U središtu toga bit će industrijska strategija čvrsto utemeljena na jedinstvenom tržištu koja našim poduzećima omogućuje uvođenje inovacija i razvoj novih tehnologija, uz istodobno poticanje kružnog gospodarstva i otvaranje novih tržišta. To podrazumijeva preusmjeravanje gospodarske politike Europe na dugoročnije razmišljanje da bi mladi u svim dijelovima Europe imali održivu i prosperitetnu budućnost. Moramo prijeći s postupnog na sustavni pristup u svim svojim politikama, na svim razinama vlasti. U taj proces treba uključiti Europski parlament, države članice, socijalne partnere i ostale dionike. Održiv razvoj bit će ishodište svih politika i djelovanja EU-a. U tu svrhu europski semestar pruža dobar okvir za koordinaciju gospodarskih politika i politika zapošljavanja koje su Uniji i njezinim državama članicama potrebne za usmjeravanje tih promjena, koje će imati posljedice za cijelo gospodarstvo. U ovoj godišnjoj strategiji održivog rasta Komisija iznosi prioritete gospodarske politike i politike zapošljavanja EU-a. U okviru tog pristupa mogu se ostvariti sinergije, iznaći kompromisi među četirima dimenzijama programa rasta i predstaviti nova rješenja.

Kao treće, potrebno je da Unija dovrši ekonomsku i monetarnu uniju kako bi svi ekonomski instrumenti bili spremni i na raspolaganju ako dođe do velikog gospodarskog šoka. Međunarodna uloga eura mora se ojačati kako bi se povećao europski utjecaj u svijetu i na globalnim tržištima te pridonijelo zaštiti europskih poduzeća, potrošača i vlada od nepovoljnih vanjskih okolnosti. Dinamična i otporna ekonomska i monetarna unija, koja počiva na čvrstim temeljima koje pružaju bankovna unija i unija tržišta kapitala, najbolji je jamac povećanja financijske stabilnosti Europe, a time i promotor međunarodne uloge eura.

Na prvome mjestu, trebali bismo se usredotočiti na nastojanja da Europa do 2050. postane klimatski neutralan kontinent u skladu s prirodom, a da pritom vodimo računa o tome da ta promjena svima donese nešto dobro.

Europski zeleni plan naša je nova strategija rasta. Njime se u središte našeg djelovanja stavlja održivost u svakom pogledu i dobrobit građana. Za to je potrebno okupiti četiri dimenzije: zaštitu okoliša, produktivnost, stabilnost i pravednost.

To je obećanje na kojem se temelji naša Unija.”

Kratkoročni gospodarski izgledi zasjenjeni su znatno nepovoljnijim gospodarskim i geopolitičkim okruženjem te velikom nesigurnošću. Izgledi za rast nisu povoljni. Trgovinske napetosti u proizvodnom sektoru i geopolitička nesigurnost negativno utječu na odluke o ulaganju. Smanjenje intenziteta trgovine i nizak rast produktivnosti mogli bi imati dugotrajan učinak na položaj Europe u svijetu sve više obilježenom suparništvom Sjedinjenih Američkih Država i Kine. To se posebno odnosi na proizvodni sektor, koji usto proživljava strukturne promjene. Stoga se čini da europskom gospodarstvu predstoji razdoblje umjerenijeg rasta i niske inflacije. Trenutačno se predviđa se da će se bruto domaći proizvod (BDP) europodručja povećati za 1,1 % u 2019. i za 1,2 % u 2020. i 2021. Očekuje se da će BDP EU-a u cjelini u razdoblju od 2019. do 2021. rasti za 1,4 % godišnje.

Na srednjoročne gospodarske izglede negativno utječe starenje stanovništva, usporen rast produktivnosti i sve veće posljedice uništavanja okoliša. Starenje stanovništva znači da će do 2024. radna snaga u 11 država članica pasti za više od 3 % u odnosu na sadašnje stanje, a do 2060. taj pad dosegnut će 12 %. Ti čimbenici, u kombinaciji s trendom usporenog rasta produktivnosti koji traje već desetljećima, utjecat će na smanjenje potencijala rasta gospodarstva te će i ubuduće opterećivati javne financije. Osim toga, očekuje se da će uništavanje okoliša sve više negativno utjecati na gospodarsku aktivnost zbog češćih ekstremnih vremenskih uvjeta, utjecaja na ljudsko zdravlje i manje pouzdanog pristupa materijalnim resursima i uslugama ekosustava.

