EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 7.12.2017. COM(2017) 740 final IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o izvršavanju ovlasti za donošenje delegiranih akata dodijeljene Komisiji u skladu s Direktivom 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 25. studenoga 2009. o osnivanju i obavljanju djelatnosti osiguranja i reosiguranja (Solventnost II)





I.Uvod Direktivom Solventnost II uveden je čvrst i robustan bonitetni okvir za osiguravajuća društva u EU-u. Temelji se na profilu rizika svakog pojedinog osiguravajućeg društva radi promicanja usporedivosti, transparentnosti i konkurentnosti. Ta je Direktiva izmijenjena: ·Direktivom 2011/89/EU (FICOD) ·Direktivom 2012/23/EU ·Direktivom Vijeća 2013/23/EU ·Direktivom 2013/58 i ·Direktivom 2014/51/EU (Direktiva Omnibus II). II.Pravna osnova Ovo izvješće obvezno je na temelju članka 301.a stavka 2. Direktive Solventnost II. Na temelju te odredbe delegiranje ovlasti iz članaka 17., 31., 35., 37., 50., 56., 75., 86., 92., 97., 99., 109.a, 111., 114., 127., 130., 135., 143., 172., 210., 211., 216., 217., 227., 234., 241., 244., 245., 247., 248., 256., 258., 260. i 308.b dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od četiri godine počevši od 23. svibnja 2014. Komisija mora izraditi izvješće o tim delegiranim ovlastima najkasnije šest mjeseci prije isteka tog četverogodišnjeg razdoblja. Ovim izvješćem stoga su obuhvaćene one delegirane ovlasti koje ulaze u područje primjene članka 301.a. Nisu obuhvaćene delegirane ovlasti navedene u članku 301.b.

III.Izvršavanje delegiranja ovlasti 1)Kontekst (a)Delegirani akt Solventnost II Komisija je 2014. godine izvršila veliku većinu ovlaštenja iz Direktive Solventnost II. Ovlaštenja su grupirana zbog složenih međusobnih odnosa između različitih ovlaštenja, na primjer u slučaju standardne formule Solventnost II. Komisija je 14. listopada 2014. donijela Delegirani akt Solventnost II, koji je objavljen u Službenom listu 17. siječnja 2015. nakon isteka kontrolnog razdoblja Europskog parlamenta i Vijeća. Akt je stupio na snagu 18. siječnja 2015., mnogo prije 1. siječnja 2016., kada se Direktiva Solventnost II počela primjenjivati u cijelosti. Taj delegirani akt temeljio se na više od 4 000 stranica stručnog savjeta koje je dostavilo Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) 2009. i 2010. Službeni poziv za savjetovanje poslan je u ožujku 2009. EIOPA je savjet, koji je podvrgnut javnoj raspravi, Komisiji dostavila između studenoga 2009. i siječnja 2010.. Nakon zaprimanja savjeta EIOPA-e između 2009. i 2010. Komisija je 4. svibnja 2010. organizirala javnu raspravu o nacrtu Delegirane uredbe te je između studenoga 2010. i siječnja 2011. provela vlastito javno savjetovanje. Osim toga, na temelju mandata koji joj je dodijelila Komisija u rujnu 2012., EIOPA je pokrenula javno savjetovanje o svojem izvješću o kalibraciji i osmišljavanju kapitalnih zahtjeva za određena dugoročna ulaganja, koje je doneseno u prosincu 2013.

