OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Radi modernizacije i proširenja europske energetske infrastrukture, 2013. je uspostavljen novi okvir za planiranje prekogranične energetske infrastrukture kako bi se riješio problem rascjepkane međupovezanosti energetskih mreža država članica, okončala njihova izoliranost od plinskih i elektroenergetskih mreža, osigurala i diversificirala opskrba energijom u Uniji i njezini izvori i pravci te povećala integracija obnovljivih izvora energije. Uredbom TEN-E Uniji je omogućeno da utvrđivanjem pravila za određivanje i pravodobni razvoj projekata od zajedničkog interesa postigne svoje ključne ciljeve energetske politike, čime će se osigurati interoperabilnost transeuropskih energetskih mreža, funkcioniranje unutarnjeg energetskog tržišta, sigurnost opskrbe u Uniji i integracija obnovljivih oblika energije. Njome se od država članica zahtijeva i da pojednostave postupke izdavanja dozvola za projekte od zajedničkog interesa te se predviđaju pomoć regulatornih tijela, pravila i smjernice za prekograničnu raspodjelu troškova i poticaji povezani s rizikom te uvjeti za pristup financiranju iz Instrumenta za povezivanje Europe (CEF).

Predsjednica Komisije učinila je europski zeleni plan glavnim političkim prioritetom u cilju preobrazbe Unije u pravedno i prosperitetno društvo s modernim i konkurentnim gospodarstvom koje učinkovito iskorištava resurse. Komisija je predloženim Planom za postizanje klimatskog cilja utvrdila održivu putanju prema ostvarenju tog cilja i postizanju klimatske neutralnosti Europe do 2050. Zelenim planom dodatno se naglašava da će neizbježne klimatske promjene imati znatan učinak u Europi unatoč nastojanjima da se ublaže. Stoga je iznimno važno intenzivnije djelovati u pogledu otpornosti na klimatske promjene, izgradnje te otpornosti, sprečavanja katastrofa i pripravnosti na klimatske promjene.

Kako je navedeno u komunikacijama Komisije „Europski zeleni plan” i „Čist planet za sve”, energetska infrastruktura glavni je pokretač energetske tranzicije. Infrastruktura je dugotrajna imovina i stoga će morati biti u skladu s ciljem klimatske neutralnosti i drugim ciljevima zaštite okoliša, kao što je prisega iz zelenog plana da se ne nanosi šteta, kako bi se omogućila brza i troškovno učinkovita dekarbonizacija energetskog sustava i, u širem smislu, gospodarstva. Kao takva, Uredba TEN-E središnji je instrument za razvoj unutarnjeg energetskog tržišta i nužna je za postizanje ciljeva europskog zelenog plana.

Trenutačni klimatski i energetski ciljevi nisu dovoljno ambiciozni za postizanje klimatskog cilja smanjenja emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % do 2030., kako je predložila Komisija nastojeći usmjeriti kontinent prema klimatskoj neutralnosti. Za postizanje tog smanjenja emisija stakleničkih plinova potrebna je temeljita preobrazba europskog energetskog sustava, i na strani ponude i na strani potražnje.

Unija će morati znatno povećati proizvodnju električne energije iz obnovljivih izvora kako bi na nju do 2050. otpadalo više od 80 % ukupne električne energije, uz sve veći udio odobalnih izvora. Kako bi se postigla klimatska neutralnost, kapacitet energije vjetra na moru u Europi trebao bi se do 2050. povećati na 300 GW, a energije oceana na 40 GW, odnosno 25 puta više nego danas, zbog čega postoji znatna potreba za koordinacijom dugoročnog planiranja i razvoja odobalnih i kopnenih elektroenergetskih mreža u skladu sa strategijom EU-a za energiju iz obnovljivih izvora na moru. Trošak povećanja opsega proizvodnje energije iz obnovljivih izvora na moru u Europi do 2050. procijenjen je na 800 milijardi EUR, od čega se dvije trećine odnose na povezanu mrežnu infrastrukturu. Kako bi se troškovi što više smanjili, mrežu je vrlo važno racionalno razvijati.

Cilj dogovoren u zaključcima Europskog vijeća u Barceloni u ožujku 2002. da države članice budu elektroenergetski međupovezane u razini od najmanje 10 % njihova instaliranog proizvodnog kapaciteta još nije postignut. U zaključcima od 23. i 24. listopada 2014. Europsko vijeće podržalo je cilj elektroenergetske međupovezanosti od najmanje 15 %. U Komunikaciji Komisije od 23. studenoga 2017. o jačanju energetskih mreža u Europi ocijenjen je napredak u postizanju cilja od 10 % međupovezanosti te su predloženi načini ostvarenja cilja od 15 % međupovezanosti za 2030.

