Očekuje se da će Direktiva CBE poboljšati sposobnost tijela država članica da identificiraju nerezidentne prekršitelje i da će nerezidentni sudionici u prometu biti bolje upoznati s pravilima u cestovnom prometu koja su na snazi u drugim državama članicama. To bi trebalo imati odvraćajući učinak na nerezidentne sudionike u prometu i dovesti do bolje usklađenosti s pravilima. Veće poštovanje pravila tj. bolje ponašanje i manje prekršaja trebali bi rezultirati smanjivanjem broja poginulih u prometu i nesreća sa smrtnim posljedicama.

Kretanja u prekršajima u cestovnom prometu u državama članicama odražavaju tu situaciju: podaci za 2013. – 2014. o prekršajima u cestovnom prometu koje su počinili i rezidenti i nerezidenti, a koje je dostavilo 13 država članica, ne pokazuju jasnu povezanost između Direktive CBE i usklađenosti nerezidentnih sudionika u cestovnom prometu s pravilima u cestovnom prometu. Isto vrijedi i za udio poginulih u prometu i nesreća sa smrtnim posljedicama koje uključuju nerezidente u ukupnom broju poginulih u prometu i nesreća sa smrtnim posljedicama, zbog čega ne postoji jasan dokaz o učinku Direktive u tom području.

4.Automatizirana provedba pravila u cestovnom prometu

Evaluacijom nisu utvrđeni prekogranični slučajevi u kojima je dokaz dobiven upotrebom automatizirane opreme za kontrolu bio odbijen ili nepriznat zbog nepouzdanosti opreme. Međutim, s nastavkom provedbe Direktive CBE moguće je da takvi slučajevi budu češći. Ako se to dogodi, usklađenim bi se normama na razini EU-a, postupcima homologacije i povremenim provjerama automatizirane opreme za kontrolu (npr. umjeravanjem opreme) mogla povećati pouzdanost opreme.

Države članice imaju različite načine automatskog otkrivanja prekršaja koji se odnose na prekoračenje ograničenja brzine (iako ne postoje različite metode automatskog otkrivanja drugih prekršaja u cestovnom prometu). U nekim je državama članicama moguće otkriti prekršaje koji se odnose na prekoračenje brzine ne samo mjereći trenutačnu brzinu, nego i prosječnu brzinu na određenom dijelu ceste. U drugim državama članicama pravne i praktične prepreke (npr. viši troškovi) čine kontrolu dijela ceste problematičnom. Dok god ne postoje dokazi o bilo kakvom znatnom utjecaju na sigurnost prometa na cestama ili na prekogranično izvršenje sankcija, u ovoj bi se fazi usklađivanje metoda otkrivanja smatralo neopravdanim uplitanjem u izbor država članica u pogledu represivne politike.

Općenito se smatra da razmjena i primjena najboljih praksi izvršenja, uključujući postavljanje i funkcioniranje automatizirane opreme za kontrolu može imati pozitivan učinak na sigurnost prometa na cestama. Primjer prakse za učinkovitu automatiziranu provedbu pravila u cestovnom prometu, koji se temelji na podacima koje su dostavile države članice u evaluacijskoj studiji, nalazi se u Prilogu ovom Izvješću. Praksom su obuhvaćeni svi prekršaji u cestovnom prometu koji se mogu automatski otkriti.

5.Daljnja postupanja u slučaju neplaćanja novčane kazne

Daljnja postupanja u slučaju neplaćanja novčane kazne za prekršaje u cestovnom prometu trebaju biti utemeljena na zajedničkim kriterijima. Ti kriteriji trebaju odražavati temeljna prava i načela priznata Poveljom EU-a o temeljnim pravima i podržana Direktivom CBE, a to su posebno zaštita osobnih podataka, pravo na pošteno suđenje, pretpostavka nedužnosti i pravo na obranu.

Znatan potencijal Direktive CBE u poboljšavanju sigurnosti prometa na cestama moguće je dodatno povećati. Otprilike 50 % istraženih prekršaja u cestovnom prometu koje su počinili nerezidenti ne mogu biti uspješno izvršeni zbog sljedećih problema u izvršnom lancu koji nisu obuhvaćeni Direktivom:

nedostatka međusobne pomoći i suradnje država članica u istraživanju prekršaja u cestovnom prometu nakon razmjene podataka o registraciji vozila, kako je objašnjeno u odjeljku 8. ili

odluka koje donose države članice u slučajevima neplaćanja novčanih kazni za te prekršaje, a koje često nisu obuhvaćene Okvirnom odlukom Vijeća 2005/214/PUP.

Štoviše, broj međusobno priznatih odluka obuhvaćenih Okvirnom odlukom i koje se odnose na novčane kazne za prekršaje u cestovnom prometu vrlo je malen. Udio uspješno izvršenih novčanih kazni u svim novčanim kaznama koje nisu dobrovoljno plaćene varira od 0 do 1 %. Samo je Njemačka (Savezno ministarstvo pravosuđa) dostavila podrobne informacije o ulaznim i izlaznim zahtjevima za priznavanje odluka povezanih s novčanim kaznama za prekršaje u cestovnom prometu (npr. u razdoblju od 2011. do 2014. Njemačka je donijela 15 843 sudskih odluka povezanih s prekršajima u cestovnom prometu koje su počinili nerezidenti, od kojih 43 % nije izvršeno). Čini se da postupci obuhvaćeni Okvirnom odlukom nisu prilagođeni trenutačnoj situaciji u kojoj milijuni novčanih kazni za otkrivene prekršaje u cestovnom prometu moraju biti izvršeni i zato nisu primjerena dopuna razmjeni podataka iz Direktive CBE. Još nije vidljiv pozitivan učinak Direktive na sigurnost prometa na cestama koji bi se mogao postići primjenom odvraćajućeg učinka sankcija za otkrivene prekršaje u cestovnom prometu i čak ako se postigne mogao bi biti neodrživ u slučaju neizvršenja sankcija.