Tijekom izrade toga Delegiranog akta Komisija je održala više od 20 sastanaka nadležne stručne skupine tijekom kojih su o prijedlogu Delegirane uredbe raspravljali stručnjaci iz država članica, uključujući promatrače Europskog parlamenta i EIOPA-e. (b)Izmjena iz 2015. koja se odnosi na infrastrukturne projekte Slijedom toga, Komisija je 30. rujna 2015. donijela izmjenu Delegiranog akta Solventnost II koja se odnosi na infrastrukturu i koja je stupila na snagu 2. travnja 2016. Kada je riječ o infrastrukturnim izmjenama u tom delegiranom aktu, Komisija je 4. veljače 2015. zatražila stručni savjet od EIOPA-e o tome je li prikladno izmijeniti standardnu formulu Solventnost II za izračun potrebnog solventnog kapitala te kako to učiniti. EIOPA je provela javnu raspravu o prijedlogu stručnog savjeta između 2. srpnja 2015. i 9. kolovoza 2015. te je donijela svoju završnu verziju stručnog savjeta 29. rujna 2015. Izmjenom su obuhvaćene i promjene u vezi s Europskim fondovima za dugoročna ulaganja (ELTIF), prijenosom vlasničkog kapitala i multilateralnim trgovinskim platformama (MTF). Aktom se uvode i određene izmjene i ispravci kojima se ispravljaju pogreške pri izradi Delegiranog akta Solventnost II iz 2014. O sadržaju delegiranog akta 2015. je zatraženo mišljenje Stručne skupine Komisije za bankarstvo, plaćanja i osiguranja (ugovaranje osiguranja) (EGBPI) na sastancima i pisanim putem. (c)Izmjena iz 2017. koja se odnosi na infrastrukturna poduzeća Kako bi se dalje djelovalo u smjeru ostvarivanja cilja unije tržišta kapitala, Komisija je 2015. zatražila dodatan stručni savjet od EIOPA-e o infrastrukturnim poduzećima, a savjet EIOPA-e zaprimljen je 30. lipnja 2016. Prije donošenja izmjena zatražen je savjet od EGBPI-ja, uključujući savjet o pravnom tekstu izmjene. Komisija je 8. lipnja 2017. donijela izmjenu Delegiranog akta Solventnost II koja se odnosi na infrastrukturna poduzeća. Taj je akt objavljen u Službenom listu 14. rujna 2017., nakon isteka kontrolnog razdoblja Europskog parlamenta i Vijeća. (d)Odluke o istovjetnosti

Prema člancima 172., 227. i 260. Direktive Solventnost II donesene su odluke o istovjetnosti u pogledu nadležnosti trećih zemalja u obliku delegiranih akata. Komisija je u lipnju 2015. i studenome 2015. donijela dva paketa odluka o istovjetnosti s obzirom na osam nadležnosti. EIOPA je pružila savjet Komisiji o istovjetnosti tih trećih zemalja te je prije donošenja ovih delegiranih akata zatražen savjet od EGBPI-ja. Daljnje pojedinosti o izvršavanju ovlaštenja navedene su u nastavku. (e)Ostali delegirani akti Komisija je donijela i odvojene akte o ispravku nekih jezičnih verzija Delegiranog akta. Sve prethodno navedeno razrađeno je u nastavku, s obzirom na svako pojedinačno ovlaštenje sadržano u Direktivi Solventnost II. 2)Članak 17. Komisija do danas nije iskoristila ovlaštenje za donošenje delegiranih akata koji se odnose na popise pravnih oblika društava navedenih u Prilogu III., kojima se izuzimaju točke 28. i 29. svakog od dijelova A, B i C Direktive. Komisija nije primila zahtjeve država članica povezane s ovim popisom. 3)Članak 31. Ovlaštenje za donošenje delegiranih akata koji se odnose na članak 31. stavak 2., a kojima se utvrđuju ključni aspekti prema kojima se objavljuju skupni statistički podaci te popis sadržaja i datumi objavljivanja priopćenja izvršeno je Delegiranim aktom Solventnost II iz 2014.

U izmjeni Delegiranog akta Solventnost II iz 2015. koja se odnosi na infrastrukturne projekte to je ovlaštenje izvršeno kako bi se izmijenila odredba koja je sadržavala pogreške pri izradi. Slično tomu, to je ovlaštenje izvršeno u aktu o ispravku njemačke jezične verzije Delegiranog akta Solventnost II iz 2016. kako bi se izmijenile neke odredbe radi rješavanja određenih pogrešaka u prijevodu. 4)Članak 35. Ovlaštenje za donošenje delegiranih akata za određivanje podataka iz članka 35. stavaka od 1. do 4. i rokova za dostavu tih podataka izvršeno je u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije iz 2016. 5)Članak 37. Člankom 37. stavcima 6. i 7. propisuje se da Komisija donosi delegirane akte kojima se utvrđuju daljnje pojedinosti u vezi s okolnostima pod kojima se može uvesti kapitalni dodatak i s metodologijama izračuna kapitalnih dodataka. Komisija je iskoristila ta ovlaštenja u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 6)Članak 50. Člankom 50. stavkom 1. propisuje se da Komisija donosi delegirane akte kako bi dodatno odredila: (a)elemente sustava iz članaka 41., 44., 46. i 47., a posebno područja koja treba obuhvatiti politika upravljanja imovinom i obvezama te politika ulaganja društava za osiguranje odnosno društava za reosiguranje kako je navedeno u članku 44. stavku 2.; (b)funkcije iz članaka 44., 46., 47. i 48. Točke (a) i (b) nalaze se u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014., a obrađene su i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije. Točka (a) obuhvaćena je i u izmjeni Delegiranog akta Solventnost II iz 2017. koja se odnosi na infrastrukturna poduzeća.

