Trenutačni dugoročni proračun EU-a, tj. višegodišnji financijski okvir (VFO) 2021.–2027., obuhvaća programe financiranja za razgradnju i gospodarenje radioaktivnim otpadom koji su utvrđeni u dvjema uredbama (dalje u tekstu: „uredbe”) koje daju zajednički okvir za nuklearne elektrane Kozloduj (jedinice od 1 do 4) u Bugarskoj, nuklearnu elektranu Bohunice V1 u Slovačkoj, nuklearnu elektranu Ignalina u Litvi te postrojenja za nuklearna istraživanja Zajedničkog istraživačkog centra (JRC) Europske komisije u Belgiji, Njemačkoj, Italiji i Nizozemskoj.

Pri razgradnji nuklearnih postrojenja i gospodarenju otpadom koji nastane kao posljedica toga u sklopu zajedničkog instrumenta u VFO-u 2021.–2027. iskoristit će se sinergije i razmjena znanja u svrhu širenja znanja i povratnih iskustava. Programi razgradnje donijeli su prvi paket proizvoda znanja, a JRC pokreće namjensku platformu u korist dionika EU-a. Sinergijski pristup koji podupire Europska komisija urodio je plodom u Bugarskoj, gdje se oprema i postupci za dekontaminaciju koji su prethodno korišteni u Slovačkoj sad primjenjuju uz mnogo veću učinkovitost i smanjenje troškova. To pozitivno iskustvo ponovit će se i na ostalim lokacijama, kad god je primjenjivo, pod pokroviteljstvom Europske komisije, počevši od ispitivanja otpornosti na stres cijelog rasporeda u programu za Bugarsku kako bi se dionici oslonili na pouke izvučene iz rada u Slovačkoj i osigurali planirani završetak programa do kraja 2030.

Pripremne aktivnosti ključnih budućih projekata 2021. su postigle manji napredak nego što je planirano iako su radovi na terenu napredovali, čak izvanredno u određenim slučajevima. Stopa apsorpcije sredstava u Bugarskoj i Litvi nije bila zadovoljavajuća, a u Slovačkoj su dionici programa preispitali raspored i odgodili rok završetka za dvije godine do kraja 2027. zbog prethodnih kašnjenja na koje primijenjene mjere ublažavanja posljedica nisu imale željeni učinak. Po završetku se proračun programa ipak smanjio. Program u JRC-u uglavnom napreduje prema planu, no pandemija bolesti COVID-19 i druge neočekivane okolnosti utjecale su na izgradnju pomoćnih postrojenja za razgradnju u Ispri.

Europska komisija napredak i uspješnost mjeri u odnosu prema ciljevima utvrđenima u uredbama. Kako bi podržala postupak praćenja, Komisija upotrebljava pokazatelje uspješnosti, uključujući one utvrđene u okviru sustava upravljanja ostvarenom vrijednošću (EVM). Taj se sustav upotrebljava za provjeru rasporeda i troškova tako što se napredak ocjenjuje u odnosu prema osnovnoj vrijednosti za mjerenje uspješnosti. Istodobno se s najvećom pozornošću prati ključni tijek provedbe programâ i u slučaju otkrivanja rizika predlažu se mjere ublažavanja.

Vremenski okvir za razgradnju zastarjelih postrojenja na lokacijama JRC-a bit će produljen do 2040. Program obuhvaća i eksperimentalna postrojenja koja su još u pogonu i čija će se razgradnja morati planirati nakon njihova gašenja. Trenutačni predviđeni proračun na završetku razgradnje u Ispri iznosi 926 milijuna EUR.

Bugarska i Slovačka izdvojile su namjenska sredstva za financiranje razgradnje i zbrinjavanja radioaktivnog otpada. Ta se sredstva dopunjuju drugim nacionalnim sredstvima, uglavnom iz nacionalnih proračuna. Litavska se vlada politički obvezala osigurati financiranje programa Ignalina do njegova završetka u iznosu od 14 % ukupnog državnog proračuna.

Financiranje programa Kozloduj i Bohunice bit će završeno u sklopu tekućeg VFO-a 2021.–2027. Budući da se trajanje programa Ignalina predviđa do 2038., i dalje postoji razlika između proračuna na završetku i ukupnih sredstava.

