Sažetak

Procjena učinka zakonodavnog prijedloga revizije Direktive o energetskim svojstvima zgrada (2010/31/EU)

A. Potreba za djelovanjem

Zašto? O kakvom je problemu riječ?

Iz evaluacije Direktive o energetskim svojstvima zgrada proizlazi jasan napredak u poboljšanju učinkovitosti u sektoru stambenih zgrada: smanjenje godišnje potrošnje energije prema tlocrtnoj površini (kWh/(m².g)) znatno je poraslo nakon 2006. (kada je na snagu stupila Direktiva o energetskim svojstvima zgrada iz 2002.), a održano je zahvaljujući učinku preinačene Direktive iz 2013. i 2014. U usporedbi s početnom razinom iz 2007. prema preinačenoj Direktivi o energetskim svojstvima zgrada, postoje dokazi o uštedama krajnje energije 2014. od otprilike 48,9 milijuna tona ekvivalenata nafte. Čini se da je to u skladu s procjenom učinka iz 2008. te upućuje na to da će se Direktivom vjerojatno ostvariti očekivani učinci do 2020. Ipak, pretvorba postojećeg stambenog fonda odvija se relativno sporo te i dalje postoji znatan potencijal za dodatne troškovno učinkovite uštede energije do 2030. Osnovni je problem u tome što se znatan dio tog potencijala neće ostvariti redovnim poslovanjem jer se velik dio troškovno učinkovitih ulaganja u energetsku učinkovitost zgrada neće ostvariti. Stoga EU sada treba intervenirati kako bi dodatno podržao uklanjanje specifičnih prepreka energetskoj učinkovitosti i obnovljivoj energiji u zgradama koje su obuhvaćene područjem primjene Direktive o energetskim svojstvima zgrada. Ova inicijativa utječe na sljedeće dionike: potrošače, kućanstva, poduzeća i javna tijela, građevinski sektor (posebno MSP-ove), nacionalne i regionalne vlasti, ulagače i druge financijske dionike.

Što se nastoji postići ovom inicijativom?

Direktiva o energetskim svojstvima zgrada temelji se na članku 194. stavku 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, koji predstavlja pravnu osnovu za politiku Unije u pogledu promicanja energetske učinkovitosti i uštede energije. Opći cilj revizije Direktive o energetskim svojstvima zgrada, uključujući inicijativu Pametno financiranje za pametne zgrade, jest promicanje većeg iskorištavanja tehnologija za energetsku učinkovitost i obnovljivu energiju u građevinskom sektoru te ostvarivanje troškovno učinkovitog smanjenja emisija stakleničkih plinova, uz istovremeno osiguravanje sigurnosti opskrbe energijom. Specifični su ciljevi revizije, kao što je predstavljeno u početnoj procjeni učinka , kako slijedi: 1. otklanjanje nedostataka utvrđenih u evaluaciji Direktive o energetskim svojstvima zgrada kako bi se osiguralo da je ona i dalje prikladna za svoju svrhu (komponenta REFIT); 2. razmatranje potrebe za dodatnim mjerama u vezi s energetskom učinkovitosti i uporabom obnovljive energije u zgradama, u perspektivi do 2030. i 3. poboljšanje pristupa financiranju i poticanje ulaganja (Pametno financiranje za pametne zgrade). Operativni ciljevi opcije kojoj se daje prednost glase kako slijedi: maksimalno povećanje uloge Direktive u povećanju stope obnove; daljnje poboljšanje uklanjanja prepreka energetskoj učinkovitosti u zgradama i povećanje primjene pametnih tehnologija u stambenom fondu EU-a uz integraciju tehnološkog razvoja i podršku promicanju elektromobilnosti.

Koja je dodana vrijednost djelovanja na razini EU-a?

