EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 30.3.2022. COM(2022) 144 final 2022/0094(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o utvrđivanju usklađenih uvjeta za stavljanje na tržište građevnih proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) 2019/1020 i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 305/2011 (Tekst značajan za EGP) {SEC(2022) 167 final} - {SWD(2022) 87 final} - {SWD(2022) 88 final} - {SWD(2022) 89 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Uredbom (EU) br. 305/2011 Europskog parlamenta i Vijeća („Uredba o građevnim proizvodima”) utvrđuju se usklađeni uvjeti za stavljanje građevnih proizvoda na tržište. Uredbom o građevnim proizvodima osigurava se neometano funkcioniranje jedinstvenog tržišta i slobodno kretanje građevnih proizvoda u EU-u. To se postiže usklađenim tehničkim specifikacijama kojima se utvrđuje zajednički tehnički jezik o načinima ispitivanja svojstava građevnih proizvoda i obavješćivanja o njima (npr. reakcija na požar, toplinska vodljivost ili zvučna izolacija). Primjena normi obvezna je ako su navedene u Službenom listu Europske unije. Građevni proizvodi obuhvaćeni tim normama moraju nositi CE oznaku sukladnosti, koja označuje da su u skladu sa svojim deklariranim svojstvima. Takvi se proizvodi zatim mogu slobodno kretati unutar jedinstvenog tržišta. Države članice EU-a ne smiju zahtijevati dodatne oznake, certifikate ili ispitivanja. Uredbom o građevnim proizvodima nisu utvrđeni zahtjevi u pogledu proizvoda. Države članice odgovorne su za zahtjeve u vezi sa sigurnošću, zaštitom okoliša i energetskom učinkovitošću koji se primjenjuju na zgrade i inženjerske građevine. U izvješću Komisije o provedbi Uredbe o građevnim proizvodima iz 2016. utvrđeni su određeni nedostaci u njezinoj provedbi i znatan broj poteškoća povezanih, među ostalim, s normizacijom, pojednostavnjenjem za mikropoduzeća, nadzorom tržišta i izvršenjem, što je potrebno dodatno ispitati i raspraviti. Evaluacija Uredbe o građevnim proizvodima, mišljenja platforme REFIT te povratne informacije država članica i dionika jasno su ukazali na nedostatke u okviru, koji ometaju funkcioniranje jedinstvenog tržišta za građevne proizvode i zbog kojih ciljevi Uredbe o građevnim proizvodima nisu ostvareni. U Komunikaciji „Čista energija za sve Europljane” iz studenoga 2016. naglašena je potreba za oslobađanjem potencijala za rast i otvaranjem radnih mjesta poboljšanjem funkcioniranja jedinstvenog tržišta građevnih proizvoda koje je još uvijek rascjepkano. U Komunikaciji o europskom zelenom planu, akcijskom planu za kružno gospodarstvo i Komunikaciji o valu obnove istaknuta je važnost Uredbe o građevnim proizvodima za ostvarivanje cilja izgradnje energetski i resursno učinkovitih zgrada i obnove te rješavanje pitanja održivosti građevnih proizvoda. U prijedlogu revidirane Direktive o energetskim svojstvima zgrada istaknuta je važnost emisija stakleničkih plinova u životnom ciklusu zgrada i građevinskih materijala za izračun potencijala za globalno zagrijavanje novih zgrada od 2030. U kontekstu revizije Uredbe o građevnim proizvodima u strategiji EU-a za šume i Komunikaciji o održivom ciklusu ugljika najavljeno je da će se izraditi standardna, pouzdana i transparentna metodologije za kvantificiranje klimatskih koristi građevnih proizvoda te hvatanja i upotrebe ugljika. Osim toga, Europski parlament i Vijeće zalažu se za poduzimanje mjera za promicanje kružnosti građevnih proizvoda, uklanjanje prepreka na jedinstvenom tržištu građevnih proizvoda i doprinos ciljevima europskog zelenog plana i akcijskog plana za kružno gospodarstvo. Stoga revizija Uredbe o građevnim proizvodima ima dva opća cilja: 1. postizanje jedinstvenog tržišta građevnih proizvoda koje dobro funkcionira i 2. doprinos ciljevima zelene i digitalne tranzicije, posebno modernom, resursno učinkovitom i konkurentnom gospodarstvu. Riječ je o inicijativi u okviru Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT) jer se prijedlog usklađuje s ciljevima programa REFIT da se zakonodavstvo EU-a učini jednostavnijim, bolje usmjerenim te takvim da se s njime lakše uskladiti. Cilj je ovog prijedloga riješiti probleme navedene u nastavku. Prvi problem: nije postignuto jedinstveno tržište građevnih proizvoda. Postupak normizacije, koji je jedan od glavnih ciljeva Uredbe o građevnim proizvodima, nije postigao dovoljno dobre rezultate. Nacrti usklađenih normi koje su posljednjih godina izradile europske organizacije za normizaciju rijetko su se mogli objavljivati u Službenom listu, uglavnom zbog pravnih nedostataka. Nedostatak navođenja ažuriranih usklađenih normi za građevne proizvode ključan je čimbenik koji potkopava neometano funkcioniranje jedinstvenog tržišta, stvara prepreke trgovini, a gospodarskim subjektima dodatne troškove i administrativno opterećenje. Budući da su usklađene norme zastarjele, to ujedno znači i da nisu uvijek relevantne za tržište jer postupak ne može ići ukorak s kretanjima u sektoru. Osim toga, trenutačno stanje ne omogućuje ispunjavanje regulatornih potreba država članica. Zbog tih nedostataka države članice primjenjuju nacionalne oznake, certifikate i odobrenja. To je protivno Uredbi o građevnim proizvodima i nije u skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije. Osim toga, s obzirom na slabe rezultate konvencionalne normizacije, sve se više koristio alternativni način za dobivanje oznake CE putem europskih dokumenata za ocjenjivanje (EAD), što je dovelo do postupnog povećanja radnog opterećenja u tom području. Zbog tog povećanja radnog opterećenja Komisiji je potrebno više vremena za ocjenjivanje, što bi čak moglo paralizirati sustav. Drugi problem: poteškoće u provedbi na nacionalnoj razini. Ti problemi isto tako dodatno povećavaju složenosti pravnog okvira i pridonose činjenici da se aktivnosti nadzora tržišta među državama članicama uvelike razlikuju (po kvaliteti i učinkovitosti). Neučinkovit nadzor tržišta i izvršenje općenito smanjuju povjerenje u regulatorni okvir i stoga odvraćaju poduzeća od usklađivanja sa zakonodavstvom. U izvješću o provedbi utvrđeni su nedostaci u pogledu funkcioniranja prijavljenih tijela, što upućuje na to da bi relevantne odredbe Uredbe o građevnim proizvodima mogle biti preciznije, npr. odredbe o zahtjevima za ta tijela (članak 43. Uredbe o građevnim proizvodima), njihovim radnim obvezama (članak 52.) i koordinaciji (članak 55.). Treći problem: pravni je okvir složen, a pojednostavnjenje nije ostvareno. Usklađenim tehničkim specifikacijama predviđa se zajednički tehnički jezik o načinima ispitivanja i obavješćivanja o svojstvima građevnih proizvoda (npr. reakcija na požar, toplinska vodljivost ili zvučna izolacija). Oznaka CE u okviru Uredbe o građevnim proizvodima povezana je s ocjenjivanjem svojstava građevnog proizvoda, a ne s njegovom sukladnošću sa zahtjevima za proizvode jer se oni tom uredom ne utvrđuju. S obzirom na to da je riječ o prilično iznimnoj situaciji u usporedbi s drugim zakonodavstvom u sklopu novog zakonodavnog okvira, značenje oznake CE često se pogrešno shvaća i tumači. Ostale odredbe Uredbe o građevnim proizvodima nisu dovoljno jasne ili se preklapaju unutar samog okvira (npr. preklapanje informacija potrebnih za izjavu o svojstvima i za oznaku CE) ili između Uredbe o građevnim proizvodima i drugog zakonodavstva EU-a (više mogućih načina za dobivanje oznake CE za neke građevne proizvode na temelju Uredbe o građevnim proizvodima i Direktive o ekološkom dizajnu). Nadalje, primjena odredbi o pojednostavnjenju Uredbe o građevnim proizvodima koje su uglavnom usmjerene na MSP-ove ograničena je zbog nedovoljne informiranosti i nedovoljno jasnih odredbi. Najmanja poduzeća snose najveće administrativno opterećenje. Preklapanja i nedosljednosti dovode do neučinkovitosti. Osim toga, ne postoje posebne odredbe o pružanju informacija u digitalnom obliku. To će postati problem, posebno s obzirom na to da će pouzdane informacije o proizvodu, od proizvodnje do ugradnje u zgradu i rušenja, biti potrebne u kontekstu digitalnih očevidnika za zgrade, okvira pokazateljâ za održive zgrade Level(s) ili drugih alata za procjenu održivosti zgrada i izvješćivanje o njoj. Četvrti problem: Uredbom o građevnim proizvodima ne mogu se ostvariti širi politički prioriteti, kao što su zelena i digitalna tranzicija te sigurnost proizvoda.

Dostupne usklađene metode ocjenjivanja svojstava građevnih proizvoda obuhvaćaju samo neke elemente povezane s učincima na okoliš, kao što je onečišćenje, ali nisu utvrđene u pogledu održive uporabe prirodnih resursa. Nadalje, Uredbom o građevnim proizvodima ne omogućuje se utvrđivanje okolišnih, funkcionalnih i sigurnosnih zahtjeva za građevne proizvode, čime se otežava mogućnost rješavanja problema koji se ne temelje na svojstvima. Međutim, kako bi se potaknuli poticaji i potražnja za niskougljičnim građevnim proizvodima i proizvoda u kojima se skladišti ugljik, potrebne su usklađene i transparentne informacije o klimatskim i okolišnim svojstvima građevnih proizvoda te njihovim svojstvima održivosti i mogućnost upravljanja inherentnim značajkama proizvoda kao što su trajnost ili mogućnost popravka. Poboljšanjem kružnosti građevnih proizvoda povećat će se i otpornost EU-a u kontekstu pristupa građevinskim materijalima. Nadalje, nema dovoljno digitalnih informacija o građevnim proizvodima za postizanje ciljeva kružnosti i održivosti te za pružanje informacija koje se zahtijevaju drugim povezanim zakonodavstvom (npr. Direktivom o energetskim svojstvima zgrada ili Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode). Uredbom o građevnim proizvodima znatno se ograničavaju mogućnosti sektora da dosljedno i usklađeno objavljuje svojstva svojih proizvoda i razlikuje proizvode s obzirom na njihova klimatska i okolišna svojstva te svojstva održivosti. Njome se ujedno znatno ograničavaju mogućnosti država članica da utvrde nacionalne zahtjeve za zgrade ili da u javnu nabavu uključe kriterije o ciljevima održivosti, a da pritom ne dovedu u pitanje funkcioniranje jedinstvenog tržišta. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području Inicijativa je u skladu s načelom nenanošenja bitne štete jer pridonosi ciljevima zelene tranzicije iz europskog zelenog plana (posebno vala obnove) i akcijskog plana za kružno gospodarstvo. Njome se promiču zelenija proizvodnja, ponovna uporaba, ponovna proizvodnja i recikliranje građevnih proizvoda, osigurava se prilagodba klimatskim promjenama te se podupire revizija Direktive o energetskim svojstvima zgrada tako što se pružaju informacije o okolišnoj učinkovitosti građevnih proizvoda, čime se olakšava izračun energetskih svojstava zgrada, njihova potencijala globalnog zagrijavanja i uklanjanja ugljika povezanih sa skladištenjem ugljika. U akcijskom planu za kružno gospodarstvo najavljena je inicijativa za održive proizvode, čiji je cilj proizvode učiniti prikladnima za klimatski neutralno, resursno učinkovito i kružno gospodarstvo, posebno donošenjem Uredbe o ekološkom dizajnu za održive proizvode. Ako se zakonodavstvom EU-a za određene proizvode, kao što je ovaj prijedlog, uređuju aspekti okolišne i klimatske održivosti proizvodâ, daljnje osmišljavanje politike i izrada zakonodavstva trebali bi se i dalje odvijati u okviru namjenskog instrumenta, uz istu razinu strogosti kao u Uredbi o ekološkom dizajnu za održive proizvode. Time se pridonosi boljoj usklađenosti pravila EU-a o određenim proizvodima i izbjegava administrativno opterećenje gospodarskih subjekata koji bi inače morali ispunjavati zahtjeve utvrđene u različitim zakonodavnim aktima EU-a. S obzirom na snažnu međupovezanost okolišnih i strukturnih svojstava građevnih proizvoda, uključujući zdravstvene i sigurnosne aspekte, ovim se prijedlogom stoga utvrđuju zahtjevi održivosti za građevne proizvode. Međutim, posebne okolnosti mogu