EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 12.10.2016. COM(2016) 590 final 2016/0288(COD) NOTE

This language version reflects the corrections done to the original EN version transmitted under COM(2016) 590 final of 14.9.2016 and retransmitted (with corrections) under COM(2016) 590 final/2 of 12.10.2016

Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija (preinačeno) (Tekst značajan za EGP) {SWD(2016) 303 final/2}

{SWD(2016) 304 final}

{SWD(2016) 305 final}

{SWD(2016) 313 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Od posljednje revizije regulatornog okvira za elektroničke komunikacije iz 2009. sektor se znatno razvio, a povećala se i njegova uloga pokretača internetskoga gospodarstva. Strukture su tržišta evoluirale, pri čemu monopolistička tržišna snaga postaje sve ograničenija, a povezivost je istovremeno postala širokorasprostranjeni element gospodarskog života. Potrošači i poduzetnici sve se više oslanjaju na podatkovne usluge i usluge pristupa internetu umjesto na telefoniju i druge tradicionalne komunikacijske usluge. Taj je razvoj događaja omogućio dotad nepoznatim vrstama sudionika na tržištu da konkuriraju tradicionalnim telekomunikacijskim operatorima (primjerice tzv. OTT sudionici (over-the-top – distribucija audiovizualnog i drugog sadržaja internetom): pružatelji usluga koji nude širok raspon aplikacija i usluga putem interneta, uključujući komunikacijske usluge). Istovremeno se povećala potražnja za visokokvalitetnom fiksnom i bežičnom povezivosti s povećanjem broja i popularnosti usluga internetskog sadržaja, kao što su računalstvo u oblaku, internet stvari, komunikacija između uređaja (M2M) itd. Elektroničke komunikacijske mreže također su se razvile. Glavne promjene uključuju: i. trenutačni prijelaz na okruženje koje je u potpunosti utemeljeno na IP-u (all-IP), ii. mogućnosti koje pružaju nove i poboljšane osnovne mrežne infrastrukture koje podupiru praktički neograničen prijenosni kapacitet svjetlovodnih mreža, iii. konvergenciju fiksnih i mobilnih mreža prema ponudi neometanih usluga krajnjim korisnicima neovisno o lokaciji ili uređaju koji se upotrebljava i iv. razvoj inovativnih pristupa tehničkom upravljanju mrežom, posebno softverski definiranim mrežama i virtualizacijom mrežnih funkcija (NFV). Tim se promjenama u korištenju i radu sadašnjim pravilima postavljaju novi izazovi čija će se važnost vjerojatno povećati srednjoročno i dugoročno te stoga moraju biti uključeni u reviziju regulatornog okvira za elektroničke komunikacije. Tu reviziju treba promatrati u kontekstu strategije jedinstvenog digitalnog tržišta za Europu. U strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta prepoznata je važnost promjena paradigmi koje se događaju u digitalnom sektoru i navedeno je da bi pojedinci i poduzeća trebali neometano moći pristupiti internetskim aktivnostima i baviti se njima u uvjetima poštenog tržišnog natjecanja. Uz to, u njoj je najavljeno da će „Komisija u 2016. predstaviti prijedloge za ambicioznu reformu regulatornog okvira s naglaskom na sljedećem: i. dosljedan pristup jedinstvenog tržišta politici radiofrekvencijskog spektra i upravljanju njime, ii. uspostava uvjeta za istinsko jedinstveno tržište uklanjanjem regulatorne rascjepkanosti kako bi se omogućila ekonomija razmjera za učinkovite mrežne operatore i pružatelje usluga te učinkovita zaštita potrošača, iii. osiguranje ravnopravnih uvjeta za sudionike na tržištu i dosljedna primjena pravila; iv. poticanje ulaganja u širokopojasne mreže velike brzine (uključujući reviziju Direktive o univerzalnoj usluzi) i v. učinkovitiji regulatorni institucionalni okvir”. U skladu s tom obvezom i sa zahtjevima bolje regulative, Komisija je provela ex post evaluaciju. Njome su ocijenjeni djelotvornost, učinkovitost, relevantnost, usklađenost i dodana vrijednost EU-a u regulatornom okviru Unije te su utvrđena područja u kojima postoji mogućnost pojednostavnjenja bez ugrožavanja ciljeva okvira. •Dosljednost u odnosu na postojeće odredbe politike u tom području Budući da usluge povezivosti koje se pružaju putem elektroničkih komunikacijskih mreža čine temelj digitalnih proizvoda i usluga, ovaj prijedlog predstavlja visok stupanj sinergije s drugim inicijativama iz strategije jedinstvenog digitalnog tržišta. Prijedlogom se također dopunjuje postojeća regulativa specifična za sektor. Konkretnije, prijedlog je potpuno usklađen s Direktivom 2014/61/EU (Direktiva o smanjenju troškova širokopojasnog interneta), s kojom osigurava sveobuhvatan skup pravila za olakšano pokretanje širokopojasne infrastrukture. Uz nedavno donesenu Uredbu (EU) br. 2015/2120 kojom se osigurava otvoreni internet i ukidaju naknade za roaming, ovim se prijedlogom osigurava visoka razina zaštite krajnjih korisnika u drugim područjima koja zahtijevaju pravila specifična za sektor. Predložena pravila o upravljanju radiofrekvencijskim spektrom temelje se na trenutačnim instrumentima u tom području, ponajviše na Odluci br. 676/2002/EZ o radiofrekvencijskom spektru, Odluci 2002/622/EZ o Skupini za politiku radiofrekvencijskog spektra i Odluci 243/2012/EU o uspostavljanju višegodišnjeg programa za politiku radiofrekvencijskog spektra (RSPP). Konačno, njime se također utire put za reviziju Direktive 2002/58/EZ o privatnosti i elektroničkim komunikacijama, najavljenu kao dio strategije jedinstvenog digitalnog tržišta. •Usklađenost s drugim politikama Unije Iako je ovaj prijedlog usmjeren na regulatorna pitanja koja proizlaze iz posebnosti sektora elektroničkih komunikacija kao mrežne industrije, on se temelji na postojećem zakonodavstvu EU-a u nekoliko područja i dopunjuje ga. U području regulative tržišta, prijedlog se i dalje temelji na načelima prava tržišnog natjecanja EU-a, kao i postojeći regulatorni okvir. Nadalje, njime se utvrđuju mjere, kao što je evidentiranje uvođenja mreže, kojima se također pružaju korisne informacije u svrhe državnih potpora, čime se poboljšava usklađenost dviju politika. U pogledu zaštite krajnjih korisnika, predloženim pravilima nadopunjuju se horizontalni zakoni o zaštiti potrošača usredotočivanjem na posebnosti sektora s jedne strane uz istovremeno pojednostavnjivanje sadašnjih posebnih sektorskih pravila u područjima u kojima se razvio od posljednje revizije 2009. s druge strane. Na taj se način prijedlogom izbjegavaju preklapanja u područjima gdje se već samo horizontalnim pravilima može osigurati odgovarajuća razina zaštite za krajnje korisnike. Kohezijska politika te europski strukturni i investicijski fondovi važan su alat za popunjavanje praznina u povezivosti u područjima s tržišnim nedostacima i trebalo bi ih rasporediti na način koji omogućava najbolju iskorištenost raspoloživih sredstava. Prijedlog pridonosi tom cilju pružanjem odgovarajućih uvjeta za privatna ulaganja tako da se javna sredstva mogu usmjeriti tamo gdje su najpotrebnija. Prijedlogom se zadržava trenutačna komplementarnost između elektroničkih komunikacija i politike audiovizualnih medijskih usluga time što nastavlja osiguravati da okvir i dalje ne dovodi u pitanje mjere poduzete na razini Unije ili nacionalnoj razini, u skladu s pravom Unije, za provedbu ciljeva općeg interesa, osobito u vezi s reguliranjem sadržaja i audiovizualnom politikom. Iako između regulative o prijenosu radiodifuzijskog signala i regulative o sadržaju postoje razlike, treba uzeti u obzir i veze među njima, posebno kako bi se osigurao medijski pluralizam, kulturna raznolikost i zaštita potrošača. •Usklađenost s međunarodnim pravnim obvezama Prijedlog je u skladu s postojećim međunarodnim pravnim obvezama, uključujući GATS i Prilog o telekomunikacijama GATS-a te Referentni dokument GATS-a. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije jer mu je cilj ostvariti unutarnje tržište za elektroničke komunikacije i osigurati njegovo funkcioniranje.

•Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) Budući da prijedlog čini pregled postojećeg okvira, analiza supsidijarnosti u nastavku usmjerena je na sljedeće: novi cilj sveprisutne i neograničene povezivosti, usklađivanje nadležnosti državnih regulatornih tijela, usklađivanje pitanja povezanih s radiofrekvencijskim spektrom i revidiranih pravila o uslugama. Sveprisutna i neograničena povezivost Bez sveprisutne povezivosti vrlo velikoga kapaciteta jedinstveno tržište ne može iskoristiti znatan dio svojeg ljudskoga kapitala. Time se narušava i teritorijalna kohezija i sposobnost poduzeća da učinkovito proizvode te pružaju inovativne i konkurentne usluge. Povezivost može imati ključnu socioekonomsku ulogu u sprečavanju izolacije i depopulacije te u povezivanju perifernih regija sa središnjim regijama EU-a. Situacija u pogledu povezivosti uvelike se razlikuje od jedne države članice do druge. Postoje vrlo važne razlike koje se ne mogu objasniti isključivo različitim krajolikom, stanovništvom, BDP-om ili kupovnom moći, već su rezultat različitih političkih odluka danas i u prošlosti. Ako EU ne bude radio na postizanju sveprisutne i neograničene povezivosti kao zasebnog cilja okvira, ta će rascjepkanost i dalje proizvoditi negativne učinke na jedinstveno tržište i interese potrošača. Usklađivanje nadležnosti državnih regulatornih tijela Institucionalni ustroj omogućuje visok stupanj fleksibilnosti za državna regulatorna tijela i države članice, čime se omogućuje prilagođavanje regulative posebnim nacionalnim ili lokalnim okolnostima. Međutim taj sustav ima znatne nedostatke u područjima gdje je dosljednost ključna ili bi bolje služila zajedničkom europskom interesu. U nekim je područjima regulative potreban pristup s više koordinacije ili usklađenosti na razini EU-a. To se, među ostalim, može postići osiguravanjem usklađenosti zadaća državnih regulatornih tijela koja potom sudjeluju u Tijelu europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) kao stupovi institucionalnog ustroja. Usklađivanje zadaća državnih regulatornih tijela ne bi trebalo dovesti do smanjenja njihove političke neovisnosti, već naprotiv do proširenja zaštite od utjecanja na sva nova područja nadležnosti. Usklađivanje pitanja povezanih s radiofrekvencijskim spektrom Radiofrekvencijski spektar, poput drugih resursa kao što su brojevi i donekle zemljište, oskudan je resurs koji pripada državama članicama, a pri njegovu upravljanju i dodjeli trebaju se razmotriti nacionalne posebnosti i potrebe. Istovremeno postoji potreba za konvergentnijom i dosljednijom regulativom EU-a za ulazak na tržište kako bi se uklonile prepreke koje se pojavljuju zbog neopravdano različitih uvjeta za dodjelu pojedinačnih prava korištenja radiofrekvencijskog spektra, brojeva ili zemljišta. Dosljedna pravila na razini EU-a potrebna su kako bi se i. pružateljima omogućilo proširenje njihovih usluga u druge države članice; ii. stvorio dostatan učinak razmjera tržišta kojim bi se predvodničkim državama članicama omogućilo da imaju koristi od njega; iii. pružio pravodoban pristup najsuvremenijim bežičnim kapacitetima i uslugama za građane i poduzeća iz EU-a da bi imali koristi od digitalnog okruženja, inovativnih usluga i aplikacija te mogli komercijalno razvijati i poduprijeti koristi digitalnoga gospodarstva koje se neprestano razvija u „mobilno” gospodarstvo, pri čemu politika radiofrekvencijskog spektra ima važnu ulogu; iv. zemljama koje zaostaju omogućilo da sustignu ostale i sudjeluju u jedinstvenom digitalnom tržištu, čime se također omogućuje naprednim državama članicama da dodatno povećaju razmjenu među građanima i trgovačku razmjenu unutar svojih granica; i v. prema svim korisnicima radiofrekvencijskog spektra odnosilo na usklađen način u cijeloj Uniji. Naposljetku, da bi EU mogao biti predvodnik ostatka svijeta u novim i poboljšanim uslugama, poput tehnologije 5G, proizvođači opreme i pružatelji komunikacijskih usluga trebaju dovoljno razmjera. To znači ne samo tehničko usklađivanje, nego prije svega unutarnje tržište koje se razvija na široko usklađen način, kako bi usluge i uređaji imali koristi od stabilnih i usklađenih pravila. Usluge U području usluga, tržišno natjecanje između lokalnih pružatelja elektroničkih komunikacijskih usluga koji pružaju pristup mreži u paketu s uslugama i globalnih pružatelja OTT usluga putem mreža jača pravo EU-a na djelovanje kako bi se osigurali ravnopravni uvjeti. Potrebno je i djelovanje na razini EU-a radi smanjenja rascjepkanosti pravila o zaštiti krajnjih korisnika, što povećava administrativne troškove pružatelja prekograničnih usluga te ometa razvoj inovativnih usluga, a posljedica je neujednačena i neoptimalna razina zaštite potrošača diljem Unije. •Proporcionalnost Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji jer se njime obrađuje samo ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva. On donosi ciljane prilagodbe trenutačnog okvira kako bi se odgovorilo na promjene tržišta i tehnologije, a osobito na nužnost rješavanja na razini Unije potrebe za dostupnosti i raširenim prihvaćanjem mreža vrlo velikoga kapaciteta kao temelja za potpuno funkcionalno jedinstveno digitalno tržište. U pogledu reguliranja pristupa, državna regulatorna tijela ostaju nadležna u osiguravanju da se tržišni nedostaci rješavaju odgovarajućim korektivnim mjerama i da se reguliranjem pridonosi ciljevima zajedničke politike. Predložena pravila regulatorima pružaju dodatne alate za rješavanje trenutačnog izazova povezivosti, ali način korištenja ovisi o nacionalnim okolnostima koje trebaju ocijeniti državni regulatori. Razlozi za ciljano jačanje regulatornog nadzora uglavnom povećanom ulogom BEREC-a opravdani su na temelju dokaza o nedostatku dosljednosti u provedbi regulative, što je ključno za promicanje unutarnjeg tržišta. Isto tako, radiofrekvencijski spektar u podijeljenoj je nadležnosti između Komisije i država članica. Predloženim pravilima osigurava se opći okvir za dosljedno upravljanje radiofrekvencijskim spektrom u cijelom EU-u, a države članice imaju potrebno diskrecijsko pravo provoditi i primjenjivati pravila koja odgovaraju nacionalnim okolnostima. Zbog važnih prekograničnih dimenzija upravljanja radiofrekvencijskim spektrom i njegova šireg utjecaja na povezivost na unutarnjem tržištu potrebni su određeni koordinacijski postupci na razini Unije. Pravilima o zaštiti krajnjih korisnika uvodi se potpuno usklađivanje s ciljanim iznimkama (npr. u pogledu maksimalnog trajanja ugovora), no usklađivanje je ograničeno na područja obuhvaćena prijedlogom. Nadalje, rezultat odabira pravnog oblika direktive bit će određeno diskrecijsko pravo država članica da provedbu prilagode nacionalnom zakonodavstvu. •Odabir instrumenta Prijedlog Europskog zakonika elektroničkih komunikacija sastoji se od horizontalne preinake četiriju postojećih direktiva (Okvirna direktiva, Direktiva o ovlaštenju, Direktiva o pristupu i Direktiva o univerzalnoj usluzi) njihovim spajanjem u jednu direktivu. Svaka od tih direktiva sadržava mjere koje se primjenjuju na elektroničke komunikacijske mreže i pružatelje elektroničkih komunikacijskih usluga. Revizija pruža priliku da se pojednostavni postojeća struktura u cilju jačanja njezine usklađenosti i dostupnosti, u skladu s ciljem primjerenosti propisa. Nudi i mogućnost prilagodbe strukture novim tržišnim okolnostima, u kojima pružanje komunikacijskih usluga više nije nužno spojeno s pružanjem mreže. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA •Ex post evaluacije / provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

Općenito, u radnom dokumentu službi koji prati prijedlog i kojim se ocjenjuje primjerenost trenutačnih pravila zaključuje se da je regulatorni okvir za elektroničke komunikacije uglavnom postigao svoj opći cilj osiguravanja konkurentnog sektora koji omogućuje znatne pogodnosti za krajnje korisnike. Međutim, iako su njegovi glavni specifični ciljevi – promicanje tržišnog natjecanja, razvoj unutarnjeg tržišta te promicanje interesa krajnjih korisnika – i dalje relevantni, čini se da je revizija regulatornog okvira potrebna kako bi se odgovorilo na rastuću potrebu za povećanom povezivosti jedinstvenog digitalnog tržišta i racionaliziralo odredbe uzimajući u obzir razvoj događaja na tržištu i u tehnologiji. Točnije, u pogledu specifičnih kriterija evaluacije, nalazi se mogu sažeti kako slijedi: Relevantnost – općenito govoreći, ocjenom se pokazalo da posebni ciljevi okvira – promicanje tržišnog natjecanja, ostvarenje jedinstvenog tržišta i zaštita potrošačkih interesa – itekako ostaju važni, a povećana je relevantnost cilja jedinstvenog tržišta. Djelotvorno i održivo tržišno natjecanje pokreće učinkovito ulaganje i razvoj unutarnjeg tržišta. Ono u konačnici služi interesu krajnjih korisnika poticanjem inovacija i pružanjem najveće koristi u smislu izbora, cijene i kvalitete. Istodobno, povezivost se pokazala glavnim pokretačem digitalnog društva i gospodarstva, poduprta tehnološkim promjenama te rastućim zahtjevima potrošača i tržišta – ključna je za političku obvezu Junckerove Komisije u pogledu ostvarenja jedinstvenog digitalnog tržišta. Stoga je neophodno razmotriti prilagodbu ciljeva trenutačne politike i regulatornih instrumenata daljnjoj potpori uvođenju infrastrukture i raširenom prihvaćanju odgovarajućih usluga povezivosti u skladu s budućim potrebama. Većina regulatornih područja ostala su jednako relevantna kao 2009., ako ne i više, osobito upravljanje radiofrekvencijskim spektrom, s obzirom na ulogu radiofrekvencijskog spektra kao osnovnog, ali oskudnog resursa za uvođenje aktualnih mobilnih i fiksnih bežičnih mreža te mobilnih i fiksnih bežičnih mreža sljedeće generacije, zajedno s reguliranjem pristupa kao sredstvom rješavanja trajnih prepreka ulasku u mrežama. Primjerice, dok se relevantnost određenih posebnih elemenata pravilâ univerzalne usluge dovodi u pitanje kretanjima tržišta, koncept sigurnosne mreže kojim se osigurava uključenost svih građana u potpuno razvijeno digitalno društvo dobiva još veću važnost na jedinstvenom digitalnom tržištu. Slično tome, iako će se posebne odredbe u okviru cilja o zaštiti krajnjih korisnika možda morati prilagoditi s obzirom na tehnološke, tržišne ili zakonodavne promjene, osnovne potrebe zaštite krajnjih korisnika na koje se odredbe odnose ostaju relevantne, a njihovi posebni ciljevi i dalje su središnji. Djelotvornost – općenito se smatra da je regulatorni okvir bio djelotvoran u postizanju konkurentnog sektora. Time su pak ostvarene znatne koristi za krajnjega korisnika, kao što su široko dostupan (osnovni) širokopojasni pristup, znatan pad cijena i veći izbor. Višim razinama tržišnog natjecanja pridonijeli su osobito reguliranje pristupa i radiofrekvencijskog spektra, ali i odredbe o ulasku na tržište. Međutim reguliranjem pristupa postignuto je tržišno natjecanje više na razini usluge nego na razini mreže, a iako su ulaganja u mreže vrlo velikoga kapaciteta napredovala, ona još nisu provedena u svim državama članicama brzinom predviđenom u planovima javnih politika te na način koji bi odgovarao očekivanim budućim potrebama. Osim toga, iako je oslobađanje znatne količine radiofrekvencijskog spektra za bežični širokopojasni pristup važno postignuće, napredak u upravljanju radiofrekvencijskim spektrom nije ispunio očekivanja zadnje revizije, što je dovelo do kašnjenja i neujednačenog pokretanja i prihvaćanja mreže 4G. Naporima za ostvarenje cilja jedinstvenog tržišta postignuti su prilično skromni rezultati. Regulatorna dosljednost postignuta je samo u ograničenoj mjeri, što je utjecalo na rad pružatelja prekograničnih usluga i smanjenje predvidljivosti za sve operatore i njihove ulagače. Postojećim okvirom usklađuje se vrlo malo nadležnosti dodijeljenih državnim regulatornim tijelima odgovornima za ex ante reguliranje tržišta te omogućuje državama članicama da na temelju okvira dodjeljuju zadaće drugim tijelima koja ne ispunjavaju iste zahtjeve neovisnosti. Rezultat je toga kolaž jer, osim ex ante reguliranja tržišta, ne postoji druga nadležnost za koju je također odgovorno svih 28 državnih regulatornih tijela koja su članovi BEREC-a. Što je još važnije, raspoloživi alati za suradnju i dosljednost doveli su do situacije u kojoj se nije uvijek pridržavalo najboljih regulatornih rješenja, što je utjecalo na ishode za krajnje korisnike. Provjerama dosljednosti na razini EU-a putem postojeće upravljačke strukture pridonosi se predvidljivosti reguliranja pristupa diljem EU-a, no njihov je utjecaj znatno ograničen u pogledu nacrta regulatornih korektivnih mjera. Slično tome, nedosljednost u upravljanju radiofrekvencijskim spektrom i nedostatak institucionalnog ustroja za koordinaciju dodjela radiofrekvencijskog spektra imali su negativne posljedice za krajnje korisnike poput odgode uvođenja tehnologije 4G u većini dijelova EU-a. Postignuća okvira u pogledu zaštite krajnjih korisnika i osiguravanja sigurnosne mreže (univerzalna usluga) znatna su, iako je napredak u zadovoljstvu potrošača relativno spor. Također je jasno da nisu sve odredbe za zaštitu krajnjih korisnika specifične za sektor još primjerene svrsi u kontekstu tehnoloških, tržišnih i širih zakonodavnih kretanja. Učinkovitost – iako nije bio moguć precizan izračun troškova, evaluacija je pokazala da koristi okvira za većinu operatora, krajnjih korisnika i društvo u cjelini znatno premašuju troškove koji proizlaze iz njegove provedbe. Međutim, iako određena razina složenosti može biti potrebna radi osiguranja dobro prilagođene intervencije (npr. prikladno reguliranje pristupa), utvrđeno je nekoliko područja u kojima bi se administrativno opterećenje moglo smanjiti bez ugrožavanja djelotvornosti odredaba, a u nekim slučajevima čak i uz njezino poboljšanje. Primjeri su dulji ciklusi ex ante reguliranja tržišta, pojednostavnjeni postupci za određivanje korektivnih mjera na tržištima završavanja poziva i pojednostavnjenje određenih odredaba o zaštiti potrošača koje se preklapaju. Dodana vrijednost EU-a – regulatorni okvir imao je ključnu ulogu u ostvarivanju tržišnog natjecanja na jedinstvenom tržištu, što u određenoj mjeri ne bi bilo moguće ili vjerojatno na nacionalnoj razini. Ujednačio je državnu regulatornu praksu u tom sektoru promicanjem – s različitim stupnjevima uspješnosti za posebna područja reguliranja – „najboljih modela u skupini” diljem Europske unije. Djelovanje EU-a također je pridonijelo sveobuhvatnijoj, ako ne i homogenoj, zaštiti krajnjih korisnika nego što bi to inače bio slučaj. Usklađenost – općenito, razni instrumenti koji čine regulatorni okvir za elektroničke komunikacije ojačali su jedni druge u postizanju svojih ciljeva. Međutim dva pitanja zaslužuju posebnu pozornost u postupku revizije: usklađenost i. reguliranja čiji je cilj poticanje pokretanja konkurentne mreže te ii. financiranja EU-a i pravila o državnim potporama u sektoru, kao i mogućih preklapanja između određenih odredaba specifičnih za sektor i horizontalnog zakonodavstva o interesima potrošača. •Savjetovanja s dionicima Namjensko otvoreno javno savjetovanje u trajanju od 12 tjedana pokrenuto je 11. rujna 2015. i njime su prikupljeni ulazni podaci za postupak evaluacije kako bi se ocijenila važeća pravila i zatražila mišljenja o mogućim prilagodbama okvira u kontekstu tržišnog i tehnološkog razvoja. Njime je obuhvaćena opća evaluacija postojećeg okvira te detaljniju evaluaciju i reviziju posebnih elemenata okvira: i. reguliranje pristupa mreži, ii. upravljanje radiofrekvencijskim spektrom i bežična povezivost, iii. reguliranje specifično za sektor za elektroničke komunikacijske usluge, iv. pravila univerzalne usluge i v. institucionalni ustroj i uspravljanje. Savjetovanje je bilo detaljno i imalo širok raspon te su dobiveni opsežni podaci od potrošača, pružatelja elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, nacionalnih i europskih udruženja operatora, organizacija civilnog društva, nakladnika, pružatelja tehnologija, pružatelja interneta i internetskih usluga, poduzeća koja se oslanjaju na povezivost i aktera šireg digitalnoga gospodarstva, nacionalnih tijela na svim razinama, državnih regulatora i drugih zainteresiranih dionika. Podaci su među ostalim dobiveni od dionika na koje ta politika utječe, onih koji je moraju provoditi i onih s izraženim interesom za tu politiku. Rezultat su savjetovanja 244 internetska odgovora dionika iz svih država članica te izvan Unije. Savjetovanje je dopunjeno javnim saslušanjem 11. studenoga 2015. na polovini javnog savjetovanja. Uz javno savjetovanje BEREC je pružio podatke za evaluaciju i postupak revizije te objavio svoje mišljenje u prosincu 2015.. Skupina za politiku radiofrekvencijskog spektra (RSPG) također je dala svoje mišljenje o jedinstvenom digitalnom tržištu i reviziji okvira. Sljedeća su kretanja proizašla iz postupka savjetovanja: • Povezivost je uglavnom prepoznata kao temeljni pokretač digitalnog društva i gospodarstva, poduprta tehnološkim promjenama i razvojem potražnje potrošača i tržišta. • Dobra povezivost smatra se nužnim uvjetom za postizanje jedinstvenog digitalnog tržišta. Mnogi sudionici ukazali su na potrebu za mjerama politike i mogućim prilagodbama trenutačne politike i regulatornih instrumenata kako bi se podržalo uvođenje infrastrukture u skladu s budućim potrebama.

• Brojni sudionici tvrdili su da unutarnje tržište ne napreduje dovoljno uz postojeći regulatorni okvir. Postoji opći dojam da regulatorni okvir mora biti prilagođen aktualnoj tržišnoj dinamici. Mnogi su sudionici međutim potvrdili postignuća koja je omogućila liberalizacija telekomunikacijskih tržišta, posebno u pogledu pogodnosti za krajnje korisnike i tržišnog natjecanja na većini nacionalnih tržišta. • U pogledu radiofrekvencijskog spektra potvrđena je važnost bežične povezivosti i bežičnog širokopojasnog pristupa. Općenito, industrija podupire koordiniraniji pristup i traži dodatnu sigurnost za ulaganja i mogućnosti za razvoj novih bežičnih i mobilnih komunikacija, uključujući tehnologiju 5G, u cijelom EU-u. Utvrđeno je da su fleksibilniji pristup radiofrekvencijskom spektru i njegovo korištenje sve važniji. • Tijela država članica općenito ističu postignuća u području tehničkog usklađivanja i potrebu da dodatna koordinacija bude odozdo prema gore i dobrovoljna; neka od njih pozivaju na bolju ravnotežu između usklađivanja i fleksibilnosti. Važnost fleksibilnijeg pristupa i korištenja radiofrekvencijskog spektra u budućnosti općenito je prepoznata. • Uprave nekih država članica vide potrebu za ažuriranjem telekomunikacijskih pravila zbog razloga koji variraju od potrebe za promicanjem ulaganja u infrastrukture sljedeće generacije do potrebe za odgovaranjem na tehnološke i tržišne promjene. Također se poziva na veću fleksibilnost i pojednostavnjivanje tih pravila. • Dok tradicionalna telekomunikacijska poduzeća smatraju da se kratkoročnim gospodarskim dobicima davala prednost u odnosu na dugoročna ulaganja i inovacije, alternativni operatori, BEREC i organizacije potrošača smatraju da je okvir uvelike ispunio svoje postojeće ciljeve. • Korisnici telekomunikacijskih usluga općenito su zadovoljni postojećim reguliranjem pristupa, no neki smatraju da bi trebalo naglasiti konkurentnost usluge umjesto temeljne infrastrukture te da bi trebalo istaknuti dijeljenje infrastrukture. • Velika većina ispitanika smatra da bi revizija trebala biti prilika da se režim univerzalne usluge u cijelosti ponovno razmotri. Uprave država članica vide potrebu za zadržavanjem univerzalne usluge, uz fleksibilnost na razini države članice u pogledu financiranja i primjene na širokopojasni pristup. BEREC podržava zadržavanje trenutačnog raspona instrumenata obveze univerzalne usluge. • Iako uprave nekih država članica, regulatorna zajednica i organizacije potrošača još vide potrebu za sektorski specifičnom zaštitom krajnjih korisnika utemeljenom na minimalnom usklađivanju na visokoj razini, telekomunikacijski sektor traži veće oslanjanje na horizontalno zakonodavstvo i potpuno usklađivanje, osobito za usluge. Telekomunikacijski sektor općenito, ali i neke uprave tvrde da bi se ista pravila trebala primjenjivati na slične usluge dok druge uprave, OTT sudionici, prodavatelji softvera i opreme, kabelski operatori i neki nakladnici smatraju da je trenutačna definicija koncepta elektroničkih komunikacijskih usluga dokazano solidna. • Dok je kontinuirana uloga državnih regulatornih tijela i tijela za upravljanje radiofrekvencijskim spektrom uvelike prepoznata, velika skupina ispitanika ističe da bi institucionalni ustroj na razini EU-a trebalo revidirati radi poboljšanja pravne sigurnosti i odgovornosti. Komisija je i kao dio postupka evaluacije ugovorila određeni broj studija. Izvođenje tih studija obuhvatilo je javne radionice koje su omogućile dionicima da daju primjedbe i pruže povratne informacije u pogledu tekuće evaluacije: 6. travnja 2016. održana je javna radionica radi potvrđivanja privremenih nalaza studije SMART 2015/002 koju su proveli WIK, IDATE i Deloitte na temu „Regulatorni režimi, pogotovo režimi pristupa, za modele ulaganja u mreže u Europi” i 2. svibnja 2016. održana je javna radionica radi potvrđivanja privremenih nalaza studije SMART 2015/003 koju su proveli WIK, CRIDS i Cullen na temu „Temeljna pitanja za reviziju u područjima ulaska na tržište, upravljanja oskudnim resursima i općenitih problema krajnjih korisnika”. •Prikupljanje i primjena stručnog znanja Komisija je uzela u obzir sljedeće savjete vanjskih stručnjaka: Preporuke o politikama drugih institucija EU-a, osobito Europskog parlamenta i Europskog vijeća. Tri namjenske studije revizije: „Potpora za pripremu procjene učinka uz reviziju regulatornog okvira za elektroničke komunikacije” (SMART 2015/0005), „Regulatorni režimi, pogotovo režimi pristupa, za modele ulaganja u mreže u Europi” (SMART 2015/0002), „Temeljna pitanja za reviziju u područjima ulaska na tržište, upravljanja oskudnim resursima i općenitih problema potrošača” (SMART 2015/0003). Nadalje, u postupku revizije upotrijebljeni su podaci iz brojnih drugih studija. Te su studije navedene u odjeljku 6.1.4. procjene učinka.