7)Članak 56. Prema članku 56. Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte kojima se određuju daljnja pitanja povezana s Izvješćem o solventnosti i financijskom stanju, kao što su podaci koji se moraju objaviti i rokovi za godišnje objavljivanje tih podataka. Odredbe u tom smislu navedene su u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014., a obuhvaćene su i aktom o ispravku njemačke jezične verzije. 8)Članak 75. Člankom 75. stavkom 2. utvrđuje se da Komisija donosi delegirane akte kojima se utvrđuju metode i pretpostavke koje se trebaju primjenjivati pri vrednovanju imovine i obveza kako je utvrđeno u stavku 1. toga članka. To je ovlaštenje iskorišteno u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. i u izmjeni Delegiranog akta Solventnost II iz 2015. koja se odnosi na infrastrukturne projekte, a kojom se mijenjaju određeni članci radi ispravljanja pogrešaka pri izradi. 9)Članak 86. Ovlaštenje za donošenje delegiranih akata u vezi s člankom 86. stavkom 1. točkama od (a) do (i), u odnosu na određene aspekte članaka 77., 77.b., 77.c, 77.d, 80. i 82. Direktive Solventnost II, izvršeno je u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. Osim toga, Komisija je 2017. donijela akt o ispravku bugarske, češke, estonske, francuske, grčke, hrvatske, litavske, malteške, rumunjske, slovačke i švedske jezične verzije Delegiranog akta Solventnost II kojim se ispravljaju pitanja vezana uz ovlaštenja iz članka 86. stavka 1. točke (e). 10)Članak 92. Ovlaštenje za određivanje postupanja s udjelima u financijskim i kreditnim institucijama s obzirom na određivanje vlastitih sredstava, prema članku 92. stavku 1.a, Komisija je izvršila u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. Na temelju tog ovlaštenja donesena je i izmjena radi rješavanja manjeg problema pri izradi s pomoću izmjene Delegiranog akta Solventnost II iz 2015. koja se odnosi na infrastrukturne projekte te akta o ispravku njemačke jezične verzije.

11)Članak 97. Popis stavki vlastitih sredstava, prema članku 97. stavku 1. Direktive Solventnost II, utvrđen je u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. Ovo pitanje obuhvaćeno je i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije. 12)Članak 99. Ovlaštenja povezana s prihvatljivosti vlastitih sredstava, sukladno članku 99. Direktive Solventnost II, izvršena su u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 13)Članak 109.a Komisija je u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. odredila dodatne kriterije na temelju članka 109.a stavka 5. Ovo pitanje obuhvaćeno je i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije. 14)Članak 111. Po ovlaštenjima u odnosu na standardnu formulu (članak 111. stavak 1. točke od (a) do (f) i od (g) do (q)) djelovalo se u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. Izmjena Delegiranog akta Solventnost II iz 2015. koja se odnosi na infrastrukturne projekte te izmjena iz 2017. koja se odnosi na infrastrukturna poduzeća temelje se na ovlaštenjima iz članka 111. stavka 1. točaka (b), (c) i (m). Osim toga, akt o ispravku njemačke jezične verzije imao je kao pravni temelj članak 111. stavak 1. točke od (a) do (c), članak 111. stavak 1. točku (f), članak 111. stavak 1. točku (h), članak 111. stavak 1. točku (k), članak 111. stavak 1. točku (l), članak 111. stavak 1. točku (o), dok je akt o ispravcima različitih jezičnih verzija iz 2017. kao jednu od pravnih osnova imao članak 111. stavak 1. točku (c). Ovlaštenje iz članka 111. stavka 1. točke (fa) do danas još nije izvršeno. Kao posljedica toga, izloženost kvalificiranim središnjim ugovornim stranama podliježe istom kapitalnom zahtjevu kao i izloženost ostalih ugovornih strana. Komisija je 18. lipnja 2016. poslala poziv na savjetovanje EIOPA-i u kojem je zatražena izrada specifičnog pristupa za izloženost kvalificiranim središnjim ugovornim stranama. Očekuje se da će EIOPA dostaviti svoje mišljenje u veljači 2018. te da će na temelju njega Komisija moći odlučiti o izvršavanju ovlaštenja.

