(14)

Iako je cilj ovih Smjernica dati opsežan pregled raznih obrazloženja za vertikalna ograničenja, to ne znači da su one potpune i iscrpne. Sljedeći razlozi mogu opravdati primjenu određenih vertikalnih ograničenja. (a) Problem vertikalnih vanjskih učinaka ili problem dvostruke marginalizacije: dobavljač može izbjeći da distributer utvrđuje previsoku cijenu, ne uzimajući u obzir učinak svojih odluka na dobavljača, tako da mu odredi maksimalnu preprodajnu cijenu. Da bi povećao distributerovu prodaju, dobavljač može, primjerice, primijeniti selektivnu ili isključivu distribuciju. (b) Problem parazitizma: parazitizam među kupcima može se javiti na veleprodajnoj ili maloprodajnoj razini, osobito ako dobavljač ne može svim kupcima nametnuti zahtjeve za učinkovitu promidžbu ili pružanje usluga. Parazitizam među kupcima može se pojaviti samo u slučaju pretprodajnih usluga i drugih promidžbenih aktivnosti, ali ne i u slučaju usluga nakon prodaje koje distributer može pojedinačno naplatiti korisnicima. Pretprodajne aktivnosti podložne parazitizmu mogu primjerice biti važne kad su roba ili usluge relativno nove, tehnički složene ili imaju visoku vrijednost ili kad je ugled robe ili usluga važna odrednica potražnje za njima. U prevladavanju parazitizma među dobavljačima mogu pomoći ograničenja koja uključuju obvezu nenatjecanja. (c) Otvaranje novih tržišta ili ulazak na nova tržišta: kad dobavljač želi ući na novo zemljopisno tržište, na primjer tako da izvozi u drugu zemlju, to za distributera može uključivati posebna nepovratna ulaganja u etabliranje robne marke na tržištu. Da bi se lokalnog distributera nagovorilo na takva ulaganja, možda će trebati osigurati teritorijalnu zaštitu tako da distributer može povratiti ulaganja. Time se može opravdati ograničavanje distributera s drugih zemljopisnih tržišta u prodaji na novom tržištu (vidjeti i točku 167. ovih Smjernica). U točki (b) opisan je poseban slučaj problema parazitizma. (d) Problem renomiranog parazitizma: u nekim sektorima određeni distributeri poznati su po tome što na zalihi imaju samo kvalitetne proizvode ili pružaju samo kvalitetne usluge („renomirani distributeri”). U takvom slučaju prodaja putem takvih distributera može biti presudna, osobito za uspješno stavljanje novog proizvoda na tržište. Ako dobavljač ne može ograničiti svoju prodaju na te renomirane distributere, može se dovesti u situaciju da ga se izostavi s popisa dobavljača. Stoga dopuštanje isključive ili selektivne distribucije može biti opravdano. (e) Problem zadržavanja: ponekad dobavljač ili kupac moraju izvršiti posebna ulaganja povezana s određenim klijentom, na primjer ulaganja u posebnu opremu ili osposobljavanje. Na primjer, proizvođač sastavnih dijelova možda će morati izraditi nove strojeve i alate kako bi ispunio određeni zahtjev jednog od svojih korisnika. Ako se takva posebna ulaganja povezana s određenim klijentom ne mogu izravno ugovoriti ili ako je takvo ugovaranje nepotpuno, predmetni poduzetnik ne može se obvezati na razinu ulaganja koja je iz perspektive dobavljača optimalna, a nakon što ga dobavljač odabere, kupac može izvršiti samo neoptimalna ulaganja. Vertikalni sporazumi mogu pomoći u rješavanju ili ublažavanju tog problema obvezivanja. (f) Specifičan problem zadržavanja koji može nastati u slučaju prijenosa značajnog znanja i iskustva (know-how): Pruženo znanje i iskustvo više se ne može uzeti natrag, a njihov pružatelj možda ne želi da se njime koristi konkurencija ili da se koristi za konkurenciju. U mjeri u kojoj znanje i iskustvo nisu bili lako dostupni kupcu, a značajni su i prijeko potrebni za izvršenje sporazuma, takav prijenos može opravdati ograničenje koje uključuje obvezu nenatjecanja, a koje u uobičajenim okolnostima ne bi bilo obuhvaćeno člankom 101. stavkom 1. (g) Ekonomije razmjera u distribuciji: da bi se iskoristile ekonomije razmjera radi snižavanja maloprodajne cijene svoje robe ili usluga, proizvođač može usmjeriti preprodaju svoje robe na ograničen broj distributera. Da bi to učinio, može se koristiti isključivom distribucijom, nametanjem određene količine robe u obliku zahtjeva za minimalnu kupnju, selektivnom distribucijom koja sadržava takav zahtjev ili isključivom nabavom. (h) Jedinstvenost i standardizacija kvalitete: vertikalno ograničenje može pridonijeti stvaranju imidža robne marke zahtijevanjem određenog stupnja jedinstvenosti i standardizacije kvalitete od distributera, čime se povećava privlačnost predmetne robe ili usluga za krajnjeg korisnika, što povećava i prodaju. To primjerice vrijedi u slučaju selektivne distribucije i franšiznog poslovanja. (i) Nedostaci tržišta kapitala: uobičajeni davatelji kapitala, kao što su banke i tržišta dionica, mogu pružati kapital pod neoptimalnim uvjetima kad imaju nepotpune informacije o solventnosti zajmoprimca ili ako je instrument osiguranja zajma neprimjeren. Kupac ili dobavljač mogu raspolagati boljim informacijama i, zahvaljujući isključivom odnosu, dobiti dodatno osiguranje za svoje ulaganje. Ako dobavljač daje zajam kupcu, to može dovesti do određivanja obveze nenatjecanja ili nametanja određene količine robe za kupca. Ako kupac daje zajam dobavljaču, to može biti razlog za zahtijevanje isključive opskrbe ili nametanje određene količine robe za dobavljača.