Prosječno godišnje ulaganje u mreže za prijenos i distribuciju električne energije samo se za postizanje ciljeva za 2030. procjenjuje u iznosu od 50,5 milijardi EUR. Veća uloga električne energije upotpunit će se relativnim povećanjem uloge plinova iz obnovljivih izvora i niskougljičnih plinova u dekarboniziranoj kombinaciji izvora energije, kako je navedeno u svim scenarijima s modelima putanja prema postizanju klimatske neutralnosti. Na vodik bi za razliku od trenutačne niske razine u proizvodnji, transportu i potrošnji 2050. trebalo otpadati otprilike od 46 % do 49 % svih plinova iz obnovljivih izvora i niskougljičnih plinova. Procjenjuje se da će do 2030. u elektrolizatore vodika biti potrebno uložiti od 24 do 42 milijarde EUR. Za transport, distribuciju i skladištenje vodika bit će potrebno oko 65 milijardi EUR 47 .

Ciljevi postojeće Uredbe i dalje su uglavnom valjani, ali postojeći okvir TEN-E još u potpunosti ne odražava očekivane promjene energetskog sustava koje će nastati uslijed novog političkog konteksta, a posebno zbog ažuriranih ciljeva za 2030. i cilja klimatske neutralnosti do 2050. u okviru europskog zelenog plana.

Konkretno, vrsta i opseg razvoja prekogranične infrastrukture predviđeni trenutačnom Uredbom TEN-E nedostatni su jer ne obuhvaćaju sve kategorije infrastrukture relevantne za energetsku tranziciju niti dovoljno odražavaju tehnološki razvoj. Stoga Uredba TEN-E u svojem sadašnjem obliku nije prikladna za potporu postizanju cilja klimatske neutralnosti. Zbog ubrzanja digitalne transformacije sektora električne energije, posljednjih su se godina znatno razvila rješenja za pametne mreže, među ostalim za upravljanje potrošnjom. Međuintegracija pametnih sustava električne energije i plina te njihova integracija s drugim sektorima kao što su promet i industrija nudi dodatne mogućnosti za dekarbonizaciju plinske mreže i učinkovitije upravljanje elektroenergetskim sustavom, na primjer proizvodnjom vodika i sintetičkih plinova iz obnovljivih izvora energije. Postojeći planovi za mrežu sustava previše se temelje na sektorskom pristupu te stoga ne odgovaraju potrebi za integracijom pametnih sustava jer se potrebe za ulaganjima u sektorima plina i električne energije procjenjuju u okviru različitih postupaka. Isto tako, buduće planiranje mreže mora na odgovarajući način odražavati očekivano proširenje odobalne mreže. Osim toga, razina distribucijskog sustava imat će važniju ulogu u planiranju energetske infrastrukture i zato što je znatan dio kapaciteta za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora priključen na niskonaponsku i srednjonaponsku mrežu. Nadalje, evaluacija sadašnjeg okvira TEN-E pokazala je kašnjenja u provedbi projekata od zajedničkog interesa koji su utvrđeni kao nužni za postizanje ciljeva klimatske i energetske politike Unije. U 2020. je 27 % projekata od zajedničkog interesa za električnu energiju kasnilo u prosjeku 17 mjeseci u odnosu na prvotno planirani datum puštanja u rad.

Zbog toga će revidirana Uredba TEN-E biti posebno usmjerena na:

·omogućivanje utvrđivanja prekograničnih projekata i ulaganja diljem Unije i sa susjednim zemljama koji su potrebni za energetsku tranziciju i postizanje klimatskih ciljeva,

·poboljšanje planiranja infrastrukture za integraciju energetskog sustava i odobalne mreže,

·skraćivanje postupaka izdavanja dozvola za projekte od zajedničkog interesa kako bi se izbjegla kašnjenja projekata kojima se olakšava energetska tranzicija,

·osiguravanje odgovarajuće primjene alata za podjelu troškova i regulatornih poticaja.

U okviru inicijative ocijenjen je i utvrđen niz mjera za pojednostavnjenje i poboljšanje učinkovitosti Uredbe TEN-E te za smanjenje troškova usklađivanja i regulatornih troškova gdje je to moguće. Inicijativom će se omogućiti i. pojednostavnjenje obveza izvješćivanja i praćenja, ii. izuzeće od zahtjeva za prethodno savjetovanje ako su već obuhvaćeni nacionalnim propisima istih ili viših standarda nego u Uredbi TEN-E te iii. jednostavnije uključivanje projekata od zajedničkog interesa u desetogodišnje planove razvoja mreže. Mjerama pojednostavnjenja nastat će izravne koristi jer će se zbog manjih obveza praćenja i izvješćivanja smanjiti periodični izravni troškovi povezani s administrativnim opterećenjem. Te izravne koristi uglavnom su privatne koristi za određene dionike, kao što su promotori projekata.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području