15)Članci 114., 127. i 130. U pogledu ovlaštenja vezanih uz unutarnje modele (članak 114. stavak 1. točke (a) i (b)), procjena profila rizika i upravljanja poslovanjem u vezi s upotrebom unutarnjih modela (članak 127.) i izračuna najmanjeg potrebnog kapitala (članak 130.), ta su ovlaštenja izvršena u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 16)Članak 135. Člankom 135. stavkom 1. određuje se da Komisija može odrediti kvalitativne zahtjeve s obzirom na načelo razboritosti. To „moguće” ovlaštenje do sada nije iskorišteno, ali ako se pojavi potreba za donošenjem daljnjih pravila u tom području, to se ovlaštenje može izvršiti u budućnosti. S druge strane, zahtjevi povezani s ulaganjima u sekuritizaciju (članak 135. stavak 2. točke (a), (b) i (c)) utvrđeni su u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 17)Članak 143. Kada je riječ o vrstama iznimnih nepovoljnih situacija te o čimbenicima i kriterijima o kojima trebaju voditi računa EIOPA prilikom davanja izjave o postojanju iznimnih nepovoljnih situacija i nadzorna tijela prilikom određivanja produljenja razdoblja oporavka u skladu s člankom 138. stavkom 4., to je provedeno Delegiranim aktom Solventnost II iz 2014. 18)Članak 172. Članak 172. Direktive Solventnost II odnosi se na istovjetnost treće zemlje u pogledu reosiguranja. Kao dio Delegiranog akta Solventnost II iz 2014. Komisija je donijela kriterije za procjenu je li sustav solventnosti treće zemlje koji se primjenjuje na djelatnosti reosiguranja istovjetan pravilima EU-a u smislu članka 172. stavka 1. Na temelju članka 172. stavka 2. Komisija je do danas donijela dvije odluke o istovjetnosti u obliku delegiranih akata, za Švicarsku i Bermude te jednu odluku o privremenoj istovjetnosti za Japan, u skladu s člankom 172. stavkom 4.

19)Članak 210. Člankom 210. stavkom 2. određuje se da Komisija može donijeti delegirane akte u pogledu nadzora, upravljanja i kontrole rizika koji proizlaze iz aktivnosti reosiguranja ograničenog rizika. To „moguće” ovlaštenje do sada nije iskorišteno, ali ako se pojavi potreba za donošenjem daljnjih pravila u tom području, to se ovlaštenje može iskoristiti u budućnosti. 20)Članak 211. Člankom 211. stavkom 2. propisuje se da Komisija donosi delegirane akte kojima se utvrđuju kriteriji povezani s nadzornim odobrenjem za vozila s posebnom namjenom. To ovlaštenje izvršeno je u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014., a to pitanje obuhvaćeno je i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije. 21)Članci 216. i 217. Prema člancima 216. i 217. Komisija može donijeti i donosi delegirane akte kojima se utvrđuju okolnosti pod kojima se mogu donijeti odluke u vezi s nadzorom podskupine na nacionalnoj razini ili na razini više država članica, kako je navedeno u stavku 1. tih članaka. Neki dijelovi Delegiranog akta Solventnost II iz 2014. doneseni su u skladu s tim ovlaštenjima. 22)Članak 227. Članak 227. Direktive Solventnost II odnosi se na istovjetnost u pogledu predmetnih društava koja se bave osiguranjem i reosiguranjem na području trećih zemalja. Kao dio Delegiranog akta Solventnost II iz 2014. Komisija je donijela kriterije za procjenu toga je li sustav solventnosti treće zemlje istovjetan onomu utvrđenom u glavi I. poglavlju VI. Direktive Solventnost II, u skladu s člankom 227. stavkom 3. Komisija je 2015. najprije donijela odluku o istovjetnosti u skladu s člankom 227. stavkom 4. za Švicarsku i odluku o privremenoj istovjetnosti u skladu s člankom 227. stavkom 5. za Australiju, Bermude, Brazil, Kanadu, Meksiko i Sjedinjene Američke Države. Kasnije te godine donesena je odluka o privremenoj istovjetnosti za Japan. Godine 2016. izmijenjena je odluka o privremenoj istovjetnosti koja se odnosi na Australiju, Bermude, Brazil, Kanadu, Meksiko i Sjedinjene Američke Države odlukom o istovjetnosti za Bermude na temelju članka 227. stavka 4. Ta je odluka bila odraz stupanja na snagu novog sustava solventnosti i boniteta na Bermudima u to vrijeme.

