IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o osnivanju Europskog fonda za male namjene u području sredstava za zaštitu bilja /* COM/2014/082 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o osnivanju Europskog fonda za male namjene u području sredstava za zaštitu bilja Sažetak Uredbom (EZ) br. 1107/2009 uređuje se stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja i ona sadržava posebne odredbe za primjenu i odobrenje takozvanih malih namjena. To su namjene sredstava za zaštitu bilja koje nisu ekonomski održive za industriju zaštite bilja, ali su važne za uzgajivače. U Uredbi se propisuje da Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću izvješće o osnivanju Europskog fonda za male namjene uz, ako je potrebno, zakonodavni prijedlog. Glavni ciljevi tog izvješća jesu: pružanje informacija koje se odnose na stanje malih namjena kako su izvijestile države članice i organizacije dionika; predstavljanje strategije ponuđene u Uredbi (EZ) br. 1107/2009 u vezi s malim namjenama; predstavljanje opcija za djelovanje razmotrenih u preliminarnoj studiji koju je financirala Komisija; informiranje Europskog parlamenta i Vijeća o zaključcima Komisije o mogućem zakonodavnom prijedlogu za osnivanje Europskog fonda za male namjene. Male su namjene većinom povezane s manjim kulturama čija je vrijednost zajedno procijenjena na približno 70 milijardi EUR godišnje, što je 22 % ukupne vrijednosti proizvodnje bilja EU-a. Procijenjeno je da izravni učinci na poljoprivredni sektor (tj. gubitak proizvodnje kultura i dodatni troškovi uzgoja za poljoprivrednike) iznose više od 1 milijarde EUR godišnje. Nadalje, većina država članica smatra da su male namjene toliko važne da se već danas na rješavanje tog pitanja troše strukturni novac i ljudski potencijali u iznosu od približno 8 milijuna EUR. Komisija napominje da su glavni uzroci problema malih namjena: nepostojanje ekonomskih poticaja za podnošenje zahtjeva za odobrenjem sredstava za zaštitu bilja; nehomogena dostupnost sredstava za zaštitu bilja za male namjene zato što ekonomski poticaji i potrebe variraju među državama članicama; težak pristup regulatornim putovima i komplicirano korištenje njima za dobivanje proširenja upotrebe za treće strane; nedostatak informacija o postojećim inicijativama u drugoj državi članici. Razmatrane su četiri opcije djelovanja Komisije: (1) Bez financiranja Komisije. (2) Ponovno uvođenje Stručne skupine za male namjene EU-a. (3) Komisija djelomično financira koordinacijski instrument (Tehničko tajništvo), koji se sastoji od nezavisnog središnjeg tajništva koje koordinira rad između države članice i dionika. (4) Komisija djelomično financira koordinacijski instrument (Tehničko tajništvo) i posebne projekte. Prikupljanje mišljenja država članica i dionika pokazalo je jasnu potrebu za uspostavu koordiniranog djelovanja na europskoj razini (96 % ispitanika u općem istraživanju koje je pokrenuo FCEC je za; 4 % ne zna). Za opcije 1 ili 2 nije izražen interes. Dok su donositelji politika većinski podržali opciju 3, jasnu prednost opciji 4 dali su uzgajivači i industrija zaštite bilja. Napominjući da je koordinacija na europskoj razini ključna za rješavanje problema male namjene, napominjući da države članice nacionalno već ulažu trud i napominjući da je trenutačno u tijeku niz masovnih aktivnosti dionika, Komisija predlaže osnivanje koordinacijske skupine. Komisija smatra da bi kratkoročno i srednjeročno bilo dovoljno stvoriti koordinacijsku platformu, čemu je Komisija spremna financijski pridonijeti na temelju članka 76. