OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

·Razlozi i ciljevi prijedloga

Ispuštanje brodskog otpada predstavlja sve veću prijetnju za morski okoliš, sa skupim posljedicama za okoliš i gospodarstvo. Nedavno je problem morskog otpada dobio na važnosti budući da sve veći broj znanstvenih ispitivanja sadržava dokaze o strahovitim učincima na morske ekosustave i učincima na ljudsko zdravlje. Iako najveći dio morskog otpada potječe s kopna, plovidba također ima važnu ulogu u ispuštanju kućanskog otpada i pogonskog otpada u more. Postoje znatni razlozi za zabrinutost s obzirom na eutrofikacijske učinke ispuštanja otpadnih voda s brodova, posebno s velikih putničkih brodova u određenim morskim područjima kao što je Baltičko more, kao i na učinke ispuštanja uljnog otpada na život u moru i morska staništa.

Razlozi za pojavu ilegalnog ispuštanja u more nalaze se na samim brodovima, posebno s obzirom na lošu praksu upravljanja brodskim otpadom, kao i na obali, uslijed nedostatka odgovarajućih lučkih uređaja za prihvat brodskog otpada.

Direktivom 2000/59/EZ uređuje se postupak na obali odredbama kojima se osigurava dostupnost lučkih uređaja za prihvat i isporuka otpada u uređaje. Njome se provode relevantne međunarodne norme, odnosno one sadržane u konvenciji MARPOL. Međutim, Direktiva je prvenstveno usmjerena na djelatnosti u luci, dok je konvencija MARPOL uglavnom usmjerena na djelatnosti koje se odvijaju na moru. Na ovaj se način Direktiva usklađuje s konvencijom MARPOL i ujedno nadopunjuje budući da uređuje pravne, praktične i financijske odgovornosti u obalnom području. Iako konvencija MARPOL predviđa cjelovit okvir za rješavanje problema onečišćenja različitim onečišćivačima s broda, ona ne predviđa učinkovit mehanizam izvršenja. Dakle, unošenje glavnih koncepata i obveza predviđenih u konvenciji MARPOL u pravo EU-a omogućuje njihovo učinkovito izvršenje u cijelom pravnom sustavu EU-a.

Otprilike 17 godina nakon stupanja na snagu potrebno je izvršiti temeljite izmjene Direktive. Trenutačna je situacija bitno drukčija od one u trenutku donošenja Direktive 2000. godine. Od tada je konvencija MARPOL osnažena naknadnim izmjenama, dok područje primjene i definicije postojeće direktive više nisu u skladu s međunarodnim okvirom. Države članice se stoga sve više oslanjaju na okvir MARPOL, što provedbu i izvršenje Direktive čini problematičnima. Osim toga, države članice primjenjuju različita tumačenja glavnih koncepata Direktive, što stvara zbrku među brodovima, lukama i operaterima.

Cilj revizije je ostvariti veći stupanj zaštite morskog okoliša smanjenjem ispuštanja otpada u more i poboljšanje učinkovitosti pomorskih djelatnosti u luci smanjenjem administrativnog opterećenja i ažuriranjem regulatornog okvira. S obzirom da je prijedlog dio programa za prikladnost i učinkovitost propisa (REFIT), on treba biti u skladu s načelima REFIT-a o pojednostavnjenju i pojašnjenju.

U svrhu jasnoće, prijedlogom se trenutačna direktiva stavlja izvan snage te se zamjenjuje jedinstvenom novom direktivom. On također uključuje popratne promjene Direktive 2009/16/EZ o nadzoru države luke, kao i Direktive 2010/65/EU.

·Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

Stavljanje na raspolaganje lučkih uređaja za prihvat brodskog otpada predstavlja uslugu koju luka pruža svojim korisnicima, u skladu s Uredbom o lučkim uslugama. Predloženom se direktivom uzimaju u obzir odgovarajuća načela i odredbe ove Uredbe, ali prelazi se okvir njezinih zahtjeva na način da Direktiva predviđa strukturu troškova i njihovu transparentnost. To ujedno služi općem cilju predložene direktive, odnosno smanjenju ispuštanja otpada u more. Osim toga, Uredba o lučkim uslugama primjenjuje se samo na TENT luke, dok su predloženom direktivom obuhvaćene sve luke, uključujući manje luke, kao što su ribarske luke i marine.

Smanjenje onečišćenja u morima važno je područje djelovanja EU-a u pomorskom prometu. To je ponovljeno u Komunikaciji Komisije o strateškim ciljevima i preporukama za politiku pomorskog prometa EU-a do 2018., u kojoj se poziva na nultu stopu otpada iz pomorskog prometa. Ovaj je cilj moguće ostvariti postupajući u skladu s međunarodnim konvencijama i standardima. MARPOL, relevantni međunarodni okvir, prošao je kroz niz izmjena, kao što su nove ili strože norme za ispuštanje za brodove. One bi se trebale na odgovarajući način odražavati u Direktivi.

·Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

Direktiva koja je trenutačno na snazi i postojeći prijedlog u cijelosti su u skladu s načelima zakonodavstva EU-a o okolišu, a osobito s: i. načelom predostrožnosti, ii. načelom „onečišćivač plaća” i iii. načelom preventivnog djelovanja na izvoru ako je to moguće. Ona također doprinosi ciljevima Okvirne direktive o pomorskoj strategiji kojom se nastoji zaštititi morski okoliš i ostvariti dobro stanje okoliša u svim morskim vodama EU-a do 2020. Predloženom se direktivom također primjenjuje Okvirna direktiva o otpadu budući da se njome predviđa poboljšana praksa upravljanja otpadom u lukama u skladu s načelom onečišćivać plaća i hijerarhijom otpada EU-a. Naposljetku, predložena je direktiva u skladu s Direktivom o sumporu kojom se doprinosi održivosti pomorskog prometa na način da se smanjuje sadržaj sumpora u brodskim gorivima. Međutim, primjena režima koji je propisan Direktivom o sumporu ne smije dovesti do prijelaza s emisija u zrak u ispuštanje otpada u more ili druga vodna tijela, kao što su luke i estuariji, kao nusproizvod primijenjenih tehnologija smanjenja emisija, poput sustava pročišćavanja ispušnih plinova.

Predložena direktiva također će biti ključna za realizaciju cilja utvrđenog u Strategiji Komisije o kružnom gospodarstvu o smanjenju morskog otpada koji se može naći na plažama i izgubljenog ribolovnog alata koji se može naći u moru za 30 % do 2020. Strategijom o kružnom gospodarstvu također se uzima u obzir da revidiranje stare direktive o lučkim uređajima za prihvat brodskog otpada i ostataka tereta može predstavljati izravan i znatan doprinos smanjenju morskog otpada koji stvaraju brodovi. U Strategiji Komisije o plastici razmatraju se dodatne mjere za smanjenje količine izgubljenog ili napuštenog ribolovnog alata, kao što je proširena odgovornost proizvođača i programi za povrat depozita za ribolovni alat koji se obično odbacuje, kao i povećana razmjena informacija o takvim programima.