23)Članci 234. i 241. Člankom 234. Direktive Solventnost II određuje se da Komisija donosi delegirane akte kojima se određuju tehnička načela i metode iz članaka od 220. do 229. i primjena članaka od 230. do 233. te kojima se odražava gospodarska priroda posebnih pravnih struktura. Prema članku 241. Direktive Solventnost II Komisija će donijeti delegirane akte u kojima se određuju: (a)kriteriji za procjenu jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 236.; (b)kriteriji za procjenu što bi se trebalo smatrati hitnom situacijom iz članka 239. stavka 2.; (c)postupke kojih se trebaju pridržavati nadzorna tijela kad razmjenjuju informacije, ostvaruju svoja prava ili ispunjavaju svoje dužnosti u skladu s odredbama članaka od 237. do 240. Oba ovlaštenja izvršena su u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 24)Članak 244. Kada je riječ o definiciji značajne koncentracije rizika za potrebe stavaka 2. i 3. članka 244., to je utvrđeno u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. Ovo pitanje obuhvaćeno je i u aktu o ispravku njemačke jezične verzije. 25)Članak 245. Člankom 245. stavkom 4. određuje se da Komisija donosi delegirane akte u vezi s definicijom značajne unutargrupne transakcije za potrebe stavaka 2. i 3. toga članka. To je provedeno u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 26)Članak 247.

Člankom 247. propisuje se da, u slučaju da dođe do većih poteškoća pri primjeni kriterija utvrđenih u stavcima 2. i 3. u vezi s imenovanjem nadzornika grupe, Komisija donosi delegirane akte kako bi se dodatno odredili ti kriteriji. Do danas se nije pojavila nijedna takva velika poteškoća pa zato ni ovlaštenja u tom smislu nisu provedena. 27)Članak 248. Komisija je odredila definiciju „značajne podružnice” u skladu s člankom 248. stavkom 8. u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 28)Članak 256. U skladu s člankom 256. stavkom 4. Komisija donosi delegirane akte kojima se pobliže određuju podaci koji moraju biti objavljeni i rokovi za godišnje objavljivanje podataka koji se odnose na izvješće o solventnosti i financijskom stanju te na izvješće o izvješću o solventnosti i financijskom stanju na razini grupe. To je ovlaštenje izvršeno u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014. 29)Članak 258. Komisija do danas još uvijek nije donijela nijedan delegirani akt na temelju „mogućih” ovlaštenja iz članka 258. stavka 3., ali ako se pojavi potreba, ovlaštenje se može izvršiti u budućnosti. 30)Članak 260. Kriteriji za procjenu je li u trećoj zemlji sustav boniteta za nadzor grupa istovjetan onomu koji je naveden u glavi III. utvrđeni su u Delegiranom aktu Solventnost II iz 2014., u skladu s člankom 260. stavkom 2. Nadalje, Komisija je donijela dvije odluke o istovjetnosti prema članku 260. stavku 3. koje se odnose na Bermude i Švicarsku.