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009. Nakon uspostave platforme i nakon što ona počne s radom Komisija će ocijeniti njezino funkcioniranje kao i postignute rezultate te može predložiti daljnje odgovarajuće mjere. SADRŽAJ 1. Uvod 5 1.1. Pozadina izvješća i europski regulatorni okvir 5 1.2. Cilj izvješća 6 2. Sredstva za zaštitu bilja i male namjene 6 2.1. Problem 6 2.2. Gospodarsko značenje malih namjena 8 2.3. Postojeće inicijative na razini EU-a i u državama članicama 9 2.4. Male namjene u državama koje nisu države članice EU-a 10 3. Strategija za male namjene prema Uredbi (EZ) br. 1107/2009 10 3.1. Usklađena opskrba sredstvima za zaštitu bilja 10 3.2. Poticaji za industriju 11 3.3. Proširenja odobrenja 12 3.4. Poboljšana jasnoća 12 3.5. Europski fond za male namjene 12 4. Razmatrane političke opcije 13 5. Zaključci 14 1. Uvod 1.1. Pozadina izvješća i regulatorni okvir EU-a Stavljanje na tržište sredstava za zaštitu bilja u Europskoj uniji uređeno je Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. Tom Uredbom, kojom je Direktiva Vijeća 91/414/EEZ od 14. lipnja 2011. stavljena izvan snage, predviđa se cjelovita procjena rizika i postupak odobravanja za aktivne tvari i sredstva koja te tvari sadržavaju. Aktivne tvari koje će se koristiti kao sredstva za zaštitu bilja procjenjuje se i odobrava na razini EU-a, dok pojedinačna sredstva za zaštitu bilja koja sadržavaju te tvari države članice procjenjuju i odobravaju za posebne kulture i štetnike na temelju usklađenih pravila. Uredbom (EZ) br. 1107/2009 naglasak je stavljen na takozvane „male namjene”, što su uporabe sredstava za zaštitu bilja na površinama koje su premale da bi industrija ulagala u zahtjev za profitabilno odobrenje proizvoda. Male se namjene uglavnom odnose na male ili vrlo male kulture (uključujući većinu povrća, voća, rasadnika i cvijeća) te je procijenjeno da one ukupno čine najviše 70 milijardi EUR godišnje, što čini 22 % cjelokupne vrijednosti proizvodnje bilja EU-a. Uredbom (EZ) br. 1107/2009 u članku 3. stavku 26. mala namjena definira kako slijedi: „Mala namjena znači uporaba sredstva za zaštitu bilja u nekoj državi članici na bilju ili biljnim proizvodima koji se: - u toj državi članici uzgajaju u manjem opsegu; ili - uzgajaju u velikom opsegu, ali kad je potrebno zadovoljiti iznimnu potrebu zaštite bilja.” Ako industrija ne podnese zahtjev za posebnu namjenu sredstva, ne može biti ocjene i odobrenja, što u nekoliko slučajeva dovodi do nedostatka opcija za zaštitu bilja. Taj nedostatak odobrenih sredstava za zaštitu bilja uglavnom utječe na male kulture, ali je bitan i za velike kulture za manje uobičajene štetnike ili bolesti. Problem malih namjena isto tako utječe na ekološku proizvodnju, s obzirom na to da nijedno sredstvo za zaštitu bilja, uključujući ona kojima se može koristiti u ekološkoj poljoprivredi, nije izuzeto iz ocjene i odobrenja. Većina država članica zabrinuta je zbog pitanja male namjene i tijekom rasprava prije donošenja Uredbe (EZ) br. 1107/2009 velik broj njih i neki dionici zatražili su potpore u obliku europskog fonda kako bi se koordinirale europske mjere za rješavanje pitanja malih namjena. Europska komisija Financirala je 2011. preliminarnu studiju za ovo izvješće[1] koje je dostupno na njezinu web-mjestu[2]. 1.2. Cilj izvješća Ciljevi izvješća su: pružanje informacija koje se odnose na stanje malih namjena kako su izvijestile države članice i organizacije dionika; predstavljanje strategije ponuđene u Uredbi (EZ) br. 1107/2009 u vezi s malim namjenama; predstavljanje opcija za djelovanje razmotrenih u preliminarnoj studiji koju je financirala Komisija; informiranje Europskog parlamenta i Vijeća o zaključcima Komisije o mogućem zakonodavnom prijedlogu za osnivanje Europskog fonda za male namjene. 