Emisije stakleničkih plinova u EU-27, uključujući međunarodni zračni promet, smanjile su se 2020. za 31 % u odnosu na razine iz 1990. i time dosegle svoju najnižu razinu u 30 godina. Ako se uključe emisije i uklanjanje stakleničkih plinova iz korištenja zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva (LULUCF), dobiva se neto smanjenje emisija od 34 %. EU je stoga znatno premašio svoj cilj iz Okvirne konvencije UN-a o promjeni klime (UNFCCC), tj. cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova za 20 % do 2020. u usporedbi s 1990.. To je uspio i prije izbijanja pandemije bolesti COVID-19 jer je u proteklom desetljeću kontinuirano radio na dekarbonizaciji. Od uvođenja sustava EU-a za trgovanje emisijama (ETS EU-a) 2005. emisije u obuhvaćenim sektorima (proizvodnja energije, većina industrijske proizvodnje i letova u Europskom gospodarskom prostoru (EGP)) smanjile su se za otprilike 43 %, čime se znatno pridonijelo postizanju sveukupnog cilja EU-a za 2020. U sektorima koji nisu obuhvaćeni ETS-om (kao što su industrija koja nije obuhvaćena ETS-om, promet, zgrade, poljoprivreda i otpad) emisije su se smanjile za 16 % u odnosu na 2005., što znači da je premašen i cilj raspodjele tereta za 2020. (–10 %). Prema preliminarnom simuliranom obračunu u okviru Kyotskog protokola godišnji obračunani neto krediti iz LULUCF-a smanjili su se od 2013. do 2019.

„Ovo je desetljeće u kojem će se odlučiti hoćemo li uspjeti u borbi protiv klimatske krize i krize bioraznolikosti. Čak 90 % Europljana smatra da bi trebalo poduzeti mjere za smanjenje naših emisija i postizanje klimatske neutralnosti Europske unije do 2050. EU je postavio ambiciozne ciljeve, a Komisija je put do njihova ostvarivanja utvrdila u svojim prijedlozima. Zelena i zdrava budućnost za sve iziskuje intenzivan rad svakog sektora i svake države članice. Europska tranzicija bit će pravedna, zelena i konkurentna.”

U skladu s Pariškim sporazumom EU je u prosincu 2019. postavio cilj klimatske neutralnosti do 2050. EU je donio i europski zeleni plan, svoj plan djelovanja u više sektora za postizanje zelene i pravedne tranzicije, u kojem digitalne tehnologije imaju sve važniju ulogu u ublažavanju klimatskih promjena i prilagodbi klimatskim promjenama. Nakon objave Komisijina Plana za postizanje klimatskog cilja do 2030. u kojem se predlaže uravnoteženiji put prema klimatskoj neutralnosti, Europsko vijeće podržalo je u prosincu 2020. ambiciozniji cilj smanjenja neto emisija za najmanje 55 % do 2030. (prethodno –40 % stakleničkih plinova). EU i njegove države članice stoga su u prosincu 2020. UNFCCC-u dostavile ažurirane nacionalno utvrđene doprinose. Do listopada 2021. 20 država članica dostavilo je EU-u svoje dugoročne strategije, države članice potiču se da razmotre ažuriranje i, po mogućnosti, povećaju svoje ambicije.

Donošenjem i stupanjem na snagu Europskog zakona o klimi u lipnju 2021., ciljevi za 2030. i 2050. postali su pravno obvezujući u EU-u. Tim se zakonom ujedno ograničava i mjera u kojoj se uklanjanja ugljika mogu uračunati u smanjenje emisija u 2030. kako bi se provelo dovoljno aktivnosti ublažavanja. Sektore se poziva da pripreme planove djelovanja za postizanje cilja klimatske neutralnosti i uspostavlja se Europski znanstveni savjetodavni odbor za klimatske promjene.

