IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU NAPREDAK U POSTIZANJU CILJEVA KYOTSKOG PROTOKOLA I STRATEGIJE EUROPA 2020. (obvezno na temelju članka 21. Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ) /* COM/2014/0689 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU NAPREDAK U POSTIZANJU CILJEVA KYOTSKOG PROTOKOLA I STRATEGIJE EUROPA 2020. (obvezno na temelju članka 21. Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. svibnja 2013. o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi klimatskih promjena na nacionalnoj razini i razini Unije te stavljanju izvan snage Odluke br. 280/2004/EZ) Sadržaj 1............ Sažetak. 4 2............ Napredak prema ostvarivanju cilja Kyotskog protokola za razdoblje 2013. – 2020. i cilja strategije Europa 2020. 6 2.1......... Drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola. 6 2.2......... Cilj Unije u pogledu smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2020. 6 2.2.1...... Napredak Unije. 6 2.2.2...... Napredak država članica. 7 3............ Premašivanje ciljeva Kyotskog protokola u prvom ciljnom razdoblju (2008. – 2012.) 8 3.1......... EU-28. 9 3.2......... EU-15. 9 3.3......... Uspješnost na razini država članica. 10 4............ Trendovi emisija stakleničkih plinova u EU-u. 11 4.1......... Emisije stakleničkih plinova 2012. u usporedbi s 2011. 11 4.2......... Konvergencija u intenzitetu emisija stakleničkih plinova i emisije po stanovniku. 12 4.3......... Ex-post evaluacija pokretača smanjenja emisija CO2 13 4.4......... Utjecaj zračnog prometa na globalnu klimu. 15 5............ Stanje provedbe klimatske politike Unije. 15 5.1......... Smanjenje emisija. 15 5.1.1...... Priprema okvira za klimatsku i energetsku politiku za razdoblje do 2030. 15 5.1.2...... EU ETS. 16 5.1.3...... Ostale politike i mjere. 16 5.2......... Prilagodba klimatskim promjenama. 17 5.3......... Financiranje aktivnosti u vezi s klimom.. 17 5.3.1...... Prihodi od dražbi 17 5.3.2...... Uključivanje klimatskih politika u proračun EU-a. 20 6............ Situacija u državama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama za članstvo u Uniji 21 6.1......... Države kandidatkinje za članstvo u EU-u (Albanija, Island, Turska, bivša jugoslavenska republika Makedonija, Crna Gora i Srbija) 21 6.2......... Države koje su potencijalne kandidatkinje za članstvo u EU-u (Bosna i Hercegovina i Kosovo*) 21 1. Sažetak Na putu prema premašivanju ciljeva Kyotskog protokola Emisije su 2012. pale na najniže razine od 1990. Ukupne emisije stakleničkih plinova EU-a[1] (bez međunarodnog zračnog prometa te uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva) iznosile su 19,2 % manje od razina iz 1990. godine i 21,6 % manje od razine iz baznih godina Kyotskog protokola. Prema preliminarnim procjenama ukupne su emisije 2013. dodatno smanjene za 1,8 %. Tijekom prvog ciljnog razdoblja (2008. – 2012.), 28 država članica EU-a premašilo je svoje ciljeve za ukupno 4,2 Gt ekvivalenta CO2. Države članice očekuju da će u drugom ciljnom razdoblju (2013. – 2020.) ukupne emisije (isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te međunarodni zračni promet) biti 23 % niže od razina bazne godine. EU je stoga na putu prema dostizanju ciljeva Kyotskog protokola za drugo ciljno razdoblje, s mogućim premašivanjem ciljeva od 1,4 Gt ekvivalenta CO2. Ukupno moguće premašivanje ciljeva u razdoblju 2008. – 2020. procjenjuje se na 5,6 Gt ekvivalenta CO2. Taj je iznos veći od ukupnih emisija EU-a u 2012. godini. Slika 1: Ukupno premašivanje ciljeva Kyotskog protokola tijekom prvog ciljnog razdoblja (2008. – 2012.) i predviđeno premašivanje tijekom drugog ciljnog razdoblja (2013. – 2020.) (EU-28) Izvor: Europska komisija, Europska agencija za okoliš Na putu prema ostvarivanju cilja smanjenja emisija stakleničkih plinova u okviru strategije Europa 2020. Ukupne emisije EU-a u odnosu na područje primjene klimatsko-energetskog paketa (isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo, a uključujući međunarodni zračni promet) već su 2012. bile 18 % manje od razine iz 1990., a procjenjuje se da će 2013. iznositi oko 19 % manje od razine iz 1990. U skladu s predviđanjima država članica na temelju postojećih mjera, emisije će 2020. biti 21 % manje nego 1990.[2] EU je, dakle, na dobrom putu da ostvari svoj cilj smanjenja domaće emisije stakleničkih plinova. Međutim, 13 država članica još mora provesti dodatne politike ili mjere kako bi ispunilo svoje nacionalne ciljeve smanjenja emisija do 2020. u sektorima koji nisu obuhvaćeni EU ETS-om. Nadalje, prema prvim procjenama[3], emisije u Njemačkoj, Luksemburgu[4] i Poljskoj 2013. veće su od ciljeva tih država za 2013. određenih Odlukom o zajedničkom naporu. Uspješno razdvajanje gospodarske djelatnosti i emisija stakleničkih plinova Tijekom razdoblja 1990. – 2012., ukupni BDP EU-a porastao je za 45 %, a ukupne emisije stakleničkih plinova (isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te međunarodni zračni promet) smanjile su se za 19 %. Kao posljedica toga, intenzitet emisija stakleničkih plinova EU-a smanjen je za gotovo polovinu u razdoblju od 1990. do 2012. U svim je državama članicama došlo do razdvajanja gospodarske djelatnosti i emisija stakleničkih plinova. Slika 2: Razvoj BDP-a (stvarne vrijednosti), emisija stakleničkih plinova i intenziteta emisija (tj. omjer emisija stakleničkih plinova i BDP-a): Indeks (1990. = 100) Izvor: Europska agencija za okoliš, GU ECFIN (baza podataka Ameco), Eurostat Strukturnim politikama u području klime i energije znatno se pridonijelo smanjenju emisija EU-a zamijećenom od 2005.