Okvirna odluka Vijeća 2005/214/PUP instrument je uzajamnog priznavanja kojim se nastoje obuhvatiti sve vrste kaznenih djela. Ne odnosi se na masovne prekršaje u cestovnom prometu koji su obično (lakši) prekršaji. U vanjskoj evaluacijskoj studiji utvrđeno je da je najvažnija pravna prepreka uspješnoj primjeni Okvirne odluke povezana s razlikama u normativnoj kvalifikaciji prekršaja u cestovnom prometu u državama članicama (kaznena kvalifikacija nasuprot upravnoj kvalifikaciji) i s njihovim učinkom na nacionalne postupke i prava zajamčena pretpostavljenim prekršiteljima. Trenutno odluke država članica o novčanim kaznama mogu biti priznate samo ako su prekršaji u cestovnom prometu kvalificirani kao kaznena djela ili ako je njihov pregled proveden postupkom sličnim postupku za kaznena djela. Unatoč nedavnom tumačenju Suda Europske unije još uvijek se čini da postoji pravna nesigurnost koja upravnim tijelima država članica otežava procjenu jesu li sudovi druge države članice koji donose odluke kvalificirani kao sudovi nadležni u kaznenim stvarima ili kao (upravni) sudovi koji pregledavaju prometne prekršaje u skladu s postupkom sličnim kaznenom postupku.

Većina dionika s iskustvom u primjeni Okvirne odluke Vijeća 2005/214/PUP naglasila je da je slanje odluka i potvrda koje se odnose na novčane kazne državi članici izvršenja u elektroničkom obliku najprikladniji način osiguravanja djelotvornog prekograničnog izvršenja novčanih kazni za prekršaje u cestovnom prometu.

Komisija je 2008. objavila evaluacijsko izvješće koje se odnosi na Okvirnu odluku Vijeća i trenutačno surađuje sa stručnjacima iz nekoliko država članica na oblikovanju standardiziranih obrazaca radi olakšavanja postupka prekograničnog izvršenja novčanih kazni u skladu s Okvirnom odlukom.

6.Moguće usklađivanje pravila u cestovnom prometu

Vanjskom evaluacijskom studijom ocijenjeno je pitanje mogućeg usklađivanja pravila u cestovnom prometu u kontekstu poboljšanja djelotvornosti Direktive CBE i osiguravanja djelotvornog prekograničnog izvršenja sankcija.

Dok su neki dionici naveli da postoji potreba za takvim usklađivanjem, analizom je utvrđeno da usklađivanje pravila u cestovnom prometu na razini EU-a nije preduvjet za djelotvorno funkcioniranje prekograničnog izvršenja pravila u cestovnom prometu, a nije ni potrebno kako bi se poboljšala djelotvornost Direktive CBE.

7.Primjena razmjene podataka o registraciji vozila

Člankom 4. stavkom 4. Direktive CBE propisuje se da države članice poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se razmjena informacija provodi interoperabilnim elektronskim sredstvima bez razmjene podataka koji uključuju druge baze podataka koje se ne koriste za potrebe ove Direktive. Države članice osiguravaju da se ta razmjena informacija provodi na isplativ i siguran način. Države članice osiguravaju sigurnost i zaštitu podataka koji se prenose, u mjeri u kojoj je to moguće na temelju postojećih softverskih aplikacija, kao što je ona iz članka 15. Odluke 2008/616/PUP, i izmijenjenih verzija tih softverskih aplikacija, u skladu s Prilogom I. ovoj Direktivi i poglavljem 3. točkama 2. i 3. Priloga Direktivi 2008/616/PUP. Izmijenjene verzije softverskih aplikacija osiguravaju internetski modul razmjene u stvarnom vremenu i modul razmjene u serijama, pri čemu potonji omogućuje razmjenu višestrukih zahtjeva ili odgovora u jednoj poruci.

Kako je utvrđeno u članku 6. poništene Direktive 2011/82/EU, države članice morale su dostaviti preliminarno izvješće Komisiji do 7. studenoga 2014. Države članice su isto tako morale poslati opsežno izvješće (o primjeni razmjene podataka o registraciji vozila) do 6. svibnja 2016. i svake dvije godine nakon toga. Budući da sadržaj preliminarnog izvješća nije bio specificiran, Komisija je zahtijevala da države članice dostave iste informacije kao i u opsežnom izvješću, posebno broj automatiziranih pretraga koje je provela država članica u kojoj se dogodio prekršaj (država članica izvjestiteljica), upućene nacionalnoj kontaktnoj točci države članice registracije (izlazne pretrage). Osim toga je Komisija od država članica zatražila da dostave raspoložive statističke podatke o prekršajima obuhvaćenima Direktivom CBE, uključujući prekršaje koje su počinili nerezidenti, odnosno prekršaje počinjene u stranim vozilima. Do kraja 2014. godine Komisija je primila samo preliminarna izvješća iz Austrije, Bugarske, Estonije, Finske i Mađarske. Sve ostale države članice (osim Ujedinjene Kraljevine, Irske i Danske) dostavile su svoja izvješća do ljeta 2015., nakon što je Komisija protiv njih pokrenula predsudski postupak zbog povrede. Općenito, Komisija nije smatrala dostavljene podatke adekvatno potpunima i primljene su informacije morale biti znatno dopunjene anketama i internim istraživanjima.