Da bi okvir politike EU-a bio prikladan za novi klimatski cilj za 2030., Komisija je u srpnju 2021. predložila dotad najopsežniji paket klimatskih i energetskih zakonodavnih akata. Paketom se nastoji postupno unijeti promjene i pružiti niz alata koji podržavaju društveno prihvatljivu tranziciju. U paketu se predlažu smanjenje gornje granice emisija stakleničkih plinova u okviru postojećeg ETS-a EU-a, proširenje sustava određivanja cijene ugljika na sektor pomorskog prometa i načini poticanja uporabe održivih alternativnih goriva u sektorima pomorskog i zračnog prometa. Nadalje, predlažu se i postupno ukidanje besplatnih emisijskih jedinica u sektoru zračnog prometa i, prema potrebi, primjena globalnog Programa za neutralizaciju i smanjenje emisija ugljika za međunarodno zrakoplovstvo (CORSIA) na letove izvan EGP-a, kao i zaseban sustav trgovanja emisijama za goriva koja se upotrebljavaju u cestovnom prometu i zgradama, povećanje cilja smanjenja emisija CO2 iz novih automobila i kombija te brže uvođenje infrastrukture za alternativna goriva. Za sektore koji trenutačno nisu obuhvaćeni ETS-om EU-a (zgrade, cestovni i domaći pomorski promet, poljoprivreda, otpad i male industrije) u paketu se predviđa povećanje obvezujućih ciljeva smanjenja emisija stakleničkih plinova za svaku državu članicu. Utvrđeni su i konkretni ciljevi očuvanja i povećanja prirodnih ponora ugljika, veći ciljevi za korištenje obnovljivih izvora energije i mjere ubrzanja njihova uvođenja u sve sektore krajnje uporabe te mjere poticanja integracije energetskog sustava. Utvrđeni su i veći ciljevi povećanja energetske učinkovitosti i zahtijevaju se opsežnije mjere štednje energije, uključujući više stope obnove javnih zgrada, predlaže se oporezivanje izvora energije u skladu s klimatskim ciljevima i predstavljaju se mjere sprječavanja istjecanja ugljika. Komisija je u srpnju 2021. donijela i novu strategiju EU-a za šume za 2030. U njoj se prepoznaje središnja uloga šuma i cijelog vrijednosnog lanca koji se temelji na šumama u ostvarivanju ciljeva bioraznolikosti EU-a i novog cilja smanjenja emisija stakleničkih plinova i klimatske neutralnosti do 2050.

Budući da sve države članice ne kreću s iste polazne točke i da će na svaku od njih zelena tranzicija drukčije utjecati, ključno je da ta tranzicija bude pravedna. Povećanje ciljeva smanjenja emisija za svaku državu članicu temelji se na njihovu BDP-u po stanovniku, koji je prilagođen kako bi se uzele u obzir troškovna učinkovitost i konkretne nacionalne okolnosti. Kako bi se ublažili distribucijski i socijalni učinci tranzicije među državama članicama i unutar njih, u paketu se predlaže i povećanje sredstava Fonda za modernizaciju te prenošenje dijela prihoda novog ETS-a za cestovni promet i zgrade preko novog Socijalnog fonda za klimatsku politiku u ranjiva kućanstva, mikropoduzeća i korisnike prijevoznih usluga.

Radi prilagodbe neizbježnim utjecajima klimatskih promjena i postizanja klimatski otpornog društva do 2050. Komisija je 2021. donijela novu strategiju za prilagodbu klimatskim promjenama . Njome se potiče pametnija, brža i sustavnija prilagodba radi poboljšanja sposobnosti prilagodbe i minimaliziranja osjetljivosti na klimatske utjecaje država članica i EU-a u cjelini te jačanja suradnje s partnerskim zemljama u cijelom svijetu. EU je UNFCCC-u u listopadu 2021. podnio svoju Komunikaciju o prilagodbi u kojoj su utvrđene ambicije EU-a kako su definirane u strategiji EU-a za prilagodu te na temelju primjera dobre prakse država članica.