opravdati ciljano obuhvaćanje građevnih proizvoda u okviru Uredbe o ekološkom dizajnu za održive proizvode. To će biti slučaj, primjerice, za građevne proizvode povezane s energijom, koji su već uređeni postojećom Direktivom o ekološkom dizajnu, primjerice peći na kruto gorivo. U Komunikaciji „Nova industrijska strategija za Europu” iz ožujka 2020. uspostavlja se plan u skladu s kojim će industrija EU-a predvoditi proces usporedne zelene i digitalne tranzicije oslanjajući se na snagu svojih tradicija, poduzeća i građana kako bi se povećala konkurentnost. Za ostvarenje tih ciljeva definiran je pristup utemeljen na industrijskom ekosustavu kako bi se bolje povezale potrebe i poduprli ključni dionici u svakom lancu vrijednosti. U Komunikaciji o ažuriranju nove industrijske strategije za 2020. građevinarstvo je utvrđeno kao jedan od prioritetnih ekosustava koji se suočavaju s najvećim izazovima pri ispunjavaju klimatskih ciljeva i ciljeva održivosti te prihvaćanju digitalne transformacije, a čija konkurentnost o tome ovisi. Komisija u okviru ažurirane industrijske strategije oblikuje put tranzicije za ekosustav građevinske industrije u procesu zajedničkog stvaranja s industrijom, dionicima i državama članicama. U okviru toga Komisija je 15. prosinca 2021. objavila radni dokument službi Komisije u kojem se predlažu scenariji za građevinarstvo kako bi taj sektor postao zeleniji, digitalniji i otporniji. Poticajni i regulatorni okvir koji je prilagođen budućim potrebama i kojim se potiču ulaganja i izgradnja povjerenja ključan je za otpornost ekosustava te je preduvjet za usporednu tranziciju. U Strategiji za MSP-ove i održivu i digitalnu Europu istaknuta je važna uloga MSP-ova u pokretanju zelene tranzicije te je ponovno naglašena potreba da im se omogući razumijevanje i ublažavanje rizika za okoliš, među ostalim u građevinskom sektoru. U „Normizacijskoj strategiji EU-a: Utvrđivanjem globalnih normi do otpornog, zelenog i digitalnog jedinstvenog tržišta EU-a” građevinarstvo je utvrđeno kao jedno od glavnih područja u kojima bi se usklađenim normama mogla poboljšati konkurentnost i smanjiti tržišne prepreke. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) jer je glavna svrha Uredbe uklanjanje prepreka kretanju građevnih proizvoda na jedinstvenom tržištu. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) Nedostaci Uredbe o građevnim proizvodima ne mogu se ispraviti nacionalnim zakonodavstvom bez donošenja uredbe EU-a jer države članice nemaju ovlasti za izmjenu okvira Uredbe građevnim proizvodima ni za ispravljanje tih nedostataka putem nacionalnih mjera. Trenutačno su zbog nedostatka odgovarajuće normizacije na razini EU-u ekološka i sigurnosna svojstva građevnih proizvoda uređena na različite načine na nacionalnoj razini, što dovodi do različitih zahtjeva za gospodarske subjekte. Djelovanje na razini EU-a stoga je opravdano i nužno. Uvjeti za osiguravanje slobodnog kretanja građevnih proizvoda uz istodobno osiguravanje ravnopravnih uvjeta i ostvarivanje ciljeva održivosti mogu se utvrditi samo na razini EU-a. Kad je riječ o dodanoj vrijednosti djelovanja na razini EU-a, prijedlogom će se doprinijeti poboljšanju općeg funkcioniranja jedinstvenog tržišta građevnih proizvoda jer će se povećati pravna sigurnost i predvidljivost, poboljšati ravnopravno tržišno natjecanje u građevinskom ekosustavu i uzeti u obzir aspekti klimatske i okolišne učinkovitosti te kružnosti građevnih proizvoda, što se može regulirati samo na razini EU-a. •Proporcionalnost Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti jer ne prelazi ono što je potrebno za postizanje jedinstvenog tržišta građevnih proizvoda koje dobro funkcionira te je proporcionalan za postizanje željenog cilja. Prijedlogom se nastoje ukloniti utvrđeni nedostaci Uredbe o zajedničkim odredbama te ostvariti ciljevi europskog zelenog plana i akcijskog plana za kružno gospodarstvo u području građevnih proizvoda, uz oslanjanje na temeljna načela Uredbe o građevnim proizvodima (uključujući usklađene norme koje su razvile europske organizacije za normizaciju). Razmatranje i poboljšanje temeljnog funkcioniranja okvira Uredbe o građevnim proizvodima, posebno postupka normizacije, od ključne je važnosti za ostvarivanje ciljeva politike. Neke nove značajke, kao što su zahtjevi za proizvode ili akti Komisije koji sadržavaju tehničke specifikacije, primjenjivat će se samo kad je to potrebno za određene proizvode. Prijedlogom se na najdjelotvorniji i najučinkovitiji način rješavaju svi utvrđeni problemi. U njemu se predlaže sveobuhvatan regulatorni okvir prilagođen budućim potrebama, uključujući rezervna rješenja i nove regulatorne alate koji se mogu aktivirati ako se na temelju detaljne analize utvrdi da je to potrebno za određenu kategoriju ili skupinu proizvoda S obzirom na velik broj različitih građevnih proizvoda samo se takvim pristupom može osigurati učinkovito ostvarivanje ciljeva prijedloga bez stvaranja nepotrebnih opterećenja za gospodarske subjekte. •Odabir instrumenta

Prijedlog je u obliku uredbe kojom se stavlja izvan snage Uredba o građevnim proizvodima koja je trenutačno na snazi. Njime se osigurava zajednička provedba predloženog zakonodavstva u cijelom EU-u. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva Komisija je 2016. objavila popratnu studiju za provjeru prikladnosti zakonodavstva o građevinskom sektoru. U studiji je ocijenjena usklađenost odabranih akata EU-a koji se primjenjuju na građevinski sektor te su uzeta u obzir pravna preklapanja između Uredbe o građevnim proizvodima i Direktive o ekološkom dizajnu (2009.) te Direktive o označivanju energetske učinkovitosti. Osim toga, potvrđeni su nedosljednost u definicijama, nedostatak unakrsnih upućivanja i preklapanja triju zakonodavnih akata. Komisija je 2019. objavila evaluaciju Uredbe o građevnim proizvodima. Glavni problemi utvrđeni u toj evaluaciji, prema redoslijedu važnosti, bili su i. nedovoljno učinkovit normizacijski sustav iz Uredbe o zajedničkim odredbama, ii. neučinkovit i neujednačen nadzor tržišta (u različitim državama članicama) i iii. to što Uredbom o građevnim proizvodima nije postignuto očekivano pojednostavnjenje. Zaključci obaju dokumenata uzeti su u obzir u ovom prijedlogu. •Savjetovanja s dionicima Tijekom pripreme prijedloga provedeno je savjetovanje s raznim dionicima: državama članicama, europskim tehničkim tijelima i udruženjima, nacionalnim tijelima, poduzećima/proizvođačima, uvoznicima i distributerima, udruženjima potrošača, tijelima za nadzor tržišta, europskim/međunarodnim organizacijama (sektorska udruženja), prijavljenim tijelima, udruženjima radnika/stručnjaka i drugima, kao što su pojedinci i druge nevladine organizacije. U skladu sa smjernicama EU-a za bolju regulativu provedeno je nekoliko aktivnosti savjetovanja. Ta su savjetovanja ukratko opisana u točkama u nastavku. ·Horizontalno internetsko istraživanje (ispitivanje horizontalnih pitanja) Horizontalno istraživanje provedeno je s odabranim stručnjacima, a cilj mu je bio utvrditi načine rješavanja horizontalnih pitanja utvrđenih tijekom evaluacije Uredbe o građevnim proizvodima kako bi se prikupila relevantna stajališta koja će se upotrebljavati za dodatno poboljšanje opcija politike. ·Dva posebna sastanka sa stručnjacima iz država članica o preispitivanju Uredbe o građevnim proizvodima održana su u ožujku i rujnu 2020. Svrha sastanaka bila je rasprava o postupku i razrađenom dokumentu o okvirnim opcijama te prikupljanje stajališta država članica o sljedećim temama: područje primjene i odnos s drugim pravom EU-a, usklađeno područje, nacionalno pravo i potrebe za informacijama, Prilog I. (osnovni zahtjevi za građevine) i zahtjevi u vezi s okolišem. ·Istraživanje poduzeća Svrha istraživanja poduzeća bila je procijeniti koji su očekivani utjecaji poboljšanih okvirnih opcija politike na poduzeća u europskom sektoru građevnih proizvoda. Istraživanjem su obuhvaćeni gospodarski subjekti u tom sektoru. ·Javno savjetovanje Javno savjetovanje pokazalo je da su sve skupine dionikâ čvrsto odbacile mogućnost stavljanja izvan snage Uredbe o građevnim proizvodima (opcija politike E). U većini skupina dionika najveće skupine zagovarale su daljnju provedbu postojeće Uredbe o građevnim proizvodima (tj. osnovna opcija politike A). Znatan dio skupina dionika dao je prednost reviziji Uredbe o građevnim proizvodima (tj. opcije politike B, C ili D). Osim toga, istraživanje poduzeća pokazalo je da su gospodarski subjekti, iako su uglavnom bili za nastavak provedbe postojeće Uredbe o građevnim proizvodima, istaknuli niz pitanja koja je potrebno riješiti, što bi zahtijevalo njezinu reviziju. To se prije svega odnosilo na postupak normizacije. •Prikupljanje i primjena stručnog znanja Kvantitativna i kvalitativna analiza učinaka različitih opcija potkrijepljena je posebnim ugovorom o tehničkoj potpori.

U studiji su prikupljeni i dopunjeni dostupni dokazi kako bi se analizirale opcije politike i procijenili njihovi mogući učinci. Razmotrene su opcije politike kako bi se procijenile preferencije i učinci uglavnom na temelju rezultata istraživanja i javnog savjetovanja. Osim toga, dodatno stručno znanje prikupljeno je putem relevantnih izvješća, studija i sastanaka s predstavnicima država članica, poslovnim udruženjima, poduzećima, tehničkim tijelima i tijelima za ispitivanje. •Procjena učinka Komisija je provela procjenu učinka revizije Uredbe o građevnim proizvodima. Nakon što su uzete u obzir primjedbe iz prvog negativnog mišljenja Odbora za nadzor regulative od 26. srpnja 2021., procjena učinka 26. siječnja 2022. dobila je pozitivno mišljenje sa zadrškama. Mišljenja Odbora, konačna procjena učinka i njezin sažetak objavljuju se zajedno s ovim prijedlogom. U procjeni učinka ispitano je i uspoređeno pet opcija politike za rješavanje problema povezanih s Uredbom o građevnim proizvodima. Opcija A – osnovni scenarij (bez revizije) Osnovni scenarij nije podrazumijevao reviziju Uredbe, već poboljšanje njezine provedbe smjernicama i drugim neobvezujućim pravnim mjerama. Osnovni scenarij stoga je podrazumijevao zadržavanje sustava usklađivanja i njegovu provedbu. Opcija B – ispravljanje nedostataka Uredbe o građevnim proizvodima Opcija B usmjerena je na rješavanje pitanja istaknutih u evaluaciji na sljedeći način: ·rješavanje poteškoća u sustavu tehničkog usklađivanja tako što se opcijom B Komisija ovlašćuje da primijeni „zamjensko” rješenje ako normizacijski sustav ne donosi norme pravodobno i ako one nisu dovoljno kvalitetne, ·zadržavanje nacionalnih zahtjeva i oznaka ublažit će se jasnim definiranjem područja koje se regulira na razini EU-a, ·osiguravanje usklađenog okvira za ocjenjivanje okolišne učinkovitosti građevnih proizvoda i obavješćivanje o njima, ·uspostava digitalne strukture kompatibilne s digitalnom putovnicom proizvoda, ·promicanje ponovne uporabe građevnih proizvoda, ·bolji nadzor tržišta jačanjem izvršnih ovlasti i usklađivanjem učinkovitosti tijelâ za nadzor tržišta te eventualno utvrđivanjem minimalnog broja provjera i minimalne razine ljudskih resursa koji će se koristiti za nadzor tržišta građevnih proizvoda, ·poticanje svih tijela i prijavljenih tijela na donošenje više zajedničkih odluka, ·ublažavanje preklapanja s drugim zakonodavstvom EU-a uvođenjem pravila o kolizijama i osiguravanjem dosljednosti, ·uvođenje posebne oznake za građevne proizvode (europski građevni proizvod – ECP) kako bi se pojasnilo da se oznaka odnosi na izjavu o svojstvima, a ne na sukladnost, ·ciljane odredbe i ovlašćivanje država članica da pod određenim uvjetima izuzmu određena mikropoduzeća iz obveza iz Uredbe o građevnim proizvodima. Opcija C – bolje usmjeravanje Uredbe o građevnim proizvodima

