – a posebno Zakon o Poljskoj narodnoj banci (Narodowy Bank Polski – NBP) i Ustav Republike Poljske – nije u potpunosti u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Neusklađenosti se odnose na nezavisnost središnje banke, zabranu monetarnog financiranja i integraciju središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura. Osim toga, Zakon o NBP-u ujedno sadržava i neke nesavršenosti koje se odnose na nezavisnost središnje banke i integraciju NBP-a u ESSB u trenutku uvođenja eura. Poljska ne ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Poljskoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 2,8 %, što je više od referentne vrijednosti od 1,8 %. Predviđa se da će ona u idućim mjesecima ostati znatno viša od referentne vrijednosti. Godišnja stopa inflacije HIPC-a u rujnu 2018. porasla je na 1,5 % i zatim je do siječnja 2019. ponovno pala na 0,6 %. U travnju 2019. povećala se na 2,1 %, a u studenome na 2,4 %, uglavnom kao rezultat povećanja inflacije u području usluga, djelomično zbog povećanja jediničnih troškova rada. Godišnja stopa inflacije naglo je porasla krajem 2019. i početkom 2020. te je u siječnju 2020. dosegnula 3,8 %. Taj ukupno gledano promjenjiv obrazac objašnjava se velikim promjenama u dinamici cijena energije i neprerađene hrane. Godišnja stopa inflacije HIPC-a u ožujku 2020. iznosila je 3,9%.

Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će se inflacija povećati s 2,1 % 2019. na 2,5 % 2020. te na 2,8 % 2021., uglavnom zbog rasta cijena hrane 2020. i gospodarskog oporavka 2021. Relativno niska razina cijena u Poljskoj (oko 56 % prosjeka europodručja za 2018.) upućuje na znatan potencijal za dugoročnu konvergenciju razine cijena. Poljska ispunjava kriterij javnih financija. Poljska nije predmet odluke Vijeća o postojanju prekomjernog deficita. Deficit opće države znatno se smanjio s 1,5 % BDP-a 2017. na 0,2 % BDP-a 2018. Udio deficita u BDP-u 2019. smanjio se na 0,7 % i prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će 2020. dosegnuti 9,5 %, uz pretpostavku da se politika neće mijenjati, i 3,8 % 2021., uglavnom zbog učinka pandemije bolesti COVID-19 na aktivnosti i mjere za potporu gospodarstvu. Komisija je 20. svibnja 2020. donijela izvješće u skladu s člankom 126. stavkom 3. UFEU-a zbog planiranog prekoračenja referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. U izvješću je zaključeno da nije ispunjen kriterij deficita iz Pakta o stabilnosti i rastu. S obzirom na trenutačno stanje, Komisija smatra da u ovom trenutku ne bi trebalo donijeti odluku o provedbi postupka u slučaju prekomjernog deficita za Poljsku. Predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u znatno porasti sa 46 % 2019. na više od 58 % 2021. Domaći fiskalni okvir Poljske općenito je snažan, a nedostaci se uglavnom odnose na područja planiranja proračuna i proračunskih postupaka te na neovisno praćenje. Poljska ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Poljski zlot ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Poljska se koristi fluktuirajućim deviznim tečajem koji omogućuje intervencije središnje banke na deviznom tržištu. Zlot se u protekle dvije godine uglavnom razmjenjivao u prilično uskom rasponu po tečaju od oko 4,3 u odnosu na euro. U srpnju 2018. i od kolovoza do rujna 2019. zlot je prošao kroz kratka razdoblja relativnog slabljenja (s tečajem od 4,35 PLN/EUR) uslijed znakova usporavanja gospodarskog rasta. Zatim je uslijedilo razdoblje jačanja, uz prosječni tečaj od 4,25 PLN/EUR u siječnju 2020. nakon ublažavanja monetarne politike u nekim glavnim naprednim gospodarstvima. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 dovela je do smanjenja vrijednosti zlota na prosječni tečaj od 4,4 PLN/EUR u ožujku 2020. Kratkoročne razlike u kamatnim stopama u odnosu na europodručje povećale su se s oko 200 na oko 210 baznih bodova u srpnju 2019., ali su se u ožujku 2020. u prosjeku smanjile na oko 190 baznih bodova. U ožujku 2020. tečaj zlota bio je oko 5 % slabiji u odnosu na euro nego dvije godine prije toga. Poljska ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa tijekom godine dana do ožujka 2020. iznosila je 2,2%, što je niže od referentne vrijednosti od 2,9 %. Mjesečni prosjek dugoročne kamatne stope između svibnja i studenoga 2018. iznosio je oko 3,2 %, a zatim se do početka 2019. smanjio na 2,7 %. U ljeto 2019. dodatno se smanjio na 2 % te je u ožujku 2020. iznosio oko 1,8 %. Dugoročni raspon kamatne stope prema referentnim njemačkim obveznicama u ožujku 2020. iznosio je oko 230 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. Vanjska bilanca Poljske i dalje je bilježila višak, zahvaljujući poboljšanju bilance trgovine uslugama u protekle dvije godine. Poljsko je gospodarstvo dobro integrirano u europodručje putem trgovinskih i investicijskih veza. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, rezultati Poljske većinom su u skladu s prosjekom većine država članica u europodručju. Financijski sektor Poljske dobro je integriran u financijski sektor EU-a. 6.RUMUNJSKA U svjetlu ocjene pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Rumunjska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura. Zakonodavstvo u Rumunjskoj – a posebno Zakon br. 312 o Statutu Rumunjske banke (Zakon o BNR-u) – nije u potpunosti u skladu s obvezom usklađenosti na temelju članka 131. UFEU-a. Neusklađenosti se odnose na nezavisnost središnje banke, zabranu monetarnog financiranja i integraciju središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura. Osim toga, Zakon o BNR-u sadržava nesavršenosti koje se odnose na nezavisnost središnje banke i integraciju središnje banke u ESSB u trenutku uvođenja eura u pogledu ciljeva BNR-a i zadataka ESSB-a utvrđenih člankom 127. stavkom 2. UFEU-a i člankom 3. Statuta ESSB-a i ESB-a. Rumunjska ne ispunjava kriterij stabilnosti cijena. Prosječna stopa inflacije u Rumunjskoj tijekom dvanaest mjeseci do ožujka 2020. iznosila je 3,7 %, što je znatno više od referentne vrijednosti od 1,8 %. Predviđa se da će ona u idućim mjesecima ostati znatno viša od referentne vrijednosti. Godišnja stopa inflacije HIPC-a u Rumunjskoj povećala se na 4,1 % 2018. i ostala relativno visoka 2019. uz prosjek od 3,9 % zahvaljujući stabilnoj potražnji potrošača. Inflacija je u rujnu 2018. dosegnula najvišu vrijednost od 4,7 % uslijed slabljenja učinka prethodnih smanjenja PDV-a, rasta globalnih cijena nafte i poništenja smanjenja trošarina u siječnju 2017. Do kraja 2018. smanjila se na 3,0 %, među ostalim zbog naglog pada međunarodne cijene sirove nafte u posljednjem tromjesečju 2018. Nakon što je u travnju 2019. porasla na 4,4 %, do listopada 2019. smanjila se na 3,2 %, ali se u prosincu 2019. ponovno povećala na 4 %. Inflacija se u prvom tromjesečju 2020. ublažila te je u ožujku 2020. dosegnula 2,7 %. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će prosječna godišnja stopa inflacije pasti na 2,5 % 2020. i na 3,1 % 2021. Relativno niska razina cijena u Rumunjskoj (oko 50 % prosjeka europodručja za 2018.) upućuje na znatan potencijal za dugoročnu konvergenciju razine cijena. Rumunjska ne ispunjava kriterij javnih financija. Vijeće je 4. travnja 2020. zbog prekoračenja granične vrijednosti deficita iz 2019. pokrenulo postupak u slučaju prekomjernog deficita za Rumunjsku, pritom navodeći 2022. kao krajnji rok za ispravljanje prekomjernog deficita. Iako su se na Rumunjsku od lipnja 2017. uzastopno primjenjivali postupci zbog značajnog odstupanja, ona nije poduzela učinkovite mjere. Stoga se deficit opće države povećao s 2,9 % u 2018. na 4,3 % u 2019. pod utjecajem povećanja tekućih rashoda i oporavka kapitalne potrošnje od dosad najnižih zabilježenih razina prethodnih godina. Prema proljetnoj