[5] Gospodarskoj krizi može se pripisati manje od polovine smanjenja emisija u razdoblju 2008. – 2012. 2. Napredak prema ostvarivanju cilja Kyotskog protokola za razdoblje 2013. – 2020. i cilja strategije Europa 2020. 2.1. Drugo ciljno razdoblje Kyotskog protokola Za drugo ciljno razdoblje Europska unija, njezinih 28 država članica i Island odredili su obvezu smanjenja prosječnih godišnjih emisija za 20 % u odnosu na baznu godinu, koju trebaju zajedno ispuniti u razdoblju 2013. – 2020. Prema predviđanjima država članica na temelju postojećih mjera (ne uključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te mehanizme iz Kyotskog protokola), očekuje se da će ukupne emisije isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo te međunarodni zračni promet 2020. biti 22 % niže u odnosu na 1990. te 25 % niže u odnosu na baznu godinu. Što se tiče uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva, prema preliminarnim predviđanjima EU bi kao cjelina mogao imati koristi od malog neto pada. No to će se razlikovati od države članice do države članice. Uz to, kako tehničko preispitivanje napreduje u pogledu referentnih razina za upravljanje šumama, promjene su još moguće. 2.2. Cilj Unije u pogledu smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2020. 2.2.1. Napredak Unije Klimatsko-energetskim paketom koji je donesen 2009. postavljen je cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2020. od 20 % u usporedbi s 1990.[6], što iznosi –14 % u usporedbi s 2005. To je nastojanje podijeljeno među sektorima obuhvaćenima europskim sustavom trgovanja emisijama (ETS) i sektorima koji nisu dio ETS-a na temelju Odluke o zajedničkom naporu. Iako ETS predstavlja okvir na razini EU-a, Odlukom o zajedničkom naporu utvrđuju se godišnje emisijske kvote u sektorima koji nisu dio ETS-a za svaku državu članicu. Prema ažuriranim predviđanjima država članica[7] na temelju postojećih mjera (uključujući međunarodni zračni promet), očekuje se da će emisije 2020. biti 21 % niže nego 1990. (uključujući sektore ETS-a i one koji nisu dio ETS-a). EU kao cjelina trenutno je na putu prema postizanju svojeg cilja iz strategije Europa 2020. 2.2.2. Napredak država članica Ipak, 13 država članica trebat će uložiti dodatne napore za postizanje svojih ciljeva smanjenja domaće emisije za 2020. u sektorima koji nisu dio ETS-a, dok se za 15 država članica očekuje da će postići te ciljeve već postojećim politikama i mjerama (vidjeti Slika 3.). Nadalje, prema usklađenim podacima o emisijama za 2013.[8], emisije u sektorima koji nisu dio ETS-a u Njemačkoj, Luksemburgu i Poljskoj veće su od ciljeva tih država za 2013. utvrđenih Odlukom o zajedničkom naporu[9] za 0,7, 1,1 odnosno 2,4 postotna boda njihovih emisija u baznoj godini Odluke o zajedničkom naporu[10]. U toj analizi još nije uzeto u obzir korištenje fleksibilnostima predviđenima Odlukom o zajedničkom naporu, kao što su jedinice iz međunarodnih projekata ili prijenosi viška emisijskih jedinica među državama članicama. Slika 3: Razlike između predviđenih emisija 2020. i ciljeva za 2020. u sektorima koji nisu dio ETS-a (u postotku emisija bazne godine 2005.) i razlike između emisija 2013. i ciljeva za 2013. u sektorima koji nisu dio ETS-a. Negativne vrijednosti ukazuju na premašivanje, a pozitivne na nedostizanje cilja. Napomena: Prikazani postoci odgovaraju postotnim bodova emisija bazne godine u skladu s Odlukom o zajedničkom naporu. Emisije bazne godine utvrđuju se za svaku državu članicu radi sukladnosti s relativnim i apsolutnim ciljevima Odluke o zajedničkom naporu za 2020. Izvor: Europska agencija za okoliš, Europska komisija na temelju predviđanja država članica. Kao dio Europskog semestra 2014. Komisija je provela posebnu analizu na temelju najnovijih predviđanja država članica na temelju postojećih mjera: · predviđa se da za emisije stakleničkih plinova u Luksemburgu neće biti postignut nacionalni cilj, odnosno emisije će prekoračiti nacionalne ciljne vrijednosti za 23 postotna boda; znatna smanjenja emisija stakleničkih plinova mogla bi se postići povećanjem oporezivanja goriva i razvojem javnog prijevoza; istovremeno bi to dovelo do većeg rasta i drugih koristi u okviru klimatske politike, kao što je smanjenje prometnih gužvi koje stvaraju znatne troškove; · očekuje se i da za emisije stakleničkih plinova u Irskoj neće biti postignut nacionalni cilj, te će prekoračanje ciljnih vrijednosti iznositi 17 postotnih bodova zbog velikog povećanja emisija u prometu i poljoprivredi; no, Irska trenutačno razvija niz inicijativa za smanjenje emisija u skladu s prijedlogom zakona o razvoju s niskim razinama ugljika, · predviđa se da ni u Belgiji neće biti postignut nacionalni cilj za emisije, uz prekoračenje od 11 postotnih bodova; u analizi je naglašena potreba za jasnom raspodjelom zadaća među nadležnim tijelima; smanjenje emisija iz prometa potrebno je kombinirati sa smanjenjem cestovnih gužvi, · očekuje se da još pet država članica (Španjolska, Austrija, Finska, Bugarska, Italija) neće ispuniti svoje ciljeve, uz prekoračenje od 3 postotna boda ili više. Donesene su i druge preporuke za pojedine države članice važne za smanjenje emisija stakleničkih plinova. Vijeće je preporučilo da se porezno opterećenje prebaci s rada na poreze koji su manje štetni za rast, uključujući ekološke poreze za nekoliko država članica (Belgija, Češka, Francuska, Mađarska, Irska, Italija, Litva, Latvija, Španjolska). Preporučilo je i da Estonija ojača inicijative za zaštitu okoliša kako bi pridonijela mobilnosti s manjom uporabom resursa. Vijeće je preporučilo i da Belgija, Češka, Estonija, Mađarska, Litva, Latvija, Poljska i Rumunjska nastave sa svojim nastojanjima poboljšanja energetske učinkovitosti. Malti je preporučen daljnji razvoj obnovljivih izvora energije. Njemačka je 2013. provela reformu svojeg sustava potpore za električnu energiju iz obnovljivih izvora. Preporučeno joj je da nadzire učinak te reforme. Ujedinjena Kraljevina provela je reformu tržišta električne energije kako bi ažurirala svoje proizvodne kapacitete, uključujući proizvodnju u sektoru obnovljivih izvora energije. Preporuke za Ujedinjenu Kraljevinu odnose se na bolju predvidivost procesa planiranja i jasnije financijske obveze. 