Ta se opcija temelji na elementima opisanima u opciji B. Međutim, u opciji C područje primjene Uredbe o građevnim proizvodima ograničeno je na određena područja, ovisno o sljedeće tri podopcije koje se mogu kombinirati: ·podopcija C1: usklađene norme i akti Komisije koji sadržavaju tehničke specifikacije uključivali bi samo metode ocjenjivanja za izračun svojstava, bez graničnih vrijednosti i razreda svojstava ili drugih zahtjeva koji će se utvrditi na razini EU-a, ·podopcija C2: područje primjene Uredbe o građevnim proizvodima bilo bi usmjereno samo na ključna područja, u skladu s regulatornim potrebama država članica, relevantnošću za okoliš, sigurnošću proizvoda ili relevantnošću za tržište, ·podopcija C3: države članice imale bi mogućnost ponuditi alternativni način za ostvarivanje pristupa tržištu na temelju nacionalnih propisa i ne oslanjajući se na usklađene norme i akte Komisije koji sadržavaju tehničke specifikacije. Opcija D – poboljšanje Uredbe o građevnim proizvodima Temelji se na opciji B, a ujedno nudi mogućnost uvođenja zahtjeva koji se odnose na inherentne značajke proizvoda kako bi se zaštitili javno zdravlje, sigurnost i okoliš. Takvi zahtjevi za pojedine proizvode mogu se formulirati u okviru triju podopcija/pristupa (podopcije D1 i D2 mogu se kombinirati): ·podopcija D1: novi zakonodavni okvir za zahtjeve za proizvode (koji se temelji na normizaciji koju su razvile europske organizacije za normizaciju), ·podopcija D2: pristup zajedničkih tehničkih specifikacija (koje razvija Komisija ili se razvijaju pod njezinim nadzorom), ·podopcija D3: kombinacija podopcija D1 i D2. Opcija E – stavljanje izvan snage Uredbe o građevnim proizvodima Uredba o građevnim proizvodima stavila bi se izvan snage. Trgovina građevnim proizvodima temeljila bi se na uzajamnom priznavanju. Najpoželjnija opcija Kao najpoželjnija opcija utvrđena je opcija D jer se njome omogućuje da se s najvišim stupnjem učinkovitosti i usklađenosti ostvare ciljevi i otklone glavni nedostaci okvira Uredbe o građevnim proizvodima. Time se osigurava slobodno kretanje građevnih proizvoda na jedinstvenom tržištu i u potpunosti odgovara na ambicije koje proizlaze iz europskog zelenog plana i akcijskog plana za kružno gospodarstvo. Najvažnije su izmjene sljedeće: ·jasnije definiranje područja primjene i uključivanje građevnih proizvoda koji se ponovno upotrebljavaju i proizvoda nastalih trodimenzionalnim ispisom te montažnih kuća, ·ovlašćivanje Komisije za: 1. donošenje tehničkih specifikacija putem akata Komisije za slučajeve u kojima normizacijski sustav norme ne donosi pravodobno ili donosi norme koje nisu dostatno kvalitetne i 2. uspostavljanje zahtjeva za proizvode, ·uvođenje okolišnih, funkcionalnih i sigurnosnih zahtjeva za građevne proizvode, ·uspostava „usklađenog područja”, jasnije podjele uloga država članica i mehanizma za prikupljanje ili proaktivnu razmjenu informacija o regulatornim potrebama ili mjerama država članica te njihova uzimanja u obzir radi ostvarivanja ciljeva jedinstvenog tržišta, ·uvođenje nove obveze za proizvođače da uz izjavu o svojstvima dostave izjavu o sukladnosti (usklađenosti sa zahtjevima za proizvod), mogućnost pružanja informacija elektroničkim putem, ·utvrđivanje popisa općih zahtjeva održivosti (koji će se za pojedine skupine proizvoda dodatno definirati u aktima Komisije/usklađenim normama), ·uvođenje i poboljšanje odredbi o pojednostavnjenju i izuzeću za mikropoduzeća,

·jačanje izvršnih ovlasti tijela za nadzor tržišta, ·proširenje uloge kontaktnih točaka za proizvode u građevinarstvu kako bi se pružila potpora gospodarskim subjektima, ·uspostava novog sustava Komisije kojim se svakoj fizičkoj ili pravnoj osobi omogućuje razmjena pritužbi ili izvješća koja se odnose na moguća povrede Uredbe, ·usklađivanje s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode s obzirom na klimatsku i okolišnu održivost te digitalnu putovnicu za proizvode. Opcijom D predviđena je zamjena oznake CE novom oznakom (oznaka „europski građevni proizvod” ili „ECP”). Međutim, postoji i rizik da bi takva izmjena mogla, umjesto da ih smanji, povećati nejasnoće za gospodarske subjekte, osobito u prijelaznom razdoblju, u kojem bi istodobno bile potrebne dvije oznake. Stoga će se oznaka CE zadržati, a proizvođači će je morati staviti na proizvode za koje su sastavili izjavu o svojstvima ili sukladnosti. Iako je u studiji na kojoj se temelji procjena učinka zaključeno da opcija D može dovesti do dodatnih troškova za gospodarske subjekte, uglavnom zbog uvođenja izjave o informacijama o okolišnoj učinkovitosti, treba istaknuti da su upotrijebljeni podaci bili u određenoj mjeri ograničeni. Budući da podrazumijeva dodatno pojednostavnjenje, opcija D zapravo bi mogla dovesti do neto smanjenja administrativnih troškova od približno 180 milijuna EUR (vidjeti Prilog III. izvješću o procjeni učinka). •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa Prijedlogom će se troškovi usklađivanja svesti na najmanju moguću mjeru zahvaljujući učinkovitom postupku normizacije, jasnijim odredbama, poticanju ponovne uporabe proizvoda, smanjenju dodatnih nacionalnih zahtjeva i stvaranju ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja za sve proizvođače, posebno MSP-ove, u svim državama članicama. Nadalje, planiranom podjelom posla i tehničkim usklađivanjem s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode izbjeći će se nepotrebni troškovi za poduzeća, posebno MSP-ove. Prijedlogom se u najvećoj mogućoj mjeri iskorištava potencijal digitalizacije za smanjenje administrativnog opterećenja jer se Uredbom o građevnim proizvodima ne predviđa primjena digitalnih alata. Sve informacije i dokumentacija povezane s prijedlogom mogu se obrađivati u digitalnom obliku (npr. digitalna putovnica za proizvod) te pohranjivati, dijeliti i biti trajno dostupne u informacijskom sustavu. Time će se povećati transparentnost duž lanaca opskrbe te omogućiti pohrana podataka o građevnim proizvodima u građevinskim očevidnicima i njihova upotreba za izračune koji se zahtijevaju u skladu s drugim zakonodavstvom (npr. Direktivom o energetskim svojstvima zgrada). Time će se olakšati i nadzor tržišta. Daljnje smanjenje administrativnog opterećenja za proizvođače ostvarit će se uklanjanjem preklapanja između oznake CE i izjave o svojstvima. Osim toga, države članice od obveza će moći izuzeti mikropoduzeća koja ne trguju prekogranično. Dodjelom nove ovlasti Komisiji za uvođenje minimalnog broja provjera koje trebaju provoditi tijela za nadzor tržišta prijedlogom se nastoji poboljšati nejednaka primjena pravila Uredbe o građevnim proizvodima na tržištu. Za to bi mogao biti potreban veći kapacitet tijela za nadzor tržišta, ali tako će se državama članicama omogućiti bolja potpora u izvršavanju odgovornosti da osiguraju sigurnost i održivost građevina. •Temeljna prava Prijedlog ne utječe na zaštitu temeljnih prava. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN Za provedbu prijedloga bit će potrebni dodatni resursi za učinkovito upravljanje okvirom Uredbe o građevnim proizvodima. Zatraženo povećanje potreba za osobljem od 7 EPRV-a proporcionalno je ciljevima. Osoblje Komisije obavljat će sljedeće glavne aktivnosti: ·izrada i provedba Uredbe o građevnim proizvodima, ·izrada sekundarnog zakonodavstva (provedbeni i delegirani akti), ·izrada zahtjeva za normizaciju i akata Komisije i upravljanje njima, ·ocjenjivanje i navođenje usklađenih tehničkih specifikacija, ·izrada zajedničkih tehničkih specifikacija,

·povezivanje s europskim organizacijama za normizaciju radi postupaka koji prethode normizaciji i normizacije, ·suradnja s dionicima o tehničkim pitanjima, ·pružanje potpore tijelima država članica, ·pružanje osposobljavanja nadležnim tijelima država članica, prijavljenim tijelima i drugim tijelima, ·pružanje smjernica državama članicama i poduzećima. Te su aktivnosti pravne, tehničke i administrativne prirode i moraju se provoditi unutar (ili, u nekim slučajevima, pod nadzorom) službi Komisije. U tom kontekstu broj zaposlenika zaduženih za upravljanje postojećim okvirom Uredbe o građevnim proizvodima trebao bi se povećati te bi ga trebale podupirati druge službe Komisije (tj. JRC) ili bi trebalo angažirati vanjske suradnike. To se osobito odnosi na znanstvenu i tehničku potporu u izradi delegiranih i provedbenih akata te u provedbi horizontalnih zadaća. Mjera u kojoj će se prijedlogom moći odgovoriti na ciljeve uvelike će ovisiti o raspoloživim resursima Komisije. 5.DRUGI ELEMENTI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Komisija će pratiti provedbu, primjenu i usklađenost s tim novim odredbama kako bi procijenila njihovu djelotvornost. Praćenje i evaluacija politika u vezi s prijedlogom bili bi usmjereni na ključna pitanja koja treba riješiti revizijom: funkcioniranje postupka normizacije, dostupnost informacija o okolišu i sigurnosti proizvoda te zahtjevi u vezi sa zaštitom okoliša i sigurnosti proizvoda uključeni u tehničke specifikacije, učinci na funkcioniranje nadzora tržišta. Predlaže se da se evaluacija prijedloga provede najranije osam godina nakon datuma početka primjene, čime će se dobiti bolji uvid u rezultate i učinaka novih pravila. •Dokumenti s objašnjenjima (za direktive) Budući da je pravni instrument uredba koja se izravno primjenjuje u državama članicama, dokument s objašnjenjima nije potreban. •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga Poglavlje I. Uredbe sadržava opće odredbe. U članku 1. navodi se predmet Uredbe, pri čemu se izričito upućuje na okolišna, klimatska i sigurnosna svojstva građevnih proizvoda u odnosu na njihove bitne značajke, kao i na okolišne, klimatske, funkcionalne i sigurnosne zahtjeve za proizvode. U članku 2. utvrđuje se područje primjene, uključujući građevne proizvode, proizvode i usluge povezane s trodimenzionalnim ispisom, ključne dijelove, dijelove ili materijale ako to zatraži proizvođač, sklopove ili komplete obuhvaćene usklađenom tehničkom specifikacijom ili europskim dokumentima za ocjenjivanje te montažne obiteljske kuće. Uredba se u određenim slučajevima primjenjuje i na rabljene proizvode. U usporedbi s Uredbom o građevnim proizvodima područje primjene mijenja se kako bi se izbjegla preklapanja, npr. s Direktivom o vodi za piće i Direktivom o komunalnim otpadnim vodama. U članku 3. utvrđuju se definicije. U članku 4. utvrđuju se osnovni zahtjevi za rad i načini za utvrđivanje bitnih značajki (na temelju svojstava, npr. reciklirani sadržaj) građevnih proizvoda. Temeljit će se na osnovnim zahtjevima za građevine iz Priloga I. dijela A te će zajedno s metodama ocjenjivanja biti dio normi koje su postale obvezne za potrebe primjene ove Uredbe. Komisija je ovlaštena i za donošenje delegiranih akata kojima se utvrđuju granične razine i razredi svojstava u vezi s bitnim značajkama. Osim toga, u slučaju kašnjenja ili nedostataka u postupku normizacije Komisija je ovlaštena donositi delegirane akte koji sadržavaju tehničke specifikacije. Nadalje, Komisija je ovlaštena delegiranim aktima mijenjati Prilog I. dio A s obzirom na tehnički napredak ili kako bi se obuhvatili novi rizici i okolišni aspekti. U članku 5. navodi se da svi proizvodi obuhvaćeni Uredbom moraju ispunjavati opće, izravno primjenjive zahtjeve i odgovarajuće zahtjeve u pogledu porodice ili kategorije proizvoda utvrđene u Prilogu I. dijelu D. U njemu se Komisiji daje i ovlast za donošenje delegiranih akata kojima se preciznije utvrđuju zahtjevi za proizvode u skladu s Prilogom I. dijelovima B, C i D. Ti se delegirani akti mogu dodatno dopuniti dobrovoljnim usklađenim normama izrađenima na temelju zahtjeva za normizaciju. Osim toga, Komisija je ovlaštena i delegiranim aktima mijenjati Prilog I. dijelove B, C i D s obzirom na tehnički napredak ili kako bi se njima obuhvatili novi rizici i okolišni aspekti. Člankom 6. Komisiji se daje ovlast za utvrđivanje primjenjivog sustava ocjenjivanja i provjere, uključujući dodatne korake potrebne za suzbijanje sustavnih nesukladnosti.