2. Sredstva za zaštitu bilja i male namjene 2.1. Problem Manjak opcija za zaštitu bilja za male namjene bio je poznat već prije 1991. kad je u Direktivi 91/414/EEZ utvrđen prvi regulatorni okvir EU-a o sredstvima za zaštitu bilja. Tom su Direktivom već bile utvrđene dvije glavne odredbe za povećanje dostupnosti sredstava za zaštitu bilja poljoprivrednicima i za poboljšanje usklađivanja diljem EU-a. Te su se odredbe odnosile na mogućnost da se a) u državi članici uzajamno priznaju odobrenja dodijeljena u drugoj državi članici i b) postojeća odobrenja prošire na male namjene, podnošenjem manje opsežne dokumentacije. Međutim, unatoč odredbama Direktive 91/414/EEZ, situacija s malim namjenama nije se popravila. To se osobito dogodilo zbog: značajnog smanjenja aktivnih tvari odobrenih na razini EU-a, što je posljedica npr. programa ponovne ocjene postojećih aktivnih tvari provedene između 1993. i 2009. Taj je program doveo do povlačenja oko 70 % aktivnih tvari koje su bile na tržištu prije 1993. vrlo ograničene uporabe alata pojednostavnjenja za male namjene predviđenih Direktivom 91/414/EEZ (tj. uzajamno priznavanje i proširenje malih namjena); nedostatka potpora industriji za podnošenje dokumentacije za odobrenje malih namjena[3]. S obzirom na to da odobrenja dodjeljuju države članice i da ne postoji pregled malih namjena na razini EU-a, teško je napraviti procjenu ukupnog broja namjena za koje nedostaju rješenja za zaštitu kultura. FCEC je utvrdio preko 1 400 slučajeva (usjevi x štetnici) bez ijednog odobrenog sredstva za zaštitu bilja i taj popis nije potpun. Osim toga, Komisija je prikupila podatke o 4 kulture iz 4 države članice i njihovom se analizom jasno pokazalo znatno smanjenje broja dostupnih učinkovitih odobrenja za zaštitu kultura za male kulture u razdoblju od 1990. do 2010., kako je prikazano u dijagramu 1. 6. Za suzbijanje 30 od 209 štetnika i bolesti utvrđenih na četiri kulture korištene za ovu studiju nije bilo dostupno nijedno sredstvo za zaštitu bilja. Uz to, za 161 štetan organizam nije bilo odobrenih sredstava za zaštitu bilja dostupnih u barem jednoj od četiri države članice iz studije. Tim se brojčanim podatcima ilustrira problem tih namjena i potreba za rješenjem. Međutim, njima se isto tako potvrđuje da države članice nisu uvijek potpuno iskoristile mogućnost ponuđenu Direktivom 91/414/EEZ kada su rješenja postojala u drugim državama članicama ili kad su bila dostupna za druge kulture. Nedovoljna zaštita kultura protiv štetnih organizama može imati utjecaja na raznim razinama. Njome se ugrožava održiva proizvodnja visokokvalitetnih, iznimno raznolikih i visokovrijednih prehrambenih kultura unutar EU-a. Nedostatak rješenja za zaštitu bilja može imati moguće negativne učinke na ljudsko zdravlje i okoliš zbog mogućeg nezakonitog korištenja sredstava za zaštitu bilja. Uz to, nepostojanje namjena za zaštitu bilja moglo bi, uz ostale čimbenike, utjecati na konkurentnost poljoprivrede EU. Unatoč maloj količini dostupnih ekonomskih podataka na razini dionika, studija FCEC-a ukazuje na ekonomski utjecaj uzrokovan nedostatkom rješenja za zaštitu bilja za male namjene. Procijenjeno je da izravni učinci (tj. gubitak proizvodnje usjeva i dodatni troškovi uzgoja za poljoprivrednike) čine više od 1 milijarde EUR. Neizravni društveno-gospodarski i okolišni utjecaji bili su procijenjeni u rasponu od 100 milijuna EUR. Ti utjecaji obuhvaćaju lokalnu nezaposlenost i gubitke bioraznolikosti (npr. na područjima kao što je Južna Europa gdje određene vrste tradicionalne proizvodnje kao što su one za aromatske kulture više ne bi bile moguće). Ti se brojčani podatci odnose na ukupno područje veće od 9 milijuna hektara. 