prognozi službi Komisije za 2020. predviđa se da će se deficit opće države 2020. dodatno povećati na oko 9,2 % BDP-a te na oko 11,4 % BDP-a 2021., uz pretpostavku da se politika neće mijenjati. Trend ekspanzije koji je u velikoj mjeri potaknut zakonski utvrđenim povećanjem mirovina trebao bi biti pojačan učinkom krize uzrokovane bolešću COVID-19. Predviđa se da će udio javnog duga u BDP-u porasti sa 35,2 % 2019. na oko 46,2 % 2020. i 54,7 % 2021. Unatoč postojanju odgovarajućeg zakonodavnog uređenja, rezultati provedbe rumunjskog fiskalnog okvira općenito su slabi i nisu poboljšani od posljednjeg izvješća. Razlog je to što su tijela nastavila svoju praksu odstupanja od nacionalnih fiskalnih pravila, što ih je učinilo neučinkovitima. Rumunjska ne ispunjava kriterij deviznog tečaja. Rumunjski lej ne sudjeluje u mehanizmu ERM II. Rumunjska se koristi fluktuirajućim deviznim tečajem koji omogućuje intervencije središnje banke na deviznom tržištu. Prosječni tečaj rumunjskog leja 2018. iznosio je 4,65 RON/EUR. Nakon slabljenja od oko 1 % u odnosu na euro između siječnja i svibnja 2019., lej je u ljeto 2019. prošao kroz kratko razdoblje blagog povećanja vrijednosti, ali se nakon listopada 2019. trend smanjenja vrijednosti umjereno nastavio. Uslijed pandemije bolesti COVID-19 vrijednost leja se između sredine veljače i kraja ožujka 2020. smanjila za oko 1,1 %. Tromjesečni raspon kamatne stope u odnosu na euro u ožujku 2020. iznosio je oko 325 baznih bodova, dok mu je najviša vrijednost iznosila 370 baznih bodova u srpnju 2018. U ožujku 2020. tečaj leja bio je oko 3 % slabiji u odnosu na euro nego dvije godine prije toga. Rumunjska ne ispunjava kriterij konvergencije dugoročnih kamatnih stopa. Prosječna dugoročna kamatna stopa tijekom godine dana do ožujka 2020. iznosila je 4,4 %, što je više od referentne vrijednosti od 2,9 %. Dugoročne kamatne stope postupno su se povećale s 4,5 % u travnju 2018. na 5,1 % u srpnju 2018. Nakon što je prosjek od 4,8 % između kolovoza 2018. i svibnja 2019. bio stabilan, dugoročne kamatne stope počele su se smanjivati te su u studenome 2019. iznosile 4,3 %. To smanjenje vrijednosti bilo je rezultat popuštanja mjera monetarne politike glavnih središnjih banaka, čime su se smanjili dugoročni prinosi. Kako se kriza uzrokovana bolešću COVID-19 pogoršala, dugoročna kamatna stopa povećala se na 4,6 % u ožujku 2020., a dugoročni raspon prema referentnim njemačkim obveznicama u tom je mjesecu dosegnuo 510 baznih bodova. Provjeravaju se i dodatni čimbenici koji obuhvaćaju razvoj platnih bilanci i integraciju tržištâ. Vanjska bilanca Rumunjske 2017. je prvi put u pet godina postala negativna te se 2018. dodatno smanjila na -3,2 % BDP-a, a 2019. na -3,3 % BDP-a, što njezine rezultate čini najlošijima među državama u ovom izvješću. Na temelju odabranih pokazatelja koji se odnose na poslovno okruženje, Rumunjska ima lošije rezultate od mnogih država članica u europodručju. Trajna regulatorna nepredvidivost jedan je od glavnih čimbenika koji posljednjih godina negativno utječu na poslovno okruženje. Financijski sektor u Rumunjskoj dobro je integriran u financijski sektor EU-a, a pogotovo zato što je njezin bankarski sustav u velikoj mjeri u stranom vlasništvu. U kontekstu postupka u slučaju makroekonomskih neravnoteža utvrđeno je da je za Rumunjsku opravdano dodatno detaljno preispitivanje. Tim preispitivanjem zaključeno je da u Rumunjskoj i dalje postoje makroekonomske neravnoteže. Konkretno, tekući račun se 2019. nastavio povećavati, dok su se rizici povezani s troškovnom konkurentnosti gomilali u kontekstu ekspanzivne fiskalne politike i nepredvidivog poslovnog okruženja. 7.ŠVEDSKA S obzirom na ocjenu pravne usklađenosti i ispunjavanja konvergencijskih kriterija te uzimajući u obzir dodatne relevantne čimbenike, Komisija smatra da Švedska ne ispunjava uvjete za uvođenje eura.