Stručno povjerenstvo na visokoj razini provedeno u okviru studije SMART 2015/0005. •Procjena učinka Sažetak procjene učinka i pozitivno mišljenje Odbora za regulatorni nadzor mogu se pronaći na web-mjestu Komisije: http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2016_en.htm . Ispitan je određeni broj mogućnosti, kako je istaknuto u procjeni učinka, a zadržane su sljedeće mogućnosti: Reguliranje pristupa NGA + fokusiranje regulative na povezivost visoke kvalitete Ovom se mogućnošću uzima u obzir da, iako ključna načela okvira ostaju valjana, potrebne su znatne prilagodbe kako bi se i postojećim operatorima i konkurentima pružili potrebni poticaji da ostvare gospodarski održiva ulaganja ili zajednička ulaganja u buduće mreže koje u načelu mogu pružati povezivost vrlo velikoga kapaciteta svakom građaninu i poduzeću u Europi. Radiofrekvencijski spektar Obvezujuća i provediva pravila za poboljšanje koordinacije upravljanja spektrom u EU-u s većim fokusom na prilagodbu pravila radiofrekvencijskog spektra budućim izazovima tehnologije 5G Ovime se okvir želi prilagoditi razvoju događaja u pogledu sveprisutne povezivosti i uvođenja tehnologije 5G te radi osiguravanja veće dosljednosti u odnosu na mjere država članica, posebno na one koje utječu na konkurentne tržišne uvjete i gospodarsku regulativu. To se nastoji učiniti većim prilagodbama okvira, zakonski provedivim instrumentima i mehanizmom stručnog pregleda koji BEREC-u, Komisiji i državnim regulatornim tijelima omogućuje da preispitaju elemente pojedinačnih planiranih nacionalnih postupaka dodjele u državama članicama koji više utječu na razvoj događaja na tržištu i u gospodarstvu. Nadalje, tom se mogućnošću više naglašava ulagačko okruženje za guste mreže tehnologije 5G. Univerzalna usluga Postupno prilagođavanje kretanjima uz usredotočivanje na pristupačnost glasovnih i širokopojasnih usluga Ova mogućnost usredotočuje obvezu EU-a o univerzalnoj usluzi na aspekt pristupačnosti, uključujući pružanje pristupačne glasovne komunikacije i osnovnog širokopojasnog pristupa u EU-u u njezinu opsegu te pravo na sklapanje ugovora za potrošače koji imaju koristi od posebnih univerzalnih tarifa. Na razini EU-a širokopojasni pristup bio bi definiran upućivanjem na povezivanje funkcionalnog internetskog pristupa definiranog na temelju minimalnog popisa internetskih usluga koje krajnjim korisnicima omogućuju sudjelovanje u civilnom društvu, a koji će države članice dodatno definirati na nacionalnoj razini. Pristupačnost bi se trebala osigurati za te usluge koje se pružaju na fiksnoj lokaciji, osobito putem izravne potpore, no države članice imaju mogućnost uključivanja mjera za pristupačnost mobilnih usluga za najranjivije krajnje korisnike kada se dokaže nepostojanje takve pristupačnosti. Dostupnost tih usluga prije svega će se promicati drugim alatima politika (poticaji za privatna ulaganja, državne potpore, obveze pokrivanja povezane sa radiofrekvencijskim spektrom itd.) i samo se iznimno može uključiti na nacionalnoj razini ako se propisno dokaže. Uzimajući u obzir širi raspon korisnika univerzalnog širokopojasnog pristupa (osim telekomunikacijskog sektora), ova se mogućnost oslanja na financiranje putem općeg proračuna kao pravedniji i najmanje štetan način financiranja pružanja univerzalne usluge. Usluge Usluge pristupa internetu (IAS) i regulatorne obveze za elektroničke komunikacijske usluge uglavnom povezane s uporabom resursa numeriranja Ova se mogućnost temelji na ostalim mogućnostima. Njome se predlaže da se uz reguliranje usluga pristupa internetu primjenjuje ograničeni skup pravila specifičnih za sektor na interpersonalne komunikacijske usluge koje se pružaju na tradicionalan način (govorna telefonija ili SMS) ili putem usluga pristupa internetu. Konkretnije, tom se mogućnošću određuju područja koja još zahtijevaju zaštitu specifičnu za sektor zbog svojih značajki te se predlaže jednaka primjena odgovarajućih pravila na sve pružatelje usluga koje su funkcionalno jednake. U mnogim slučajevima to će biti usluge pristupa internetu te interpersonalne komunikacijske usluge koje se koriste brojevima („korištenje” se razumije kao pružanje brojeva vlastitim pretplatnicima usluge ili pružanje usluge koja omogućuje komunikaciju s pretplatnicima drugih pružatelja usluga s pomoću takvih brojeva). U ključnim područjima poput sigurnosti i ovlasti za određivanje interoperabilnosti relevantna bi se pravila trebala primjenjivati na sve interpersonalne komunikacijske usluge. Predlaže se da pravila za krajnje korisnike podliježu potpunom usklađivanju u najvećoj mogućoj mjeri umjesto trenutačnog pristupa minimalnog usklađivanja kako bi se smanjio teret usklađenosti i izbjeglo narušavanje tržišnih uvjeta u državama članicama. Radi smanjenja regulatornog opterećenja predlaže se uklanjanje regulatornih obveza kada više ne budu potrebne ili kada budu na ogovarajući način obuhvaćene općim zakonodavstvom o zaštiti potrošača. Jedan od ključnih primjera jest stavljanje izvan snage ovlasti državnih regulatornih tijela da izravno određuju reguliranje maloprodajnih cijena. U pogledu regulatornih obveza primjenjivih na interpersonalne komunikacijske usluge, većina bi ih bila povezana s uporabom javnih resursa numeriranja, što potvrđuje pristup koji su utvrdili regulatori barem od zadnje revizije okvira, no koji su uvelike osporavali relevantni pružatelji usluga i koji se nije široko primjenjivao u praksi. Opseg pristupa hitnim službama redefiniran je koristeći se konceptom brojevno utemeljenih interpersonalnih komunikacijskih usluga, ali uzimajući u obzir nemogućnost određenih internetskih usluga da osiguraju kvalitetu usluge takvih poziva. Pravila koja bi se primjenjivala na brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge među ostalim obuhvaćaju trajanje ugovora, transparentnost, informacije o kvaliteti usluge, prenosivost broja koju provodi novi pružatelj usluga, alate za nadzor potrošnje, alate za usporedbu obje cijene i kvalitete usluge ili pravila o promjeni pružatelja usluga za pakete kako bi se izbjegli učinci ovisnosti o pružatelju. Uz to, u određenim područjima interesi javne politike, kao što je sigurnost, zahtijevaju primjenu regulatornih obveza na sve interpersonalne komunikacijske usluge, odnosno i na one koje se pružaju putem usluga pristupa internetu, ali se ne koriste resursima numeriranja. „Obvezno podržavanje” i elektronički programski vodiči (EPG-ovi)

Zadržavanje mogućnosti država članica da odrede „obvezno podržavanje” i obveze EPG-ova Ovom bi se mogućnosti zadržala trenutačna pravila za „obvezno podržavanje” i EPG-ove. Međutim pojašnjuje se da obveze prijenosa mogu uključivati popratne podatke uz radijske i televizijske kanale koji podržavaju povezane televizijske usluge i EPG-ove. Numeriranje Prilagođavanje okvira EU-a za numeriranje radi rješavanja pitanja konkurentnosti na tržištu Prema ovoj mogućnosti okvir se prilagođava kako bi državama članicama omogućio dodjelu brojeva poduzećima koja nisu pružatelji elektroničkih komunikacijskih usluga ili mreža. Tom bi se mogućnošću omogućilo izvanteritorijalno korištenje određenim resursima numeriranja unutar EU-a, što ovisi o odgovarajućim mjerama za zaštitu krajnjih korisnika u svim državama članicama u kojima se brojevima koristi. Upravljanje Savjetodavna uloga BEREC-a/RSPG-a s određenim normativnim ovlastima za BEREC i poboljšanim postupkom za pregled tržišta i dodjelu radiofrekvencijskog spektra Ovom se mogućnošću predviđa minimalni skup usklađenih nadležnosti za državna regulatorna tijela i usklađivanje zadaća državnih regularnih tijela i BEREC-a te znatno usklađivanje strukture upravljanja BEREC-a sa zajedničkim pristupom u pogledu decentraliziranih agencija. Nadalje, BEREC će dobiti dodatne zadaće, kao što su ovlasti za donošenje obvezujućih odluka o utvrđivanju međudržavnih tržišta i o predlošku sažetka ugovora; kvaziobvezujuće ovlasti u odnosu na postupke unutarnjeg tržišta za nacrt nacionalnih mjera za reguliranje tržišta („sustav dvostruke zaštite”, vidi u nastavku) i određivanje jedinstvene najveće cijene završavanja poziva za EU te davanje smjernica u brojnim područjima: geografska mjerenja, zajednički pristupi ispunjavanju međudržavne potražnje, minimalni kriteriji za referentne ponude, zajednički kriteriji za upravljanje resursima numeriranja, parametri kvalitete usluge, primjenjive metode mjerenja i tehničke pojedinosti modela troška koji će upotrebljavati državna regulatorna tijela pri određivanju najvećih simetričnih cijena završavanja poziva. Dobit će i ovlast da zatraži informacije izravno od operatora. BEREC će također biti zadužen za uspostavu registra za izvanteritorijalnu uporabu brojeva i prekogranične dogovore te drugi registar za pružatelje elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga u EU-u. Uz to će se od njega tražiti da uz Komisiju i državna regulatorna tijela sudjeluje u području normizacije pomažući im utvrditi nedostatak interoperabilnosti ili prijetnju povezivosti s kraja na kraj ili učinkovitom pristupu hitnim službama. U pogledu korektivnih mjera predlaže se „sustav dvostruke zaštite” prema kojem bi, u slučajevima kada BEREC i Komisija dogovore svoje stajalište u vezi s nacrtom korektivnih mjera koja predlažu državna regulatorna tijela, Komisija mogla zatražiti od državnog regulatornog tijela da izmijeni ili povuče nacrt mjere i, po potrebi, ponovno obavijesti o analizi tržišta. BEREC će dobiti dodatne normativne i savjetodavne zadaće. U pogledu radiofrekvencijskog spektra, državna regulatorna tijela dobit će nadležnosti donošenja odluka koje se odnose samo na regulatorne uvjete i uvjete koji oblikuju tržište dodjele radiofrekvencijskog spektra za elektroničke komunikacijske mreže i usluge. Nadalje, u okviru BEREC-a uvodi se sustav stručnog pregleda kao novi mehanizam za koordinaciju. Tim će se mehanizmom od državnih regulatornih tijela zahtijevati da obavješćuju o svojim nacrtima mjera u pogledu tih aspekata dodjele radiofrekvencijskog spektra za reviziju BEREC-a i izdavanja neobvezujućeg mišljenja. Nadalje, Komisija će dobiti dodatne opće normativne ovlasti u pogledu utvrđivanja kriterija za definiranje određenih elemenata dodjele radiofrekvencijskog spektra, uzimajući u obzir u najvećoj mogućoj mjeri savjete RSPG-a i temeljeći se na načinu donošenja putem postupaka komitologije (COCOM) radi pružanja smjernica pojedinačnim državnim regulatornim tijelima i stručnom pregledu u okviru BEREC-a. RSPG će ostati savjetodavno tijelo i pružat će mišljenja Komisiji prije donošenja provedbenih mjera putem postupaka komitologije. •Primjerenost propisa i pojednostavnjivanje Mjere politike predložene u okviru paketa mogućnosti kojoj se daje prednost podupiru program REFIT i odgovaraju cilju pojednostavnjenja i smanjenja administrativnog opterećenja u skladu s nalazima evaluacije u pogledu potencijala revizije u pogledu REFIT-a. Ciljevi nekoliko predloženih promjena u područjima politike pristupa, radiofrekvencijskog spektra, univerzalne usluge, usluga / krajnjih korisnika, numeriranja i upravljanja jesu jasna pravila, omogućavanje strankama da lako razumiju svoja prava i obveze te izbjegavanje pretjeranog reguliranja i administrativnog opterećenja. Predložene promjene konkretno uključuju: pojednostavnjenje i zemljopisni fokus reguliranja pristupa; uporabu (gdje god je to moguće) općeg ovlaštenja umjesto pojedinačnih dozvola za radiofrekvencijski spektar; poticanje sekundarnih tržišta za radiofrekvencijski spektar; uklanjanje suvišnih obveza univerzalne usluge kao što su zahtjevi za osiguravanje telefonskih govornica i nedigitalnih imenika; sužavanje opsega obveza dostupnosti univerzalne usluge i ukidanje mehanizma sektorske podjele troškova; pojašnjenje opsega regulatornog okvira i uklanjanje suvišnih obveza zaštite potrošača gdje su one već riješene horizontalnim zakonodavstvom ili tržištem; usklađivanje i pojašnjenje pravila i upravljanja numeriranjem u kontekstu M2M-a te usklađivanje djelokruga rada državnih regulatornih tijela s BEREC-om. Mjere pojednostavnjenja u okviru mogućnosti kojima se daje prednost imaju i dimenziju usklađenosti jedinstvenog tržišta jer će osigurati veću dosljednost korektivnih mjera u pogledu pristupa i postupaka dodjele radiofrekvencijskog spektra, koji trenutačno imaju tendenciju otežavanja rada operatorima koji se žele koristiti radiofrekvencijskim spektrom u različitim državama članicama, a mogu i (u slučaju različitih rasporeda) uzrokovati smetnje u pograničnim područjima. Isto tako, uvođenje standardiziranih korektivnih mjera za veleprodaju, primjerice u pogledu pristupa poduzeća, pogoduje poduzećima koja posluju u više od jedne države članice, a produljenjem dozvola za radiofrekvencijski spektar olakšava se stvaranje paneuropskog sekundarnog tržišta za radiofrekvencijski spektar te okruženja koje više pogoduje ulaganjima za nositelje takvih dozvola. •Temeljna prava Prijedlogom se također u potpunosti uzimaju u obzir temeljna prava i načela iz Povelje temeljnih ljudskih prava Europske unije. Točnije, cilj je predloženih mjera postići veće razine povezivosti s pomoću moderniziranog skupa pravila za zaštitu krajnjih korisnika. Time će se osigurati i nediskriminirajući pristup svim sadržajima i uslugama, uključujući javne usluge, pomoći će se u promicanju slobode izražavanja i poslovanja te omogućiti državama članicama da se u budućnosti pridržavaju Povelje uz znatno niže troškove. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN

Ne postoje nikakve posljedice za proračun EU-a. 5.OSTALI DIJELOVI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Komisija će i dalje osiguravati praćenje provedbe na temelju sljedećeg: izvješća o europskom digitalnom napretku Izvješće o europskom digitalnom napretku obuhvaća 28 država članica i pruža sveobuhvatne podatke i analizu tržišta, regulatornih i potrošačkih kretanja u digitalnom gospodarstvu, uključujući: Pregled digitalnih rezultata, kojim se mjeri napredak europskog digitalnoga gospodarstva. Temelji se na podacima koje šalju državna regulatorna tijela, Eurostat i dodatni relevantni izvori te uključuje podatke o općem stanju svih dimenzija indeksa digitalnoga gospodarstva i društva u državama članicama EU-a. Pokazatelji uključeni u izvješće omogućuju usporedbu napretka u svim europskim zemljama i tijekom vremena. Telekomunikacijska izvješća o reguliranju i tržištima europskih elektroničkih komunikacija, u kojima se nalaze sveobuhvatni podaci i analiza tržišta te razvoj događaja u pogledu regulative i potrošača u tom sektoru. Eurobarometrovo godišnje istraživanje kućanstava Aktualno istraživanje Eurobarometra pruža uvid u način na koji je tržište elektroničkih komunikacija ispunilo zahtjeve krajnjih korisnika te u stavove potrošača u vezi s prihvaćanjem platformi usluga i uporabom usluga, kao i o brojnim pitanjima povezanima sa zaštitom potrošača. •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga Prijedlogom se aktualni okvir mijenja sljedećim znatnim promjenama: Izmjene ciljeva politike: U članku 3. pojednostavnjuje se predstavljanje aktualnih ciljeva i dopunjava ih se novim ciljem široko raširenog pristupa povezivosti vrlo velikoga kapaciteta i njezinim prihvaćanjem diljem EU-a uz postojeće ciljeve promicanja tržišnog natjecanja, unutarnjeg tržišta i interesa krajnjih korisnika. Izmjene povezane s reguliranjem pristupa: Cilj je izmjena povezanih s reguliranjem pristupa pojačanje i poboljšanje režima pristupa operatora sa značajnom tržišnom snagom kako bi se dodatno promicali konkurentnost infrastrukture i uvođenje mreže od strane svih operatora te podržavalo uvođenje mreža vrlo velikoga kapaciteta diljem teritorija Unije. U prvoj i drugoj kategoriji (pojačanje režima operatora sa značajnom tržišnom snagom te promicanje konkurentnosti infrastrukture i uvođenja mreže od strane svih operatora), relevantne su sljedeće odredbe i promjene: Člancima 61. i 65. mijenjaju se postupci analize tržišta, kodificiraju se trenutačno najbolje prakse, a cilj im je usredotočenije i pravno sigurno reguliranje pristupa te sužavanje njegova zemljopisnog fokusa kako bi se osiguralo da se obveze pristupa određuju samo onda kada i gdje su potrebne radi odgovaranja na nedostatke maloprodajnog tržišta i osiguravanja ishoda za krajnje korisnike. Pravilima se također utvrđuje obveza regulatora da u svojim analizama tržišta uzmu u obzir sporazume o komercijalnom pristupu te sve ostale već određene regulatorne obveze, primjerice simetrične obveze. Nadalje, člankom se proširuje trenutačno najduže razdoblje preispitivanja tržišta s tri godine na pet godina, što će operatorima omogućiti dugoročnije planiranje, a državnim regulatorima pružiti veću fleksibilnost u pogledu vremena preispitivanja tržišta. Članak 66. odražava te ciljeve ažuriranjem i izmjenom odgovarajućih pravila za nametanje i reviziju regulatornih obveza, primjerice kada se promijene tržišni uvjeti. Člankom 70. podržava se veća konkurentnost infrastrukture osiguravanjem pristupa građevinskoj infrastrukturi kao što su kabelski kanali, stupovi itd., kada ih drže operatori sa značajnom tržišnom snagom. Također u cilju podupiranja konkurentnosti infrastrukture, člankom 59. pojašnjavaju se uvjeti u kojima se obveze mogu odrediti svim operatorima (simetrične obveze) kako bi se osigurao pristup imovini mreže koja se ne može ponovno izvesti, kao što su interno ožičenje i kabeli. Radi zaštite poticaja za ulaganje takav je pristup ograničen na prvu sabirnu točku od krajnjega korisnika, no može se proširiti izvan nje u ograničenim okolnostima kako bi olakšao uvođenje alternativne mreže u najkompleksnijim i manje naseljenim područjima.

Člancima 63. i 64. BEREC se ovlašćuje za utvrđivanje međudržavnih tržišta te za utvrđivanje međudržavne potražnje čak i ako tržišta ostaju nacionalna ili podnacionalna. BEREC može donijeti smjernice za državne regulatore da dogovore zajedničke pristupe pri određivanju korektivnih mjera koje mogu pomoći u odgovaranju na takvu međudržavnu potražnju. Člankom 64. također se ovlašćuje Komisija, uz potporu BEREC-a, za utvrđivanje usklađenih tehničkih specifikacija za određene proizvode veleprodajnog pristupa kako bi se odgovorilo na potražnju za prekograničnim komunikacijama, osobito od strane poslovnih korisnika, u slučajevima kada nedostatak takvih usklađenih proizvoda ometa unutarnje tržište. Člankom 73. uvodi se postupak na razini EU-a za utvrđivanje obvezujuće metodologije za utvrđivanje cijena završavanja govornog poziva, stabilnog tržišta koje je slično regulirano u većini država članica. Osim toga, njime se uspostavlja mehanizam za određivanje najvećih cijena završavanja poziva na razini EU-a u cilju smanjenja administrativnog opterećenja državnih regulatora, omogućujući im da usredotoče svoje napore na analizu najproblematičnijih širokopojasnih tržišta. Konačno, sljedeće se promjene predlažu kao podrška uvođenju mreža vrlo velikoga kapaciteta na području Unije: U skladu s člankom 22. državni regulatori moraju ispitati stanje širokopojasnih mreža i planova ulaganja na svojem državnom području kako bi im se omogućilo da u analizama tržišta bolje uzmu u obzir zemljopisne specifičnosti. Državni regulatori moraju utvrditi i tzv. područja digitalne isključenosti u kojima nijedan operator ili javno tijelo nisu uveli niti planiraju uvesti mrežu vrlo velikoga kapaciteta niti su poboljšali ili proširili svoju povijesnu mrežu tako da pruža brzine preuzimanja od najmanje 100 Mbps, niti to planiraju učiniti. Oni mogu objaviti određena područja digitalne isključenosti i organizirati poziv na iskazivanje interesa u cilju promicanja uvođenja mreže vrlo velikoga kapaciteta u tim problematičnim područjima. U članku 72. pojašnjuju se okolnosti u kojima se fleksibilnost određivanja cijena može odobriti operatorima sa značajnom tržišnom snagom bez ugrožavanja tržišnog natjecanja. Fleksibilnost određivanja cijena može pogodovati ulagačima u nove mreže pod uvjetom da ne ometa silazno tržišno natjecanje. Člankom 74., zajedno s Prilogom IV. uvode se odredbe za olakšavanje komercijalnog zajedničkog ulaganja u nove infrastrukture i utvrđivanje potrebnih regulatornih posljedica. Dijeljenje novih elemenata mreže između vlasnika mreže sa značajnom tržišnom snagom i tražiteljâ pristupa sadržava veću razinu rizika u usporedbi s tradicionalnim pristupnim proizvodima, a može pružiti i trajniji temelj za održivo tržišno natjecanje ako se ispune odgovarajući uvjeti u pogledu oblikovanja zajedničkog ulaganja. Time bi se trebala omogućiti prilagodba reguliranog pristupa i svim zajedničkim ulagačima pružiti mogućnost da uživaju prednosti predvodnika na tržištu u odnosu na druga poduzeća. Još bi mogla biti prikladna kontinuirana dostupnost reguliranih pristupnih proizvoda za poduzeća koja ne sudjeluju, u kapacitetu koji je bio dostupan prije ulaganja. U članku 77. nudi se pojednostavnjeni regulatorni model za isključivo veleprodajne mreže sa značajnom tržišnom snagom, ograničen na pravila poštenog, razumnog i nediskriminirajućeg pristupa te podložan rješavanju sporova prema potrebi. U skladu s odredbama moraju postojati strogi uvjeti da bi se mreža smatrala doista „isključivo veleprodajnom”, a one mogu biti posebno primjerene za lokalne mreže vrlo velikoga kapaciteta, za koje se svejedno u budućnosti može smatrati da imaju značajnu tržišnu snagu. Člankom 76. pružaju se pojašnjenja postupka za dragovoljno razdvajanje, uvodeći pravnu sigurnost s pomoću obveza koje pruža operator u postupku razdvajanja. Konačno, člankom 78. pojašnjava se uloga državnih regulatora u pogledu podržavanja operatora sa značajnom tržišnom snagom koji prelaze s povijesnih mreža na nove mreže (npr. kada se gase povijesne bakrene mreže), kao sredstvo za daljnju potporu prijelazu na nove mreže. Izmjene povezane s upravljanjem radiofrekvencijskim spektrom: U članku 45. pruža se pojašnjenje općih ciljeva i načela za usmjeravanje država članica pri upravljanju radiofrekvencijskim spektrom na nacionalnoj razini. Oni se odnose na dosljednost i proporcionalnost u postupcima ovlaštenja, važnost osiguravanja odgovarajuće pokrivenosti, uzimanje u obzir vremena prilikom stavljanja radiofrekvencijskog spektra na raspolaganje, sprečavanje prekograničnih ili štetnih smetnji, uspostavu načela „iskoristi ili izgubi prava” i poticanje korištenja dijeljenog radiofrekvencijskog spektra te prodaje i najma radiofrekvencijskog spektra. U tom se članku predviđa i mehanizam za omogućavanje privremene alternativne korištenja za usklađeni radiofrekvencijski spektar koja podliježe jasno definiranim uvjetima. Člankom 46. više se naglašavaju opća ovlaštenja u odnosu na pojedinačne dozvole te zajedničko korištenje radiofrekvencijskog spektra u skladu s pravom Unije kako bi se osiguralo da nacionalna tijela razvijaju modele ovlaštenja u smjeru koji je najprikladniji za razvoj događaja u pogledu tehnologije 5G. Njime se predviđaju i ovlasti Komisije da donese obvezujuće mjere kako bi se postigla dosljednost unutar različitih vrsta režima ovlaštenja. Člankom 47. definiraju se uvjeti ovlaštenja koji su povezani s općim ovlaštenjem za radijske frekvencije i njihova prava korištenja te se predviđa da Komisijine provedbene mjere postignu dosljednost u pogledu određenih uvjeta, kao što su kriteriji za definiranje i mjerenje obveza pokrivenosti, čija je važnost povećana kao dio učinkovitosti radiofrekvencijskog spektra. Također se naglašavaju obveze kao što je dijeljenje infrastrukture radi poboljšanja povezivosti krajnjih korisnika, osobito u manje naseljenim područjima. Cilj su članaka 48. do 54. ključni aspekti ovlaštenja radiofrekvencijskog spektra u svrhu poboljšanja dosljednosti u praksi država članica, kao što su i. najmanje trajanje dozvole (25 godina); ii. jasan i jednostavniji postupak za trgovanje radiofrekvencijskim spektrom i najam radiofrekvencijskog spektra; iii. objektivni kriteriji za dosljednu primjenu na temelju načela prava tržišnog natjecanja za mjere za promicanje tržišnog natjecanja, kao što su ograničenja radiofrekvencijskog spektra, rezerviranje radiofrekvencijskog spektra za nove sudionike i obveze veleprodajnog pristupa; iv. postupci za poboljšanje dosljednosti i predvidljivost pri dodjeli i obnavljanju pojedinačnih prava na uporabu radiofrekvencijskog spektra; v. jasniji uvjeti za ograničenje ili ukidanje postojećih prava, među ostalim s pomoću rješenja „iskoristi ili izgubi prava” i pojačanih uloga nacionalnih tijela za provedbu propisa. Tim se člancima predviđaju i ovlasti Komisije za donošenje mjera za određivanje zajedničkih maksimalnih rokova za ovlašćivanje korištenja usklađenog radiofrekvencijskog spektra u svim državama članicama te za koordinaciju glavnih elemenata postupaka odabira i utvrđivanje kriterija za njihovo oblikovanje. Člancima 55. i 56. pojednostavnjuju se uvjeti pristupa za Wi-Fi kako bi se odgovorilo na eksponencijalnu potražnju za povezivošću te uvjeti za uvođenje i pružanje bežičnog širokopojasnog pristupa male snage (male ćelije) kako bi se smanjili troškovi uvođenja vrlo gustih mreža. Člankom 28. utvrđuje se obveza koordinacije među državama članicama kako bi se riješili problemi prekograničnih smetnji, uz uključivanje RSPG-a i pripadajuće provedbene ovlasti Komisije za donošenje obvezujućih mjera u cilju rješavanja prekograničnih sporova uz potpuno uzimanje u obzir savjeta RSPG-a. Prijedlogom se državnim regulatorima dodjeljuju ovlasti u pogledu tržišta i gospodarskih regulatornih aspekata dodjele radiofrekvencijskog spektra za elektroničke komunikacijske usluge. Oni također postaju nadležni za odlučivanje o uvođenju izvanrednih mjera o dijeljenju mreže / radiofrekvencijskog spektra i nacionalnom roamingu u cilju pokrivanja točaka bez povezivosti. Nacionalni regulatori moraju temeljiti svoje djelovanje u tom području na solidnoj analizi tržišta u pogledu gospodarstva i tržišnog natjecanja. Kako bi se u cijeloj Uniji osigurala dosljedna primjena uvjeta dodjele koji utječu na gospodarske i tržišne uvjete te uvjete tržišnog natjecanja, a time i na funkcioniranje tržišta, člankom 35. uspostavlja se mehanizam stručnog pregleda za BEREC kako bi preispitivao tržišne i gospodarsko-regulatorne aspekte nacionalnih nacrta dodjele radiofrekvencijskog spektra i izdavao neobvezujuća mišljenja. Člankom 37. uvodi se okvir za države članice za olakšavanje dobrovoljnih paneuropskih ili višedržavnih postupaka dodjele. Izmjene režima univerzalne usluge: Prijedlog je usmjeren na modernizaciju režima univerzalne usluge uklanjanjem obveznog uključivanja povijesnih usluga na razini EU-a (javne govornice, sveobuhvatni telefonski imenici i službe davanja obavijesti o brojevima pretplatnika) iz područja primjene te fokusiranjem na osnovni širokopojasni pristup univerzalne usluge, koja bi bila definirana upućivanjem na dinamični osnovni popis internetskih usluga upotrebljiv putem širokopojasne veze. Intervencija država članica trebala bi biti usmjerena na pristupačnost raspoložive povezivosti umjesto na uvođenje mreža, za koje postoje bolji alati. Pristupačnost univerzalne usluge mora se osigurati barem na fiksnoj lokaciji, no države članice imat će fleksibilnost za proširenje mjera pristupačnosti i na mobilne usluge za najranjivije korisnike.

Člankom 79. utvrđuje se obveza za države članice da osiguraju pristupačan pristup svih krajnjih korisnika funkcionalnim uslugama širokopojasnog internetskog pristupa i uslugama glasovne komunikacije barem na fiksnoj lokaciji. Kako bi se osigurala pristupačnost, države članice ovlašćuju se člankom 80. da od poduzeća zahtijevaju postojanje posebnih tarifnih opcija za krajnje korisnike za koje je utvrđeno da imaju niža primanja ili posebne socijalne potrebe i/ili da tim krajnjim korisnicima pružaju izravnu potporu te se ustanovljava pravo na sklapanje ugovora za potrošače koji imaju koristi od posebnih univerzalnih tarifa. Iako bi se intervencija država članica trebala fokusirati na pristupačnost dostupne povezivosti umjesto na uvođenje mreža, člankom 81. omogućuje se da država članica u opseg univerzalnih usluga uključi pružanje veze na fiksnoj lokaciji ako dokaže da se takva veza ne može osigurati u uobičajenim komercijalnim okolnostima ili putem drugih instrumenata javnih politika koje ima na raspolaganju. Prepoznajući potrebu za fleksibilnošću radi odgovaranja na različite nacionalne okolnosti, člankom 82. omogućuje se državama članicama da na nacionalnoj razini nastave određivati usluge koje se trenutačno nalaze u okviru obveze univerzalne usluge EU-a, kao što su javne govornice, telefonski imenici i službe davanja obavijesti o brojevima pretplatnika, ako se ta potreba propisno dokaže pod uvjetom da prilagode i režim financiranja. Člankom 85. utvrđuje se da bi univerzalnu uslugu trebalo financirati općim proračunom, a ne više s pomoću financiranja sektora. Izmjene usluga i pravila o zaštiti krajnjih korisnika: Kako bi se uzeo u obzir tržišni i regulatorni razvoj događaja posljednjih godina te kontinuirana potreba za pravilima specifičnima za sektor, člankom 2. stavkom 4. ponovno se definira pojam „elektroničke komunikacijske usluge”. On sadržava tri vrste kategorija usluge: i. usluga pristupa internetu; ii. interpersonalne komunikacijske usluge koje obuhvaćaju dvije potkategorije, odnosno jednu koja se temelji na brojevima i jednu koja ne ovisi o brojevima, te iii. usluge koje se u potpunosti ili većinom sastoje od prijenosa signala, kao što su usluge prijenosa koje se upotrebljavaju za M2M komunikacije i radiodifuziju. Mnoge odredbe o krajnjim korisnicima primjenjivat će se samo na usluge pristupa internetu te na brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge. Brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge podlijegat će samo obvezama ako interesi javne politike zahtijevaju primjenu posebnih regulatornih obveza na sve vrste interpersonalnih komunikacijskih usluga, neovisno o tome upotrebljavaju li brojeve. To se posebno odnosi na odredbe o sigurnosti (članak 40.). Osim toga, u slučaju stvarne prijetnje povezivosti s kraja na kraj ili djelotvornom pristupu hitnim službama, Komisija može utvrditi potrebu za mjerama kako bi osigurala interoperabilnost, primjerice pokretanjem postupka normizacije. Takve bi norme mogla odrediti državna regulatorna tijela prema potrebi (članak 59.). Prijedlogom se smanjuje regulatorno opterećenje uklanjanjem regulatornih obveza kada više ne budu potrebne ili kada budu na odgovarajući način obuhvaćene općim zakonodavstvom o potrošačima. Jedan od ključnih primjera jest stavljanje izvan snage ovlasti državnih regulatora da izravno određuju reguliranje maloprodajnih cijena operatorima sa značajnom tržišnom snagom (stavljanje izvan snage članka 17. Direktive o univerzalnoj usluzi). Određene odredbe o ugovorima, transparentnosti, jednakosti pristupa za korisnike s invaliditetom, uslugama imenika i interoperabilnosti digitalne televizijske opreme potrošača također su pojednostavnjene i djelomično obrisane zbog preklapanja s horizontalnim pravilima ili drugim nepotrebnim ponavljanjima (članci 95. do 98., 103. do 105.). Predviđen je ograničeni broj novih odredaba kako bi se odgovorilo na nove izazove, npr. bolja čitljivost ugovora zahvaljujući kratkom obrascu u kojem se sažimaju osnovne informacije o ugovoru, odredba o alatima za kontrolu potrošnje kako bi se krajnje korisnike informiralo o njihovoj trenutačnoj komunikacijskoj potrošnji, poboljšane odredbe o alatima za usporedbu cijene i kvalitete, pravila o promjeni pružatelja usluga za brzorastući broj paketa kako bi se izbjegli učinci ovisnosti o pružatelju (ključne odredbe specifične za sektor, kao što su maksimalno trajanje ugovora i pravo na raskid ugovora, primjenjivale bi se na cijeli paket) te odredba o zabrani diskriminacije na temelju državljanstva ili zemlje boravka (članci 92., 95., 96., 98. i 100.). Iako je opće najdulje trajanje ugovora o usluzi dvije godine, dopušteni su dulji pojedinačni sporazumi s krajnjim korisnicima kao sredstvo olakšavanja povrata doprinosa za uvođenje fizičke veze i za podupiranje pokretanja mreže s pomoću doprinosa na temelju rata kapitalnim troškovima mreže (pristup „okrupnjavanja potražnje”), (članak 98.). Izmjene odredaba o numeriranju: Kako bi se odgovorilo na probleme tržišnog natjecanja na tržištu M2M-a (najvažnije, na ovisnost o određenom operatoru), prijedlog državnim regulatorima omogućuje dodjelu brojeva poduzećima koja nisu pružatelji elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, ali ih se na to ne obvezuje (članak 88.). U skladu s istim člankom državni regulatori moraju i odrediti određene resurse numeriranja za izvanteritorijalnu uporabu nacionalnih brojeva unutar EU-a kao sredstvo odgovaranja na povećanu potražnju za takvom izvanteritorijalnom uporabom resursa numeriranja, osobito za primjene M2M-a. U pogledu pravila za usklađene brojeve usluga od društvenog značaja, fokus je i dalje na djelotvornoj primjeni dežurne linije u slučaju nestanka djeteta (članak 90.) dok se opći okvir za brojeve 116 temelji i dalje na Odluci Komisije 2007/116/EZ. Zbog nedostatne potražnje za Europskim telefonskim brojevnim prostorom tijekom posljednjih godina briše se odgovarajuća odredba (članak 27. Direktive o univerzalnoj usluzi). Izmjene odredaba o komunikacijama prema hitnim službama: Pravna jasnoća postiže se u pogledu pristupa hitnim službama svih pružatelja usluga interpersonalne komunikacije koje se temelje na brojevima. Predloženim odredbama zamjenjuje se postojeću obvezu Komisije za određivanje tehničkih provedbenih mjera ovlašću za donošenje delegiranih akata kako bi se osigurao djelotvoran pristup jedinstvenom europskom broju za hitne službe (112) u pogledu lokacije pozivatelja, usmjeravanja poziva na „pristupne točke sigurnosnog poziva” i pristupa za krajnje korisnike s invaliditetom na usklađen način u cijelom EU-u. Takvim se pristupom osigurava prekogranično uvođenje i funkcioniranje tehničkih rješenja za komunikacije prema hitnim službama (članak 102.). Izmjene upravljanja: Člancima 5., 6. i 8. jača se uloga neovisnih državnih regulatora utvrđivanjem najmanjeg skupa nadležnosti za te regulatore u EU-u i poboljšavaju se zahtjevi za njihovu neovisnost pružanjem zahtjeva za imenovanje i obveza izvješćivanja.