2.2. Ekonomsko značenje malih namjena Izraz „mala namjena” može stvoriti dojam da je i njihova ekonomska dimenzija isto tako mala, iako je upravo suprotno. Male se namjene u stvarnosti odnose na visokovrijedne posebne vrste kultura, kao što su voće i povrće, ukrasno bilje, rasadne kulture (bilje za sadnju) i aromatsko bilje. Za potrebe ovog izvješća sve se kulture smatraju malima, iako su u nekim državama članicama neke od njih velike. Te posebne kulture vrednovane su na približno 70 milijardi EUR godišnje, što čini 22 % ukupne vrijednosti proizvodnje poljoprivrednog sektora[4]. Sam sektor voća i povrća čini otprilike 45 milijardi EUR u EU-27 s ukupnom proizvodnjom od 70 milijuna tona povrća i 40 milijuna tona voća godišnje. Tržišna vrijednost ukrasnog bilja procijenjena je na 27 milijardi EUR godišnje. Ekonomska raspodjela malih namjena u EU-u prikazana je u dijagramu 2. Područja pod kulturama voća i povrća u EU-27[5] za koja je podjela na zone prikazana u dijagramu 3. iznose oko 4,6 milijuna ha odnosno 1,8 milijun hektara, što je ukupno približno 17 % ukupnog obujma proizvodnje EU-a. 2.3. Postojeće inicijative na razini EU-a i u državama članicama Većina država članica zabrinuta je zbog pitanja malih namjena i nekoliko godina radi na rješenjima, i na nacionalnoj razini i u okviru Stručnih skupina za male namjene EU-a. 2.3.1. Nacionalni fondovi Nacionalni su fondovi često osnovani radi podrške proširenju malih namjena i financiranja učinkovitosti i pokusa u vezi s ostatcima za male namjene. Godišnji proračun koji su namijenile države članice varira od 40 000 EUR do 1 000 000 EUR i temelji se na javnim, privatnim ili mješovitim sredstvima, isključujući skrivene doprinose u osoblju i uslugama. Ukupna trenutačna godišnja sredstva u svim državama članicama mogu se procijeniti na približno 8 milijuna EUR utrošenih u istraživačke projekte. Ta su sredstva namijenjena posebnim nacionalnim projektima bez ikakve koordinacije različitih mjera koje se provode u EU-u. Tijekom istraživanja koje je proveo FCEC, 15 država članica navelo je da se male namjene smatraju toliko važnima da se na rješavanje tog pitanja troše strukturni novac i ljudski potencijali. Ali nitko ne smatra da su dostupna sredstva dovoljna za rješavanje problema na nacionalnoj razini. Osim toga, 10 država članica nema raspoloživih izvora. 2.3.2. Stručne skupine EU-a Stručna skupina EU-a za male namjene, koju je Komisija organizirala između 2002. i 2009. bila je sastavljena od: 1) Upravljačkog odbora, koji se sastojao od predstavnika politika odabranih država članica, dva koordinatora i Komisije. Upravljački odbor bio je nadležan za opće politike i upravljanje radom Tehničkih skupina. 2) Dvije Tehničke skupine za Južnu i Sjevernu Europu, svaka od njih vođena koordinatorom (jednog iz Francuske, jednog iz Nizozemske) i sastavljena od predstavnika svih država članica. Dionici (predstavnici proizvođača, poljoprivrednika, NVO-a, industrije pesticida) isto su tako bili pozvani da prisustvuju Tehničkim skupinama. Zadatak tih skupina bio je pronaći tehnička rješenja za male namjene utvrđivanjem problema, dijeljenjem informacija, uspostavljanjem zajedničkih prioriteta i organiziranjem podjele posla. Ta su djelovanja dovela do razvoja projekata o razmjeni podataka, dobrovoljnom uzajamnom priznavanju i stvaranju podataka. Inicijativom Stručnih skupina države članice razvile su bilateralnu i multilateralnu suradnju. Stručne skupine, iako su smatrane dobrom platformom za razmjenu ideja i podjelu posla, nisu postigle dovoljnu provedbu rješenja za male namjene. Zbog tog razloga i zbog vrlo ograničene uloge koju je imala Komisija u nacionalnim odobrenjima, Komisija je 2009. odlučila prekinuti inicijativu. Nakon toga, neke su države članice nastavile razvijati nacionalne ili regionalne inicijative kao što su tehničke radne skupine koordinacijske prirode među nacionalnim tijelima i dionicima kao što su uzgajivači, industrija, istraživačke postaje i usluge proširenja. 