Dana 7. svibnja 2015. Vijeće je donijelo Odluku kojom se Komisiji odobrava sudjelovanje na Diplomatskoj konferenciji održanoj u Ženevi od 11. do 21. svibnja 2015., na kojoj je 20. svibnja 2015. donesen Ženevski akt Lisabonskog sporazuma o oznakama izvornosti i oznakama zemljopisnog podrijetla (u daljnjem tekstu: „Ženevski akt”). Uzimajući u obzir presudu Suda Europske unije od 25. listopada 2017. u predmetu C-389/15, ta je odluka zamijenjena Odlukom Vijeća (EU) 2018/416 od 5. ožujka 2018. o odobravanju otvaranja pregovora o revidiranom Sporazumu iz Lisabona o oznakama podrijetla i oznakama zemljopisnog podrijetla.

Lisabonski sporazum revidiran je od 2009. do 2015. s ciljem i. unaprjeđenja trenutačnog okvira, ii. uključivanja odredbi u kojima se navodi da se Lisabonski sustav primjenjuje i u pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla te iii. uključivanja mogućnosti pristupanja međuvladinih organizacija, kao što je EU.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Unija ima isključivu nadležnost nad Ženevskim aktom Lisabonskog sporazuma. To proizlazi iz presude Suda Europske unije od 25. listopada 2017. u predmetu C-389/15, Komisija protiv Vijeća, u kojoj je obrazloženo da je nacrt revidiranog Lisabonskog sporazuma, odnosno Ženevskog akta, u svojoj osnovi namijenjen olakšavanju i uređivanju trgovine između Europske unije i trećih država te da, s druge strane, ima izravne i neposredne učinke na tu trgovinu, tako da pregovori o njemu ulaze u isključivu nadležnost koja se temeljem članka 3. stavka 1. UFEU-a daje Europskoj uniji u području zajedničke trgovinske politike iz članka 207. stavka 1. UFEU-a.

Nije primjenjivo.

•Savjetovanja s dionicima

Plan o pristupanju EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama podrijetla i oznakama zemljopisnog podrijetla objavljen je 21. prosinca 2017., a krajnji je rok za primjedbe dionika 18. siječnja 2018. Unutar zadanog roka primljeno je 8 primjedbi. U svima se, osim u jednoj, u načelu izrazio pozitivan stav u pogledu inicijative i potpora pristupanju EU-a. U tri je primjedbe izneseno mišljenje da bi EU trebao dodatno potaknuti raspravu o priznavanju i zaštiti nepoljoprivrednih oznaka zemljopisnog podrijetla. U dvije je primjedbe izneseno protivljenje kratkom popisu jer bi sve oznake zemljopisnog podrijetla Unije trebale imati pravo na zaštitu u skladu sa Ženevskim aktom.

•Prikupljanje i primjena stručnih znanja

U studiji iz listopada 2012. koju je izradilo društvo AND International o „Vrijednosti proizvodnje poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda, vina, aromatiziranih vina i alkoholnih pića zaštićenih oznakom zemljopisnog podrijetla” (http://ec.europa.eu/agriculture/external -studies / vrijednost gi_en)

izdvojene su brojne koristi politike EU-a o oznaci zemljopisnog podrijetla za potrošače (osiguranje kvalitete), proizvođače (otvorenost sustava svim proizvođačima koji udovoljavaju zahtjevima kvalitete; pravedno tržišno natjecanje; dodatak cijeni; učinkovita zaštita), društvo u cjelini (poveznica vrijednih proizvoda s ruralnim područjima; očuvanje tradicije; ponovno povezivanje proizvođača i potrošača) i okoliš (Povezivanje tradicionalnih proizvoda s krajobrazima i poljoprivrednim sustavima). Pri procjeni ekonomskih podataka o svakoj od 2768 oznaka zemljopisnog podrijetla registriranih u 27 država članica EU-a od 2005. do 2010., studija je pokazala da je cijena proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla u prosjeku 2,23 puta veća od cijene usporedivog proizvoda koji nema oznaku zemljopisnog podrijetla. Prodajna vrijednost EU-ovih proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla (u svim sektorima) iznosila je 54,3 milijarde EUR 2010. (5,7 % ukupnog sektora hrane i pića EU-a); procijenjena vrijednost izvoza EU-ovih proizvoda s oznakom zemljopisnog podrijetla iznosi 11,5 milijarde EUR (15 % izvoza sektora hrane i pića Unije) .

