EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 2.3.2017. COM(2017) 202 final IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, EUROPSKOM VIJEĆU I VIJEĆU



Deseto izvješće o premještanju i preseljenju









x0009





1.Uvod Kako bi odgovorila na veliku izbjegličku krizu, Europska komisija od 2015. intenzivno radi na provedbi svih različitih sastavnica sveobuhvatne migracijske politike koju su Europsko vijeće i Europski parlament u više navrata tražili. To uključuje kratkoročne i dugoročne mjere, od uređivanja migracijskih tokova izvan EU-a i zaustavljanja nezakonitih tokova prema Europi i unutar nje, do osiguravanja djelotvorne kontrole naših vanjskih granica, posebno uspostavljanjem Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu, te reforme zajedničkog europskog sustava azila i osiguravanja boljih putova za zakonitu migraciju, uključujući uspostavljanjem zajedničkog okvira EU-a za preseljenje. Programi privremenog hitnog premještanja i preseljenja ključni su elementi odgovora Unije za bolje upravljanje migracijama te u praksi odražavaju načelo odgovornosti i solidarnosti. Zajedno sa svim ostalim mjerama koje su potrebne ili se već provode kako bi se na održiv način smanjili tokovi nezakonitih migranata u Europu, ti su programi važne sastavnice šire strategije za uspostavljanje kontrole nad situacijom. Bez solidarnosti nije moguća pravedna podjela odgovornosti. Mjere i prijedlozi Komisije temelje se na tom načelu i nije ih moguće razdvojiti. U skladu s Izjavom iz Malte, koju su donijeli čelnici država ili vlada, moraju se provesti svi elementi sveobuhvatne migracijske politike EU-a. Ponovno pokretanje transfera u Grčku u skladu s Dublinskom uredbom, kako je preporučila Komisija, od 15. ožujka 2017. ne može se izuzeti od zajedničke odgovornosti za rasterećenje Grčke provedbom obveza iz odluka Vijeća o premještanju. Nadalje, iako je kratkoročno neophodna potpuna provedba programa hitnog premještanja kako bi se rasteretile Italija i Grčka, jednako je važno usporedno s tim ubrzati rad na reformi zajedničkog europskog sustava azila, posebno s obzirom na Dublinsku uredbu. Takvom će se reformom osigurati pravedna, ali djelotvorna politika azila u Europi, temeljena na jasnoj i pravednoj podjeli odgovornosti među svim državama članicama, uključujući strukturne alate za suočavanje sa situacijama velikog pritiska. Iako se 2016. znatno smanjio priljev migranata, Grčka je i dalje pod velikim pritiskom: na njezinom je državnom području još uvijek prisutno otprilike 62 300 migranata. Grčka mora resurse usmjeriti i na provedbu Izjave EU-a i Turske te osigurati dnevne operacije vraćanja u Tursku nezakonitih migranata koji su nakon 20 ožujka 2016. prešli iz Turske na grčke otoke. U Italiji je 2016. zabilježen novi rekordni broj dolazaka: 181 436 (18 % više nego 2015.), od čega su 14 % bili maloljetnici bez pratnje. Mjere koje je nedavno uvela Italija za povećanje napora za vraćanje migranata koji nemaju pravo ostati u EU-u dobrodošle su i trebale bi se brzo provesti. Premještanjem bi se trebao smanjiti pritisak na Italiju jer se tako dijeli odgovornost za zbrinjavanje migranata kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita. Komisija na mjesečnoj osnovi izvješćuje o provedbi programa premještanja i preseljenja. Dok je napredak u pogledu preseljenja obećavajući, to nije slučaj s premještanjem, gdje je ukupni napredak slab. Kako bi se potaknula brza provedba obveza premještanja te s obzirom na situaciju na terenu, Komisija je postavila konkretne ciljeve za osiguravanje djelotvornog i neometanog premještanja svih osoba u Italiji i Grčkoj koje za to ispunjavaju uvjete u vremenskom roku postavljenom odlukama Vijeća. Komisija je na bilateralnoj razini pozvala države članice da pojačaju svoje napore za postizanje tih ciljeva te, što je najvažnije, da preuzmu veće obveze. Države