2.Novi model za rješavanje međusobno povezanih ključnih izazova

Konkurentna održivost oduvijek je u središtu europskog socijalnog tržišnog gospodarstva i trebala bi i ubuduće biti njegovo vodeće načelo. Prelaskom na održiviji gospodarski model, na temelju digitalnih i čistih tehnologija, Europa može preuzeti vodeću ulogu u toj preobrazbi. Vodeći položaj Unije u području zaštite okoliša i snažna, inovativna industrijska baza moraju se promatrati kao dvije strane iste medalje koje EU-u donose konkurentsku prednost predvodnika na tržištu. Stabilno gospodarstvo, koje omogućuje politike usmjerene na dugoročne ciljeve, i pravedna tranzicija za one koji su najviše pogođeni promjenama preduvjeti su za uspjeh i trebali bi upotpuniti naš okvir.

Održivost okoliša, povećanje produktivnosti, pravednost i makroekonomska stabilnost bit će četiri dimenzije naše gospodarske politike u nadolazećim godinama. Te dimenzije usko su povezane i međusobno se osnažuju te bi trebale usmjeravati strukturne reforme, ulaganja i odgovorne fiskalne politike u svim državama članicama.

Te četiri ključne dimenzije bit će presudne za provedbu ciljeva održivog razvoja. Uključivanjem ciljeva održivog razvoja u europski semestar, s posebnim naglaskom na gospodarske aspekte i zapošljavanje, pruža se jedinstvena prilika da se građani, njihovo zdravlje i naš planet stave u središte gospodarske politike. U današnjem geopolitičkom kontekstu odlukom da ciljevi održivog razvoja budu u središtu donošenja politika i djelovanja Unije usto se upućuje snažna poruka o tome koliko je Europa predana održivosti.

Kako bismo u tome uspjeli, potrebno je i kratkoročno i dugoročno uspostaviti ravnotežu između troškova i koristi. Koristi bi trebale biti zajedničke, a troškove ne smiju snositi najranjiviji. Klimatske promjene kao i popratne politike potrebne za prevladavanje izazova koje one donose imaju znatne distribucijske posljedice, osobito u kratkoročnom razdoblju. Pri oblikovanju politika i izradi preporuka za strukturne reforme moramo osigurati potporu za one koji su najviše pogođeni tim društvenim promjenama. S druge strane, prelazak na zeleno gospodarstvo donosi nova radna mjesta i veće blagodati, na primjer u obliku zdravije radne i životne sredine. Kratkoročni kompromisi javljaju se i u drugim područjima politike. Na primjer, kada je riječ o postizanju uključivijeg rasta, integracija većeg broja niže kvalificiranih radnika na tržište rada može uzrokovati kratkoročni pad prosječne produktivnosti. To, međutim, ne mijenja dugoročne prednosti te integracije na tržište rada kojom se s vremenom doprinosi razvoju uravnoteženijeg i naprednijeg društva. bi se postigla najveća moguća sinergija među različitim ciljevima politike koje smo zacrtali, bit će potrebna znatna javna i privatna ulaganja, primjerice u obrazovanje, prekvalifikaciju i inovacije.

3.Održivost okoliša

Suočavanje s klimatskim i ekološkim izazovima najvažnija je zadaća ove generacije. Tako će ostati i u godinama koje dolaze. Prijelaz na klimatsku neutralnost zahtijeva temeljitu preobrazbu gospodarstva u jednoj generaciji. Te promjene ne odnose se samo na sektore energetike, građevinarstva i prometa, već i na industriju, poljoprivredu i usluge. Istovremeno, te promjene nude jedinstvenu priliku za modernizaciju zastarjelog kapitala gospodarstva EU-a i ponovnu uspostavu konkurentnosti na održivoj osnovi, s građanima u središtu te tranzicije.