U članku 7. utvrđuje se „usklađeno područje”, za razliku od područja za koja su odgovorne države članice. Osim toga, tim se člankom uspostavlja mehanizam za uzimanje u obzir nužnih regulatornih potreba država članica u području zdravlja, sigurnosti ili zaštite okoliša, uključujući klimu. Člankom 8. predviđa se ovlast za donošenje delegiranih akata kojima se nastoji izbjeći udvostručavanje postupka ocjenjivanja proizvoda na temelju ove Uredbe i drugog prava Unije. U poglavlju II. (članci od 9. do 18.) utvrđuju se postupci, izjave i označivanje. Člancima od 9. do 12. uređuje se izjava o svojstvima i primjenjiva izuzeća (među ostalim za mikropoduzeća koja ne trguju prekogranično, pod određenim uvjetima: za ponovno proizvedene proizvode ili dijelove građevina pripremljene za ponovnu uporabu ili ponovnu proizvodnju). Člancima 13. i 14. utvrđuju se pravila o izjavi o sukladnosti (sukladnosti sa zahtjevima za proizvod u skladu s člankom 5.). Kako bi se administrativno opterećenje svelo na najmanju moguću mjeru, izjava o sukladnosti kombinira se s izjavom o svojstvima. U skladu s člankom 15. izjava o svojstvima i izjava o sukladnosti mogu se dostaviti u elektroničkom formatu ili putem trajne poveznice. Te se izjave dostavljaju na jezicima koje zahtijevaju države članice u kojima proizvođač namjerava staviti proizvod na raspolaganje. U člancima od 16. do 18. utvrđuju se opća načela i uvjeti za oznaku CE i za uporabu drugih oznaka. U poglavlju III. (članci od 19. do 33.) utvrđuju se prava i obveze gospodarskih subjekata. Utvrđuju se opće i detaljne obveze proizvođača, među ostalim o tome kako upotrebljavati relevantne usklađene tehničke specifikacije (usklađene norme i delegirane akte) za ocjenjivanje i deklariranje svojstava proizvoda. Konkretno, člankom 22. utvrđuju se obveze proizvođačâ u pogledu zaštite okoliša, uključujući obvezu deklariranja obveznih značajki održivosti iz dijela A odjeljka 2. Priloga I., potencijala globalnog zagrijavanja i zahtjeva koji se temelje na svojstvima ili minimalnog sadržaja recikliranog materijala. Nakon donošenja delegiranih akata za određenu skupinu proizvoda proizvođači su ujedno dužni: –projektirati i proizvoditi proizvode i njihovu ambalažu tako da njihova opća okolišna i klimatska održivost bude na najsuvremenijoj razini, –dati prednost materijalima koji se mogu reciklirati i materijalima dobivenima recikliranjem, –poštovati minimalne obveze koje se odnose na minimalni sadržaj recikliranog materijala i druge granične vrijednosti za okolišnu održivost sadržane u usklađenim tehničkim specifikacijama, –spriječiti prerano zastarijevanje proizvoda, upotrebljavati pouzdane dijelove i projektirati proizvode tako da njihova trajnost ne bude kraća od prosječne trajnosti proizvoda za njihovu odgovarajuću kategoriju, –projektirati proizvode tako da ih je moguće lako popraviti, obnoviti i nadograditi. Nadalje, utvrđuju se posebne obveze ovlaštenih zastupnika (članak 23.), uvoznika (članak 24.), koji su dužni osigurati sigurnost proizvoda dok su pod njihovim nadzorom, provjeriti je li proizvođač ispunio svoje opće obveze, distributera (članak 25.), zatim obveze pružatelja usluga provođenja narudžbi, posrednika, internetskih tržišta, internetskih prodavatelja i internetskih trgovina (čime ih se integrira u arhitekturu kojom se osigurava sukladnost) (članak 27.) te obveze pružatelja usluga trodimenzionalnog ispisa (članak 28.). U tom se poglavlju stoga uvode odredbe kojima se omogućuje da se okvirom obuhvate i novi poslovni modeli. U njemu se uvode i nove posebne obveze gospodarskih subjekata koji demontiraju ili rukuju rabljenim proizvodima za ponovnu uporabu ili proizvodnju (članak 29.) te obveze za proizvode s dvojnom namjenom i pseudoproizvode (članak 31.). Njime se uređuje internetska prodaja ili prodaja na daljinu građevnih proizvoda (članak 32.). Poglavlje IV. (članci od 34. do 42.) sadržava pravila o normama za građevne proizvode i europskim dokumentima za ocjenjivanje. Uključuje obveznu primjenu svih zahtjeva koji se temelje na svojstvima i neobveznu primjenu zahtjeva koji se odnose na inherentne značajke proizvoda. Njime se utvrđuju pravila za europske dokumente za ocjenjivanje i njihov odnos s izjavom o svojstvima i izjavom o sukladnosti (članak 35.), izradu, donošenje (članak 36.) i objavu (članak 38.) europskih dokumenata za ocjenjivanje, zahtjeve povezane sa sadržajem tih dokumenta (članak 40.) i suzbijanje njihove prekomjerne neopravdane primjene (članak 36.). Njime se uređuju i pravila za rješavanje sporova u slučajevima neslaganja između tijela za tehničko ocjenjivanje (TAB-ovi) (članak 39.). U poglavlju V. (članci od 43. do 46.) utvrđuju se zahtjevi za tijela nadležna za imenovanje TAB-ova i pravila o njihovu imenovanju, praćenju i evaluaciji. U tom se poglavlju Komisiji ujedno dodjeljuju ovlasti za utvrđivanje zahtjeva za TAB-ove u smislu zapošljavanja osoblja i za utvrđivanje koordinacijskih zadaća TAB-ova. U poglavlju VI. (članci od 47. do 63.) opisuju se uloga tijela koja podnose prijavu (članak 48.) i zahtjevi koji se primjenjuju na ta tijela (članak 49.), uključujući najvažnije radne obveze i obveze obavješćivanja. U njemu se utvrđuju zahtjevi za prijavljena tijela (članak 50.), njihove radne obveze (članak 60.) i obveze obavješćivanja (članak 61.) te se navode obveze prijavljenog tijela u odnosu na njegova podugovaratelja ili njegovo društvo kći (članak 53.). U njemu se utvrđuju i pravila o korištenju objekata koji nisu ispitni laboratorij prijavljenog tijela (članak 54.). Predviđen je postupak za države članice i Komisiju kad ulažu službene prigovore na usklađene norme za akreditaciju (članak 52.). U poglavlju VII. (članci od 64. do 67.) predviđa se pojednostavnjenje postupaka. Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje, posebno za MSP-ove i mikropoduzeća, u tom se poglavlju utvrđuju postupci pojednostavnjenja, uključujući članak 64. o uporabi odgovarajuće tehničke dokumentacije, članak 65., kojim se mikropoduzećima dopušta uporaba blažeg sustava provjere, članak 66., kojim se smanjuju zahtjevi za proizvode izrađene prema narudžbi u izvanserijskom procesu ugrađene u pojedinačno prepoznatljivu građevinu, te članak 67. o priznavanju ocjenjivanja i provjere drugog prijavljenog tijela. U poglavlju VIII. (članci od 68. do 76.) utvrđuju se pravila o nadzoru tržišta i zaštitnim postupcima. Člankom 68. Komisija se ovlašćuje za uspostavu sustava kojim se svakoj fizičkoj ili pravnoj osobi omogućuje razmjena pritužbi ili izvješća o mogućim nesukladnostima s ovom Uredbom.

Člankom 70. predviđa se način rješavanja nesukladnosti, a člankom 71. zaštitni postupak EU-a za slučajeve u kojima se države članice mogu valjano pozivati na nužne razloge u području zdravlja, sigurnosti ili zaštite okoliša. Člankom 72. utvrđuju se pravila za postupanje sa sukladnim proizvodima koji predstavljaju rizik. Člankom 73. Komisiji se dodjeljuje ovlast da utvrdi minimalni broj provjera koje trebaju provesti tijela za nadzor tržišta te da utvrdi minimalne ljudske resurse koje će koristiti tijela za nadzor tržišta u području građevnih proizvoda. Člankom 74. predviđa se koordinacija tijela za nadzor tržišta i skupina za administrativnu suradnju (ADCO). Kako bi se ojačali njihovi kapaciteti, tijela za nadzor tržišta imaju pravo nadoknaditi troškove inspekcija i ispitivanja gospodarskih subjekata (članak 75.). Tijela za nadzor tržišta obvezna su svake godine izvješćivati Komisiju o svojim aktivnostima (članak 76.). U poglavlju IX. (članci od 77. do 81.) utvrđuju se načela informiranja i administrativne suradnje. Poglavlje se uvodi radi jačanja cjelokupnog sustava i primjene Uredbe kako bi se izbjeglo donošenje različitih odluka koje bi mogle stvoriti nejednake uvjete. U skladu s tim ciljevima člankom 77. uspostavlja se i održava informacijski i komunikacijski sustav kako bi se osiguralo usklađeno tumačenje i primjena ove Uredbe. Člankom 78. Komisija se ovlašćuje za uspostavu baze podataka ili sustava EU-a o građevnim proizvodima kako bi se olakšao pristup informacijama o proizvodu (posebno izjavi o svojstvima, izjavi o sukladnosti i uputama za uporabu). Člankom 79. revidiraju se pravila o kontaktnim točkama za proizvode za građevinarstvo kako bi se poboljšala potpora gospodarskim subjektima. Člankom 80. zahtijeva se da tijela za nadzor tržišta, kontaktne točke za proizvode za građevinarstvo, tijela nadležna za imenovanje, TAB-ovi, tijela koja podnose prijavu i prijavljena tijela imaju najnovija znanja potrebne za svoje područje rada te da se osposobe za zajedničko tumačenje i primjenu pravila. Njime se ujedno od Komisije zahtijeva da najmanje jednom godišnje organizira osposobljavanje. Člankom 81. državama članicama omogućuje se da za ispunjavanje svojih obveza na temelju Uredbe zajednički imenuju tijela te dijele resurse i odgovornosti. U poglavlju X. (članak 82.) utvrđuju se uvjeti za suradnju s trećim zemljama, među ostalim radi ograničavanja negativnih učinaka nesukladnosti gospodarskih subjekata sa sjedištem u tim zemljama na jedinstvenom tržištu. Poglavlje XI. (članci 83. i 84.) odnosi se na poticaje država članica i zelenu javnu nabavu. U članku 83. utvrđuje se pristup država članica za poticanje uporabe održivijih građevnih proizvoda. Člankom 84. Komisija se ovlašćuje da izradi zahtjeve održivosti za zelenu javnu nabavu građevnih proizvoda. Poglavljem XII. (članak 85.) Komisija se ovlašćuje za utvrđivanje je li određeni predmet građevni proizvod. Poglavljem XIII. (članak 86.) mijenja se Uredba (EU) 2019/1020 tako da se ona primjenjuje i na građevne proizvode. U poglavlju XIV. (članci od 87. do 94.) utvrđuju se završne odredbe. Člankom 87. utvrđuju se uvjeti za donošenje delegiranih akata na temelju Uredbe. Člankom 88. utvrđuje se uloga i ovlasti Stalnog odbora za graditeljstvo. Na temelju članka 91. države članice utvrđuju pravila koja se primjenjuju na kazne za povredu Uredbe. Člankom 91. zahtijeva se evaluacija Uredbe najranije osam godina nakon datuma početka njezine primjene. Člankom 93. predviđaju se prijelazne odredbe kojima se omogućuje postupni prijenos svih usklađenih normi iz Uredbe o građevnim proizvodima u novu Uredbu, a time i neometano postupno uvođenje za gospodarske subjekte. Člankom 94. predviđaju se datum stupanja na snagu i datum početka primjene ove Uredbe. Slično kao kod Uredbe o građevnim proizvodima normativnim dijelu prijedloga priloženo je nekoliko priloga, i to: –Prilog I. o osnovnim zahtjevima za građevine (dio A), kao u Uredbi o građevnim proizvodima, i o novim elementima: zahtjevi za proizvode koji se temelje na svojstvima (dio B), zahtjevi za inherentne značajke proizvoda, posebno u vezi sa sigurnosti i zaštitom okoliša (dio C) i zahtjevi u pogledu informacija (dio D), –Prilog II. o sadržaju izjave o svojstvima i izjave o sukladnosti, –Prilog III. o postupku donošenja europskog dokumenta za ocjenjivanje, –Prilog IV. o područjima proizvoda i zahtjevima za tijela za tehničko ocjenjivanje (TAB), –Prilog V. o sustavima ocjenjivanja i provjere, –Prilog VI. o bitnim značajkama za koje upućivanje na odgovarajuću usklađenu tehničku specifikaciju nije potrebno u kontekstu prijavljivanja prijavljenih tijela, –Prilog VII., koji sadržava korelacijsku tablicu. 2022/0094 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

o utvrđivanju usklađenih uvjeta za stavljanje na tržište građevnih proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) 2019/1020 i stavljanju izvan snage Uredbe (EU) br. 305/2011 (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114., uzimajući u obzir prijedlog Komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora ( 1), u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom ( 2), budući da: (1)Uredba (EU) br. 305/2011 Europskog parlamenta i Vijeća donesena je u kontekstu unutarnjeg tržišta kako bi se uskladili uvjeti za stavljanje na tržište građevnih proizvoda i uklonile prepreke trgovini građevnim proizvodima između država članica. (2)Da bi se građevni proizvod stavio na tržište, proizvođač je za taj proizvod obvezan sastaviti izjavu o svojstvima. Proizvođač preuzima odgovornost za sukladnost proizvoda s tim objavljenim svojstvima. Predviđena su određena izuzeća od te obveze. (3)Iskustvo s provedbom Uredbe br. 305/2011, evaluacija koju je 2019. provela Komisija te izvješće Europske organizacije za tehničko ocjenjivanje pokazali su da je okvir ostvario slabe rezultate u različitim aspektima, među ostalim u području razvoja normi i nadzora tržišta. Osim toga, povratne informacije prikupljene tijekom evaluacije ukazale su na potrebu za smanjenjem preklapanja, proturječnosti i ponavljajućih zahtjeva, među ostalim u vezi s drugim zakonodavnim aktima Unije, kako bi se osigurala veća pravna jasnoća i ograničilo administrativno opterećenje gospodarskih subjekata. Stoga je potrebno utvrditi konkretnije i detaljnije pravne obveze za gospodarske subjekte, ali i nove odredbe, među ostalim u području tehničkih specifikacija i nadzora tržišta, kako bi se povećala pravna sigurnost i izbjegla različita tumačenja. (4)Potrebno je uspostaviti učinkovit protok informacija, među ostalim elektroničkim putem, kako bi u cijelom lancu opskrbe bile dostupne usklađene i transparentne informacije o svojstvima građevnih proizvoda. Očekuje se da će se time povećati transparentnost i poboljšati učinkovitost u području prijenosa informacija. Osiguravanjem digitalnog pristupa sveobuhvatnim informacijama o građevnim proizvodima doprinijelo bi se potpunoj digitalizaciji građevinskog sektora, čime bi se okvir prilagodio digitalnom dobu. Pristup pouzdanim i trajnim informacijama ujedno bi značio da gospodarski i drugi subjekti ne doprinose nesukladnosti drugih subjekata. (5)U Rezoluciji Europskog parlamenta od 10. ožujka 2021. o provedbi Uredbe (EU) br. 305/2011 pozdravlja se cilj Komisije da građevinski sektor učini održivijim tako da u reviziji Uredbe br. 