članice i pridružene zemlje koje već aktivno sudjeluju u premještanju reagirale su pozitivno i Komisiju obavijestile o svojim mjesečnim planovima. No odgovor manje aktivnih država članica bio je raznolik. Ispunjeni su svi operativni preduvjeti za provedbu operacija premještanja i za pomoć državama članicama u postizanju zadanih ciljeva. Neke države članice i pridružene zemlje pokazale su da je to moguće, a ostale trebaju slijediti njihov primjer. Kad bi sve države članice ispunjavale svoje obveze, bilo bi moguće do rujna 2017. premjestiti iz Italije i Grčke sve one koji na to imaju pravo. Pojačani i koordinirani napori svih država članica te stabilna suradnja svih uključenih subjekata sada su neophodni da bi se postigao vidljiv napredak u tom ključnom elementu sveobuhvatne migracijske politike Europske unije, koju su zatražili čelnici država ili vlada. 2.Premještanje Iako se tempo premještanja postupno povećavao – do 28. veljače premješteno je 13 546 osoba (9610 iz Grčke i 3936 iz Italije), to je i dalje manje od 14 % pravnih obveza koje je dosad dodijelilo Vijeće (106 000 osoba za Italiju i Grčku). Ako se zadrži trenutačni tempo, ukupan broj premještenih osoba bit će daleko od obveza utvrđenih za rujan 2017. Francuska je od svih zemalja dosad premjestila najveći broj podnositelja zahtjeva (2758), a slijede je Njemačka (2626) i Nizozemska (1486). Međutim, kao što proizlazi iz podataka navedenih u Prilozima, samo su dvije države članice – Malta i Finska – zasad na dobrom putu da na vrijeme ispune svoje obveze za Italiju i Grčku. Luksemburg i Portugal također dobro napreduju u pogledu svojih obveza za Grčku i Italiju. Osim toga, iako u programu sudjeluju dobrovoljno, pridružene zemlje općenito su na dobrom putu da na vrijeme ispune svoje obveze u pogledu premještanja. Na kraju, Švedska se organizira kako bi u razdoblju od lipnja do rujna 2017. ispunila svoje obveze premještanja za Italiju i Grčku. Nažalost, stanje je u pogledu ostalih država članica razočaravajuće. Mađarska, Austrija i Poljska i dalje odbijaju sudjelovati u programu premještanja. Češka od svibnja 2016. nije preuzela nove obveze, a od kolovoza 2016. nije premjestila ni jednu osobu te je dosad izvršila manje od 1 % premještanja za koja joj je dodijeljena obveza. Bugarska, Hrvatska i Slovačka vrše premještanja u vrlo ograničenom opsegu (1 – 2 % dodijeljenih obveza).

Osim toga, unatoč nedavnim naporima da ubrzaju premještanja, Belgija, Njemačka i Španjolska izvršile su otprilike 10 % premještanja za koja im je dodijeljena obveza, pri čemu Španjolska ne preuzima obveze na mjesečnoj razini. Naposljetku, neke države članice koje su u početku bile vrlo aktivne sada sudjeluju u manjem opsegu te ih se poziva da ponovno počnu s premještanjima prijašnjim tempom. Grčka Osim 9000 osoba koje su već premještene, u Grčkoj se trenutačno nalazi otprilike 20 000 osoba koje bi mogle ispunjavati uvjete za premještanje. S obzirom na nastavak provedbe Izjave EU-a i Turske očekuje se da će migracijska situacija ostati stabilna. Trenutačnim tempom premještanja od otprilike 1000 osoba mjesečno, iz Grčke bi do rujna 2017. bilo premješteno otprilike 16 400 osoba, odnosno 57 % ukupnog broja osoba koje ispunjavaju uvjete za premještanje. To neće biti dovoljno za rasterećenje Grčke. Ako se postigne cilj od 3000 osoba mjesečno uključen u zajednički akcijski plan koji je prihvatilo Europsko vijeće, ukupan broj osoba premještenih do rujna 2017. bio bi između 28 400 i 30 400. Kad bi se postigla ta brojka, vjerojatno bi velika većina migranata u Grčkoj za koje se pretpostavlja da ispunjavaju uvjete za premještanje bila premještena, čime bi se ostvario glavni cilj te hitne mjere donesene u rujnu 2015. Tek je nekoliko zemalja (Estonija, Irska, Latvija, Litva, Luksemburg, Malta, Portugal i Finska) na dobrom putu da ispuni svoje obveze premještanja iz Grčke. Cilj je stoga