2.4. Male namjene u državama koje nisu države članice EU-a Male su namjene danas međunarodno prepoznate kao prioritetno pitanje za koje zahtijeva rješenje. Program o pesticidima OECD-a utvrđen 2007., Stručna skupina za male namjene (Expert Group on Minor Uses – EGMU) gdje su njezini članovi[6] pokušali razviti međunarodnu suradnju i tehničko vodstvo u cilju olakšavanja prijave pesticida za male namjene. Neke su države uvele nacionalne inicijative za male namjene, osobito SAD, Australija i Kanada. U Sjedinjenim Državama, Kooperativna služba za istraživanje, obrazovanje i savjetovanje (Cooperative State Research, Education and Extension Service) Odjela za poljoprivredu Sjedinjenih Država (United States Department of Agriculture – USDA) utemeljila je 1963. u suradnji s Agencijom za zaštitu okoliša (Environmental Protection Agency) takozvani IR 4 program (Interregional Research Project No.4 – Međuregionalni istraživački projekt br. 4.) kako bi se pomoglo u prikupljanju podataka o ostatcima i učinkovitosti[7] za podršku prijavi ili ponovnoj prijavi male namjene pesticida i određivanje granica dopuštenog odstupanja za ostatke male namjene kemikalija u ili na sirovoj poljoprivrednoj robi. Program IR-4 suradnja je vlade i industrije s oko 8 milijuna EUR saveznih proračunskih sredstava godišnje. Tome su pridodana sredstva i doprinosi dionika, što je prema procjeni udvostručenje sredstava. IR4 bilježi više od 550 odobrenja ostvarenih između 2008. i sredine 2011. 3. Strategija za male namjene na temelju Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Uredbom (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja utvrđuje se nekoliko odredaba kako bi se osiguralo da se ne ugrožava diversifikacija poljoprivrede i vrtlarstva zbog nedostatne ponude sredstava za zaštitu bilja. Općenito, te se odredbe združuju u integriranu strategiju, čijom se ispravnom i potpunom primjenom očekuje postupno smanjenje problema malih namjena. 3.1. Usklađena opskrba sredstvima za zaštitu bilja Kako bi države članice pojednostavile postupke, uskladile opskrbu proizvodima za zaštitu bilja i smanjile radno opterećenje za ocjenu proizvoda za zaštitu bilja , čime se ubrzava postupak odobravanja, Uredbom (EZ) br. 1107/2009 uveden je sustav ocjene po zonama proizvoda za zaštitu bilja podjelom Europske unije na tri zone (sjevernu, središnju i južnu zonu) gdje države članice moraju uzajamno priznati ocjenu i odobrenje proizvoda za zaštitu bilja koji je dodijelila jedna od država članica unutar te zone. Za određene namjene, uključujući vrlo važne primjene malih namjena u staklenicima, za tretiranje sjemena ili tretiranje nakon žetve, odobrenje koje je dodijelila jedna država članica može se upotrijebiti u svim drugim državama članicama neovisno o zoni kojoj ta država članica pripada. Pod uvjetom da su poljoprivredne prakse usporedive, uzajamno priznavanje odobrenja obvezno je u kratkom utvrđenom roku kako bi se osigurao brži pristup tržištu i usklađenija opskrba sredstvima za zaštitu bilja, posebno za male namjene. Tim sustavom, poznatim i kao „sustav po zonama” (članak 40.) snažno će se promicati usklađivanje jer od država članica zahtijeva da izvrše jednu procjenu unutar jedne zone (ili čitavog EU-a za primjene u staklenicima, za tretiranje sjemena ili tretiranje nakon žetve). Jedino odstupanje koje se predviđa u uzajamnom priznavanju mogućnost je da država članica odbije izdati odobrenje za sredstvo za zaštitu bilja na svom području ako zbog posebnih ekoloških ili poljoprivrednih prilika raspolaže opravdanim razlozima za pretpostavku da predmetno sredstvo predstavlja neprihvatljiv rizik za zdravlje ljudi i životinja ili za okoliš. Mjere koordinacije unutar zona i na razini EU-a već su u tijeku i nove se planiraju kako bi se osiguralo da nove odredbe budu u potpunosti provedene. Očekuje se da će potpuna i ispravna provedba sustava po zonama imati snažan i pozitivan utjecaj na male namjene. U okviru ove mjere ključna je razmjena informacija o odobrenjima za sredstva za zaštitu bilja, koja su u fazi razmatranja ili koja su već dodijeljena. Zbog tog razloga Komisija razvija bazu podataka EU-a kako bi se poboljšalo dijeljenje informacija među Komisijom, državama članicama i trećim stranama kako bi se Komisiji, državama članicama i podnositeljima zahtjeva iz industrije pomoglo u ispunjavanju njihovih pravnih obveza i uz to informirala šira javnost. 