Dodana vrijednost rješavanja pitanja energetskih svojstava zgrada na razini EU-a jest stvaranje, koordiniranim djelovanjem, snažnijeg unutarnjeg tržišta koje podupire konkurentnost i održivost građevinskog sektora, iskorištava sinergije s klimatskom politikom, omogućuje građanima EU-a donošenje informiranijih odluka pri kupnji/unajmljivanju nekretnina te posljedično poboljšava kvalitetu zgrada u kojima živimo i radimo. Iz procjene učinka na kojoj se temelji prijedlog Odluke o zajedničkom naporu (COM(2016) 482 final) proizlazi da, u okviru scenarija za troškovno učinkovito smanjenje stakleničkih plinova u EU-u, sve države članice moraju poboljšati energetsku učinkovitost na sličan način. Kada ne bi postojao zakonodavni instrument EU-a za zgrade, sve države članice ne bi djelovale u tom sektoru (primjerice, neke mogu ispuniti ciljeve zajedničkog napora bez dodatnih aktivnosti). Ako jedna ili više država članica ne bi djelovale u sektoru stambenih zgrada, EU bi u cjelini imao veće troškove smanjenja razine stakleničkih plinova. Djelovanjem na razini EU-a potiče se ažuriranje nacionalnih propisa u građevinskom sektoru na razini EU-a. Prije donošenja Direktive iz 2002. zahtjevi energetske učinkovitosti nisu bili uvršteni u propise u mnogim državama članicama. Do donošenja Direktive 2010. minimalni zahtjevi energetske učinkovitosti nisu određeni u odnosu na optimalne troškove u državama članicama. Građevinski sektor ključan je za europsko gospodarstvo. Izravno zapošljava 14 milijuna ljudi (građevinski proizvodi, građevinske usluge, oprema za grijanje, klimatizaciju i osvjetljenje, ugrađeni sustavi obnovljive energije, pametne kontrole, sustavi automatizacije zgrada, pametna brojila itd.), pri čemu unutar sektora djeluje tri milijuna poduzeća s godišnjim prometom većim od 1 211 milijardi eura, što čini oko 10 %BDP-a EU-a. Štoviše, osim što se poboljšanjem energetske učinkovitosti zgrada smanjuju klimatske promjene te se generiraju rast i radna mjesta, ono ima brojne druge pogodnosti kojima se pridonosi ostvarenju ciljeva politike okoliša i socijalne politike.

B. Rješenja

Koje su se zakonodavne i nezakonodavne opcije politika razmatrale? Daje li se prednost nekoj od opcija? Zašto?

Kako bi se postigao željeni cilj, razmatrale su se sljedeće opcije: bez promjena; mjere za pojednostavnjenje; Opcija I.: poboljšana provedba i daljnje smjernice; Opcija II.: poboljšana provedba s ciljanim izmjenama za jačanje trenutačnih odredbi; i Opcija III.: poboljšana provedba i revizija koja premašuje trenutačnu logiku intervencije i razinu supsidijarnosti. Te su političke opcije procijenjene i povezane sa sljedećim mjerama: 1.ubrzanje dekarbonizacije zgrada znatnim povećanjem stopa obnove; 2.detaljna prilagodba minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti; 3.modernizacija primjenom pametnih tehnologija i pojednostavnjivanje zastarjelih odredbi za dobrobit građana; i 4.poboljšanje financijske potpore i informacija za korisnike integriranijim i pouzdanijim sustavima dobivanja energetskih certifikata. Prednost se daje opciji II. zajedno s mjerama pojednostavnjivanja. Ta je opcija najbolje usklađena s ishodom i nalazima evaluacije i postojećim okvirom. Njome se uvode znatna poboljšanja i pojednostavnjenja Direktive o energetskim svojstvima zgrada i ukupnog regulatornog okvira uz visoku razinu fleksibilnosti u provedbi na nacionalnoj razini.

Tko podržava koju opciju?

U savjetovanju s dionicima uočena je široka potpora građevinske industrije ambicioznoj politici kojom bi se potakla obnova postojećih zgrada. Neke su strane bile oprezne zbog „ponovnog otvaranja” trenutačne Direktive i opasnosti od slabljenja njezinih odredaba. To podupire stajalište da su nužne ciljane izmjene, a ne sveobuhvatne, te da je u ovom sektoru potrebna politička intervencija EU-a kako bi se zadržala razina napora i ambicije diljem EU-a.