moguće postići samo ako sve države članice preuzimaju obveze i premještaju na stabilnoj mjesečnoj osnovi i u skladu s brojem koji im je dodijeljen. To bi posebno trebale početi činiti one države koje dosad još nisu premjestile ni jednu osobu ili su premjestile svega nekoliko osoba (Češka, Mađarska, Hrvatska, Austrija, Poljska i Slovačka). Španjolska bi trebala preuzimati obveze i premještati osobe na mjesečnoj razini u skladu s brojem koji joj je dodijeljen, a Bugarska, Cipar, Litva, Luksemburg, Portugal, Rumunjska i Slovenija trebali bi ponovno početi preuzimati obveze i premještati osobe na mjesečnoj osnovi. Belgija, koja je nedavno izrazila spremnost da ubrza premještanje, i Njemačka također bi trebale povećati svoje mjesečne obveze i broj premještanja u skladu s brojkama koje su im dodijeljene. Francuska i Nizozemska, kao i države članice i pridružene zemlje koje su već na dobrom putu da na vrijeme ispune svoje obveze, trebale bi barem zadržati svoj mjesečni tempo premještanja. Sve države članice trebale bi ponuditi više mjesta za premještanje maloljetnika bez pratnje, uključujući maloljetnike u braku, biti fleksibilnije i prihvatiti svoj dio ranjivih osoba. Ispunjavanje tih ciljeva većinom je u rukama država članica premještanja jer su Grčka, agencije EU-a i međunarodne organizacije uključene u provedbu programa već učinile što je potrebno da bi premještanje funkcioniralo. Grčka je provela većinu preporuka koje je Komisija dala u svojim mjesečnim izvješćima, a uglavnom se odnose na brzu registraciju svih migranata, uključujući one koji ispunjavaju uvjete za premještanje, uz potporu Europskog potpornog ureda za azil (EASO) i Visokog povjerenika Ujedinjenih naroda za izbjeglice (UNHCR). Grčka će do ožujka 2017. (mjesec dana ranije nego je izvorno planirano) registrirati sve migrante koji se ondje nalaze. EASO provodi novi operativni plan na temelju kojeg se dopušta zapošljavanje privremenog osoblja kako bi se osiguralo stalno raspoređivanje stručnjaka. Informacije dobivene od EASO-a ključne su za osiguravanje kvalitete zahtjeva za premještanje i za podršku manje iskusnom osoblju u grčkoj službi za azil. Zahvaljujući koordiniranoj potpori UNHCR-a i Međunarodne organizacije za migracije (IOM) postupak premještanja postaje sve učinkovitiji. UNHCR je imao ključnu ulogu u oblikovanju postupka masovne predregistracije i osiguravanju primjerenog smještaja podnositelja zahtjeva za premještanje, dok IOM osigurava da svi podnositelji zahtjeva budu podvrgnuti zdravstvenim pregledima i da prođu orijentaciju prije odlaska, pritom pokazujući fleksibilnost s obzirom na brojne uvjete koje postavljaju države članice i stalno povećavajući svoj kapacitet. Italija U Italiju je 2016. pristiglo otprilike 20 700 Eritrejaca, ali talijanska su tijela za premještanje dosad registrirala svega 5300 – 5800 njih. Trenutačnim tempom premještanja od otprilike 750 osoba mjesečno, iz Italije bi do rujna 2017. bilo premješteno otprilike 9200 osoba, odnosno 44 % ukupnog broja osoba koje bi danas mogle ispunjavati uvjete za premještanje. To neće biti dovoljno za rasterećenje Italije. Osim toga, to bi se moglo promijeniti s obzirom na migracijski pritisak u budućnosti. Ako se postigne cilj od 1500 osoba mjesečno, ukupan broj osoba premještenih do rujna 2017. iznosio bi između 11 200 i 14 200. Samo je osam zemalja (Njemačka, Francuska, Malta, Nizozemska, Norveška, Finska, Portugal i Švicarska) potpuno uključeno u premještanje iz Italije. Druge države članice (Belgija, Hrvatska, Latvija, Rumunjska i Španjolska) dosad su premjestile svega nekoliko osoba. Druge pak (Cipar, Hrvatska, Luksemburg, Rumunjska, Slovenija i Španjolska) ne preuzimaju obveze na mjesečnoj osnovi. Previše je država članica koje još nisu premjestile ni jednu osobu iz Italije (Bugarska, Češka, Estonija, Irska, Mađarska, Litva, Austrija, Poljska i Slovačka).