3.2. Poticaji za industriju Uredba (EZ) br. 1107/2009 sadržava i dvije glavne odredbe koje predstavljaju poticaj za industriju da razvije rješenja za male namjene. Pojednostavljeni postupak za utvrđivanje maksimalnih razina ostataka ( MLR). U kontekstu postupka odobravanja industriju se poziva da podnese zahtjev za sve planirane MLR-ove, uključujući ne samo velike, nego i male namjene (članak 11. stavak 2. i članak 12. stavak 6. Uredbe (EZ) br. 1107/2009). Zahtjevi za MLR-ove bit će ocijenjeni usporedno s odobrenjem aktivne tvari kako bi se na svim razinama smanjili vrijeme i resursi. Cilj je taj da se prilikom odobravanja aktivne tvari može postaviti što je više moguće MLR-ova kako bi se olakšao i ubrzao postupak odobravanja relevantnih namjena na razini države članice. Produljena zaštita podataka Zaštita podataka (članak 59.) produljuje se za 3 mjeseca za svako proširenje odobrenja za male namjene do najviše dodatne tri godine, osim kad proširenje odobrenja ne podrazumijeva podnošenje novih podataka o ostatcima. Ova odredba trebala bi imati pozitivne učinke na niz zahtjeva za male namjene. 3.3. Proširenja odobrenja Člankom 51. definirana su pojednostavljena pravila za treće strane, vlasnike odobrenja, službena ili znanstvena tijela, profesionalne poljoprivredne udruge ili korisnike, da zatraže proširenje postojećih odobrenja za male namjene koje još nisu obuhvaćene tim odobrenjem. Slične odredbe već su primjenjivane na temelju Direktive 91/414/EEZ. Osim toga, ovim se člankom državama članicama dopušta da poduzmu mjere kojima se omogućuje ili potiče podnošenje takvih zahtjeva. Uredbom se dalje ne definira koje bi to mjere mogle biti i stoga je državama članicama ostavljen znatan stupanj slobode i inicijative. U Uredbi (EZ) 1107/2009 zadržana su pravila pojednostavljenja utvrđena u Direktivi 91/414/EEZ i ojačana je fleksibilnost ponuđena državama članicama kako bi se na najbolji i učinkovitiji način iskoristila pravila proširenja. Tom se povećanom fleksibilnošću sada omogućuje državama članicama da poduzmu mjere kojima se omogućuje ili potiče podnošenje zahtjeva kako bi se postojeća odobrenja proširila na male namjene. To se, primjerice, odnosi na režim umanjenih naknada, ubrzane postupke ocjene zahtjeva, programe za podizanje svijesti za zainteresirane strane, odvraćanja od korištenja drugih mjera i prije svega Hitne mjere predviđene člankom 53. Uredbe (EZ) 1107/2009. 3.4. Poboljšana jasnoća Jedna od glavnih prepreka pri procjeni opsega problema malih namjena nepostojanje je dogovorenog popisa malih namjena koji će se koristiti za traženje zajedničkih rješenja. Uredbom (EZ) br. 1107/2009 predviđena je poboljšana transparentnost u tom smislu, obvezujući države članice da izrade popis malih namjena na nacionalnoj razini. 3.5. Europski fond za male namjene Potrebu i mogućnosti za osnivanje fonda istražit će Komisija (vidi sljedeći stavak 4.) u skladu s člankom 51. stavkom 9. Uredbe (EZ) br. 1107/2009. 