3. Premašivanje ciljeva Kyotskog protokola u prvom ciljnom razdoblju (2008. – 2012.) Završno ocjenjivanje poštovanja obveza EU-a i njegovih država članica u prvom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola uslijedit će nakon što se u okviru Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama (UNFCCC) preispita inventar za 2014. koji uključuje podatke o emisijama do 2012. i u dodatnom razdoblju ispunjavanja obveza. EU i njegove države članice moći će se koristiti mehanizmima iz Kyotskog protokola dok se ne dovrši ocjenjivanje sukladnosti. 3.1. EU-28 Tijekom prvog ciljnog razdoblja, ukupne emisije u EU-28 bile su znatno niže od odgovarajućih ciljeva: · u prosjeku su u razdoblju 2008. – 2012. godišnje emisije (bez uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva) bile 18,9 % ispod razina bazne godine (odgovarajući ciljevi premašeni su za 3,21 Gt ekvivalenta CO2), · ako se uzme u obzir pad razina ugljika u uporabi zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu, dobiva se dodatno smanjenje emisija od 1,3 % (0,38 Gt ekvivalenta CO2), · nekoliko država članica prodaju međunarodne jedinice u okviru mehanizama iz Kyotskog protokola; ukupna očekivana prodaja tih jedinica predstavlja 1,6 % emisija bazne godine (–0,47 Gt ekvivalenta CO2). · poduzeća koja se nalaze u EU-u nadoknađuju dio svojih emisija međunarodnim jedinicama u okviru mehanizama iz Kyotskog protokola (CER i ERU), što predstavlja dodatnih 3,6 % emisija bazne godine (1,03 Gt ekvivalenta CO2). Uzimajući u obzir sve gore navedene sastavnice, procjenjuje se da su za EU-28 kao cjelinu u prvom ciljnom razdoblju ciljevi premašeni za 4,2 Gt ekvivalenta CO2, što predstavlja smanjenje od 22,1 % u odnosu na razine bazne godine (vidjeti Slika 1. u sažetku). 3.2. EU-15 Tijekom prvog ciljnog razdoblja, ukupne emisije u EU-15 bile su značajno niže od odgovarajućih ciljeva (u prosjeku smanjenje za 8 % tijekom razdoblja 2008. – 2012. u odnosu na baznu godinu): · u prosjeku su u razdoblju 2008. – 2012. godišnje emisije (bez uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva) bile 11,8 % ispod razina bazne godine (ciljevi su premašeni za 0,8 Gt ekvivalenta CO2 u prvom ciljnom razdoblju), · ako se uzme u obzir pad razina ugljika u uporabi zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu, dobiva se dodatno smanjenje emisija od 1,4 % (0,3 Gt ekvivalenta CO2), · planiranom uporabom mehanizama iz Kyotskog protokola u državama može se očekivati dodatno smanjenje emisija od 1,5 % (0,3 Gt ekvivalenta CO2); međutim, s obzirom na gospodarsku krizu, države članice mogle bi izmijeniti svoje planove za uporabu mehanizama iz Kyotskog protokola u odnosu na posljednje izvještaje, · uporabom međunarodnih jedinica među sudionicima ETS-a postiže se dodatno smanjenje emisija od 3,8 % (ukupno 0,8 Gt ekvivalenta CO2). Iz navedenog slijedi da su emisije u EU-15 smanjene za 18,5 % u prvom ciljnom razdoblju, što znači ukupno smanjenje od 2,2 Gt ekvivalenta CO2. Smanjenje emisija u EU-15 stoga je premašilo dvostruku ciljnu vrijednost za prvo ciljno razdoblje (vidjeti sliku 4.) Slika 4.: Ukupno premašivanje ciljeva tijekom prvog ciljnog razdoblja (2008. – 2012.) (EU-15) Izvor: Europska agencija za okoliš, Europska komisija 3.3. Uspješnost na razini država članica EU-15 Napredak prema ostvarivanju ciljeva država članica iz Kyotskog protokola može se procijeniti na temelju procjene uspješnosti u sektorima koji nisu dio ETS-a. Kako je prikazano u Slika 5., sedam država članica (Austrija, Belgija, Danska, Španjolska, Italija, Luksemburg, Nizozemska) koristilo se ili će se morati koristiti međunarodnim jedinicama u okviru mehanizama iz Kyotskog protokola. Prema svojem zadnjem izvješću, Italija će morati kupiti dodatne međunarodne jedinice prije kraja razdoblja ispunjavanja obveza. EU-11 Još 11 država članica[11] ima pojedinačne ciljeve za prvo ciljno razdoblje Kyotskog protokola. Sve će te države premašiti svoje ciljeve samim nacionalnim mjerama smanjenja emisija (tj. bez uzimanja u obzir uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva te korištenja mehanizmima iz Kyotskog protokola), a neke će uvelike premašiti svoje ciljeve. Mnoge od njih već su prodale dio svojih neiskorištenih jedinica dodijeljene kvote (AAU). Rumunjska, Češka i Poljska prodaju najviše jedinica dodijeljene kvote te su već prodale 318, 125 odnosno 120 Mt ekvivalenta CO2 drugim strankama. Slika 5: Relativna odstupanja između emisija stakleničkih plinova u sektorima koji nisu dio ETS-a u prvom ciljnom razdoblju i Kyotskih ciljeva za razdoblje 2008. – 2012. (uključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo) uz planiranu uporabu mehanizama iz Kyotskog protokola na državnoj razini i bez nje Izvor: Europska agencija za okoliš, Europska komisija 4. Trendovi emisija stakleničkih plinova u EU-u 4.1. Emisije stakleničkih plinova 2012. u usporedbi s 2011. U 2012. ukupne emisije smanjene su za 1,3 % u usporedbi s 2011. Najveća smanjenja emisija ostvarena su u prijevoznom i u industrijskom sektoru (–3,6 % za oba sektora). Međutim, u sektoru proizvodnje električne energije emisije su se povećale za 0,8 %, iako se udio obnovljive energije u ukupnoj proizvodnji električne energije u 2012. povećao s 21,5 % na 23,1 %. Razlog tomu je povećanje proizvodnje električne energije iz krutih goriva (ugljen i lignit) koje je povezano s relativno nižom cijenom ugljena u usporedbi s plinom. Godišnje promjene u količinama emisija iznose od +3,7 % na Malti do –8,8 % u Finskoj. Četiri države članice zabilježile su povećanje emisija: Malta, Njemačka (+1,1 %), Irska (+1,4 %) i Ujedinjena Kraljevina (+3,2 %). 