Člankom 12. uvode se neke promjene u pogledu postupka za opće ovlaštenje. Pružatelji bi trebali slati obavijesti BEREC-u, koji bi trebao djelovati kao jedinstvena kontaktna točka i prosljeđivati obavijesti relevantnim državnim regulatornim tijelima. BEREC bi trebao uspostaviti registar na razini EU-a. Člankom 27. pruža se postupak za rješavanje prekograničnih sporova između poduzeća, čime se jača uloga BEREC-a obvezivanjem državnog regulatornog tijela da se savjetuje s BEREC-om. Člankom 33. pruža se „sustav dvostruke zaštite” u slučajevima kada se BEREC i Komisija slažu o stajalištu u pogledu nacrta korektivnih mjera koje je predložio državni regulator i o kojima su Komisija i BEREC obaviješteni na temelju članka 32. U takvim bi slučajevima Komisija mogla zatražiti od regulatora da izmijeni ili povuče nacrt mjere i, po potrebi, ponovno obavijesti o analizi tržišta. ê 2002/19/EZ (prilagođeno) 2016/0288 (COD) Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu) Ö o Europskom zakoniku elektroničkih komunikacija Õ (preinačeno) (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice Ö o funkcioniranju Europske Unije Õ , a posebno njegov članak 95 Ö 114 Õ, uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija, Djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

budući da: ê (1)Direktiva 2002/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, Direktiva 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktiva 2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća znatno su izmijenjene. S obzirom na daljnje izmjene te bi direktive radi jasnoće trebalo preinačiti. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (1) (prilagođeno) Postojeći regulatorni okvir za telekomunikacije bio je uspješan u stvaranju uvjeta za učinkovito tržišno natjecanje u sektoru telekomunikacija tijekom tranzicije od monopola do potpunog tržišnog natjecanja. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (2) (prilagođeno) Dana 10. studenoga 1999. Komisija je objavila dokument upućen Europskom parlamentu, Vijeću, Ekonomskom i socijalnom odboru i Odboru regija naslovljen „U susret novom okviru za elektroničku infrastrukturu i pripadajuće usluge – ocjena stanja komunikacija u 1999. godini”. U tom je dokumentu Komisija ocijenila postojeći regulatorni okvir za telekomunikacije, u skladu sa svojom obvezom prema članku 8. Direktive Vijeća 90/387/EEZ od 28. lipnja 1990. o uspostavljanju unutarnjeg tržišta za telekomunikacijske usluge kroz primjenu otvorenog pristupa mreži [4] . U njemu je također na javnu raspravu dat niz prijedloga za novi regulatorni okvir za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i pripadajuće usluge. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (3) (prilagođeno) Dana 26. travnja 2000. Komisija je objavila dokument upućen Europskom parlamentu, Vijeću, Ekonomskom i socijalnom odboru i Odboru regija o rezultatima javne rasprave o dokumentu iz 1999. i stavovima u vezi s novog regulatornog okvira. U tom su dokumentu sažeti rezultati javne rasprave i naznačeni određeni osnovni stavovi za pripremu novog regulatornog okvira za elektroničku komunikacijsku infrastrukturu i pripadajuće usluge. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (4) (prilagođeno) Naglasak Sastanka Vijeća Europe održanog u Lisabonu 23. i 24. ožujka 2000. bio je na mogućnostima rasta, tržišnog natjecanja i stvaranja novih radnih mjesta prelaskom na digitalno, na znanju zasnovano gospodarstvo. Posebno je naglašena važnost pristupa europskog gospodarstva i građana jeftinoj, kvalitetnoj komunikacijskoj infrastrukturi i širokom spektru usluga. ê 2009/136/EZ uvodna izjava (1) (prilagođeno) ð novo (2) Komisija periodično ispituje provođenje pet direktiva koje obuhvaćaju Ö koje su dio Õ postojećeg regulatornog okvira za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Direktiva 2002/19/EZ o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu) , Direktiva 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju , Direktiva 2002/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o zajedničkom regulatornom okviru za elektroničke komunikacijske mreže i usluge (Okvirna direktiva) , Direktiva 2002/22/EZ (Direktiva o univerzalnoj usluzi) i Direktiva 2002/58/EZ Europskog parlamenta i Vijeća(Direktiva o privatnosti i elektroničkim komunikacijama) (koje se zajednički navode kao „Okvirna direktiva i posebne Direktive)), posebno da bi utvrdila treba li ih izmijeniti s obzirom na razvoj tehnologije i tržišta ð ï.

ò novo (3)Komisija je u Strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta istaknula da će se revizija okvira za telekomunikacije usredotočiti na mjere kojima je svrha poticanje ulaganja u širokopojasne mreže velike brzine, dosljedniji pristup jedinstvenog tržišta politici spektra i upravljanju njime, uspostava uvjeta za istinsko jedinstveno tržište uklanjanjem regulatorne rascjepkanosti, osiguranje ravnopravnih uvjeta za sve sudionike na tržištu i dosljedna primjena pravila te učinkovitiji regulatorni institucionalni okvir. (4)Ova je Direktiva dio programa o „primjerenosti propisa” koji obuhvaća četiri direktive (Okvirna direktiva, Direktiva o ovlaštenju, Direktiva o pristupu i Direktiva o univerzalnoj usluzi) i Uredbu (Uredba BEREC). Svaka od tih direktiva trenutačno sadržava mjere koje se primjenjuju na pružatelje elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga, u skladu s regulatornom poviješću sektora u kojem su poduzeća bila vertikalno integrirana, tj. njihove djelatnosti obuhvaćale su i davanje na korištenje mreža i pružanje usluga. Revizija pruža priliku da se preinakom četiriju direktiva pojednostavni postojeća struktura u cilju jačanja njezine usklađenosti i dostupnosti, u skladu s ciljem REFIT. Nudi i mogućnost prilagodbe strukture novim tržišnim okolnostima, u kojima pružanje komunikacijskih usluga više nije nužno spojeno s davanjem na korištenje mreže. Kao što je predviđeno Međuinstitucijskim sporazumom od 28. studenoga 2001. o sistematičnijem korištenju metode za preinačavanje pravnih akata, preinaka je donošenje novog pravnog akta koji u jednom tekstu obuhvaća znatne izmjene prethodnoga akta i nepromijenjene odredbe tog akta. Prijedlogom preinake iznose se znatne izmjene prethodnoga akta, a na drugoj razini obuhvaća kodifikacija neizmijenjenih odredaba prethodnog akta s tim znatnim izmjenama. ê 2002/20/EZ uvodna izjava (3) (prilagođeno) (5)Cilj oveOvom Direktivom je Ö trebao Õ bi se stvoriti pravni okvir kako bi se osigurala sloboda pružanjaÖ davanja na korištenje Õ elektroničkih komunikacijskih mreža i Ö pružanja Õ elektroničkih komunikacijskih usluga u skladu s uvjetima predviđenim u ovoj Direktivi i podložno ograničenjima iz članka 46 Ö 52. Õ stavka 1. Ugovora, posebno mjerama u vezi s javnom politikom, javnom sigurnošću i javnim zdravljem. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (7) (prilagođeno) ð novo (6)Odredbe ove Direktive i posebnih direktiva ne dovode u pitanje mogućnost da svaka država članica poduzima neophodne mjereð koje su opravdane zbog razloga navedenih u člancima 87. i 45. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, ï s ciljem zaštite njezinih osnovnih sigurnosnih interesa, očuvanja općeg interesað, javnoga moralaï i javne sigurnosti te dopuštanja istražnih radnji, otkrivanja i sudskog gonjenja kaznenih djela. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (5) (prilagođeno) ð novo (7)Približavanje sektora telekomunikacija, medija i informatičke tehnologije podrazumijeva Ö da bi Õ sve prijenos ð elektroničke komunikacijske ï mreže i usluge trebalo bi Ö u najvećoj mogućoj mjeri Õ obuhvatiti jedinstvenim Ö Europskim zakonikom elektroničkih komunikacija uspostavljenim jedinstvenom Direktivom, uz iznimku područja koja se bolje uređuju izravno primjenjivim pravilima koja se utvrđuju uredbama Õ regulatornim okvirom. Taj regulatorni okvir sastoji se od ove Direktive i četiri posebne direktive: Direktiva 2002/20/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o ovlaštenju elektroničkih komunikacijskih mreža i usluga (Direktiva o ovlaštenju) , Direktiva 2002/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o pristupu i međusobnom povezivanju elektroničkih komunikacijskih mreža i pripadajuće opreme (Direktiva o pristupu) , Direktiva2002/22/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. ožujka 2002. o univerzalnoj usluzi i pravima korisnika u vezi s elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama (Direktiva o univerzalnoj usluzi) , Direktiva 97/66/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o obradi osobnih podataka i zaštiti privatnosti u području telekomunikacija , (dalje u tekstu „Posebne direktive”). Potrebno je odvojiti regulativu o prijenosu ð elektroničkim komunikacijskim mrežama i uslugama ï od regulative o sadržaju. Stoga se ovim okvir Ö Zakonikom Õ ne pokriva sadržaj usluga koje se isporučuju preko elektroničkih komunikacijskih mreža korištenjem elektroničkih komunikacijskih usluga, kao što je sadržaj radiodifuzijskog emitiranja, financijske i neke usluge informacijskog društva, i zato ne dovodi u pitanje mjere koje se u vezi s tim uslugama donose na razini ZajedniceÖ Unije Õ ili na nacionalnoj razini u skladu s pravom Zajednice Ö Unije Õ s ciljem promicanja kulturne i jezične raznolikosti i očuvanja medijskog pluralizma. Sadržaj televizijskih programa obuhvaćen je Direktivom Vijeća 89/552/EEZ od 3. listopada 1989. o usklađivanju određenih odredaba predviđenih zakonima i drugim propisima u državama članicama u odnosu na obavljanje djelatnosti televizijskog emitiranja Direktivom 2010/13/EU Europskog parlamenta i Vijeća . ðRegulativa koja se bavi audiovizualnom politikom i sadržajem teži postizanju ciljeva od općeg interesa kao što su sloboda izražavanja, medijski pluralizam, nepristranost, kulturna i jezična raznolikost, socijalna uključenost, zaštita potrošača i zaštita maloljetnika. ïOdvajanjem regulative o prijenos ð elektroničkim komunikacijama ïod regulative o sadržaju ne dovodi se u pitanje uzimanje u obzir veza koje među njima postoje, posebno kako bi se osigurao medijski pluralizam, kulturna raznolikost i zaštita potrošača. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (8) ð novo (8)Ova Direktiva ne obuhvaća opremu u okviru područja primjene Direktive 1999/5/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 1999. o radijskoj opremi i telekomunikacijskoj terminalnoj opremi te o uzajamnom priznavanju njihove sukladnosti ð utječe na primjenu radijske opreme iz Direktive 2014/53/EU ï , ali obuhvaća opremu potrošača koja se koristi za digitalnu televiziju.