Većim naglaskom na klimatsku i ekološku politiku europski semestar ojačan je kao sveobuhvatni instrument gospodarske politike i politike zapošljavanja. Mogućnosti za rast koje proizlaze iz jačeg naglaska na održivost okoliš čine srž europskoga gospodarskog programa. U okviru europskog semestra državama članicama mogu se pružiti konkretne upute o tome gdje su strukturne reforme i ulaganja u održiviji i konkurentniji gospodarski model najpotrebnija. Osim toga, može pomoći državama članicama u utvrđivanju i postizanju ključnih kompromisa, na primjer prevladavanju društvenih učinaka povećanja cijena energije s pomoću odgovarajućih socijalnih i fiskalnih politika. Europa mora odlučno djelovati u područjima kao što su kružno gospodarstvo, obnovljivi izvori energije, energetski učinkovite zgrade i promet s niskom razinom emisija. Industrija EU-a već je danas jedna od energetski najučinkovitijih u svijetu. Europa to mora iskoristiti i pružiti dodatne poticaje poduzećima i ulagačima kako bi se državama članicama omogućilo ostvarivanje ambicioznih klimatskih ciljeva. U reformama je potrebno predvidjeti potporu za osobe, sektore i regije koji su tom transformacijom najviše pogođeni. Toj strategiji pridonijet će stavljanje još većeg naglaska na zelena i digitalna ulaganja u kohezijskoj politici.

Europa mora uložiti rekordne iznose u najnaprednije istraživanje i inovacije te iskoristiti svu fleksibilnost sljedećeg proračunskog okvira EU-a kako bismo se usredotočili na područja s najvećim potencijalom. Ulaganja na razini EU-a i na nacionalnoj razini trebala bi biti usmjerena na čiste tehnologije koje najviše pridonose ublažavanju klimatskih promjena i na disruptivne inovacije. Za postizanje postojećih klimatskih i energetskih ciljeva do 2030. bit će potrebna dodatna ulaganja u energetski sustav u iznosu od 260 milijardi EUR godišnje u razdoblju 2021.–2030. Najveće napore u tom smislu bit će potrebno uložiti u poboljšanje energetske učinkovitosti u stambenom i tercijarnom sektoru. Osim toga, potrebna su znatna ulaganja u proizvodnju energije i energetsku mrežnu infrastrukturu. O brzoj izgradnji infrastrukture za alternativna goriva u sljedeće dvije godine ovisit će hoće li automobilska industrija ostvariti ciljne vrijednosti emisija za nove automobile.

U tom su kontekstu potrebne promjene u sustavima poreza i subvencija kako bi poticaji bili klimatski i ekološki prihvatljivi i kako bi se prikupila sredstva potrebna za ulaganja. Međutim, samo javno financiranje neće biti dovoljno. Moramo zeleno i održivo financiranje staviti u samo središte europskog investicijskog lanca i financijskog sustava i tako privući privatna ulaganja.

Svojim planom ulaganja za održivu Europu Europska unija može biti katalizator privatnih i javnih zelenih ulaganja. Taj plan kombinira namjenska financijska sredstva za potporu održivim ulaganjima s prijedlozima za poboljšanje regulatornog okvira te će se potaknuti održiva ulaganja u svakom dijelu EU-a. Kako bi to ostvario, EU će privlačenjem privatnog financiranja putem jamstava, stvaranjem poticajnog okvira i potporom promotorima u strukturiranju isplativih zelenih projekata za klimu odvajati više sredstava nego ikad prije. Tome će znatno pridonijeti program InvestEU. Osim toga, grupacija Europske investicijske banke (EIB) udvostručit će svoj klimatski cilj na 50 % i postati europska banka za klimatske projekte. U okviru budućeg mehanizma za pravednu tranziciju Komisija će pored toga surađivati s grupacijom EIB-a na mobilizaciji znatnih ulaganja u regijama kojima će tijekom sljedećeg VFO-a trebati posebna pomoć za ekološku i klimatsku tranziciju.

Povećanjem prihoda iz sustava EU-a za trgovanje emisijama (EU ETS) pruža se dodatan izvor financiranja za mjere u području klime i modernizaciju gospodarstva. Dražbama u okviru ETS-a u 2018. ostvareno je približno 14 milijardi EUR prihoda. Očekuje se da u 2019. ti prihodi biti još i veći, a i u sljedećih će nekoliko godina biti znatni. Taj bi novac trebalo iskoristiti za potporu ostvarenju klimatskih i energetskih ciljeva za 2030. i ulaganje u prelazak na klimatsku neutralnost.