Cilj za 2030. bit će početna točka razvoja u zemljišnom sektoru između 2030. i 2050. za postizanje klimatske neutralnosti u cijelom gospodarstvu i njime će se omogućiti praćenje napretka prema nultoj neto stopi emisija stakleničkih plinova do 2050.

Obveze o klimatskoj neutralnosti do 2035.

Od 2031. nadalje sektor LULUCF-a uključivat će emisije koje nisu CO2 iz poljoprivrednog sektora, a izmijenjena uredba bit će usmjerena prema cilju postizanja klimatske neutralnosti u emisijama i uklanjanjima stakleničkih plinova u Uniji najkasnije do 2035., pri čemu će se smanjiti emisije na nultu neto stopu do tog datuma i ostvariti negativne emisije nakon toga. Države članice dužne su pridonijeti postizanju zajedničkog cilja i do lipnja 2024. u svojim ažuriranim integriranim nacionalnim energetskim i klimatskim planovima objasniti kako taj cilj namjeravaju postići S obzirom na podnesene planove, Komisija će do kraja 2025. predložiti pojedinačne ciljeve država članica i mjere na razini EU-a za razdoblje nakon 2030. Pojedinačni ciljevi država članica nakon 2030. bit će predmet procjene učinka i novog zakonodavnog prijedloga.

Od 2036. nadalje u kombiniranom sektoru morat će se na temelju robusnog sustava certifikacije za uklanjanje ugljika ostvariti daljnja uklanjanja ugljika kako bi se uravnotežile preostale emisije u drugim sektorima. Na temelju tog okvira politike mogao bi se početi postupno kombinirati zemljišni sektor s drugim sektorima (izvan poljoprivrede) koji su iscrpili svoje mogućnosti smanjenja emisija ili koji su postigli, na primjer, smanjenje emisija veće od 90 %. Tako bi se očuvao poticaj za stalno povećanje uklanjanja ugljika u kombiniranim sektorima za razdoblje do 2050.

Članak 9. Obračun za drvne proizvode

Komunikacija Povećanje klimatskih ambicija Europe za 2030. upućuje na inicijative povezane sa sekvestracijom ugljika i certifikacijom za uklanjanje ugljika koje bi se sve više trebale primjenjivati do 2030. Stoga je potrebno promicati takve nove poslovne modele za povećanje sekvestracije ugljika, dok u isto vrijeme korisnici zemljišta moraju uložiti potrebne napore kako bi izbjegli daljnje iscrpljivanje zaliha ugljika, osobito u tlu.

Prijedlogom će se uvesti eksplicitniji put prema novim proizvodima (građevinski materijali, vlakna/polimeri) i prilagoditi sadržaj članka da općenito obuhvati certifikaciju za uklanjanje/sekvestraciju ugljika, pri čemu će se kao primjer uzeti drvni proizvodi.

Članak 12. Opće fleksibilne mogućnosti

Prema izmijenjenoj uredbi države članice više neće moći „akumulirati” uklanjanja viškova na kraju razdoblja od 2021. do 2025. Međutim, izmjenom se osigurava raspodjela udjela uklanjanja viškova država članica na kraju razdoblja od 2021. do 2025. uspostavljenom mehanizmu fleksibilne mogućnosti u drugom razdoblju od 2026. do 2030. (vidjeti novo umetnuti članak 13.b).

Osim toga, države članice bit će obvezne izvješćivati o upotrebi prihoda od trgovanja te se očekuje da će te prihode ponovno uložiti u klimatske projekte.

Članak 13. Fleksibilna mogućnost za šumsko zemljište kojim se gospodari

Područje primjene postojećeg članka 13. bit će ograničeno na obračunsko razdoblje od 2021. do 2025., pri čemu će ukupna raspoloživa fleksibilna mogućnost biti udio viška fleksibilne mogućnosti koji države članice nisu iskoristile u razdoblju od 2021. do 2025. na temelju članka 13.

Očekuje se višak nakon prvog razdoblja, s obzirom na to da su trenutačno neto uklanjanja u šumarstvu u velikim državama članicama znatno veća od donesenih referentnih razina za šume. Slijedom toga, gotovo sve države članice bogate šumama vjerojatno će ispuniti svoje obveze za razdoblje od 2021. do 2025. prema Uredbi o LULUCF-u bez potrebe za primjenom fleksibilne mogućnosti. Stoga je vjerojatno da bi znatan dio raspoložive fleksibilne mogućnosti ostao neiskorišten, što bi moglo opskrbiti novo uspostavljeni mehanizam za preraspodjelu svih naknada za neiskorišteno šumsko zemljište kojim se gospodari za države članice pogođene prirodnim nepogodama.

Osim toga, uklonit će se postojeća odredba koja se odnosi na posebnu fleksibilnu mogućnost za Finsku, a zamijenit će je članak 13.a u izmijenjenoj uredbi.

Članak 13.a Dodatne naknade

Slično članku 13., primjena ovog članka bit će ograničena na obračun u odnosu na prvo razdoblje usklađenosti, od 2021. do 2025., a glavna je motivacija za njegovo postojanje izbjegavanje svih nejasnoća u tumačenju opsega posebne fleksibilne mogućnosti dodijeljene Finskoj.

Izmjenom će se odrediti iznos raspoložive naknade do 5 milijuna tona ekvivalenta CO2, odnosno polovica postojećeg iznosa s obzirom na to da se primjenjuje samo do kraja 2025. Nadalje, naknada za šumsko zemljište za koje je prijavljeno da je pretvoreno u drugo zemljište bit će ograničena do kraja 2017. Naknada će se moći primjenjivati jedino u svrhu poštovanja obveza za razdoblje od 2021. do 2025., čime će se osigurati da se emisijske jedinice ne upotrebljavaju za trgovanje niti akumuliraju za drugo razdoblje od 2026. do 2030.

Članak 13.b Mehanizam fleksibilne mogućnosti za korištenje zemljišta za razdoblje od 2026. do 2030.

S obzirom na to da promjena prema nacionalnom cilju koji se temelji na izvješćivanju čini postojeće članke 10. (Prirodne nepogode) i 13. (fleksibilna mogućnost za šumsko zemljište kojim se gospodari) od 2025. suvišnima, u izmijenjenoj uredbi za razdoblje od 2026. do 2030. uvodi se novi mehanizam fleksibilne mogućnosti s kojim će države članice lakše riješiti nesigurnosti sektora, osobito s obzirom na prirodne katastrofe. Djelovat će prema sličnim načelima kao i postojeći članak 13., no proširit će se područje primjene sa šumskog zemljišta na sva zemljišta relevantna za usklađenost s ciljevima. Mehanizmom bi se tada rješavalo svako neočekivano smanjenje neto uklanjanja u svim kategorijama zemljišta, ne samo šumama, zbog štetočina, požara i oluja, pod uvjetom da države članice dostave jasne dokaze u skladu s postojećim kriterijima (Prilog VI.).

Novi elementi (u usporedbi s izvornim člankom 13.) bit će sljedeći: