Institucije EU-a i ključni akteri već su izrazili svoja mišljenja na tu temu. U svojoj izjavi od 23. travnja 2015. Europsko vijeće obvezalo se da će razmotriti mogućnosti organizacije hitnog premještanja među svim državama članicama na dobrovoljnoj osnovi. U svojoj rezoluciji od 28. travnja 2015. Europski parlament pozvao je Vijeće da ozbiljno razmotri mogućnost aktiviranja članka 78. stavka 3. Ugovora.

UNHCR pozvao je EU da se obveže na instrumente za solidarnost unutar EU-a kako bi se pružila potpora posebno Grčkoj i Italiji, među ostalim premještanjem sirijskih izbjeglica koje su spašene na moru u različitim zemljama diljem Europe na temelju pravednog sustava raspodjele. Sektor nevladinih organizacija također je izrazio svoja viđenja u vezi s premještanjem osoba kojima je potrebna međunarodna zaštita.

3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA

3.1.Sažetak predloženog djelovanja

Cilj je prijedlogom uvesti privremene mjere u području međunarodne zaštite u korist Italije i Grčke kako bi im se omogućilo da učinkovito riješe probleme s aktualnim velikim priljevom državljana trećih zemalja na svojim državnim područjima, što opterećuje njihove sustave azila.

Mjere predviđene ovom Odlukom povlače za sobom privremeno odstupanje od kriterija utvrđenih u članku 13. stavku 1. Uredbe (EU) br. 604/2013 i postupovne korake, među ostalim rokove, utvrđene u člancima 21., 22. i 29. te Uredbe. Pravna i postupovna jamstva utvrđena u Uredbi (EU) br. 604/2013, među ostalim pravo na učinkovit pravni lijek, i dalje se primjenjuju u pogledu podnositelja zahtjeva obuhvaćenih ovom Odlukom.

U skladu s člankom 78. stavkom 3. mjere koje se mogu poduzeti u korist država članica moraju biti privremene. Istodobno, kako bi se osiguralo da poduzete mjere imaju stvarni utjecaj u praksi i pružila istinska potpora Italiji i Grčkoj zbog priljeva migranata, trajanje tih mjera ne bi trebalo biti prekratko. Stoga predlaže se da se privremene mjere predviđene ovim prijedlogom primjenjuju za razdoblje od 24 mjeseca od stupanja na snagu ove Odluke.

Privremene mjere predviđene ovim prijedlogom odnose se prije svega na premještanje podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu iz Italije i Grčke u druge države članice, a kojima je prima facie nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita.

Ostale države članice, definirane u prijedlog kao „države članice premještanja” postaju odgovorne za razmatranje zahtjeva osobe koju treba premjestiti. Razmatranje zahtjeva provodit će se u skladu s pravilima utvrđenima u Direktivi 2011/95/EU i Direktivi 2005/85/EZ, a od 20. srpnja 2015. u skladu s pravilima utvrđenima u Direktivi 2013/32/EU kojom će se zamijeniti Direktiva 2005/85/EZ. Uvjeti prihvata temeljit će se na pravilima utvrđenima u Direktivi 2003/9/EZ, a od 20. srpnja 2015. na pravilima utvrđenima u Direktivi 2013/33/EU kojom će se zamijeniti Direktiva 2003/9/EZ.

Prijedlogom se uspostavlja brojčani cilj za podnositelje zahtjeva na temelju kojeg iz Italije treba premjestiti 24 000, a iz Grčke 16 000 osoba. Uz to u prilozima su sadržana dva ključa raspodjele kojima je utvrđen broj podnositelja zahtjeva koje treba premjestiti iz Italije, odnosno Grčke u druge države članice. Ta raspodjela između Italije i Grčke temelji se na njihovim udjelima u ukupnom broju nezakonitih prelazaka granica Italije i Grčke od strane osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita. Time se također uzima u obzir nagli porast broja nezakonitih prelazaka granice Grčke u razdoblju od siječnja do travnja 2015. pri usporedbi s istim razdobljem prošle godine. Predlaže se da Italija i Grčka ne budu države članice u koje se premješta. Ukupan broj od 40 000 podnositelja zahtjeva koje bi trebalo premjestiti iz Italije i Grčke odgovara približno 40 % ukupnog broja osoba kojima je nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita, a koje su 2014. u te dvije zemlje ušle nezakonitim putem. Stoga mjere premještanja predložene u ovoj Odluci predstavljaju pravednu podjelu tereta između Italije i Grčke s jedne strane i država članica s druge strane.