Iako su terenski radovi napredovali zadovoljavajućom brzinom, JAVYS je morao revidirati cijeli raspored programa i odgoditi rok završetka na 2027. Razlog za dvogodišnje produljenje jest činjenica da prethodno utvrđene mjere ublažavanja za nadoknadu kašnjenja u prethodnom projektu u ključnom tijeku provedbe nisu bile toliko djelotvorne koliko se prvotno očekivalo. JAVYS je predstavio nekoliko scenarija koje su kritički preispitali svi dionici, uključujući Europsku komisiju. U prihvaćenom scenariju rok završetka planira se za 2027. bez dodatnih troškova; proračun na završetku programa Bohunice umanjen je s 1 237 milijuna EUR na 1 220 milijuna EUR jer je nekoliko projekata dovršeno i mogle su se smanjiti povezane nepredvidive situacije. Završetak programa do 2027. izvediv je, ali i vrlo zahtjevan; utvrđeni su i procijenjeni rizici na strateškoj razini radi provjere provode li se projekti na vrijeme.

JAVYS i njegovi izvoditelji radova obavljali su 2021. vrlo važne radove dekontaminacije i demontiranja reaktora. Fragmentirali su, dekontaminirali i pakirali dijelove reaktora. Demontirali su i 12 generatora pare, od kojih je svaki izrađen od 145 tona čelika. Do kraja godine potpuno su fragmentirali, dekontaminirali i zapakirali osam generatora pare. Prije svega, postupci dekontaminacije toliko su optimizirani da su omogućili otpuštanje više od 95 % metala u obliku neradioaktivnog materijala, što znači da je na recikliranje poslano više od 1 800 tona metalnog otpada.

Osnovna vrijednost za mjerenje uspješnosti programa ostaje nepromijenjena, a završetak je predviđen za 2030. Međutim, niža stopa provedbe nego što je planirano i složena međuovisnost aktivnosti u ključnom tijeku provedbe pridonijele su sve većem kašnjenju. Europska komisija zatražila je da se izvrši ispitivanje otpornosti na stres cijelog rasporeda kako bi potvrdila može li se program završiti do predviđenog roka te procijenila rizike i mjere njihova umanjivanja. Na slici 2. prikazan je opseg provedenih radova (ostvarena vrijednost) u odnosu na plan (osnovna vrijednost). Osnovna vrijednost uključuje nepredvidive situacije, što objašnjava dio razlike u usporedbi sa stvarnim napretkom.

Postrojenje za taljenje plazme prvo je takvo postrojenje za smanjenje količine radioaktivnog otpada. Primjenjuje toplinsku obradu na vrlo visokim temperaturama kojom se proizvodi iznimno stabilan i siguran kruti otpad. Projekt je pokrenut 2009., a u funkciji je od 2019., uz ukupan trošak ulaganja od 8,2 milijuna EUR. U razdoblju od 2019. do 2021. SERAW je proveo četiri faze rada u kojima je u prosjeku 50 puta smanjio količinu ulaznog otpada.

Izgradnja pripovršinskog odlagališta za radioaktivni otpad niske i srednje razine radioaktivnosti (nacionalno odlagalište) započela je 2017., a završetak se planira u listopadu 2023. Ta će ključna etapa morati biti dovršena na vrijeme kako bi program bio završen do kraja 2030.

SERAW je do kraja 2021. obradio 539 tona metala (prema planu) i dao na recikliranje 3 585 tona raznih materijala (više od godišnjih ciljnih vrijednosti). Vađenje, obrada i kondicioniranje radioaktivnog otpada od razgradnje i iz prošlosti napreduje u skladu s planiranim godišnjim količinama.

Jedinice od 1 do 4 u elektrani Kozloduj reaktori su tipa VVER 440/230. Jedinice 1 i 2 ugašene su 2002., a jedinice 3 i 4 ugašene su 2006.

4.3.Litva – program Ignalina

Nuklearna elektrana Ignalina sastoji se od dvaju reaktora tipa RBMK 1500. Jedinica 1 ugašena je 2004., a jedinica 2 ugašena je 2009. U Litvi nije u pogonu nijedan drugi nuklearni reaktor.

Državno poduzeće Nuklearna elektrana Ignalina (INPP), koje je pod upravnim nadzorom Ministarstva energetike, subjekt je nadležan za postrojenja koja se razgrađuju i (od 2019.) za odlagališta otpada.