4.2. Konvergencija u intenzitetu emisija stakleničkih plinova i emisije po stanovniku U svim državama članicama došlo je do smanjenja intenziteta emisija stakleničkih plinova, s prosječnom godišnjom stopom smanjenja u rasponu od 0,9 % do 5,1 %. To je dovelo do konvergencije rezultata među državama članicama (slika 6.). Slika 6: Intenzitet emisija stakleničkih plinova u EU-28, 2012./1990. Postoci odražavaju prosječno godišnje smanjenje. Izvor: Europska komisija, Europska agencija za okoliš U svim državama članicama osim Cipra, Malte i Portugala, od 1990. vlada trend smanjenja i konvergencije emisija po stanovniku. Slika 7: Emisije stakleničkih plinova po stanovniku u EU-28, 2012./1990. Postoci odražavaju prosječno godišnje smanjenje. Izvor: Europska komisija, Europska agencija za okoliš 4.3. Ex-post evaluacija pokretača smanjenja emisija CO2 Europska agencija za okoliš provela je analizu glavnih pokretača smanjenja emisija u razdoblju 2005. – 2012.[12] Tom je analizom omogućena kvantifikacija utjecaja pojedinih čimbenika koji utječu na emisije CO2, a to su: (i) stanovništvo; (ii) BDP po stanovniku; (iii) energetski intenzitet potrošnje primarne energije[13] i (iv) intenzitet emisija ugljika iz potrošnje primarne energije[14]. Procjenom na temelju analize čimbenika obuhvaćene su emisije CO2 iz izgaranja fosilnih goriva, koje predstavljaju oko 80 % ukupnih emisija stakleničkih plinova. Kako je prikazano u Slika 8., emisije CO2 iz fosilnih goriva smanjene su za 3,3 % u razdoblju 2005. – 2008. i 9,2 % u razdoblju 2008. – 2012. To se može pripisati trima glavnim čimbenicima: (1) „energetski intenzitet potrošnje primarne energije” gospodarstva EU-a znatno se smanjio, među ostalim poboljšanjem energetske učinkovitosti, što je pridonijelo velikom smanjenju emisija u ta dva razdoblja; (2) intenzitet emisija ugljika iz potrošnje primarne energije smanjio se zbog razvoja obnovljivih izvora energije (nuklearna proizvodnja pada od 2005.), što je također pridonijelo smanjenju emisija u oba vremenska razdoblja; (3) učinak rasta uspoređen je u dva razdoblja: BDP je u razdoblju od 2005. do 2008. rastao te je stoga ublažavao smanjenja emisija uzrokovana drugim čimbenicima; suprotno tomu, u razdoblju od 2008. do 2012. BDP-u je padao, pa je stoga jačao smanjenja emisija uzrokovana drugim čimbenicima osim gospodarske recesije. Slika 8: Prikaz ukupnih promjena u količinama emisija CO2 iz izgaranja fosilnih goriva u EU-u u razdobljima 2005. – 2008. i 2008. – 2012. Izvor: Europska agencija za okoliš Analiza koju je provela Europska agencija za okoliš i protučinjenična analiza Komisije opisana u popratnom radnom dokumentu službi Komisije ukazuju na to da je gospodarska kriza[15] uzrok manje od polovine smanjenja emisija u razdoblju 2008. – 2012. 4.4. Utjecaj zračnog prometa na globalnu klimu Emisije stakleničkih plinova iz domaćeg zračnog prometa 28 država članica smanjuju se od 2000. te su 2012. iznosile nešto više od 16 Mt ekvivalenta CO2. Suprotno tomu, međunarodne emisije (samo CO2) prijavljene UNFCCC-u povećale su se na gotovo 135 Mt CO2 u 2012. (u usporedbi s gotovo 70 Mt u 1990.). Općenito, ukupne prijavljene emisije iz zračnog prometa čine 3,22 % ukupnih emisija EU-a u 2012. Emisije dušikovih oksida (NOx), aerosoli i njihovi prekursori (čađa i sulfati) i sve češće oblačne tvorevine u obliku postojanih linearnih tragova i umjetnih cirusa također pridonose klimatskim promjenama. U posljednjih nekoliko godina nastoji se brojčano procijeniti utjecaj drugih čimbenika osim CO2 na klimatske promjene, unatoč nedostatku podataka o posljedicama kao što su tragovi i umjetni cirusi. Na primjer, u studiji koja je djelomična financirana u okviru projekta „QUANTIFY”[16] 6. okvirnog programa EU-a, pokušalo se procijeniti ukupne utjecaje zračnog prometa. Zaključeno je da zračni promet predstavlja 3,5 % ukupnih antropoloških utjecaja u 2005. isključujući oblačne tvorevine uzrokovane zračnim prometom, ili 4,9 % uključujući oblačne tvorevine uzrokovane zračnim prometom. U okviru istraživačkog projekta REACT4C[17] provedenog u razdoblju 2010. – 2014. istraživane su mogućnosti usmjeravanja letova na način koji ne narušava klimu radi smanjenja atmosferskog utjecaja zračnog prometa. Rezultati tog znanstvenog istraživanja pokazuju da se već malim promjenama u usmjeravanju zračnog prometa te povećanjem gospodarskih troškova za manje od 0,5 % može postići smanjenje utjecaja na klimu od 25 %. 5. Stanje provedbe klimatske politike Unije 5.1. Smanjenje emisija 5.1.1. Priprema okvira za klimatsku i energetsku politiku za razdoblje do 2030. U siječnju 2014. Europska komisija izradila je politički okvir za klimatsku i energetsku politiku nakon 2020.[18] Taj je okvir u srpnju 2014. dopunjen Komunikacijom o energetskoj učinkovitosti.