KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA

Poboljšanje pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša u EU-u i državama članicama

I.Poziv na zajedničko djelovanje

1Za uspjeh europskog zelenog plana neophodno je sudjelovanje i predanost država članica, javnosti i svih dionika. Komisija se u europskom zelenom planu obvezala „razmotriti reviziju Aarhuške uredbe kako bi se poboljšao pristup upravnim i sudskim preispitivanjima na razini EU-a za građane i nevladine organizacije koji smatraju upitnom zakonitost odluka s učincima na okoliš. Poduzet će i mjere za poboljšanje pristupa pravosuđu pred nacionalnim sudovima u svim državama članicama.”

2Želimo li da europski zeleni plan uspije i dovede do trajnih promjena, EU u njegovo provođenje treba uključiti građane i dionike. Javnost je pokretač zelene tranzicije te to treba i ostati, no potrebna su joj sredstva za aktivnije sudjelovanje u razvoju i provedbi novih politika. Kako bi se ojačalo povjerenje u nacionalna i EU-ova upravna tijela, isto je tako važno imati odgovarajući „sustav provjera i ravnoteža” radi provjere jesu li akti i odluke u skladu sa zakonodavstvom u području zaštite okoliša. Pristup pravosuđu u pitanjima okoliša putem Suda EU-a i nacionalnih sudova kao sudova Unije važan je za ostvarenje prelaska na europski zeleni plan i jačanje uloge civilnog društva kao nadzornika u demokratskom prostoru.

3Ova Komunikacija priložena je prijedlogu Komisije o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1367/2006 (Aarhuška uredba) s ciljem poboljšanja internog preispitivanja upravnih akata ((COM) 2020 …). Taj prijedlog, kad ga donesu suzakonodavci, unaprijedit će provedbu Aarhuške konvencije (dalje u tekstu: Konvencija) „na način koji je kompatibilan s temeljnim načelima pravnog poretka Unije i njezinim sustavom sudskog preispitivanja”. Predlaže se da se nevladinim organizacijama za zaštitu okoliša daju šire mogućnosti za pobijanje akata i propusta institucija i tijela EU-a u skladu s Konvencijom.

4Cilj je zakonodavnog prijedloga ojačati EU-ov sustav pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša. Tim se sustavom svakom podnositelju zahtjeva omogućuje pristup djelotvornom mehanizmu pravne zaštite u skladu sa zahtjevima Konvencije.

5Cilj je ove Komunikacije naglasiti važnu ulogu država članica u cjelokupnom sustavu EU-a. Države članice trebaju osigurati i olakšati pristup pravosuđu u pitanjima okoliša uređenima aktima donesenima u okviru zakonodavstva EU-a, među ostalim i nacionalnim provedbenim mjerama za nezakonodavne akte EU-a. Pristup pravosuđu obuhvaća davanje aktivne legitimacije nevladinim organizacijama i pojedincima izravno pogođenima kršenjem zakonodavstva o okolišu, među ostalim i u prekograničnom kontekstu. U praksi, međutim, postoje nedostaci. Komisija je 2019. objavila Pregled aktivnosti u području okoliša, u kojem je iznijela niz sustavnih nedostataka u provedbi pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša u nacionalnim pravnim sustavima na terenu. U njemu su posebno naglašeni problemi s kojima se suočavaju nevladine organizacije u dobivanju aktivne legitimacije i pokretanju pravnih postupaka u pitanjima okoliša povezanima s EU-om te postupovne prepreke, kao što su previsoki troškovi.

6Kako bi se poboljšao EU-ov sustav pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša, u skladu s Konvencijom, čije su stranke i same države članice, Komisija poziva države članice da pojačaju provedbu odgovarajućih propisa EU-a. Jednako je važno da se u propisima država članica koji se primjenjuju na pravosuđe i pravosudnu praksu u potpunosti primjenjuje sudska praksa Suda Europske unije o pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša. Isto tako, nacionalno zakonodavstvo ne bi to trebalo sprečavati, primjerice tako da se nevladinim organizacijama odbija davati aktivna legitimacija, kako je predviđeno Konvencijom. Da bi se osigurala pravna sigurnost u svim državama članicama, nacionalno pravo mora ispunjavati zahtjeve Konvencije, zakonodavstva EU-a i sudske prakse Suda Europske unije. Nacionalni sudovi trebali bi primjenjivati i provoditi odgovarajuće propise u skladu sa zahtjevima svojih pravnih poredaka koji potječu iz propisa EU-a.

II.Važnost pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša u EU-u

7Pristup učinkovitom pravnom lijeku i pravičnom suđenju jedno je od temeljnih prava koja proizlaze iz pravnog poretka EU-a. Učinkoviti pravosudni sustavi ključni su za očuvanje vladavine prava iz članka 2. Ugovora o Europskoj uniji (UEU) i osiguravanje učinkovite primjene prava EU-a te većeg povjerenja javnosti u javne uprave.

8To se odražava i u članku 19. stavku 1. UEU-a, prema kojem države članice moraju osigurati pravne lijekove dostatne za osiguranje učinkovite pravne zaštite u područjima obuhvaćenima pravom Unije te u sudskoj praksi Suda Europske unije o pristupu pravosuđu u pitanjima okoliša. Pristup pravosuđu u pitanjima okoliša važan je i u kontekstu članaka 41. i 47. Povelje EU-a o temeljnim pravima te pomaže u pružanju pravne sigurnosti.

9Pojedinci i nevladine organizacije svoju ulogu u utvrđivanju mogućih povreda prava EU-a mogu ostvariti podnošenjem žalbi upravnim tijelima ili pokretanjem sudskih postupaka. Kada pojedinci ili nevladine organizacije traže zadovoljenje pravde pred upravnim tijelom, tj. tijelom koje nije pravosudno, riječ je o administrativnoj ocjeni, a kada traže pravnu zaštitu pred sudom, govorimo o sudskoj ocjeni.

10EU-ov sustav upravne i sudske zaštite u cjelini obuhvaća mehanizam internog preispitivanja u okviru Aarhuške uredbe i pristup Sudu Europske unije, no oslanja se i na nacionalne sudove. Konkretno, prema članku 267. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), svaka fizička ili pravna osoba koja je stranka u postupku pred nacionalnim sudovima može od Suda Europske unije zatražiti prethodnu odluku u pogledu valjanosti akata koje je donio EU. EU-ov i nacionalni sustavi pravne zaštite zajedno su ključni za osiguravanje učinkovitog pristupa pravosuđu u pitanjima okoliša u EU-u.

III.Unija kao stranka Konvencije

11EU je 2005. službeno postao stranka Konvencije. I 27 država članica zasebno su stranke Konvencije te svaka od njih ima vlastite i podijeljene nadležnosti, odgovornosti i obveze kojima se osigurava pristup pravosuđu u pitanjima okoliša, u skladu s člankom 1. Konvencije. Budući da je za EU karakteristično to da nadležnosti izvršavaju EU i države članice, odgovornost za poštovanje odredbi Konvencije dijeljena je. Važno je u nastavku podsjetiti na posebna ograničenja i prirodu obveza koje proizlaze iz ratifikacije Konvencije.

12Prema Konvenciji, EU je regionalna organizacija gospodarske integracije. Prema članku 19. stavku 5. Konvencije, EU u svojim ispravama o ratifikaciji treba navesti „opseg svojih ovlaštenja u odnosu na pitanja koja se uređuju ovom Konvencijom”.