305/2011, kako je najavljena u akcijskom planu za kružno gospodarstvo, razmotri svojstva održivosti građevnih proizvoda. U Zaključcima Vijeća o kružnom gospodarstvu u građevinskom sektoru od 28. studenoga 2019. Komisija se poziva da pri reviziji Uredbe (EU) br. 305/2011 o građevnim proizvodima pospješi kružnost građevnih proizvoda. U Komunikaciji Komisije „Nova industrijska strategija za Europu” istaknuto je da se treba baviti pitanjem održivosti te je naglašeno da je održiviji izgrađeni okoliš ključan za tranziciju Europe prema klimatskoj neutralnosti. U Komunikaciji Komisije „Ažuriranje nove industrijske strategije 2020.: izgradnja snažnijeg jedinstvenog tržišta za oporavak Europe” građevinarstvo je utvrđeno kao jedan od prioritetnih ekosustava koji se suočavaju s najvećim izazovima pri ispunjavaju klimatskih ciljeva i ciljeva održivosti te prihvaćaju digitalnu transformaciju o čemu ovisi konkurentnost građevinskog sektora. Stoga je primjereno utvrditi pravila za objavljivanje okolišnih svojstava i svojstava održivosti građevnih proizvoda, uključujući mogućnost utvrđivanja odgovarajućih graničnih razina i razreda. (6)Slično tomu, u normizacijskoj strategiji EU-a iz 2022. građevinarstvo je utvrđeno kao jedno od najvažnijih područja u kojima bi se usklađenim normama mogla poboljšati konkurentnost i smanjiti tržišne prepreke. (7)Za ostvarivanje ciljeva zaštite okoliša, uključujući borbu protiv klimatskih promjena, potrebno je uspostaviti nove obveze u području zaštite okoliša i postaviti temelje za razvoj i primjenu metode ocjenjivanja za izračun okolišne održivosti građevnih proizvoda. Iz istog je razloga potrebno proširiti raspon reguliranih gospodarskih subjekata jer svi distributeri, dobavljači i proizvođači imaju ulogu u izračunu okolišne održivosti u građevinskom sektoru. Raspon bi stoga trebalo proširiti u dva smjera, od distributera do gospodarskih subjekata koji pripremaju ponovnu uporabu i ponovnu proizvodnju građevnih proizvoda te od proizvođača prema subjektima koji prethode u lancu opskrbe, odnosno dobavljača međuproizvoda i/ili sirovina. Osim toga, određeni gospodarski subjekti koji se pojavljuju u kontekstu rastavljanja rabljenih proizvoda ili drugih dijelova građevina ili njihove ponovne proizvodnje i ponovne uporabe moraju doprinijeti sigurnom drugom životnom vijeku građevnih proizvoda. (8)Radi sigurnosti i funkcionalnosti građevnih proizvoda, a time i građevina, potrebno je izbjeći da se kao građevni proizvodi na tržište stavljaju predmeti za koje proizvođači nisu predvidjeli da se koriste kao takvi. Uvoznici, distributeri i drugi gospodarski subjekti na kraju proizvodnog lanca trebali bi stoga osigurati da se ti pseudograđevni proizvodi ne prodaju kao građevni proizvodi. Nadalje, određeni pružatelji usluga, kao što su pružatelji usluga provođenja narudžbi ili pružatelji usluga trodimenzionalnog ispisa, ne bi trebali doprinositi nesukladnosti drugih gospodarskih subjekata. Stoga je potrebno relevantne odredbe učiniti primjenjivima i na te usluge i na njihove pružatelje. (9)Postoji mogućnosti da skup podataka, strojeve ili kalup za trodimenzionalni ispis te materijal koji će se koristiti u tom postupku pružaju različiti gospodarski subjekti, što dovodi do situacije u kojoj nijedan od njih ne bi bio odgovoran za sigurnost i odgovarajuća svojstva proizvoda nastalog trodimenzionalnim ispisom. Kako bi se izbjegli mogući sigurnosni rizici u tom području, potrebno je utvrditi odredbe za skupove podataka koji se koriste za trodimenzionalni ispis, materijale namijenjene za trodimenzionalni ispis i usluge trodimenzionalnog ispisa koje omogućuju trodimenzionalni ispis građevnih proizvoda kako bi gospodarski subjekti na temelju tih odredbi zajedno postigli razinu sigurnosti sličnu onoj koja se osigurava za uobičajene građevne proizvode. (10)Kako bi se osigurala sigurnost i zaštita okoliša te uklonila regulatorna praznina koja bi inače postojala, potrebno je pojasniti da građevni proizvodi proizvedeni na gradilištu za neposrednu ugradnju u građevine podliježu istim pravilima kao i drugi građevni proizvodi. Međutim, mikropoduzeća često pojedinačno proizvode i ugrađuju proizvode na licu mjesta. Podvrgavanje tih mikropoduzeća u svim okolnostima istim pravilima kao i druga poduzeća neproporcionalno bi utjecalo na njih. Stoga je državama članicama potrebno omogućiti da mikropoduzeća izuzmu od obveze sastavljanja izjave o svojstvima u posebnim situacijama u kojima to ne utječe na interese drugih država članica. (11)Osiguravanje slobodnog kretanja kompleta ili sklopova građevnih proizvoda na unutarnjem tržištu donijet će konkretne koristi u prvom redu građanima, potrošačima i poduzećima. Međutim, radi pravne sigurnosti njihov bi sastav trebalo precizno definirati u usklađenim tehničkim specifikacijama ili europskim dokumentima za ocjenjivanje.

(12)Stvaranje tržišta Unije za male montažne obiteljske kuće moglo bi smanjiti cijenu stanovanja i imati pozitivne socijalne i gospodarske učinke. Pravednost prema potrošačima i dalje je prioritet, osobito, ali ne ograničavajući se na osiguravanje cjenovne pristupačnosti stanovanja u kontekstu zelene tranzicije, u skladu s Prijedlogom preporuke Vijeća o osiguravanju pravedne tranzicije prema klimatskoj neutralnosti, posebno preporukom 7. točkama od (a) do (c). Stoga je potrebno uspostaviti usklađena pravila za takve male kuće. Međutim, male kuće isto su tako građevine za koje su nadležne države članice. Budući da možda neće biti moguće kumulativno integrirati sve nacionalne zahtjeve za male montažne obiteljske kuće u buduće usklađene tehničke specifikacije, države članice trebale bi imati pravo da na te montažne obiteljske kuće ne primjenjuju pravila koja će se primjenjivati. (13)Sukladnost građevnih proizvoda sa zakonodavstvom Unije često ovisi o sukladnosti njihovih ključnih dijelova s tim zakonodavstvom. Međutim, budući da su ključni dijelovi često integrirani u različite građevne proizvode, zaštita sigurnosti i okoliša, uključujući klimu, bolje se postiže kad se ti ključni dijelovi ocjenjuju na početku lanca opskrbe, odnosno kad se svojstva i sukladnost ključnih dijelova procjenjuju unaprijed i neovisno o ocjeni konačnog građevnog proizvoda u koji su integrirani. Slično tomu, nadzor tržišta učinkovitiji je kad se mogu utvrditi nesukladni ključni dijelovi te kad se taj postupak usmjeri na njih. Stoga je potrebno utvrditi pravila koja se primjenjuju na ključne dijelove građevnih proizvoda. (14)Građevni proizvodi koji su već ocijenjeni i ponovno se upotrebljavaju ne bi trebali podlijegati pravilima koja se primjenjuju na nove građevne proizvode. Međutim, rabljeni građevni proizvodi koji nikad nisu bili stavljeni na tržište Unije trebali bi podlijegati istim pravilima kao i novi građevni proizvodi jer nikad nisu bili ocijenjeni. (15)Radi zaštite sigurnosti i funkcionalnosti građevnih proizvoda pravila koja se primjenjuju na nove građevne proizvode trebala bi se primjenjivati i na rabljene građevne proizvode ako se mijenja njihova namjeravana uporaba, osim za dekorativne svrhe, na rabljene građevne proizvode čija inicijalna namjeravana uporaba nije precizno utvrđena, rabljene građevne proizvode koji su bili podvrgnuti postupku znatne transformacije i rabljene građevne proizvode za koje gospodarski subjekt u izjavi navodi dodatna svojstva ili tvrdi da ispunjavaju zahtjeve za proizvod. (16)Činjenica da rabljeni građevni proizvodi u načelu ne bi trebali biti podvrgnuti novom ocjenjivanju ne bi trebala spriječiti gospodarski subjekt da te građevne proizvode ocijeni ako se na taj način povećava njihova privlačnost dokazivanjem da i dalje imaju određena svojstva ili ispunjavaju primjenjive zahtjeve za proizvod. (17)Građevni proizvodi stavljeni na tržište u najudaljenijim regijama Europske unije često se uvoze iz susjednih zemalja te stoga ne podliježu zahtjevima utvrđenima u pravu Unije. Podvrgavanje tih građevnih proizvoda takvim zahtjevima bilo bi neproporcionalno skupo. Istodobno, građevni proizvodi proizvedeni u najudaljenijim regijama vrlo rijetko dolaze na tržište drugih država članica. U skladu s tim, države članice trebale bi imati mogućnost izuzeti građevne proizvode stavljene na tržište ili izravno ugrađene u najudaljenijim regijama Europske unije od tih zahtjeva. (18)Kako bi se postigla najveća moguća regulatorna usklađenost, ova bi se Uredba trebala u najvećoj mogućoj mjeri temeljiti na horizontalnom pravnom okviru, u ovom slučaju na Uredbi (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća. U skladu je s nedavnom novinom u zakonodavstvu o proizvodima koja se odnosi na izradu zamjenskog rješenja u okviru kojeg europske organizacije za normizaciju ne donose usklađene norme koje se mogu navesti u Službenom listu. Budući da su se od kraja 2019. u Službenom listu mogle navoditi usklađene norme za građevne proizvode, a svega desetak njih je navedeno od stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 305/2011, nove dodatne ovlasti Komisije trebale bi biti još sveobuhvatnije i omogućiti optimizaciju ukupne izrade tehničkih specifikacija kako bi se nadoknadilo kašnjenje u prilagodbi tehničkom napretku. (19)Ako se njima utvrđuju pravila za ocjenjivanje svojstava s obzirom na bitne značajke relevantne za zakone o gradnji država članica, usklađene norme trebale bi biti obvezne za potrebe primjene ove Uredbe jer se samo takvim normama postiže cilj dopuštanja slobodnog kretanja proizvoda te istodobno osigurava mogućnost država članica da zahtijevaju značajke proizvoda povezane sa sigurnošću i okolišem, uključujući klimu, koji su relevantni za njihove nacionalne posebnosti. Ako se ta dva cilja nastoje ostvariti zajedno, proizvode je potrebno ocjenjivati jedinstvenom metodom, koja stoga mora biti obvezna. Međutim, dobrovoljne norme mogu se upotrebljavati za izradu zahtjeva za proizvode, koji su delegiranim aktima utvrđeni za relevantnu porodicu ili kategoriju proizvoda, u skladu s Odlukom br. 768/2008/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. U skladu s Odlukom br. 768/2008/EZ tim bi se normama trebala moći osigurati pretpostavka sukladnosti sa zahtjevima koji su njima obuhvaćeni. (20)Kako bi se doprinijelo ciljevima europskog zelenog plana i akcijskog plana za kružno gospodarstvo te kako bi građevni proizvodi bili sigurni jer je sigurnost jedan od ciljeva koji se žele postići zakonodavstvom na temelju članka 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), nužni su zahtjevi za inherentne značajke proizvoda koji se odnose na sigurnost, funkcionalnost i zaštitu okoliša, uključujući klimu. Pri utvrđivanju tih zahtjeva Komisija bi trebala uzeti u obzir njihov potencijalni doprinos postizanju ciljeva Unije u području klime, okoliša i energetske učinkovitosti. Ti se zahtjevi ne odnose samo na svojstva građevnih proizvoda. Za razliku od Direktive 89/106/EZ, koja joj je prethodila, Uredbom (EU) br. 305/2011 ne predviđa se mogućnost utvrđivanja takvih zahtjeva za inherentne značajke proizvoda. Međutim, određene usklađene norme za građevne proizvode sadržavaju takve zahtjeve za inherentne značajke proizvoda koji se mogu odnositi na okoliš, sigurnost ili samu funkcionalnost proizvoda. Te norme pokazuju da postoji praktična potreba za takvim zahtjevima u pogledu sigurnosti, okoliša ili samog funkcioniranja proizvodâ. Člankom 114. UFEU-a kao pravnom osnovom ove Uredbe nalaže se i postizanje visoke razine zaštite okoliša, zdravlja i sigurnosti ljudi. Stoga bi ovom Uredbom trebalo (ponovno) uvesti ili potvrditi zahtjeve za inherentne značajke proizvoda. Iako te zahtjeve treba utvrditi zakonodavac, postoji potreba za njihovim navođenjem za više od 30 porodica proizvoda, od kojih svaka ima nekoliko kategorija. Stoga bi Komisiji u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije trebalo delegirati ovlast za donošenje akata kojima se utvrđuju zahtjevi za odgovarajuće porodice ili kategorije građevnih proizvoda. (21)Proizvodnja i distribucija građevnih proizvoda postaju sve složenije, zbog čega se pojavljuju novi specijalizirani subjekti, kao što su pružatelji usluga provođenja narudžbi. Radi jasnoće određene opće obveze, uključujući suradnju s nadležnim tijelima, trebale bi se primjenjivati na sve subjekte uključene u lanac opskrbe, proizvodnju, distribuciju, označivanje vlastite robne marke, prepakiranje ili sekundarnu trgovinu, ugradnju, demontažu za ponovnu uporabu ili ponovnu proizvodnju te na samu ponovnu proizvodnju. Nadalje, dobavljači bi trebali biti obvezni surađivati s tijelima za nadzor tržišta za potrebe ocjenjivanja okolišne održivosti. Iz tih razloga i kako bi se izbjeglo ponavljanje obveza, definicija pojma „gospodarski subjekt” trebalo bi biti dovoljno široka da obuhvaća sve te dionike kako bi se za sve njih odjednom mogle utvrditi osnovne opće obveze. (22)Kako bi se potaknulo usklađivanje praksi u državama članicama, čak i ako se o njima ne može postići konsenzus, Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje provedbenih akata o provedbi ove Uredbe u odnosu na ograničeni broj područja. Odgovarajuće ovlasti odnose se na definicije, obveze i prava gospodarskih subjekata te obveze i prava prijavljenih tijela. (23)Kako bi se poboljšala pravna sigurnost i ublažila fragmentacija tržišta EU-a za građevne proizvode zbog postojanja nacionalnih zahtjeva i oznaka, potrebno je jasno definirati područje regulirano na razini EU-a, tzv. „usklađeno područje”, u odnosu na elemente koji ostaju u nadležnosti nacionalnih regulatornih područja država članica. (24)Istodobno, kako bi se uspostavila ravnoteža između ublažavanja fragmentacije tržišta i legitimnih interesa država članica da reguliraju građevine, potrebno je predvidjeti mehanizam za bolje uzimanje u obzir potreba država članica pri razvoju usklađenih tehničkih specifikacija. Zbog toga bi trebalo uspostaviti i mehanizam kojim se državi članici omogućuje da zbog nužnih razloga u području zdravlja, sigurnosti ili zaštite okoliša utvrdi dodatne zahtjeve za građevne proizvode. (25)Kružno gospodarstvo, koje je ključni element akcijskog plana za kružno gospodarstvo, može se promicati obveznim sustavima za povrata pologa i obvezom ponovnog prihvata nekorištenih proizvoda. Stoga bi državama članicama trebalo omogućiti poduzimanje takvih mjera. (26)Kako bi se povećala pravna jasnoća i smanjilo administrativno opterećenje za gospodarske subjekte, potrebno je izbjeći da se na građevne proizvode na temelju različitih zakonodavnih akata Unije primjenjuje više postupaka ocjenjivanja istog aspekta zdravlja, sigurnosti ili zaštite okoliša, uključujući klimu. To je potvrdila platforma REFIT i preporučila Komisiji da prednost da rješavanju problema preklapanja i ponavljanja zahtjevâ. Komisija bi stoga trebala moći odrediti uvjete pod kojima se ispunjavanjem obveza iz drugog zakonodavnog akta Unije ispunjavaju i određene obveze iz ove Uredbe ako bi se u protivnom isti aspekt zdravlja, sigurnosti ili zaštite okoliša, uključujući klimu, istodobno ocjenjivao na temelju ove Uredbe i drugog akta Unije. (27)Nadalje, kako bi se izbjegle različite prakse država članica i gospodarskih subjekata, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a kojima se utvrđuje jesu li određeni građevni proizvodi obuhvaćeni definicijom građevnog proizvoda. (28)Konkretno, za proizvode koji koriste energiju uključene u planove rada za ekološki dizajn, a koji su ujedno građevni proizvodi i za međuproizvode, osim cementa, prednost pri utvrđivanju zahtjeva održivosti daje se Uredbi o ekološkom dizajnu za održive proizvode. To bi trebalo odnositi, primjerice, na grijače, kotlove, toplinske crpke, uređaje za grijanje vode i prostora, ventilatore, sustave hlađenja i ventilacije te fotonaponske proizvode, osim fotonaponskih ploča integriranih u zgrade. Ovom se Uredbom i dalje prema potrebi i na komplementaran način mogu regulirati pitanja koja su prvenstveno povezana sa sigurnosnim aspektima, uzimajući u obzir i druge zakonodavne akte Unije o proizvodima kao što su plinski aparati, niskonaponski uređaji i strojevi. Kako bi se izbjeglo nepotrebno opterećenje za gospodarske subjekte, za druge se proizvode može pojaviti potreba da se u budućnosti utvrde uvjeti pod kojima se ispunjavanjem obveza iz drugog prava Unije ujedno ispunjavaju određene obveze iz ove Uredbe. Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a kako bi se utvrdili takvi uvjeti. (29)Kako bi se potaknulo poštovanje pravila, proizvođač građevnih proizvoda trebao bi biti odgovoran za netočne izjave o svojstvima i sukladnosti. (30)Povećana uporaba ponovno proizvedenih proizvoda pridonosi prelasku na kružno gospodarstvo i smanjenju ekološkog i ugljičnog otiska građevnih proizvoda. Nadalje, tržište ponovne proizvodnje trenutačno nije vrlo razvijeno, a zahtjevi za ponovno proizvedene proizvode znatno se razlikuju među državama članicama. Zbog toga te kako bi se poštovalo načelo supsidijarnosti, države članice trebale bi imati mogućnost izuzeti ponovno proizvedene proizvode od obveze sastavljanja izjave o svojstvima. Međutim, takvo izuzeće ne bi trebalo biti moguće za proizvode koji nisu prikladni za ponovnu proizvodnju ili ako se dovode u pitanje interesi drugih država članica. (31)Kako bi se poboljšao pristup lako dostupnim i sveobuhvatnim informacijama o građevnim proizvodima, čime bi se doprinijelo njihovoj sigurnosti, funkcionalnosti i održivosti, izjava o svojstvima trebala bi sadržavati sve informacije potrebne korisnicima i nadležnim tijelima. S obzirom na njezinu korisnost za korisnike, proizvođači bi u tu izjavu trebali moći uključiti dodatne informacije, pod uvjetom da izjave o svojstvima ostanu ujednačene i lako čitljive te da se ne zloupotrebljavaju u svrhu promidžbe.

(32)Kako bi ponovna uporaba i ponovna proizvodnja građevnih proizvoda te uporaba viška građevnih proizvoda ipak bile u velikoj mjeri moguće, za te građevne proizvode trebalo bi utvrditi pojednostavnjeni postupak za sastavljanje izjave o svojstvima. Kad je riječ o višku građevnih proizvoda koji nisu mogli biti izmijenjeni upotrebom, pojednostavnjeni postupak trebao bi biti ograničen na one slučajeve u kojima prvi proizvođač odbija preuzeti odgovornost za višak građevnog proizvoda jer je uvijek poželjno da građevni proizvodi ostanu pod odgovornošću prvotno nadležnog proizvođača ako nisu izmijenjeni. (33)Kako bi se smanjilo opterećenje za gospodarske subjekte, a posebno proizvođače, gospodarski subjekti koji izdaju izjave o svojstvima i izjave o sukladnosti trebali bi te izjave dostavljati elektroničkim putem, biti ovlašteni za trajno dostavljanje tih izjava putem trajne poveznice na dokument u nepromjenjivom formatu ili za uključivanje trajnih poveznica na takve dokumente u tim izjavama. (34)Kako bi proizvođači dokazali da građevni proizvodi na koje se primjenjuje sloboda kretanja robe ispunjavaju relevantne zahtjeve Unije, potrebno je zahtijevati izjavu o sukladnosti kojom se dopunjuje izjava o svojstvima, čime bi se regulatorni sustav za građevne proizvode ujedno približio Uredbi (EZ) br. 765/2008. Međutim, kako bi se smanjilo moguće administrativno opterećenje, izjavu o sukladnosti i izjavu o svojstvima trebalo bi kombinirati i dostaviti elektroničkim putem. Administrativno opterećenje za MSP-ove trebalo bi dodatno smanjiti ciljanim odredbama o pojednostavnjenju, među ostalim o upotrebi odgovarajuće tehničke dokumentacije kojom se zamjenjuje ispitivanje tipa, a mikropoduzećima bi trebalo dopustiti da se koriste blažim sustavom provjere te bi trebalo smanjiti zahtjeve za proizvode proizvedene prema narudžbi u izvanserijskom postupku ugrađene u pojedinačno prepoznatljivu građevinu. Države članice isto tako bi trebale imati mogućnost da od obveze sastavljanja izjave o svojstvima izuzmu mikropoduzeća koja ne trguju prekogranično. (35)Kako bi se postigla usklađenost s drugim zakonodavstvom o proizvodima i podložno općim načelima Uredbe (EZ) br. 765/2008, oznaku CE trebalo bi staviti na građevne proizvode za koje je proizvođač sastavio izjavu o svojstvima ili sukladnosti. Proizvođač na taj način preuzima odgovornost za sukladnost proizvoda s objavljenim svojstvima i primjenjivim zahtjevima za proizvode. (36)Radi sigurnosti, funkcionalnosti i održivosti građevnih proizvoda, a time i građevina, svi gospodarski subjekti koji sudjeluju u opskrbnom i distribucijskom lancu trebali bi poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurali da stavljaju na tržište ili stavljaju na raspolaganje na tržište samo građevne proizvode koji su u skladu s obvezujućim zahtjevima Unije. Radi veće pravne jasnoće potrebno je izričito utvrditi obveze gospodarskih subjekata. (37)Proizvođači građevnih proizvoda moraju točno i nedvosmisleno odrediti vrstu proizvoda kako bi se utvrdila točna osnova za ocjenjivanje sukladnosti takvog proizvoda sa zahtjevima Unije. Istodobno, kako bi se spriječilo izbjegavanje primjenjivih zahtjeva, proizvođačima bi trebalo zabraniti stvaranje novih vrsta proizvoda ako su ključne značajke predmetnih proizvoda identične. (38)Kako bi se izbjegle zavaravajuće tvrdnje, sve tvrdnje proizvođača građevnih proizvoda trebale bi se temeljiti na metodi ocjenjivanja sadržanoj u usklađenim tehničkim specifikacijama ili, ako takva metoda ocjenjivanja ne postoji, na metodama koje predstavljaju najbolje raspoložive tehnike. (39)Tehnička dokumentacija o građevnim proizvodima koju sastavlja proizvođač nadležnim i prijavljenim tijelima olakšava provjeru ispunjavaju li ti proizvodi zahtjeve Unije. Kako bi se poboljšao pristup sveobuhvatnim informacijama, ta tehnička dokumentacija trebala bi uključivati ocjenu okolišne održivosti građevnog proizvoda. (40)Kako bi se osigurala transparentnost za korisnike građevnih proizvoda i izbjegla neprimjerena uporaba tih proizvoda, proizvođač bi trebao precizno utvrditi građevne proizvode i njihovu namjeravanu uporabu. Zbog istog bi razloga proizvođač trebao pojasniti jesu li građevni proizvodi namijenjeni isključivo za profesionalnu uporabu ili su namijenjeni i potrošačima. Kako bi se mogla pratiti sljedivost građevnih proizvoda, proizvođači bi trebali biti navedeni na proizvodu ili, ako to nije moguće, npr. zbog veličine ili površine proizvoda, na njegovoj ambalaži ili, ako ni to nije moguće, u popratnom dokumentu. (41)Kako bi se osiguralo ispunjavanje zahtjeva iz ove Uredbe, proizvođači bi trebali aktivno pretraživati, pohranjivati i ocjenjivati informacije te poduzeti odgovarajuće mjere ako se potvrde nesukladnost ili nezadovoljavajuća svojstva ili ako postoji rizik povezan s proizvodom. (42)Kako bi se na najbolji mogući način pridonijelo ostvarivanju ciljeva europskog zelenog plana i akcijskog plana za kružno gospodarstvo, proizvođači bi trebali biti obvezni postići zadovoljavajuću razinu okolišne održivosti svojih proizvoda i proizvodnih postupaka. Ta obveza zahtijeva kompromis između različitih aspekata zaštite okoliša te okolišnih i sigurnosnih aspekata, pri čemu se i okolišni i sigurnosni aspekti mogu odnositi na sâm proizvod ili na građevinu. Kako bi se proizvođačima pružila sigurnost u odnosu na načine postizanja tih kompromisa, ovom bi se Uredbom trebala utvrditi jasna pravila o kompromisima. (43)Radi održivosti i trajnosti građevnih proizvoda proizvođači bi trebali osigurati da se proizvodi mogu koristiti vrlo dugo. Takva dugotrajna uporaba zahtijeva odgovarajuće projektiranje, korištenje pouzdanih dijelova, mogućnost popravka proizvoda, dostupnost informacija o popravku i pristup zamjenskim dijelovima. (44) Radi poboljšanja kružnosti građevnih proizvoda, u skladu s ciljevima akcijskog plana za kružno gospodarstvo, proizvođači bi trebali poticati ponovnu uporabu, ponovnu proizvodnju i recikliranje svojih proizvoda. Za (pripremu za) ponovnu uporabu, ponovnu proizvodnju i recikliranje potreban je određeni način projektiranja, i to takav koji omogućava odvajanje sastavnih dijelova i materijala u kasnijoj fazi recikliranja i u kojem se izbjegavaju miješani, spojeni ili složeni materijali. Budući da uobičajene upute za uporabu neće nužno stići do gospodarskih subjekata koji su odgovorni za (pripremu za) ponovnu uporabu, ponovnu proizvodnju i recikliranje, potrebne informacije u tom pogledu trebale bi biti dostupne u bazama podataka ili sustavima za registraciju proizvoda te na internetskim stranicama proizvođača, uz upute za uporabu. (45)Kako bi građevni proizvodi bili sigurni, funkcionalni i okolišno održivi, potrebno je utvrditi sveobuhvatne obveze proizvođačâ s obzirom na održivost i sigurnost. S obzirom na važnost tih obveza i postizanja odgovarajuće ravnoteže između funkcionalnosti, sigurnosti i održivosti, Komisiju bi trebalo ovlastiti da putem delegiranih akata utvrđuje uvjete na temelju kojih se te obveze ispunjavaju ili se pretpostavlja da su ispunjene za određenu porodicu ili kategoriju proizvoda. (46)Neki građevni proizvodi postaju otpad iako nisu korišteni. Kako bi se izbjeglo rasipanje resursa, proizvođači bi trebali izravno ili preko svojih uvoznika i distributera omogućiti povrat proizvoda koji nakon isporuke na gradilište ili korisniku nisu korišteni te su u istovjetnom stanju u kojem su stavljeni na tržište. (47)Kako bi mogli donositi informirane odluke, korisnici građevnih proizvoda trebali bi biti dovoljno dobro informirani o okolišnoj učinkovitosti proizvoda, njihovoj sukladnosti sa zahtjevima u vezi sa zaštitom okoliša i o tome u kojoj mjeri proizvođač ispunjava s time povezane obveze u području zaštite okoliša. Stoga je Komisija ovlaštena donositi delegirane akte u kojima se utvrđuju posebni zahtjevi za označivanje koji bi mogli uključivati lako razumljivo označivanje s pomoću boja semafora. (48)Određene obveze proizvođača, kao što su ocjenjivanje okolišne održivosti ili davanje prednosti materijalima koji se mogu reciklirati, teško se mogu ispuniti kad je riječ o rabljenim ili ponovno proizvedenim proizvodima ili višku proizvoda. Gospodarski subjekti koji omogućuju ponovnu uporabu ili ponovnu proizvodnju trebali bi stoga biti izuzeti od tih obveza, tim više što ponovna uporaba i ponovna proizvodnja povoljno utječu na okoliš. (49)Ovlašteni zastupnici često su jedine dostupne osobe za kontakt kad je riječ o uvezenim proizvodima, ali proizvođači im često dodjeljuju vrlo ograničene zadatke i ne pružaju im sve potrebne informacije da bi ih mogli učinkovito zastupati. Stoga bi trebalo pojasniti i ojačati ulogu i odgovornosti ovlaštenih zastupnika. (50)Gospodarski subjekt koji izmijeni proizvod tako da bi to moglo utjecati na njegova svojstva ili sigurnost trebao bi podlijegati obvezama proizvođača kako bi se osiguralo da svojstva ili sigurnost proizvoda i dalje budu na istoj razini. Međutim, tu obvezu ne bi trebalo nametati gospodarskom subjektu koji prepakira proizvode kako bi ih stavio na raspolaganje u drugoj državi članici jer bi inače sekundarna trgovina, a time i slobodan promet proizvoda, bili otežani, a prepakiravanje u načelu ne bi trebalo utjecati na svojstva ni sigurnost građevnog proizvoda. Ipak, da bi se očuvala svojstva i sigurnost proizvoda, gospodarski subjekt koji prepakirava proizvode trebao bi biti odgovoran za pravilnu provedbu tih postupaka kako se proizvod ne bi oštetio te kako bi korisnici i dalje bili ispravno informirani na jeziku koji je odredila država članica u kojoj se proizvodi stavljaju na raspolaganje. (51)Kako bi se povećala sukladnost proizvođača s obvezama iz ove Uredbe te pridonijelo uklanjanju utvrđenih nedostataka i poboljšao nadzor tržišta, pružatelje usluga, internetska tržišta i posrednike trebalo bi ovlastiti i od njih bi trebalo tražiti da provjere određene lako provjerljive značajke proizvoda i njihovih proizvođača, kao što su utvrđivanje vrste proizvoda i sastavljanje sveobuhvatne tehničke dokumentacije, te bi trebali aktivno pridonositi nastojanjima da samo sukladni proizvodi dolaze do korisnika.

(52)Kako bi se izbjeglo da se trodimenzionalni ispis upotrebljava za zaobilaženje obveza iz ove Uredbe, pružatelji usluga trodimenzionalnog ispisa trebali bi imati određene obveze obavješćivanja. (53)Sigurna uporaba rabljenih i ponovno proizvedenih proizvoda često ovisi o preciznim informacijama o njihovoj prvoj uporabi. Gospodarski subjekt koji demontira rabljene proizvode radi ponovne uporabe ili ponovne proizvodnje trebao bi stoga uspostaviti protokole o mjestu, uvjetima i pretpostavljenoj duljini uporabe demontiranog proizvoda. (54)Svojstva i sigurnost proizvoda ovise i o upotrijebljenim sastavnim dijelovima i uslugama koje pružaju subjekti koji provode umjeravanje ili drugi pružatelji usluga za njihovo projektiranje i proizvodnju. Zbog toga bi trebalo utvrditi određene obveze za dobavljače sastavnih dijelova i pružatelje usluga koji sudjeluju u proizvodnji proizvoda. Ako postoji mogućnost da je sastavni dio ili usluga koju je isporučio određeni gospodarski subjekt doveo do nesukladnosti ili rizika, dobavljač ili pružatelj usluga trebao bi o tome obavijestiti druge klijente kojima je isporučio taj sastavni dio ili uslugu kako bi se nesukladnosti i rizici mogli djelotvorno otkloniti i za druge proizvode. (55)Određeni predmeti koji se koriste za gradnju mogu se koristiti za više namjena. Njihovi bi proizvođači trebali imati slobodu odlučivanja o tome jesu li ti predmeti namijenjeni za gradnju, među ostalim kako bi se izbjeglo da moraju proći postupak ocjenjivanja svojstava i sukladnosti ako to nije potrebno. Međutim, ako odluče da određeni predmet nije namijenjen za gradnju, ali bi se mogao koristiti za nju („pseudoproizvod”), proizvođači i drugi gospodarski subjekti trebali bi osigurati da se ti proizvodi ne upotrebljavaju u građevinama. U protivnom bi se za izgradnju upotrebljavali i neki predmeti koji ne ispunjavaju zahtjeve ove Uredbe. (56)Međutim, iz istog razloga, ako proizvođači proizvoda koji se po prirodi mogu koristiti za izgradnju i u druge svrhe („proizvodi s dvojnom namjenom”) ne isključuju izričito uporabu za izgradnju, trebali bi ispuniti obveze iz ove Uredbe za sve predmete takve vrste. (57)Kako bi se pojasnila primjenjivost ove Uredbe na prodaju na internetu i druge vrste prodaje na daljinu, trebalo bi definirati uvjete pod kojima se smatra da se određeni proizvod nudi klijentima u Uniji. Budući da internetska trgovina predstavlja veći rizik od nesukladnosti, države članice trebale bi poduzeti posebne mjere i odrediti jedinstveno centralizirano tijelo za nadzor tržišta za otkrivanje ponuda za prodaju na daljinu usmjerenih na klijente na svojem državnom području kako bi odgovorna tijela za nadzor tržišta mogla poduzeti odgovarajuće mjere. Budući da je otkrivanje takvih ponuda potrebno znanje stručnjaka za istraživanje ili namjenski softver za umjetnu inteligenciju, zadaća otkrivanja trebala bi biti centralizirana i povjerena tijelu za nadzor jedinstvenog tržišta. (58)Digitalne tehnologije, koje imaju znatan potencijal za smanjenje administrativnog opterećenja i troškova za gospodarske subjekte i javna tijela, uz istodobno poticanje inovativnih i novih poslovnih prilika i modela, brzo se razvijaju. Prihvaćanje digitalnih tehnologija znatno će doprinijeti i postizanju ciljeva vala obnove, uključujući energetsku učinkovitost, procjene životnog ciklusa i praćenja fonda zgrada. U skladu s tim, Komisija bi trebala biti ovlaštena za iskorištavanje dodatnih mogućnosti digitalizacije putem provedbenih akata. (59)S obzirom na to su usklađene norme za građevne proizvode (dalje u tekstu: norme za građevne proizvode) uglavnom obvezne, kako bi se stvorila pravna sigurnost, te norme trebale bi biti u skladu s relevantnim zahtjevima za normizaciju i s ovom Uredbom, ali i s općim načelima prava Unije. (60)Kako bi upućivanja na norme za građevne proizvode bila pravodobno navedena u Službenom listu Europske unije, Europsku komisiju trebalo bi ovlastiti za potrebe pravnih učinaka na temelju ove Uredbe delegiranim aktima ograniči područje primjene manjkavih normi ili ih ukine umjesto da odbije navesti upućivanje na njih u Službenom listu. (61)Kako bi sustav bio usklađen, ova bi se Uredba trebala temeljiti na horizontalnom pravnom okviru za normizaciju. Stoga bi se u mjeri u kojoj je to moguće na norme koje su postale obvezne u skladu s ovom Uredbom trebala primjenjivati i Uredba (EU) br. 1025/2012. Uredbom (EU) br. 1025/2012 stoga se predviđa, među ostalim, postupak za podnošenje prigovora na usklađene norme za građevne proizvode ako one ne ispunjavaju u potpunosti zahtjeve utvrđene u odgovarajućem zahtjevu za normizaciju ili druge zahtjeve ove Uredbe. (62)S obzirom na to da nisu akti opće primjene, već prvi od dva koraka upravnog postupka koji se provodi za dobivanje oznake CE, europski dokumenti za ocjenjivanje ne bi se trebali smatrati usklađenim tehničkim specifikacijama. Međutim, osnovna načela izrade usklađenih normi, kao što je transparentnost za konkurente, mogu se i trebaju primjenjivati i na europske dokumente za ocjenjivanje. Nadalje, na europske dokumente za ocjenjivanje trebalo bi upućivati u postupcima ocjenjivanja svojstava i sukladnosti na isti način kao i na usklađene norme. Zbog toga i kako bi se izbjeglo dugotrajno ponavljanje odredbi, najvažnija pravila o usklađenim normama trebala bi se primjenjivati i na europske dokumente za ocjenjivanje. Kako bi se uspostavila transparentnost za konkurente, europski dokumenti za procjenu trebali bi biti javno dostupni, a upućivanja na sve njih trebala bi biti objavljena u Službenom listu. (63)Trenutačno se povećava broj europskih dokumenata za ocjenjivanje koji se gotovo ne mogu razlikovati i koji često imaju malu dodanu vrijednost u usporedbi s drugim ili postojećim usklađenim normama, što bi moglo usporiti njihovu objavu. Kako bi se taj rizik otklonio na troškovno učinkovit način, trebalo bi utvrditi određena načela za izradu i donošenje europskih dokumenata za ocjenjivanje ili ih učiniti konkretnijima. Osim toga, trebalo bi pojačati kontrolu koju provodi Komisija. (64)Zahtjevi koji se primjenjuju na tijela nadležna za imenovanje tijela za tehničko ocjenjivanje (TAB) ne bi trebali znatno odstupati od onih koji se primjenjuju na tijela koja podnose prijavu s obzirom na sličnosti njihovih uloga. Zbog istog bi razloga TAB-ovi trebali imati jednak stupanj neovisnosti u donošenju odluka i kontrole nad tim postupkom kao i prijavljena tijela. (65)Kako bi se riješio problem povezan sa znatnim postotkom prijava koje su se temeljile na nepotpunim ili pogrešnim ocjenama, posebno ako su prijavljena pravna tijela koja nemaju internu tehničku sposobnost, potrebno je ojačati kapacitete u području ljudskih resursa tijela koja provode prijavljivanje, i to utvrđivanjem minimalnih zahtjeva kako bi zahtjevi za prijavljena tijela bili precizniji, osobito u smislu njihove neovisnosti, delegiranja zadaća drugim pravnim subjektima i vlastite sposobnosti za obavljanje dužnosti; zahtijevati da prijavljena tijela imaju na raspolaganju dovoljno kvalificiranog osoblja te provjeriti prikladnost zapošljavanja osoblja, za što se matrica kvalifikacija pokazala najučinkovitijim alatom; osigurati i provjeriti ima li stvarnu kontrolu nad zapošljavanjem osoblja, dodjelom vanjskih stručnjaka, postupcima, kriterijima i donošenjem odluka prijavljeno tijelo, a ne podugovaratelj, društvo kći ili drugo trgovačko društvo koje pripada istoj grupi trgovačkih društava te proširiti dokumentaciju koju tijela trebaju dostaviti prilikom podnošenja zahtjeva za imenovanje kao prijavljeno tijelo kako bi se tijelima koja podnose prijavu pružila temeljitija i razmjerno pravednija osnova za donošenje odluka. (66)Kako bi se otklonio problem učestale manjkave prakse akreditacijskih tijela, potrebno je osigurati da akreditacijska tijela kao osnovu za akreditaciju uzimaju ovu Uredbu, a ne norme koje se često međusobno razlikuju. Ujedno je važno da akreditacijska tijela procijene sposobnost tijela koje podnosi zahtjev, a ne grupe društava, s obzirom na to da samo tijelo koje podnosi zahtjev mora imati kontrolu nad budućom certifikacijom. (67)Kako bi se postigli ravnopravni uvjeti i izbjegla pravna nesigurnost, obveze prijavljenih tijela trebale bi biti jasnije definirane i izričito navedene, i to u odnosu na njihove aktivnosti ocjenjivanja i provjere te povezane aspekte. (68)Kako bi se izbjegla povezanost između osoblja prijavljenih tijela i proizvođača, prijavljena tijela trebala bi rotirati osoblje koje provodi različite zadaće ocjenjivanja sukladnosti. (69)Nadležna tijela država članica mogla bi imati pitanja na koja može odgovoriti samo određeno prijavljeno tijelo. Prijavljena tijela stoga bi trebala odgovarati i na pitanja koja bi mogla postaviti i tijela drugih država članica. (70)Kako bi se svim tijelima omogućilo lakše utvrđivanje nesukladnosti prijavljenih tijela, proizvođača i proizvoda te kako bi se osigurali ravnopravni uvjeti, prijavljena tijela trebala bi biti ovlaštena, a ako se nesukladnost može jasno dokazati, čak i obvezna, proaktivno prosljeđivati informacije o nesukladnostima relevantnim tijelima za nadzor tržišta ili tijelima koja podnose prijavu. Međutim, prijavljena tijela ne bi trebala izlaziti izvan okvira svoje obveze obavješćivanja tako da istražuju subjekte koji nisu njihovi klijenti ili partneri. (71)Kako bi se uspostavili ravnopravni uvjeti za prijavljena tijela i proizvođače, trebalo bi poboljšati koordinaciju među prijavljenim tijelima. S obzirom na to da samo polovina trenutačno prijavljenih tijela na vlastitu inicijativu sudjeluje u aktivnostima već postojeće koordinacijske skupine prijavljenih tijela, to bi sudjelovanje trebalo postati obvezno.

(72)Pokušaji uspostave pojednostavnjenih postupaka za mala i srednja poduzeća u Uredbi (EU) br. 305/2011, čime bi se smanjilo opterećenje i troškovi za mala i srednja poduzeća i mikropoduzeća, nisu bili u potpunosti djelotvorni, a često su bili i pogrešno shvaćeni ili se nisu koristili zbog nedovoljno informacija o njihovoj primjeni ili zato što te informacije nisu bile dovoljno jasne. Kako bi se uklonili utvrđeni nedostaci uz istodobno oslanjanje na prethodno utvrđena pravila, potrebno je pojasniti i olakšati njihovu primjenu te time ostvariti cilj podupiranja MSP-ova uz istodobno osiguravanje svojstava, sigurnosti i okolišne održivosti građevnih proizvoda. (73)Priznavanje rezultata ispitivanja koje je dobio drugi proizvođač, kako je predviđeno člankom 36. stavkom 1. točkom (b) Uredbe (EU) br. 305/2011, trebalo bi se općenito proširiti kako bi se općenito smanjilo opterećenje gospodarskih subjekata, a posebno proizvođačâ. Takav mehanizam priznavanja posebno je potreban kako bi se izbjeglo višestruko ocjenjivanje okolišne održivosti sirovina, međuproizvoda i konačnih proizvoda. (74)Radi pravne sigurnosti u slučaju problema sa sigurnošću ili svojstvima takvo bi se priznavanje trebalo dopustiti samo ako se i oba uključena gospodarska subjekta i oba uključena prijavljena tijela obvežu na suradnju te ako gospodarski subjekt koji dobije potvrdu ima tehničku kontrolu nad proizvodom. (75)Evaluacija Uredbe (EU) br. 305/2011 pokazala je da se kvaliteta i učinkovitost aktivnosti nadzora tržišta koje se provode na nacionalnoj razini uvelike razlikuju. Osim mjerama iz ove Uredbe usmjerenih na bolji nadzor tržišta sukladnost gospodarskih subjekata, tijela i proizvoda s ovom Uredbom trebala bi se olakšati uključivanjem trećih strana, primjerice mogućnošću da svaka fizička ili pravna osoba putem portala za podnošenje pritužbi dostavi informacije o mogućim nesukladnostima. (76)Kako bi se otklonili nedostaci utvrđeni u području nadzora tržišta u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011, ova bi Uredba trebala sadržavati više ovlasti za tijela država članica i Komisiju kojima bi se tijelima trebalo omogućiti da djeluju u svim potencijalno problematičnim situacijama. (77)Praksa nadzora tržišta pokazala je da pri ocjenjivanju proizvoda u određenom trenutku postoji rizik od nesukladnosti, ali ne i sama nesukladnost, dok poslije to može biti obrnuto. Osim toga, ima situacija u kojima postoji nesukladnost koja nije formalna, ali ne predstavlja rizik. Iz tih razloga države članice trebale bi biti ovlaštene djelovati u svim slučajevima sumnje na nesukladnost ili rizik, a definicija „proizvoda koji predstavlja rizik” mora se proširiti kako bi obuhvatila rizik za okoliš. Državama članicama potrebno je omogućiti dovoljno fleksibilne postupke kako bi mogle razlikovati slučajeve nesukladnosti visokog i niskog prioriteta, dok bi sve države članice trebale biti obaviještene i o manje važnim slučajevima. (78)Radi učinkovite provedbe zahtjevâ, jačanja nadzora tržišta u državama članicama te usklađenosti s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a za utvrđivanje minimalnog broja provjera koje tijela za nadzor tržišta trebaju provesti za određenu skupinu ili porodicu proizvoda ili u vezi s posebnim zahtjevima te za utvrđivanje minimalnih zahtjeva za resurse. (79)Osim toga, kako bi se ojačali uglavnom slabi kapaciteti tijela za nadzor tržišta u području nadzora tržišta i radi dodatnog usklađivanja s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode, potrebno je pružiti bolje razrađenu potporu administrativnoj koordinaciji tih tijela i osigurati im pravo na ostvarivanje povrata troškova inspekcija i ispitivanja od gospodarskih subjekata. (80)Kako bi se stvorio poticaj za povećanje kapaciteta tijela za nadzor tržišta u smislu nadzora tržišta i kako bi se postigla usklađenost s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode, države članice trebale bi izvješćivati o svojim aktivnostima nadzora tržišta u području proizvoda obuhvaćenih ovom Uredbom, među ostalim o izrečenim kaznama. (81)Kako bi bile korisnije gospodarskim subjektima, kontaktne točke za proizvode za građevinarstvo trebale bi biti djelotvornije i stoga bi im trebalo dodijeliti više resursa. Kako bi se gospodarskim subjektima olakšao rad, zadaće kontaktnih točaka za proizvode za građevinarstvo trebalo bi prilagoditi i proširiti tako da uključuju informacije o odredbama ove Uredbe koje se odnose na proizvode i o aktima donesenima u skladu s njom. (82)Potrebno je uspostaviti odgovarajući, učinkovit i isplativ koordinacijski mehanizam kako bi se utvrđene obveze i zahtjevi dosljedno primjenjivali, a cjelokupni sustav ojačao, uzimajući u obzir i činjenicu da se mogu pojaviti nova pitanja tumačenja povezana sa sigurnošću i održivošću proizvoda i građevina. S obzirom na to da različite odluke dovode do neravnopravnih uvjeta, dodatno kompliciraju pravni okvir, dovode do prepreke slobodnom kretanju na unutarnjeg tržišta te dodatnog administrativnog opterećenja i troškova za gospodarske subjekte, trebalo bi ih spriječiti tim mehanizmom za koordinaciju. (83)Posebno bi trebalo uspostaviti europski informacijski sustav za prikupljanje pitanja povezanih s tumačenjem, pronalaženje odgovarajućih zajedničkih rješenja i poboljšanje razmjene informacija u tom području. Kako bi se olakšala razmjena informacija, takav bi se sustav trebao oslanjati na nacionalne sustave. Tim bi se nacionalnim sustavima trebali utvrditi i slučajevi neujednačene primjene ove Uredbe kako bi se različite prakse ne bi postale uobičajena i trajna praksa. (84)Centralizirana registracija informacija o proizvodima povećava transparentnost, čime se pridonosi sigurnosti proizvoda i zaštiti okoliša i zdravlja ljudi te istodobno smanjuje administrativno opterećenje i troškove za gospodarske subjekte. U skladu s tim Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 291. UFEU-a kako bi se uspostavila centralizirana baza podataka ili sustav Unije za građevne proizvode. U ovom trenutku nije moguće procijeniti prednosti i nedostatke mogućih rješenja, stoga bi Komisiju trebalo ovlastiti da odabere jedan od tih načina koji smatra prikladnim. (85)Kako bi se poboljšala njihova razina stručnosti, uskladilo donošenje odluka i stvorili ravnopravni uvjeti za gospodarske subjekte, trebalo bi organizirati osposobljavanje za tijela za nadzor tržišta, kontaktne točke za proizvode za građevinarstvo, tijela nadležna za imenovanje, TAB-ove, tijela koja podnose prijavu i prijavljena tijela. Iste bi ciljeve trebalo nastojati ostvariti i razmjenom osoblja između tijela za nadzor tržišta, tijela koja podnose prijavu i prijavljenih tijela dviju ili više država članica. (86)Države članice nemaju uvijek tehničku sposobnost za ispunjavanje svih obveza koje imaju u skladu sa zakonodavstvom Unije kumulativno za sve sektore proizvoda. Stoga dobivaju neformalnu potporu drugih, većih država članica. Budući da je takva potpora u nekim slučajevima neizbježna, a u drugima preporučljiva, ovom bi se Uredbom trebala utvrditi osnovna pravila za nju, odnosno pojasniti odgovornosti. Nadalje, dodatna poteškoća na koju nailaze države članice sve je veća tehnička složenost proizvoda i zakonodavstvo koje se kumulativno primjenjuje na sve aspekte i proizvodne sektore, što govori u prilog tome da bi se bolji rezultati mogli postići specijalizacijom i podjelom zadaća među državama članicama. Stoga bi se u ovoj Uredbi trebala uzeti u obzir posebna situacija u pojedinim državama članicama i omogućiti da se istraže potencijalne dodane vrijednosti specijalizacije i podjele zadaća među svim državama članicama. (87)Poslovanje u području građevnih proizvoda polako se sve više odvija na međunarodnoj razini. Zbog toga se pojavljuju situacije u kojima je potrebno riješiti nesukladnosti gospodarskih subjekata sa sjedištem izvan Unije. S obzirom na to da treće zemlje uglavnom nisu spremne poduprijeti provedbu prava Unije na svojem državnom području ako Unija zauzvrat ne predvidi mogućnost da im pomogne, u ovoj bi Uredbi trebalo predvidjeti određene ovlasti za međunarodnu suradnju. (88)Određeni broj trećih zemalja primjenjuje zakonodavstvo Unije o proizvodima ili barem priznaje certifikate izdane u skladu s njim na temelju međunarodnih sporazuma ili jednostrano, pri čemu je oboje u interesu Unije. Kako bi se te treće zemlje potaknulo da nastave s tom praksom, a ostale da učine isto, trećim zemljama koje primjenjuju zakonodavstvo Unije o proizvodima ili priznaju certifikate izdane u skladu s njim trebalo bi pružiti određene dodatne mogućnosti. Stoga bi trebalo biti moguće poduprijeti te osobito kooperativne treće zemlje te im dopustiti da sudjeluju u određenim osposobljavanjima, bazi podataka ili sustavu EU-a za građevne proizvode, informacijskom sustavu za usklađeno donošenje odluka i razmjeni informacija među tijelima. Osim toga, zbog istog bi razloga trebalo biti moguće obavijestiti te posebno kooperativne treće zemlje o nesukladnim ili rizičnim proizvodima. (89)Kako bi se potaknula uporaba održivih građevnih proizvoda bez narušavanja tržišta i kako bi se zadržala usklađenost s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode, poticaji država članica za upotrebu održivih građevnih proizvoda trebali bi biti usmjereni na najodrživije proizvode i biti uključeni u razmjenu informacija između država članica. (90)Kako bi se poboljšala uporaba održivih građevnih proizvoda bez narušavanja tržišta i kako bi se postigla usklađenost s Uredbom o ekološkom dizajnu za održive proizvode, praksa javne nabave država članica trebala bi biti usmjerena na najodrživije sukladne proizvode. Zahtjevi primjenjivi na ugovore o javnoj nabavi utvrđeni provedbenim aktima trebali bi se utvrditi u skladu s objektivnim, transparentnim i nediskriminirajućim kriterijima. (91)Javna nabava čini 14 % BDP-a Unije. Kako bi se pridonijelo ostvarivanju cilja postizanja klimatske neutralnosti, poboljšanja energetske učinkovitosti i učinkovitog korištenja resursa te prelaska na kružno gospodarstvo kojim se štiti javno zdravlje i bioraznolikost, od javnih naručitelja trebalo bi, prema potrebi, zahtijevati da nabavu usklade s posebnim kriterijima ili ciljevima zelene javne nabave, koji će biti utvrđeni u delegiranim aktima donesenima na temelju ove Uredbe. Kriteriji ili ciljevi utvrđeni delegiranim aktima za određene skupine proizvoda trebali bi se poštovati pri izravnoj nabavi tih proizvoda u ugovorima o javnoj nabavi robe, ali i u ugovorima o javnim radovima ili javnim uslugama ako će se ti proizvodi upotrebljavati za djelatnosti koje su predmet tih ugovora. U usporedbi s dobrovoljnim pristupom, obveznim kriterijima ili ciljevima osigurat će se maksimalno iskorištavanje javne potrošnje kako bi se povećala potražnja za učinkovitijim proizvodima. Kriteriji bi trebali biti transparentni, objektivni i nediskriminirajući.

(92)Kako bi se uzeli u obzir tehnički napredak i nove znanstvene spoznaje, osiguralo pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta, olakšao pristup informacijama i osigurala ujednačena provedba pravila, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije za utvrđivanje i izmjene tehničkih odredbi i zahtjeva za određene proizvode, definiranje primjenjivih sustava ocjenjivanja i provjere, utvrđivanje uvjeta pod kojima se ispunjavanjem obveza na temelju drugog prava Unije ujedno ispunjavaju određene obveze iz ove Uredbe. izmjenu obrasca izjave o svojstvima i izjave o sukladnosti, utvrđivanje dodatnih obveza za proizvođače, reviziju i dopunu postupovnih pravila za izradu europskih dokumenata za ocjenjivanje, utvrđivanje minimalnih zahtjeva za tijela za nadzor tržišta, uspostavu baze podataka ili sustava Unije za građevne proizvode i utvrđivanje zahtjeva zelene javne nabave i minimalnih kazni. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona na razini stručnjaka, te da se ta savjetovanja provedu u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. Osobito, radi osiguravanja ravnopravnog sudjelovanja u pripremi delegiranih akata, Europski parlament i Vijeće primaju sve dokumente istodobno kad i stručnjaci iz država članica te njihovi stručnjaci sustavno imaju pristup sastancima stručnih skupina Komisije koji se odnose na pripremu delegiranih akata. (93)Radi osiguranja jedinstvenih uvjeta za provedbu ove Uredbe Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za prenošenje informacija, navođenje pojedinosti o tome kako bi gospodarski subjekti trebali izvršavati obveze i ostvarivati prava, utvrđivanje formata europskih tehničkih ocjena i utvrđivanje minimalnih resursa koji su potrebni prijavljenim tijelima i omogućivanje pristupa tijelima trećih zemalja informacijskim sustavima za usklađeno donošenje odluka, bazi podataka ili sustavu EU-a za građevne proizvode i osposobljavanju u kontekstu ove Uredbe. Te bi ovlasti