•Procjena učinka

Zahtjevi Bolje regulative za inicijativu ne uključuju procjenu učinka, plan provedbe ili javnu savjetovanje. Plan o pristupanju EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma o oznakama podrijetla i oznakama zemljopisnog podrijetla objavljen je 21. prosinca 2017., a krajnji je rok za primjedbe dionika 18. siječnja 2018. Primljeno je 8 primjedbi.

Smjernicama za Bolju regulativu pojašnjava se da bi procjenu učinka trebalo provoditi samo kad je korisna, što se procjenjuje za svaki slučaj posebno. U načelu procjena učinka nije potrebna kada Komisija nema izbora ili je on vrlo ograničen. To je ovdje slučaj jer je pristupanje Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma zajamčeno s obzirom na isključivu nadležnost Unije za pitanja koja su obuhvaćena Ženevskim aktom i jer bi taj korak bio logičan ishod nakon postupka revizije Lisabonskog sustava u koji je EU uključen.

Članstvo EU-a donijelo bi brojne prednosti. Njime bi se osiguralo da postojeće i buduće oznake zemljopisnog podrijetla koje su registrirane na razini EU-a, ali nisu registrirane u sedam država članica EU-a koje su članice Lisabonske unije, dobiju zaštitu u Lisabonskom sustavu. Oznake zemljopisnog podrijetla EU-a u načelu bi dobile brzu, beskonačnu zaštitu visoke razine u svim sadašnjim i budućim strankama Ženevskog akta. Uspostavljenim multilateralnim registrom povećao bi se ugled europskih oznaka zemljopisnog podrijetla zbog širokog zemljopisnog opsega zaštite u skladu sa Ženevskim aktom. Očekuje se da će poboljšana međunarodna zaštita oznaka zemljopisnog podrijetla, koja proizlazi iz pristupanja EU-a, konsolidirati i potencijalno proširiti pozitivne učinke zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla na uključivi rast i zapošljavanje u proizvodnji visoke dodane vrijednosti u poljoprivrednom sektoru, na trgovinu i investicijske tokove, konkurentnost poduzeća, a posebno mala i srednja poduzeća, i na funkcioniranje unutarnjeg tržišta i tržišnog natjecanja te zaštitu prava intelektualnog vlasništva. Intelektualno vlasništvo poljoprivrednika i proizvođača prehrambenih proizvoda nad njihovim proizvodima zaštićenima oznakom zemljopisnog podrijetla podložno je iskorištavanju i gubitku, posebno na globalnim tržištima. Pristupanjem EU-a Lisabonskom sustavu pomoglo bi ruralnim dionicima da na globalnoj razini zaštite ono što je vrijedno na lokalnoj razini, čime se nadoknađuje uobičajeni globalizacijski trend ujednačavanja standarda za robu i pritiska na sniženje cijena poljoprivrednih proizvoda. U sadašnjim političkim i gospodarskim neizvjesnostima to bi pokazalo ruralnoj zajednici da EU djeluje s ciljem da obrani i zaštiti njihove interese diljem svijeta. Budući da je Ženevski akt u velikoj mjeri usklađen sa zakonodavstvom Europske unije o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih proizvoda, ne očekuje se da će pristupanje EU zahtijevati znatne prilagodbe sadržaja tog zakonodavstva.

S administrativnog gledišta, Ženevskim aktom predviđa se jedinstveni skup pravila za zaštitu u svim članicama, a time i jednostavniji i učinkovitiji mehanizam u usporedbi s trenutačnom EU-ovom praksom rješavanja različitih lokalnih postupaka uz pomoć bilateralnih sporazuma. U smislu trgovinske politike, pristupanjem će se pokazati odgovorna vodeća uloga EU-a u promicanju multilateralizma. Ne očekuje se da će se pristupanjem EU-a uzrokovati dodatni troškovi ili opterećenja za subjekte EU-a ili članice EU-a koji žele imati zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla u Lisabonskom sustavu u odnosu na postojeće stanje. Naprotiv, očekuje se da će to dovesti do smanjenja administrativnih troškova i opterećenja.