Da bi se ciljevi postigli, sve države članice trebaju preuzimati obveze i premještati osobe na stabilnoj mjesečnoj osnovi i u skladu s brojem koji im je dodijeljen. Postignuti su dogovori s Europolom i talijanskim tijelima kako bi se olakšale izvanredne dodatne sigurnosne provjere, uključujući sigurnosne razgovore. Manje aktivne države članice koje su svoj spori tempo premještanja opravdavale pitanjima sigurnosti stoga bi odmah trebale povećati svoje napore. Istovremeno bi države članice koje su manje poznate podnositeljima zahtjeva trebale pružati više informacija, uključujući satove kulturne orijentacije. Italija bi pak trebala biti fleksibilnija u pogledu temelja za omogućavanje dodatnih sigurnosnih razgovora Europola. Osim toga, Italija bi što prije i neprestano trebala identificirati i registrirati za premještanje sve osobe koje za to ispunjavaju uvjete. S tim bi ciljem Italija trebala povećati broj osoblja za obradu zahtjeva u dublinskoj jedinici, ako je potrebno i uz potporu EASO-a, uključujući postojeće mobilne timove EASO-a koji obavljaju registraciju migranata koji ispunjavaju uvjete za premještanje, a djeluju izvan centara za premještanje. Italija bi trebala i centralno smjestiti podnositelje zahtjeva na manji broj lokacija za premještanje, barem za posljednje faze postupka. Tako bi se omogućio veći uspjeh faze postupka prije odlaska, uključujući potrebne zdravstvene preglede i satove kulturne orijentacije, te bi se pridonijelo smanjenju rizika od bijega jer bi se zahtjevi obrađivali brže. Naposljetku, Italija bi hitno trebala pojasniti postupke za omogućavanje premještanja maloljetnika bez pratnje (među ostalim i olakšavanjem imenovanja skrbnika), primijeniti EASO-ove smjernice i iskoristiti daljnju podršku te otvoriti jedan ili više namjenskih centara za premještanje maloljetnika bez pratnje kako bi se ubrzali postupci. Mjere potrebne da bi se ostvarili ciljevi za Grčku i Italiju: sve države članice moraju, uz potpuno korištenje fondovima EU-a, na stabilnoj mjesečnoj osnovi preuzimati obveze i vršiti transfere u skladu s brojkama koje su im dodijeljene, biti u skladu s rokom za odgovor iz protokola o premještanju te poboljšati svoje sustave za prihvat i integraciju kako bi se izbjegla kašnjenja s transferima, ni jedna država članica ne smije „birati”, odnosno proizvoljno odlučivati hoće li prihvatiti određeni zahtjev za premještanje. Razlozi za odbijanje trebali bi biti samo oni utvrđeni u odlukama Vijeća, Italija treba brzo identificirati i registrirati za premještanje sve pristigle migrante koji za to ispunjavaju uvjete, biti fleksibilnija u pogledu temelja za sigurnosne razgovore Europola, centralno smjestiti podnositelje zahtjeva u manjem broju objekata za prihvat tijekom posljednjih faza postupka te što prije početi premještati maloljetnike bez pratnje. 3.Preseljenje Dosad je postignut znatan napredak u pogledu preseljenja: već je izvršeno više od polovine od 22 504 preseljenja dogovorena na temelju zaključaka od 20. srpnja 2015. Od 6. veljače 2016. preseljene su 454 osobe, uglavnom iz Turske, Jordana i Libanona. Do 27. veljače 2017. 14 422 osobe preseljene su u 21 državu (Belgiju, Češku, Dansku, Njemačku, Estoniju, Francusku, Island, Irsku, Italiju, Latviju, Lihtenštajn, Litvu, Nizozemsku, Norvešku, Austriju, Portugal, Španjolsku, Finsku, Švedsku, Švicarsku i Ujedinjenu Kraljevinu). Estonija, Irska, Nizozemska, Finska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina te pridružene zemlje Island, Lihtenštajn i Švicarska već su ispunili svoje obveze. Većina država koje sudjeluju u programu navela je da su napori koje ulažu u preseljenje ponajprije, ali ne i isključivo usmjereni na Sirijce koji borave u Jordanu, Libanonu i Turskoj. To uključuje napore koje države članice ulažu u preseljenje Sirijaca iz Turske u skladu s Izjavom EU-a i Turske od 18. ožujka 2016. Od 4. travnja 2016. iz Turske je preseljeno 3565 Sirijaca na temelju dijela mehanizma „1 za 1” iz Izjave EU-a i Turske koji se odnosi na preseljenje. Od posljednjeg izvještajnog razdoblja na temelju tog mehanizma preseljeno je ukupno 467 osoba, a preostali broj za sve preuzete obveze iznosi 12 108. Preseljenja u okviru mehanizma „1 za 1” provedena su dosad u Belgiju, Njemačku, Estoniju, Francusku, Italiju, Latviju, Litvu, Luksemburg, Nizozemsku, Portugal, Španjolsku, Finsku i Švedsku. Uz to, u Norvešku je od 4. travnja iz Turske preseljeno 150 Sirijaca. Države članice koje još nisu izvršile preseljenja u skladu sa Zaključcima od 20. srpnja 2015. te one koje su još daleko od postizanja svojih ciljeva jednako bi tako trebale pojačati svoje napore. Svoje napore posebno trebaju povećati države članice koje još nisu izvršile preseljenja u okviru trenutačnih programa na razini EU-a (Bugarska, Cipar, Grčka, Hrvatska, Malta, Poljska, Rumunjska, Slovačka i Slovenija) te Češka, Danska i Portugal – države koje nekoliko mjeseci nisu izvijestile o napretku. 4. Daljnji koraci