Područje primjene postupka premještanja utvrđenog u ovoj Odluci dvojako je ograničeno.

Prvo, predlaže se da se ova Odluka primjenjuje samo na podnositelje zahtjeva kojima je prima facie nedvojbeno potrebna međunarodna zaštita. Ovim se prijedlogom podnositelji zahtjeva definiraju kao podnositelji zahtjeva s državljanstvima za koja prema podacima Eurostata prosječna stopa priznavanja u EU-iznosi više od 75 %.

Drugo, predlaže se da se ova Odluka primjenjuje samo na podnositelje zahtjeva za koje bi Italija ili Grčka u načelu bile odgovorne države članice u skladu s kriterijima za prihvaćanje definiranima u Uredbi (EU) br. 604/2013. Na taj je način osigurano da se Uredba (EU) br. 604/2013 i dalje primjenjuje na te podnositelje zahtjeva koji se nalaze u Italiji i Grčkoj, uključujući one sa stopom priznavanja višom od 75 %, za koje jedan od objektivnih kriterija utvrđenih u toj Uredbi (primjerice prisutnost članova obitelji u drugoj državi članici) upućuje na to da bi druga država članica bila odgovorna. Stoga će se ti podnositelji zahtjeva transferirati u druge države članice primjenom Uredbe (EU) br. 604/2013, a ne kao dio privremenih mjera predviđenih ovim prijedlogom. Istodobno se Uredba (EU) br. 604/2013 i dalje primjenjuje i na osobe koje nisu premještene u okviru trenutačnog sustava i koje druge države članice mogu vratiti u Italiju. Kad je riječ o prethodno navedenoj točki, situacija za Grčku izgleda drukčije, pri čemu je status quo takav da su države članice u okviru dublinskog postupka obustavile premještaje u Grčku, pri provedbi presude Europskog suda za ljudska prava M.S.S. protiv Belgije i Grčke, nakon koje je slijedila odluka u predmetu N.S. protiv Ujedinjene Kraljevine Suda Europske unije, a koji je potvrdio postojanje sustavnih nedostataka u postupku azila i uvjeta prihvata tražitelja azila u Grčkoj.

Prijedlogom se utvrđuje jednostavan postupak premještanja kako bi se osigurao brz transfer dotičnih osoba u državu članicu premještanja. Za potrebe provedbe ove Odluke svaka država članica imenuje nacionalnu kontaktnu točku i dostavlja njezinu adresu drugim državama članicama i Europskom potpornom uredu za azil (EASO). Italija i Grčka uz pomoć EASO-a i, ako je primjenjivo, uz pomoć časnika za vezu država članica, u redovitim vremenskim razmacima utvrđuju podnositelje zahtjeva koji bi se mogli premjestiti. Pritom bi prednost trebalo dati ugroženim podnositeljima zahtjeva. Italija i Grčka potom kontaktnim točkama ostalih država članica i EASO-u dostavljaju točan broj podnositelja zahtjeva koji bi se mogli premjestiti. Druge države članice navode broj podnositelja zahtjeva koji se odmah mogu premjestiti na njihovo državno područje i sve druge relevantne informacije, poput informacija o prihvatu obitelji ili o ugroženim podnositeljima zahtjeva. Formalnu odluku o premještanju podnositelja zahtjeva mora zatim donijeti Italija ili Grčka i dostaviti obavijest podnositelju zahtjeva. Prijedlogom se utvrđuje da se podnositelji zahtjeva čiji se otisci prstiju moraju uzeti u skladu s obvezama utvrđenima u članku 9. Uredbe (EU) br. 603/2013 ne smiju premjestiti osim ako su im uzeti otisci prstiju. Prijedlogom se također utvrđuje da države članice zadržavaju pravo odbiti premještanje podnositelja zahtjeva za koje je vjerojatno da postoje ozbiljni razlozi u pogledu državne sigurnosti ili javnog reda. Prijedlogom se predviđa da se svi postupovni koraci moraju provesti što je prije moguće i, u svakom slučaju, transfer podnositelja zahtjeva potrebno je obaviti najkasnije mjesec dana od njegove/njezine identifikacije kao podnositelja zahtjeva koji se treba preseliti. Konačno, prijedlogom se također utvrđuje da za potrebe postupka premještanja države članice mogu donijeti odluku o slanju časnika za vezu u Italiju i Grčku.