U programu je do kraja 2021. postignut znatan napredak u uklanjanju istrošenog goriva iz zgrada reaktora i prijenosu u postrojenje za privremeno suho skladištenje, a odlaganje je gotovo završeno (slika 5., preostaje jedna bačva od 191). To je velik korak u smislu nuklearne sigurnosti i smanjenja radiološkog rizika koji otvara put prema demontiranju reaktorske jezgre. INPP je u međuvremenu započeo čišćenje, pražnjenje i dekontaminaciju bazenâ s istrošenim gorivom.

Demontiranje reaktorâ u nuklearnoj elektrani Ignalina tehnički je izazov jer se prvi put demontira grafitna jezgra velikog energetskog reaktora. U prvoj fazi, koja je počela 2020. i trajat će do 2027., INPP će ukloniti sve periferne dijelove s komora reaktora. Naknadno uklanjanje sadržaja komora – grafita, metalnih struktura i materijala za punjenje te postrojenja za privremeno skladištenje ozračenog otpada – osmislit će se nakon studija u kojima se razmatraju mogućnosti. Pozivi na podnošenje ponuda za studije u kojima se razmatraju mogućnosti objavljeni su 2021., a ugovori bi trebali biti sklopljeni u tekućoj godini. Taj spori proces uzrokovao je daljnje kašnjenje u cijelom rasporedu zbog složenih priprema nabave između dionika programa. Zbog kašnjenja početka osmišljavanja i dosad nezabilježenih značajki projekta bit će potrebna ponovna procjena roka završetka programa na kraju faze u kojoj se razmatraju mogućnosti.

INPP nije mogao prema planu završiti postupak javne nabave za izgradnju pripovršinskog odlagališta za radioaktivni otpad niske i srednje razine radioaktivnosti zbog pravnog postupka koji je pokrenuo jedan od isključenih ponuditelja. Međutim, INPP je dovršio izgradnju odlagališta za radioaktivni otpad vrlo niske razine radioaktivnosti i kratkog vijeka, a prva operacija odlaganja predviđena je u tekućoj godini. Nakon uspješnog dovršetka tih postrojenja INPP će imati sve što mu je potrebno za odlaganje radioaktivnog otpada kratkog vijeka u okviru plana razgradnje. U tijeku je izrada nacrta za prenamjenu trezora za skladištenje bitumeniziranog otpada u odlagalište pod nadzorom odgovarajućih regulatornih tijela.

Osnovna vrijednost za mjerenje uspješnosti programa ostaje nepromijenjena, a završetak programa predviđen je za 2038. Na slici 6. prikazan je opseg provedenih radova (ostvarena vrijednost) u odnosu na plan (osnovna vrijednost).

4.4.JRC – programi za razgradnju i gospodarenje otpadom

Pandemija i ugovorni problemi odgodili su izgradnju postrojenjâ za gospodarenje otpadom u Ispri, točnije izgradnju postrojenja za vađenje bitumeniziranih bubnjeva i stanice za injektiranje u svrhu imobilizacije krutog otpada niske razine radioaktivnosti.

Izgradnja stanice za injektiranje u Ispri znatno kasni zbog loših radnih rezultata odabranog izvoditelja radova koji još dovršava izvođački projekt koji je trebao biti gotov do travnja 2021. u skladu s rasporedom koji je izvoditelj izdao početkom godine. Ugovor će biti raskinut i objavljen je novi poziv na podnošenje ponuda koji obuhvaća preostale dijelove izvođačkog projekta i izgradnju postrojenja. To će uzrokovati ukupno kašnjenje od tri do četiri godine u puštanju postrojenja u pogon, što će pak utjecati na gospodarenje otpadom i naposljetku na aktivnosti demontiranja.

Radovi na postrojenju za vađenje počeli su u veljači 2021. u obliku iskapanja i pripreme radilišta. Iako u temeljitoj preliminarnoj karakterizaciji nisu otkriveni tragovi kontaminacije, na radilištu za iskapanje postrojenja pronađeni su rasuti otpad i otpad u vrećama, zbog čega su radovi obustavljeni. Ostatak 2021. bio je posvećen planiranju sanacijskih aktivnosti, uključujući informiranje i raspravu s nadležnim tijelima, vađenje i karakterizaciju cjelokupnog otpada i zemlje. Radovi na radilištu nastavit će se sredinom 2022., a postrojenje bi trebalo biti izgrađeno sredinom 2023.