[19] Okvirom se utvrđuju sljedeći ključni elementi: · obvezujući cilj smanjenja domaće emisije stakleničkih plinova od 40 % u 2030. u odnosu na 1990., koji treba ostvariti godišnjim smanjenjima gornje granice za emisije unutar EU ETS-a od 2,2 % nakon 2020. i smanjenjem emisija u sektorima koji nisu dio ETS-a, i pravedna raspodjela nastojanja za ostvarenje tog cilja među državama članicama u obliku obvezujućih nacionalnih ciljeva, · cilj na razini EU-a za udio energije iz obnovljivih izvora od najmanje 27 % u potrošnji EU-a do 2030.; taj će se cilj postići jasnim obvezama koje će odrediti same države članice, uz potporu ojačanih mehanizama i pokazatelja na razini EU-a, · cilj energetske učinkovitosti od 30 % za 2030. i · novi sustav upravljanja temeljen na nacionalnim planovima za konkurentnu, sigurnu i održivu energiju. Kao odgovor na trenutačnu geopolitičku situaciju i ovisnost EU-a o uvozu, Komisija je donijela i Komunikaciju u kojoj predlaže novu europsku strategiju energetske sigurnosti[20], koja je neraskidivo povezana s okvirom za klimatsku i energetsku politiku za razdoblje do 2030. Neke od glavnih točaka te strategije su povećanje raznolikosti vanjskih izvora opskrbe energijom, poboljšanje energetske infrastrukture, dovršenje unutarnjeg energetskog tržišta EU-a i štednja energije. Europsko vijeće postiglo je u listopadu 2014. dogovor[21] o okviru za klimatsku i energetsku politiku za razdoblje do 2030. na temelju prijedloga Komisije. 5.1.2. EU ETS Rad na provedbi doveo je do uspješnog početka 3. faze EU ETS-a (razdoblje 2013. – 2020.). Što se tiče područja primjene, ETS sad, uz CO2 iz većine industrijskih postrojenja, obuhvaća i dušikov oksid (N2O) iz proizvodnje dušične i drugih kiselina i PFC-ove iz proizvodnje aluminija. U 3. fazi EU ETS-a više nema pojedinačnih gornjih granica za svaku državu članicu, nego je određena jedinstvena gornja granica za EU, Island, Lihtenštajn i Norvešku. Do 2013. na dražbu je stavljeno oko 43 % emisijskih jedinica (isključujući NER 300[22]), a očekuje se da će se taj udio s vremenom povećavati. Od 2009. sve je veći višak jedinica i međunarodnih jedinica dostupan na tržištu ugljika, zbog čega pada cijena ugljika. Kako bi se riješila ta neravnoteža, Komisija je predložila odgodu dražbe (back-loading) za 900 milijuna jedinica s početnih godina 3. faze EU ETS-a na kraj razdoblja trgovanja. Mjera odgode donesena je 25. veljače 2014. izmjenom Uredbe o dražbama. Nadalje, Komisija je 22. siječnja 2014. donijela zakonodavni prijedlog o uspostavi pričuve za stabilnost tržišta na početku 4. razdoblja trgovanja, 2021. Predloženom pričuvom dopunit će se postojeća pravila. Jedinice se stavljaju u pričuvu za stabilnost tržišta, tj. odbijaju se od budućih količina za dražbe, prema „ukupnom broju emisijskih jedinica u optjecaju”. Protok jedinica koje se stavljaju u pričuvu i uzimaju iz nje odvijao bi se na temelju automatskog, potpuno reguliranog procesa. U sektoru zračnog prometa, skupština Međunarodne organizacije za civilno zrakoplovstvo (ICAO) u jesen 2013. odlučila je donijeti konačni plan za napredak prema globalnom sporazumu za smanjenje emisija u zračnom prometu. U očekivanju mogućeg donošenja međunarodnih pravila, Vijeće i Europski parlament u ožujku 2014. ograničili su primjenu EU ETS-a na letove unutar Europskoga gospodarskog prostora za razdoblje od 2013. do 2016. 5.1.3. Ostale politike i mjere Komisija je donijela Komunikaciju[23] u kojoj se utvrđuje strategija postupnog uključivanja emisija stakleničkih plinova iz pomorskog prometa u politiku Europske unije za smanjenje njezinih ukupnih emisija stakleničkih plinova. Kao prvi korak u provedbi te strategije Komisija je predložila uredbu kojom bi se uspostavio sustav za praćenje, prijavu i provjeru emisija CO2 iz velikih brodova u cijelom EU-u, počevši od 2018. Parlament i Vijeće razmatraju nacrt te uredbe. Dovršena je provedba zakonodavstva kojim se određuju ciljevi za emisije CO2 iz automobila[24] do 2021. i iz lakih gospodarskih vozila[25] do 2020. Komisija je odobrila šest ekoloških inovacija kojima se smanjuju emisije CO2. Donesen je novi zakonodavni akt[26] o fluoriranim stakleničkim plinovima koji će se primjenjivati od 1. siječnja 2015. Time će se emisije fluoriranih stakleničkih plinova u razdoblju od 2015. do 2030. smanjiti za dvije trećine, čime će se, prema procjenama, ukupno kumulativno uštedjeti 1,5 Gt ekvivalenta CO2 do 2030. i 5 Gt ekvivalenta CO2 do 2050. u odnosu na trenutačni način poslovanja. Radi smanjenja neizravnih emisija iz prenamjene zemljišta nastalih proizvodnjom biogoriva, Komisija je predložila i niz izmjena direktiva o obnovljivoj energiji i kvaliteti goriva (Prijedlog o neizravnim prenamjenama zemljišta). O predloženom tekstu trenutačno se raspravlja u europskim institucijama. Države članice počele su izvješćivati, na temelju zakonodavstva donesenog 2013.[27], o svojim trenutačnim i budućim mjerama za ograničenje ili smanjenje emisija te održanje ili povećanje uklanjanja u sektoru uporabe zemljišta, prenamjene zemljišta i šumarstva. Popis nedavno donesenih pravnih akata nalazi se u odjeljku 3. pratećeg radnog dokumenta službi Komisije. 5.2. Prilagodba klimatskim promjenama Komisija je 16. travnja 2013. donijela Strategiju Europske unije za prilagodbu klimatskim promjenama kojoj je cilj pridonijeti Europi otpornijoj na klimatske promjene. Naglasak je na ostvarenju triju ključnih ciljeva sljedećim glavnim nastojanjima: · poticanjem država članica na djelovanje: Komisija potiče države članice da donesu sveobuhvatne strategije prilagodbe i razvija sustav pokazatelja spremnosti na prilagodbu; u ožujku 2014. Komisija je pokrenula inicijativu „Sporazum gradonačelnika” kojom se gradovi potiču na poduzimanje mjera za prilagodbu klimatskim promjenama; inicijativom „Mayors Adapt” nastoji se povećati potporu lokalnim aktivnostima, osigurati platformu za veće sudjelovanje i umrežavanje gradova, te podići svijest javnosti o prilagodbi i potrebnim mjerama; Komisija podupire i projekte prilagodbe, osobito novim potprogramom za klimatsku politiku u okviru programa LIFE, · uključivanjem mjera prilagodbe u politike EU-a: prilagodba se promiče nastojanjem da se barem 20 % proračuna Unije odvaja za ciljeve povezane s klimatskim promjenama, · promicanjem bolje informiranosti pri donošenju odluka, posebno putem platforme Climate-ADAPT, kojom se omogućuje prikupljanje i širenje informacija o prilagodbi u EU-u; nadalje, Komisija dovršava strategiju za prilagodbu u vezi s prazninama u znanju, usmjerenu na utvrđivanje i popunjavanje praznina u znanju u pojedinim sektorima. 