Financiranje zelene tranzicije

Zelena tranzicija iziskivat će nezapamćena ulaganja u inovacije i nove tehnologije u narednim godinama. Procjenjuje se da će EU, uz 130 milijardi EUR godišnje za druge okolišne ciljeve, u usporedbi s razdobljem 2011.–2020. morati uložiti dodatnih 390 milijardi EUR godišnje, kako bi postigao svoj cilj smanjenja emisija za 2030. Pritom se moraju uskladiti svi izvori financiranja – javni i privatni, nacionalni i multilateralni. U novom višegodišnjem financijskom okviru (VFO), instrumentu Next Generation EU (NGEU), regulatornim i javno-privatnim inicijativama te paketu iz srpnja 2021. predlaže se znatno povećanje financijskih sredstava za borbu protiv klimatskih promjena.

Kako bi se pokrenula privatna ulaganja, 2021. donesena je Obnovljena strategija održivog financiranja. Kako bi se preusmjerio privatni kapital, Komisija je donijela Uredbu o taksonomiji održivog financiranja, u kojoj se utvrđuje okvir za taksonomiju EU-a, tj. klasifikaciju okolišno održivih ekonomskih djelatnosti za poduzeća, ulagatelje i oblikovatelje politika. Prvi je dio usmjeren na ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu klimatskim promjenama u određenim sektorima. Druge okolišne i socijalne dimenzije dovršit će se 2022. Do kraja 2021. Komisija će objaviti izvješće s opisima odredaba potrebnih za obuhvaćanje ekonomskih djelatnosti koje nemaju znatan učinak na okolišnu održivost i ekonomskih djelatnosti koje znatno štete okolišnoj održivosti. EU i dalje surađuje s ključnim partnerima s Međunarodne platforme za održivo financiranje na olakšavanju prekograničnih održivih ulaganja, prvenstveno na temelju potencijalne zajedničke osnovne taksonomije. Nadalje, Komisija je podnijela Prijedlog Direktive o korporativnom izvješćivanju o održivosti (CSRD), kojim bi se izmijenili postojeći zahtjevi za nefinancijsko izvješćivanje, izvješćivanje proširilo na sva velika društva i sva društva uvrštena na uređena tržišta, osim uvrštenih mikropoduzeća, te kojom se predviđa revizija objavljenih informacija. Time bi se znatno povećala transparentnost.

U EU-u su industrijski savezi instrumenti politike za mobilizaciju ulaganja u ključne sektore, a uključuju Europski savez za baterije, Savez za čisti vodik i Europski savez za sirovine.

Put do zelenog i pravednog oporavka

Od izbijanja pandemije 2020. europski zeleni plan glavni je element rada EU-a na oblikovanju paketa za oporavak i dugoročnog proračuna EU-a (2021.–2027.). Nakon što se Europsko vijeće prošle godine s time složilo, najmanje 30 % od 1,8 bilijuna EUR privremenog instrumenta za oporavak Next Generation EU i proračuna za razdoblje 2021.–2027., tj. 540 milijardi EUR, izdvojit će se za politike i programe povezane s klimom. Komisija će financirati 30 % instrumenta Next Generation EU izdavanjem zelenih obveznica, čime će se dopuniti klimatski rashodi u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost. Kako bi dobile potporu iz Mehanizma za oporavak i otpornost , okosnice instrumenta Next Generation EU, države članice morale su 2021. izraditi nacionalne planove za oporavak i otpornost u kojima su opisale kako namjeravaju potrošiti svoja nacionalna dodijeljena sredstva. Ti planovi moraju biti usklađeni s nacionalnim klimatskim i energetskim planovima, ispuniti konkretni cilj od 37 % klimatskih rashoda i poštovati načelo „nenanošenja bitne štete” kako bi se izbjegli negativni učinci na klimatske i okolišne ciljeve . Države članice čije je planove za oporavak i otpornost Komisija ocijenila premašile su prethodno navedeni cilj tako što su namijenile oko 40 % sredstava za klimu.