C. Učinci opcija kojima se daje prednost

Koje su prednosti opcije kojoj se daje prednost (uz one glavne)?

U okviru preferirane opcije do 2030. smanjit će se godišnja potrošnja konačne energije za 28 milijuna tona ekvivalenata nafte, što predstavlja smanjenje emisija CO2 od 38 milijuna tona ekvivalenata nafte. Ukupna potrošena konačna energija smanjila bi se za 0,3 postotnih bodova do 2030., izražena kao udio u BDP-u EU-a. Između 515 000 i 3,2 milijuna kućanstava izašlo bi iz energetskog siromaštva (od ukupno 23,3 milijuna). Preferiranom opcijom pridonijet će se i konkurentnosti europske industrije (posebno u vezi s izolacijom i ravnim staklom), čime će se vrijednost tržišta EU-a povećati za 23,8 milijardi eura do 2030. te će se stvoriti tržište obnove za MSP-ove u vrijednosti od 80 – 120 milijardi eura. Stvorit će se i oko 220 000 dodatnih radnih mjesta (u usporedbi s referentnim scenarijem) do 2030.

Koliki su troškovi opcije kojoj se daje prednost (uz one glavne)?

Procjenjuje se da će preferirana opcija uzrokovati dodatnu aktivnost u građevinskom sektoru u vezi s energijom (izolacija krovova, zamjena prozora, nadogradnja sustava zgrada itd.) u vrijednosti od 47,6 milijardi eura do 2030. No izravni trošak dotičnih mjera iznosit će tek 1,4 milijarde eura. To će u konačnici odgovarati smanjenju od 24 – 36 milijarde eura u godišnjoj potrošnji energije poduzeća i kućanstava.

Kakav će biti utjecaj na poduzeća, mala i srednja poduzeća te mikropoduzeća?

Mala i srednja poduzeća čine 99 % poduzeća u građevinskom sektoru. Preferiranom se opcijom stvaraju nove poslovne prilike, posebno u vezi s obnovom zgrada, potiče se potražnja za energetski učinkovitim i obnovljivim tehnologijama i sustavima. Kako bi u potpunosti iskoristili nove prilike na većem tržištu obnove, MSP-ovi bi morali dodatno osposobiti svoje lokalne radnike. No proizvođači i distributeri građevinskih proizvoda često osiguravaju osposobljavanje, a u većini država dostupna je i financijska potpora (iz fondova EU-a i nacionalnih fondova) za osposobljavanje radnika u građevini.

Hoće li postojati znatan utjecaj na nacionalne proračune i uprave?

Izračuni administrativnih troškova (pomoću standardnog modela troškova) pokazuju da preferirana opcija dovodi do smanjenja ukupnog neto opterećenja u visini od 98,1 milijuna eura godišnje (981 milijun eura za razdoblje 2020. – 2030.), što odgovara smanjenju od oko 108,5 milijuna eura godišnje za privatni sektor i malom povećanju (oko 10,4 milijuna eura) za javni sektor. Ukupno, javna se proračunska pozicija ponešto poboljšava zahvaljujući predviđenom povećanju gospodarske aktivnosti. Prihodi od energetskih trošarina i cijene u okviru sustava trgovanja emisijama (ETS) malo se smanjuju. Smanjuju se ukupni prihodi od PDV-a, koji uključuju PDV na struju, a deflacijski učinci u tom scenariju dovode do malog smanjenja poreznih prihoda uz trenutačne cijene. No manji troškovi energije potiču prihode poduzeća i rast prihoda od poreza na dobit. Na rashodovnoj strani troškovi energije nakon provedbe predloženih mjera manji su na nacionalnoj razini. Ušteđena sredstva upotrebljavaju se za financiranje ulaganja u energetsku učinkovitost.

Hoće li biti drugih bitnih učinaka?

Da. Otklanjanje energetskog siromaštva, koje je prisutno u starim i neobnovljenim zgradama. Prema SILC-u Eurostata, oko 10,8 % (odnosno, 23,3 milijuna) kućanstava živi u energetskom siromaštvu.

D. Daljnje mjere

Kad će se politika preispitati?