5.3. Financiranje aktivnosti u vezi s klimom 5.3.1. Prihodi od dražbi 5.3.1.1. Uporaba prihoda od dražbi u državama članicama Uredbom o mehanizmu za praćenje od država članica zatraženo je da do 31. srpnja 2014. podnesu prvo izvješće o iznosima i uporabi prihoda od javnih dražbi emisijskih jedinica u okviru ETS-a u 2013. (vidjeti Slika 9. i u Prilogu, kao i detaljnije informacije u radnom dokumentu službi Komisije). Ukupan prihod u EU-u iznosio je 3,6 milijardi eura. Direktivom o EU ETS-u predviđeno je da države članice upotrijebe najmanje 50 % prihoda od dražbi ili novčane protuvrijednosti tih prihoda za ciljeve u području klime i energije. Sve su države članice izvijestile da su upotrijebile ili namjeravaju upotrijebiti[28] 50 % ili više tih prihoda ili novčane protuvrijednosti tih prihoda za ciljeve u području klime i energije[29] (u prosjeku 87 %, što iznosi otprilike 3 milijarde eura), uglavnom za potporu nacionalnim mjerama u području klime i energije. Navedeni iznosi predstavljaju samo dio ukupnih rashoda u području klime i energije u proračunima država članica. Slika 9: Prijavljeni prihodi od dražbi jedinica u okviru EU ETS-a (u milijunima eura) u 2013. te udio tih prihoda ili njihove novčane protuvrijednosti koji je upotrijebljen ili se namjerava upotrijebiti za ciljeve u području klime i energije * IT, EL: nema izvješća o podjeli između domaće i međunarodne uporabe. BE: nema podataka o uporabi prihoda od dražbi. **Nije podneseno izvješće. Izvor: Europska komisija Samo je nekoliko država članica izvijestilo o uporabi prihoda po vrsti aktivnosti (vidjeti radni dokument službi Komisije). Na primjer, Francuska, Češka i Litva upotrebljavaju sve svoje prihode od dražbi za projekte poboljšanja energetske učinkovitosti zgrada. Bugarska, Portugal i Španjolska upotrebljavaju većinu svojih prihoda za razvoj obnovljivih izvora energije. Poljska upotrebljava većinu svojih prihoda namijenjenih ciljevima u području klimatskih promjena za potporu energetskoj učinkovitosti i obnovljivim izvorima energije. U Njemačkoj se svi prihodi od dražbi upotrebljavaju za ciljeve u području klime i energije, a većina tih prihoda usmjerava se u poseban fond za klimu i energiju, iz kojeg se izdvaja potpora za niz projekata. Finska usmjerava svoje prihode od dražbi u aktivnosti službene razvojne pomoći, uključujući financiranje ciljeva u području klime. Ujedinjena Kraljevina upotrebljava 15 % svojih prihoda od dražbi za financijsku pomoć kućanstvima s niskim prihodima za podmirenje troškova električne energije. 5.3.1.2. NER 300 Program za financiranje NER 300 mehanizam je za potporu razvoju inovativnih tehnologija za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora i demonstracijskim projektima hvatanja i skladištenja ugljika. Financira se dražbom 300 milijuna emisijskih jedinica iz pričuve za nove sudionike u EU ETS-u. U okviru tog programa organizirana su dva poziva na podnošenje prijedloga. Drugi poziv na podnošenje prijedloga, u okviru kojeg su se sredstva dodjeljivala u srpnju 2014., financiran je iz prodaje preostalih emisijskih jedinica i neutrošenih sredstava iz prvog poziva. Odabrano je 18 projekata za obnovljive izvore energije i jedan projekt hvatanja i skladištenja ugljika, za koje će ukupno biti dodijeljena 1 milijarda EUR, što će potaknuti privatna ulaganja ukupne vrijednosti od gotovo 900 milijuna EUR. U okviru dva poziva bit će dodijeljeno ukupno 2,1 milijarda EUR za 39 projekata (38 projekata u području obnovljive energije i 1 projekt hvatanja i skladištenja ugljika). 5.3.2. Uključivanje klimatskih politika u proračun EU-a 5.3.2.1. Višegodišnji financijski okvir Kad je riječ o uključivanju klimatskih mjera u proračun EU-a, sve institucije dogovorile su se da najmanje 20 % ukupnih rashoda u okviru višegodišnjeg financijskog okvira (2014. – 2020.) bude u području klime. Doprinos za rashode u području klime u 2014. i 2015. predstavlja gotovo 13 % proračuna EU-a za svaku od tih godina. Od 2016. nadalje očekuje se znatno povećanje tih rashoda u proračunu jer će tada biti doneseni operativni programi država članica u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova te potpuno proveden novi program izravnih plaćanja u okviru zajedničke poljoprivredne politike, uključujući mjere ekologizacije. 5.3.2.2. Istraživanja i inovacije u području klime Istraživanja u području klime bila su jedna od glavnih istraživačkih tema Sedmog okvirnog programa Europske unije (2007. – 2013.) i središnja su tema programa Obzor 2020., novog programa EU-a za istraživanja i inovacije 2014. – 2020. s proračunom od 79 milijardi EUR. Očekuje se ulaganje najmanje 35 % proračuna programa Obzor 2020. u ciljeve u području klime. To je znatno više od 900 milijuna EUR, koliko je prema procjenama utrošeno u okviru Sedmog okvirnog programa. Na primjer, u okviru društvenog izazova „Klimatska politika, okoliš, učinkovitost resursa i sirovine” programa Obzor 2020. (s proračunom od oko 3 milijarde EUR) podupiru se istraživanja i inovacijski projekti u području ublažavanja klimatskih promjena. Cilj je tih projekata analizirati i ublažiti pritisak na okoliš (oceane, atmosferu i ekosustave) i poboljšati razumijevanje klimatskih promjena. Nadalje, istraživanja će biti usmjerena i na procjene utjecaja i osjetljivosti te na rješenja za prilagodbu klimatskim promjenama, razvijanje strategija za smanjenje rizika od katastrofa i poticanje prijelaza na društvo i gospodarstvo s niskom razinom ugljika. Ublažavanje klimatskih promjena i prilagodba tim promjenama važni su pri planiranju istraživanja i inovacija i u okviru svih ostalih društvenih izazova, osobito u području prometa, energije, biogospodarstva, hrane i poljoprivrede te u stupu „Vodeći položaj industrije”. 