Mehanizam za pravednu tranziciju uspostavljen je kako bi se osiguralo da se tranzicija prema klimatski neutralnom gospodarstvu odvija na pravedan način tako da nitko nije zapostavljen. Očekuje se da će se tim novim alatom mobilizirati približno 55 milijardi EUR za ublažavanje socioekonomskog učinka klimatske tranzicije u najpogođenijim regijama i sektorima. Države članice pripremaju teritorijalne planove za pravednu tranziciju u kojima su navedena najteže pogođena područja i opisan njihov postupak tranzicije. Za ostvarenje energetskih i klimatskih ciljeva ključno je da se ulaganjima podrže prekvalifikacija i usavršavanje radnika u sektorima teško pogođenima tranzicijom te olakšaju promjene na tržištu rada. .Osim toga, Platforma za pravednu tranziciju uspostavljena je radi pružanja pomoći regijama koje se oslanjaju na kruta fosilna goriva i industrije s visokim emisijama ugljika te stvaranja prostora za otvoreni dijalog i razmjene.

Pojačano djelovanje gradova i građana u području klime

Borba protiv klimatskih promjena zajednička je odgovornost. Ljudi i gradovi diljem EU-a sve intenzivnije rade na tome. Komisija je u prosincu 2020. pokrenula europski klimatski pakt kako bi se građanima putem djelotvorne platforme dala veća uloga u osmišljavanju djelovanja za ublažavanje i prilagodbu. Do srpnja 2021. bilo je više od tisuću prijava za pridruživanje paktu, a više od 500 građana već djeluju kao potpuno aktivni ambasadori..

Do kraja 2020. oko 9 900 europskih gradova pridružilo se Sporazumu gradonačelnika EU-a, u okviru kojeg se zajednički obvezalo na smanjenje emisija stakleničkih plinova za 30 % do 2020. te za 47 % do 2030. u usporedbi s 2005. U Okvirnom programu za istraživanja i inovacije Obzor Europa Komisija pokreće i misiju za „klimatski neutralne i pametne gradove” za najmanje 100 gradova kako bi postigli klimatsku neutralnost do 2030. i radi poticanja eksperimentiranja i inovacija, dok će se drugim misijama, tj. misijama za prilagodbu klimatskim promjenama, za oceane i unutarnje vode te za zdravlje tla, promicati djelovanje u području klime na temelju opsežnog građanskog angažmana.





2.SUSTAV EU-a ZA TRGOVANJE EMISIJAMA

Sustav EU-a za trgovanje emisijama (ETS) trenutačno obuhvaća približno 36 % ukupnih emisija stakleničkih plinova u EU-u iz gotovo 9 500 elektrana i proizvodnih pogona (tj. stacionarnih postrojenja) te letova unutar EGP-a. Od 2005. do 2020. emisije iz stacionarnih postrojenja u okviru ETS-a EU-a već su se smanjile za ukupno 43 %. Tom su smanjenju najviše pridonijeli sektori proizvodnje električne i toplinske energije (–15 %), što je odraz već utvrđenih trendova dekarbonizacije (kao što su prelazak s ugljena na prirodni plin u proizvodnji energije i zamjena fosilnih goriva obnovljivim izvorima energije na temelju politika EU-a i država članica u području energije iz obnovljivih izvora) i smanjena potrošnja električne energije u 2020. zbog pandemije. Procjenjuje se da su se 2020. zbog učinaka pandemije emisije iz stacionarnih postrojenja smanjile za 11,4 %, dok su emisije iz industrije zabilježile najveće smanjenje (–7 %) od 2013., tj. od početka 3. faze ETS-a EU-a, a zračni promet nezapamćeno smanjenje (–63,5 %).