Za poduzeća pristupanje EU-a neće podrazumijevati nikakve dodatne troškove prilagodbe, usklađivanja ili transakcija ni administrativna opterećenja osim potencijalnih pojedinačnih naknada za ispitivanje koje mogu primijeniti članice Lisabonske unije, no koje će se smanjiti zahvaljujući uštedama koje proizlaze iz međunarodnog postupka.

Ženevski akt omogućava pristupanje EU-a zajedno s njegovim državama članicama. Međutim, s obzirom na ujednačenu i iscrpnu prirodu sustava zaštite oznaka zemljopisnog podrijetla poljoprivrednih proizvoda EU-a, bilo koja oznaka izvornosti ili oznaka zemljopisnog podrijetla za koju je podnesen zahtjev za zaštitu u sedam država članica EU-a u Lisabonskom sustavu (trenutačno oko 800) i koje ostvaruju pravo na zaštitu u skladu sa zakonodavstvom EU-a, više ne bi bila zaštićena nacionalnim zakonodavstvom, već isključivo zakonodavstvom EU-a. To vrijedi i za zaštitu oznaka zemljopisnog podrijetla koje potječu iz trećih zemalja članica Lisabonske unije i za koje su one podnijele zahtjev za zaštitu. Kao posljedica toga, pristupanje EU-a dovest će do smanjenja administrativnog opterećenja sudjelovanja država članica EU-a u Lisabonskom sustavu.

Nakon pristupanja EU-a otvorit će se mogućnost upućivanja na registar Lisabonskog sustava umjesto vođenja detaljnih pregovora o bilateralnoj zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla. To bi bilo u skladu s praksom u drugim područjima prava intelektualnog vlasništva u kojima EU potiče svoje partnere da se pridruže i poštuju međunarodne sporazume o pravima intelektualnog vlasništva, kao što je Bernska konvencija o autorskom pravu i Madridski protokol o žigovima, umjesto da stvara mrežu raznovrsnih inicijativa koja bi mogla zbuniti dionike.

Pristupanje EU-a vjerojatno će potaknuti više trećih zemalja da se priključe Lisabonskom sustavu jer bi time dobili zaštitu diljem Lisabonske unije i uživali prednosti učinkovitog postupka ispitivanja pojedinačnih oznaka zemljopisnog podrijetla ako je njihov sustav jednakovrijedan sustavu EU-a.

Pristupanje EU-a može osobito imati pozitivne učinke za zemlje u razvoju koje razmatraju pristupanje Ženevskom aktu jer bi njihove oznake zemljopisnog podrijetla mogle dobiti zaštitu u EU-u putem Lisabonskog sustava. Interes sedamnaesteročlane Afričke organizacije za intelektualno vlasništvo, OAPI, za pristupanje Lisabonu povoljan je pokazatelj i dokaz privlačnosti instrumenta oznaka zemljopisnog podrijetla kojim se štite prava poljoprivrednika zemalja u razvoju i tradicionalne vrijednosti.

Potencijalni nedostatci, koji se očituju u još uvijek ograničenom članstvu u Lisabonskom sustavu, uključuju zabrinutost da bi napredak u pogledu oznaka zemljopisnog podrijetla u WTO-u mogao biti još teže dohvatljiv; skepticizam nekih država članica EU-a prema pristupanju EU-a i neizvjesnost u pogledu financijskih učinaka. Međutim, modernizirani sustav u skladu sa Ženevskim aktom trebao bi biti privlačniji potencijalnim novim članicama; napredak u WIPO-u mogao bi čak imati pozitivan utjecaj na rasprave o oznakama zemljopisnog podrijetla u WTO-u stvaranjem odgovarajućih sinergija i približavanjem revidiranog Lisabonskog sporazuma postupku u okviru WTO-a; države članice EU-a koje su suzdržane u pogledu Lisabonskog sustava neće imati obvezu pristupanja; a članice Lisabonske unije postigle su napredak u svojim nastojanjima da osiguraju financijsku održivost Lisabonskog sustava.

Sve u svemu, prednosti pristupanja EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma nadilaze nedostatke. Kako bi EU pristupila Lisabonskom sustavu, Komisija će morati pripremiti prijedlog zakonskih akata potrebnih za pristupanje EU-a Ženevskom aktu Lisabonskog sporazuma i njegovu provedbu.

•Primjerenost propisa i pojednostavljivanje