5.3.2.3. Potpora zemljama u razvoju S udjelom od 51 % u službenoj razvojnoj pomoći (ODA) za klimatske promjene, od svih donatora koji izvješćuju OECD, Europska unija i njezine države članice najviše su pridonijele službenoj razvojnoj pomoći za ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu njima u razdoblju 2010. – 2012. Kao dio obveze razvijenih država povezane s financiranjem za brz početak u iznosu od 30 milijardi USD, EU i njegove države članice ispunili su svoju obvezu dodjelom 7,34 milijarde EUR tijekom tog razdoblja. Nakon završetka razdoblja financiranja za brzo pokretanje, EU i njegove države članice nastavili su financijski podupirati klimatsku politiku zemalja u razvoju u skladu s ciljem razvijenih zemalja da do 2020. iz različitih izvora zajednički mobiliziraju 100 milijardi USD godišnje. Na Konferenciji o klimatskim promjenama u Dohi u prosincu 2012., EU i nekoliko država članica najavili su da će dobrovoljno financijski pridonositi klimatskoj politici zemalja u razvoju. Očekuje se da će ukupni doprinos iznositi više od 5,5 milijardi EUR. Početnom procjenom pokazalo se da je to ostvarivo u 2013.[30] Godine 2013. države članice podnijele su Europskoj komisiji svoje prvo godišnje izvješće o financijskoj i tehnološkoj potpori zemljama u razvoju s podacima za 2011. i 2012., u skladu s člankom 16. Uredbe o mehanizmu za praćenje. Ukupna financijska potpora Europske unije i njezinih država članica zemljama u razvoju za klimatsku politiku (2011. – 2012.) po vrsti instrumenta financiranja prikazana je u tablicama radnog dokumenta službi Komisije. 6. Situacija u državama kandidatkinjama i potencijalnim kandidatkinjama za članstvo u Uniji 6.1. Države kandidatkinje za članstvo u EU-u (Albanija, Island, Turska, bivša jugoslavenska republika Makedonija, Crna Gora i Srbija) Albanija nije stranka prema Prilogu I. Prema posljednjem nacionalnom izvješću Albanije iz 2009., njezine emisije smanjene su za 70 % u razdoblju 1990. – 2000. Island je stranka prema Prilogu I. koja je ispunila svoj cilj za prvo ciljno razdoblje.[31] Za drugo ciljno razdoblje, Island, EU i njegove države članice dogovorit će zajedničku obvezu smanjenja emisija (vidjeti odjeljak 2.1.). Emisije stakleničkih plinova u Turskoj (isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo) povećale su se za 133 % u razdoblju 1990. – 2012. te za 3,7 % u razdoblju 2011. – 2012. Iako je Turska stranka prema Prilogu I., nije obvezana ciljem u prvom ili drugom ciljnom razdoblju Kyotskog protokola. Bivša jugoslavenska republika Makedonija nije stranka prema Prilogu I. U ožujku 2014. predala je svoje treće nacionalno izvješće UNFCCC-u. Prema tom izvješću, ukupne emisije stakleničkih plinova smanjene su za 22 % u razdoblju 1990. – 2009. U Crnoj Gori, koja nije stranka prema Prilogu I., ukupne emisije stakleničkih plinova (isključujući uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo) povećale su se za oko 4,9 % u razdoblju 1990. – 2003. Za Srbiju nema novijih informacija o inventaru emisija stakleničkih plinova. 6.2. Države koje su potencijalne kandidatkinje za članstvo u EU-u (Bosna i Hercegovina i Kosovo*) Bosna i Hercegovina dostavila je svoje drugo nacionalno izvješće u studenome 2013. U razdoblju 1991. – 2001. ukupne emisije Bosne i Hercegovine smanjile su se za 48 %. Za Kosovo nema podataka. [1] Prema inventaru dostavljenom 2014. koji sadržava podatke o emisijama stakleničkih plinova do 2012. Ako nije drugačije navedeno, svi podaci o emisijama stakleničkih plinova temelje se na revidiranim smjernicama Međuvladinog odbora za klimatske promjene (IPCC) iz 1996. te su izračunani s pomoću potencijala globalnog zagrijavanja iz 2. izvješća o procjeni IPCC-a. [2] Za većinu država članica to još ne uključuje očekivane učinke Direktive o energetskoj učinkovitosti i još ne pretpostavlja potpunu provedbu klimatsko-energetskog paketa. [3] Usklađeni podaci o emisijama za 2013. procjene su Europske agencije za okoliš u usklađenom inventaru emisija stakleničkih plinova u EU-u za 2013. [4] Luksemburg je nedavno objavio svoje procjene prema kojima su njegove emisije obuhvaćene Odlukom o zajedničkom naporu u 2013. bile 1,61 % niže od cilja za 2013. prema Odluci o zajedničkom naporu. [5] Vidjeti analizu koju je provela Europska agencija za okoliš, u odjeljku 4.3. u nastavku [6] Područje primjene paketa razlikuje se od područja primjene Kyotskog protokola. Ono uključuje međunarodni zračni promet, ali ne uključuje uporabu zemljišta, prenamjenu zemljišta i šumarstvo ni emisije dušikova trifluorida (NF3). [7] Za većinu država članica riječ je o predviđanjima dostavljenima 2013. Sljedeće države članice dobrovoljno su 2014. podnijele ažurirana predviđanja: Cipar, Irska, Litva, Luksemburg, Poljska i Rumunjska. Europska agencija za okoliš provjerila je kvalitetu podnesaka država članica te ih prema potrebi nadopunila i prilagodila. Bilo je potrebno izvršiti procjenu udjela emisija izvan ETS-a za nekoliko država