4. Razmatrane političke opcije Studijom koju je proveo FCEC utvrđene su četiri opcije koje su se pojavile iz doprinosa država članica i dionika. One variraju od nepostojanja financiranja Komisije do znatnog financiranja strukturnim i priznatim Europskim fondom. (1) Bez financiranja Komisije U ovoj opciji Komisija ne sudjeluje izravno u mjerama za male namjene. Očekuje se da će odredbe Uredbe (EZ) br. 1107/2009 kako su opisane u stavku 3. ovog Izvješća imati korisne učinke i treba ih se potpuno provesti prije razmatranja svih drugih mjera. (2) Stručna skupina za male namjene EU-a Ova se opcija sastoji od ponovnog uvođenja nekadašnjih Stručnih skupina EU-a kako je opisano u stavku 2.3.2. ovog Izvješća. Dvaput godišnje Komisija omogućuje sobu za sastanke, nadoknađuje putne troškove jednog delegata po državi članici i dnevnice za koordinatore. Izravni troškovi procijenjeni su u rasponu od 44 000 EUR godišnje na teret Komisije, ne uključujući sredstva potrebna u Komisiji za sudjelovanje na sastancima i njihovo praćenje. (Aktivnosti: dijeljenje informacija i iskustva stečenih na nacionalnoj razini i pokretanje bilateralnih projekata među državama članicama.) (3) Komisija djelomično financira koordinacijski instrument (Tehničko tajništvo) Ova se opcija sastoji od opcije 2 kojoj su pridodana 2 ekvivalenta punog radnog vremena u okviru tehničkog tajništva izvan Komisije. Komisija djelomično financira sustav. Tajništvo ima pravnu osobnost i izvješćuje upravljački odbor, koji se sastoji od država članica, sufinanciranih dionika i Komisije. Potrebna proračunska sredstva za provedbu opcije 3 procjenjuju se u rasponu od 0,5 do 0,7 milijuna EUR godišnje koji će se dijeliti između Komisije i država članica. Sufinanciranje Komisije, na temelju članka 76. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009, može se provesti u obliku potpore u skladu s Glavom IV. Financijske uredbe (Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012). (Aktivnosti: Osim aktivnosti pod (2), koordinacija rada s malim namjenama između država članica i dionika, sastavljanje i održavanje baze podataka o malim namjenama, poticanje usklađivanja (npr. definicije skupine usjeva i skupine štetnika, razvoj smjernica).) (4) Komisija djelomično financira koordinacijski instrument (Tehničko tajništvo) i posebne projekte Opcija 4 obuhvaća opciju 3 i uz to omogućuje ograničenu financijsku potporu EU-a za projekte o stvaranju podataka za učinkovitost i sigurnost, ocjenu dokumentacije i odobrenje pojedinih malih namjena. Predviđa se da bi, ovisno o broju financiranih projekata, bila potrebna proračunska sredstva od 1,2 do 6 milijuna EUR godišnje. U ovoj opciji troškovi bi se trebali dijeliti među trima skupinama dionika (industrije, uzgajivača i Komisije / država članica). (Aktivnosti: kao i pod (3) i uz to stvaranje podataka o malim namjenama za podnošenje dokumentacije na razini zone, s očekivanim utjecajem na u cijelom EU-u.) 5. Zaključci Prikupljanje mišljenja od država članica i dionika pokazalo je jasnu potrebu za utvrđivanjem europskog koordiniranog djelovanja (96 % ispitanika u općem istraživanju koje je pokrenuo FCEC je za; 4 % ne zna). Za opcije 1 ili 2 nije izražen interes. Dok su donositelji politika većinski podržali opciju 3, jasnu prednost opciji 4 dali su uzgajivači i industrija zaštite bilja, koji su davali prednost osnivanju fonda, koji bi bio pridodan već znatnoj financijskoj potpori koja je pružena diljem EU-a na nacionalnoj razini (procijenjenih 8 milijuna EUR). Osim toga, Komisija je mišljenja da je ova opcija izvan područja primjene članka 76. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i stoga bi bila potrebna izmjena postojeće pravne osnove, što nije opcija za kratkoročno i srednjoročno razdoblje. Glavna hitnost koju su izrazile države članice bila je potreba za koordinacijom i dijeljenjem informacija u okviru zajedničke platforme stručnjaka EU-a za male namjene. Dionici su prednost dali dodavanju dodatnog financiranja već postojećim izvorima za stvaranje podataka. Komisija potvrđuje da bi takav koordinacijski instrument bio koristan za promicanje sinergija i sprečavanje udvostručenja napora, ali i za osiguravanje dovoljnog ulaganja u nacionalne fondove. Komisija je spremna pomoći i financijski doprinijeti u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju stvaranju ovog nezavisnog koordinacijskog instrumenta (razmatra se opcija 3 od političkih opcija), na temelju članka 76. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1107/2009. Prva analiza ukazuje da bi sredstva od 350 000 EUR godišnje bila dovoljna za provedbu potrebnih mjera razmatranih pod opcijom 3. Stoga Komisija smatra da Europskom parlamentu i Vijeću u ovoj fazi nije potreban poseban zakonodavni prijedlog za fond za male namjene. Međutim, Komisija će pratiti napredak ostvaren u nadolazećim godinama i može predložiti odgovarajuće mjere ovisno o do sada stečenim iskustvima od prethodno navedenog koordinacijskog instrumenta. Komisija je uvjerena da će se uspostavom koordinacijskog instrumenta, u kombinaciji s potpunom i ispravnom provedbom novih odredbi ponuđenih Uredbom (EZ) br. 1107/2009 i opisanih u stavku 3. ovog izvješća znatno doprinijeti pojednostavljenju problema malih namjena. Osim predloženi koordinacijski instrument za male namjene, Komisija će, u okviru posljednjeg poziva na podnošenje prijedloga u sedmom okvirnom programu za istraživanje[8], podržati ERANET za Integriranu zaštitu bilja posebno u vezi s malim namjenama (IPM ERANET). ERANET su istraživački koordinacijski instrumenti kojima države članice mogu koordinirati svoje Nacionalne istraživačke aktivnosti i naposljetku financirati zajedničke projekte. Njima se državama članicama i pridruženim državama omogućuju važne prilike za razmjenu informacija, udruživanje sredstava i dogovori o zajedničkim istraživačkim pristupima u posebnim područjima. IPM IRANET započet će tijekom prvih mjeseci 2014. s ciljem stvaranja sinergija i osiguravanja više razine provedbe IPM-a na kulture malih namjena među europskim poljoprivrednicima. Koordinacija između ovog ERANET-a i predloženog koordinacijskog instrumenta bit će nužna i u konačnici će koristiti rješavanju budućih pitanja kultura male namjene. Komisija isto tako poziva na potpuno uključivanje relevantnih dionika u uspješnu provedbu Uredbe (EZ) br. 1107/2009 i pronalaženje održivih rješenja na razini EU-a za probleme sa štetnicima na malim kulturama. Posebnu pozornost treba usmjeriti na provedbu praksi integrirane zaštite bilja i na aktivne tvari niskog rizika, biopesticide i osnovne tvari, u skladu s načelima Direktive 2009/128/EZ o uspostavi okvira za djelovanje Zajednice u postizanju održive upotrebe pesticida. [1] Studiju je proveo Konzorcij za ocjenu prehrambenog lanca (dalje u tekstu FCEC) [2] http://ec.europa.eu/food/plant/protection/evaluation/study_establishment_eu_fund.pdf. [3] Stvaranje podataka i ocjena podataka o malim namjenama može stajati preko 200 000 EUR. [4] Navedene su vrijednosti procjene koje proizlaze iz podataka Eurostata u kojima se ne razlikuje između malih i velikih usjeva. Neke kulture voća ili povrća, kao što su jabuke, velike su u većini država članica, a neke ratarske kulture kao što su riža smatraju se malima u većini država članica koje je uzgajaju. [5] Studija je provedena prije pristupanja Hrvatske. [6] Australija (mjesto predsjedavajućega), Austrija, Belgija, Kanada, Češka Republika, Francuska, Njemačka, Grčka, Mađarska, Irska, Italija, Japan, Nizozemska, Novi Zeland, Slovačka Republika, Slovenija, UK, SAD, Europska komisija, FAO, EPPO, IBMA, US IR-4 i industrija. [7] U okviru IR-4 osnovano je 25 područnih istraživačkih centara diljem Sjedinjenih Država, koji su uključeni u 100 studija godišnje potkrijepljenih s približno 650 pokusa na terenu. [8] Radni program suradnje FP7: Hrana, poljoprivreda i ribarstvo i biotehnologije, tema KBBE.2013.1.4-02: Integrirana zaštita bilja (IPM) – ERANET, Poziv: FP7-ERANET-2013-RTD).