U okviru usklađene potpore koju će pružiti EASO jasno je da je za osiguravanje učinkovite provedbe predviđenih privremenih mjera ključna potpuna predanost i iskrena suradnja država članica.

Osim premještanja, prijedlogom se utvrđuju druge mjere potpore koje su predviđene za Italiju i Grčku na licu mjesta. Posebno, prijedlogom se predviđa veća potpora drugih država članica Italiji i Grčkoj pod koordinacijom EASO-a i drugih relevantnih agencija. Cilj je pomoći Italiji i Grčkoj posebno u okviru pregleda i početnih faza obrade zahtjeva kao i u provedbi postupka premještanja utvrđenog u ovom prijedlogu (posebno pružanjem informacija i posebnom pomoći dotičnim osobama i praktičnim rješenjima za provedbu transfera).

Prijedlogom se Italija i Grčka također obvezuju da Komisiji podnesu plan u kojem su sadržane odgovarajuće mjere u području azila, prvog prihvata i vraćanja u svrhu jačanja kapaciteta, kvalitete i učinkovitosti njihovih sustava u tim područjima, kao i mjere kako bi se osigurala pravilna primjena ove Odluke. Prijedlogom se predviđa mogućnost da Komisija, u određenim okolnostima, obustavi primjenu ove Odluke.

Prijedlogom su obuhvaćena posebna jamstva i obveze za podnositelje zahtjeva koji podliježu premještanju u drugu državu članicu. U prijedlogu se utvrđuje pravo na dobivanje informacija o postupku premještanja, pravo na obavijest o odluci o premještanju u kojoj se mora navesti točna država članica premještanja i pravo na premještanje s članovima obitelji u istu državu članicu premještanja. Prijedlogom se također podsjeća na obvezu da su pri odluci o državi članici premještanja primarna briga najbolji interesi djeteta. To podrazumijeva, među ostalim, obvezu Italije i Grčke da obavijeste ostale države članice kad je podnositelj zahtjeva koji se treba premjestiti maloljetnik bez pratnje i, zajedno s državom članicom koja je iskazala interes za premještanje tog maloljetnika, osiguraju, da se prije premještanja napravi procjena najboljih interesa djeteta, u skladu s Općom napomenom br. 14 (2013) Odbora UN-a za prava djeteta da se njegovi najbolji interesi smatraju primarnom brigom. Prijedlogom se također podsjeća na posljedice sekundarnih kretanja podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ili korisnika međunarodne zaštite koji su bili dio sustava premještanja utemeljenog na trenutačno primjenjivom pravu EU-a, to jest na to kad oni neovlašteno ulaze u državno područje druge države članice osim one koja je odgovorna (u ovom slučaju, država članica premještanja).

Prijedlogom se podsjeća na mogućnost, koja proizlazi iz članka 78. stavka 3. Ugovora, da Vijeće, na temelju prijedloga Komisije i nakon savjetovanja s Europskim parlamentom, donese privremene mjere u korist države članice osim Italije i Grčke ako bi ta država članica bila suočena sa sličnom hitnom situacijom zbog iznenadnog priljeva državljana trećih zemalja. Osim toga, prijedlogom se predviđa da takve mjere mogu uključivati, prema potrebi, obustavu obveza te države članice predviđenih ovom Odlukom.

Prijedlogom se utvrđuje da će mjere premještanja predviđene ovom Odlukom biti popraćene financijskom potporom u okviru Fonda za azil, migracije i integraciju (FAMI) osnovanog Uredbom (EU) br. 516/2014. U tu svrhu države članice premještanja primaju paušalni iznos od 6 000 EUR za svakog podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu premještenog iz Italije i Grčke u skladu s ovom Odlukom. Financijska potpora provest će se primjenom postupaka utvrđenih u članku 18. Uredbe (EU) br. 516/2014.