članica. Za nadopunu podataka i procjenu podjele između sektora u sustavu ETS-a te onih izvan ETS-a, upotrijebljeni su podaci iz predviđanja „polaznog stanja s donesenim mjerama” klimatske politike EU-a za 2013. na temelju modela PRIMES i GAINS. Tim se predviđanjem koristilo i kao analizom osjetljivosti u prvom dvogodišnjem izvješću EU-a [SWD(2014) 1]. [8] Usklađeni podaci o emisijama za 2013. procjene su Europske agencije za okoliš u usklađenom inventaru emisija stakleničkih plinova u EU-u za 2013. na temelju podataka koje su države članice dostavile do 31. srpnja 2014. Konačni podaci o emisijama bit će dostupni 2015. zahvaljujući novoj metodologiji za sastavljanje inventara koju je IPCC razvio 2006. [9] Podaci su izračunani s pomoću potencijala globalnog zagrijavanja iz 4. izvješća o procjeni IPCC-a. [10] Emisije bazne godine u skladu s Odlukom o zajedničkom naporu izračunavaju se za svaku državu članicu radi sukladnosti s relativnim i apsolutnim ciljevima Odluke o zajedničkom naporu za 2020. [11] Malta i Cipar nemaju ciljeve za prvo ciljno razdoblje. [12] Europska agencija za okoliš 2014. – Zašto su se emisije stakleničkih plinova u EU-u smanjile u razdoblju od 1990. do 2012.? http://www.eea.europa.eu/publications/why-are-greenhouse-gases-decreasing [13] Potrošnja primarne energije po jedinici BDP-a. [14] Emisije CO2 po jedinici primarne energije iz fosilnih goriva. [15] Predstavljena čimbenikom „BDP po stanovniku” u Slika 8. [16] http://www.pa.op.dlr.de/quantify/ [17] Projekt „Smanjenje emisija iz zračnog prometa promjenama putanja u korist klime” (Reducing Emissions from Aviation by Changing Trajectories for the benefit of Climate) u okviru 7. okvirnog programa (2010. – 2014.). [18] COM(2014) 15 [19] COM(2014) 520 [20] COM(2014) 330 [21] Vidjeti zaključke Europskog vijeća (http://www.european-council.europa.eu/council-meetings/conclusions) [22] Vidjeti odjeljak 5.3.1.2. [23] COM(2013) 479 [24] Uredba (EZ) br. 443/2009 [25] Uredba (EZ) br. 510/2011 [26] Uredba (EZ) br. 517/2014 [27] Odluka 529/2013/EU Europskog parlamenta i Vijeća [28] Određene države članice namjeravaju upotrijebiti najmanje 50 % prihoda od dražbi za ciljeve povezane s klimom. Međutim, prihodi prikupljeni 2013. još nisu raspodijeljeni i o njima će se izvijestiti u narednim godinama (na primjer u Finskoj, Latviji i Slovačkoj). [29] Prema podnesenim izvješćima, Austrija, Danska, Irska, Nizozemska i Ujedinjena Kraljevina nisu namjenski raspodijelile prihode od dražbi u svojim državnim proračunima te stoga nije moguće izravno dodjeljivanje tih prihoda za posebne svrhe. Navedeni podaci odnose se samo na primjere koji predstavljaju mali dio ukupnih rashoda povezanih s klimom. [30] Vidjeti http://ec.europa.eu/clima/policies/finance/documentation_en.htm. Svake godine države članice do 30. rujna Europskoj komisiji dostavljaju informacije o financijskoj i tehnološkoj potpori koju pružaju zemljama u razvoju. [31] Island mora ograničiti povećanje emisija na manje od 10 % u prosjeku tijekom prvog ciljnog razdoblja. Emisije su se prosječno smanjivale za 2 % tijekom tog razdoblja. * Ovim nazivom ne dovode se u pitanje stajališta o statusu te se njime koristi u skladu s rezolucijom UNSCR 1244/1999 i mišljenjem Međunarodnog suda pravde o proglašavanju neovisnosti Kosova. Tablica 1: Prijavljeni prihodi od dražbi jedinica u okviru EU ETS-a (u milijunima eura) u 2013. te udio tih prihoda ili njihova novčana protuvrijednost koja se upotrebljava ili se namjerava upotrijebiti za ciljeve u području klime i energije Država || Ukupni prijavljeni prihodi od dražbi emisijskih jedinica (u milijunima eura) || Upotrebljava se ili se namjerava upotrijebiti za ciljeve u području klime i energije (domaće i međunarodne) || Udio prihoda koji se upotrebljavaju ili se namjeravaju upotrijebiti za ciljeve u području klime i energije DE || 790,3 || 790,3 || 100 % UK(*) || 485,4 || 485,4 || 100 % IT || 385,9 || 192,9 || 50 % ES || 346,1 || 346,1 || 100 % PL || 244,0 || 128,7 || 50 % FR || 219,2 || 219,2 || 100 % EL || 147,6 || 147,6 || 100 % NL || 134,2 || 134,2 || 100 % RO || 122,7 || 91,2 || 74 % BE || 115,0 || nema podataka || nema podataka CZ || 80,7 || 73,2 || 91 % PT || 72,8 || 70,4 || 100 % FI (**) || 67,0 || 33,5 || 50 % SK (***) || 61,7 || 61,7 || 100 % DK || 56,0 || 28,0 || 50 % AT || 55,8 || 29,9 || 66 % BG || 52,6 || 51,3 || 97 % IE || 41,7 || 41,7 || 100 % SE || 35,7 || 17,9 || 50 % HU || 34,6 || 17,3 || 50 % LT || 20,0 || 20,0 || 100 % EE || 18,1 || 9,0 || 50 % SI || 17,7 || 8,9 || 50 % LV (***) || 10,8 || 10,8 || 100 % LU || 5,0 || 2,5 || 50 % MT || 4,5 || 2,9 || 64 % HR || 0 || 0 || CY || nije podneseno izvješće || || Ukupno || 3635,1(****) || 3052,1 || 87 % (*****) (*) Podaci dostavljeni iz UK obuhvaćaju ranu dražbu emisijskih jedinica iz faze III. ETS-a u 2012. (**) Finska trenutačno sve prihode od dražbi namjenjuje aktivnostima službene razvojne pomoći, uključujući financiranje ciljeva u području klime, za koje će odvojiti 50 % tih prihoda. Tijekom godine izvješćivanja Finska je dodijelila oko 7 milijuna EUR prihoda, od čega je 2 milijuna EUR upotrijebljeno za međunarodne ciljeve povezane s klimom i energijom. O uporabi preostalog dijela sredstava izvijestit će se u narednim godinama. (***) uključuje prihode koje Latvija i Slovačka namjeravaju upotrijebiti za ciljeve povezane s klimom s pomoću novog financijskog instrumenta koji će se izravno financirati prihodima od dražbi. (****) ne uključuje Cipar (nisu dostavljena izvješća). (*****) ne uključuje Belgiju (nije dostavljeno izvješće o udjelu prihoda koji se koristi u svrhe u području klime i energije) i Cipar. Izvor: Europska komisija