ê 2009/140/EZ uvodna izjava (11) (prilagođeno) ð novo (9)Kako bi se omogućilo državnim regulatornim tijelima da ispune ciljeve navedene u Okvirnoj Ö ovoj ÕDirektivi i posebnim Direktivama, posebno one o cjelovitom međusobnom djelovanjuÖ interoperabilnosti s kraja na kraj Õ , područjem primjene Okvirne direktive treba proširiti kako bi obuhvatiti određene značajke radijske opreme i telekomunikacijske terminalne opreme kako je određeno Direktivom 1999/5/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 1999. o radijskoj opremi i telekomunikacijskoj terminalnoj opremi i o uzajamnom priznavanju njihove usklađenosti Ö Direktivom 2014/53/EU Europskog parlamenta i Vijeća Õ, kao i opreme potrošača koja se rabi za digitalnu televiziju, kako bi se olakšao pristup korisnicima s invaliditetom. ðVažno je da regulatori potiču suradnju između mrežnih operatora i proizvođača terminalne opreme kako bi se korisnicima s invaliditetom olakšao pristup elektroničkim komunikacijskim uslugama. Neisključivo korištenje spektra poput privatne uporabe radijske terminalne opreme, premda nije vezano uz gospodarsku djelatnost trebalo bi biti obuhvaćeno ovom Direktivom kako bi se osigurao usklađeni pristup u pogledu njihova sustava ovlaštenja. ï ê 2002/21/EZ uvodna izjava (6) (prilagođeno) Regulativa koja se bavi audiovizualnom politikom i sadržajem teži postizanju ciljeva od općeg interesa kao što su sloboda izražavanja, medijski pluralizam, nepristranost, kulturna i jezična raznolikost, socijalna inkluzija, zaštita potrošača i zaštita maloljetnika. Komunikacija Komisije „Načela i smjernice audiovizualne politike Zajednice u digitalnom dobu” i zaključci Vijeća od 6. lipnja 2000. koji pozdravljaju ovaj dokument, utvrđuju ključne aktivnosti koje Zajednica mora poduzeti u provođenju svoje audiovizualne politike. ê 2002/22/EZ uvodna izjava (50) (prilagođeno) Odredbe ove Direktive ne sprečavaju državu članicu da poduzme mjere koje su opravdane zbog razloga navedenih u članku 30 i 46. Ugovora te posebno zbog javne sigurnosti, javne politike i javnoga morala. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (9) (prilagođeno) Usluge informacijskog društva obuhvaćene su Direktivom 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektronske trgovine, (Direktiva o elektroničkoj trgovini) . ê 2002/21/EZ uvodna izjava (10) (prilagođeno) ð novo (10)Definicija „usluga informacijskog društva” u članku 1. Direktive 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 22. lipnja 1998. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih norma i propisa te pravila za usluge informacijskog društva obuhvaća cijeli niz gospodarskih aktivnosti koje se odvijaju na internetu. Većina ovih aktivnosti nije obuhvaćena ovom Direktivom budući da se one ne temelje u potpunosti, ili većim dijelom, na prijenosu signala elektroničkim komunikacijskim mrežama. ð Određene elektroničke komunikacijske usluge u skladu s ovom Direktivom mogle bi biti obuhvaćene i definicijom „usluga informacijskog društva” iz članka 1. Direktive (EU) 2015/1535 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. rujna 2015. o utvrđivanju postupka pružanja informacija u području tehničkih norma i propisa te pravila za usluge informacijskog društva. Odredbe kojima se uređuju usluge informacijskog društva primjenjuju se na te elektroničke komunikacijske usluge u mjeri u kojoj u ovoj Direktivi ili drugim aktima Unije ne postoje preciznije odredbe primjenjive na elektroničke komunikacijske usluge. ï Ö Međutim, elektroničke komunikacijske usluge kao što su Õ Ggovorna telefonija , ð usluge slanja poruka ï i usluge elektroničke pošte prijenos obuhvaćene su ovom Direktivom. Isto poduzeće, npr. jedan pružatelj internetskih usluga, može dobavljatiÖ nuditi Õ oboje, i elektroničke komunikacijske usluge, kao što je pristup internetu, i usluge koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom, kao što je pružanje sadržaja na internetu, ð a ne sadržaja povezanog s komunikacijama ï. ê 2002/20/EZ uvodna izjava (20) (11)Isto poduzeće, na primjer operator kabelske televizije, može istodobno nuditi neku elektroničku komunikacijsku uslugu kao što je prijenos televizijskih signala i usluge koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom, kao što je komercijalizacija ponude usluga emitiranja zvučnog ili televizijskog sadržaja, i stoga se za to poduzeće mogu propisati dodatne obveze u pogledu njegove aktivnosti kao pružatelja ili distributera sadržaja, prema odredbama koje nisu obuhvaćene ovom Direktivom, ne dovodeći pritom u pitanje uvjete iz popisa u Prilogu I. ovoj Direktivi.

ò novo (12)Regulatorni okvir trebao bi obuhvatiti korištenje radiofrekvencijskog spektra od strane svih elektroničkih komunikacijskih mreža, uključujući sve prisutnije privatno korištenje radiofrekvencijskog spektra od strane novih vrsta mreža koje isključivo čine autonomni sustavi mobilne radijske opreme koja je povezana bežičnim vezama bez središnjeg upravljanja ili centraliziranog mrežnog operatora, a ne koristi se nužno za bilo kakvu gospodarsku djelatnost. S obzirom na razvoj tehnologije mobilnih komunikacija pete generacije, takve će se mreže vjerojatno razvijati izvan zgrada i na cestama, za potrebe prijevoza, energetike, istraživanja i razvoja, e-zdravstva, javne zaštite i pružanja pomoći u slučaju katastrofe, interneta stvari, komunikacije među strojevima i povezanih automobila. Zbog toga bi države članice pri uvođenju posebnih nacionalnih zahtjeva, na temelju članka 7. Direktive 2014/53/EU, za stavljanja takve radijske opreme u uporabu ili njezino korištenje, ili oboje, s obzirom na djelotvornu i učinkovitu uporabu spektra i izbjegavanje štetne smetnje trebali imati na umu načela unutarnjeg tržišta. (13)Zahtjevi u pogledu mogućnosti elektroničkih komunikacijskih mreža u stalnom su porastu. Dok je u prošlosti naglasak uglavnom bio na što većoj dostupnosti pojasne širine ukupno i za svakog pojedinačnog korisnika, sve veću važnost stječu ostali čimbenici kao što su latencija, dostupnost i pouzdanost. Trenutačno se na tu potražnju odgovara sve većim približavanjem optičkog vlakna korisniku, a buduće „mreže vrlo velikog kapaciteta” zahtijevat će parametre učinkovitosti jednakovrijedne onima koje može isporučiti mreža zasnovana na elementima od optičkih vlakana barem do razdjelne točke na konačnoj lokaciji. To u slučaju priključka na fiksnu liniju odgovara učinkovitosti mreže jednakovrijedne onoj koja se može ostvariti instalacijom s optičkim vlaknima do višestambene zgrade, koja se smatra konačnom lokacijom, a u slučaju mobilne linije, učinkovitosti mreže sličnoj onoj koja se može ostvariti instalacijom s optičkim vlaknima do bazne stanice koja se smatra konačnom lokacijom. Odstupanja u kakvoći s kojima se susreće krajnji korisnik, uzrokovana različitim svojstvima sredstva s pomoću kojeg se mreža u konačnici povezuje s priključnom točkom mreže, ne bi trebalo uzimati u obzir kada se utvrđuje može li se bežičnom mrežom ostvariti slična mrežna učinkovitost ili ne. U skladu s načelom tehnološke neutralnosti, ne bi trebalo isključiti ostale tehnologije i sredstva za prijenos podataka ako su u pogledu kapaciteta usporedivi s navedenim osnovnim scenarijem. Pokretanjem tih „mreža vrlo velikog kapaciteta” dodatno će se povećati mogućnosti mreža i otvoriti put za pokretanje budućih generacija mobilnih mreža na temelju poboljšanih radijskih sučelja i gušće mrežne arhitekture. ê 2009/136/EZ uvodna izjava (13) (prilagođeno) ð novo (14)Definicije se trebaju prilagoditi tako da su sukladne načelu tehnološke nepristranostiÖ neutralnosti Õ i kako bi mogle pratiti tehnološki razvoj. ð Kao posljedica tehnološkog i tržišnog napretka, mreže se sve više prebacuju na tehnologiju internetskog protokola, a krajnji korisnici mogu birati među različitim konkurentskim poduzećima koja pružaju glasovne usluge. Stoga je pojam „javno dostupnih telefonskih usluga ”, koji se rabi isključivo u Direktivi 2002/22/EZ i općenito se smatra da se odnosi na tradicionalne analogne telefonske usluge, potrebno zamijeniti suvremenijim i tehnološki neutralnim pojmom „glasovne komunikacije”. ï Prije svega,cUvjeti pružanja usluge trebali bi biti odvojeni od stvarnih definirajućih elemenata usluge javno dostupne telefonske usluge Ö glasovne komunikacije Õ, tj. elektronička komunikacijska usluga dostupna javnosti za slanje i primanje, izravnih ili neizravnih, nacionalnih ili međunarodnih poziva putem određenog broja ili brojeva, u nacionalnom ili međunarodnom planu telefonskog numeriranja, bez obzira na to da li se takva usluga temelji na tehnologiji komutacije kanala ili komutacije paketa. Priroda takve usluge je da je dvosmjerna, te svim stranama omogućava komunikaciju. Usluga koja ne ispunjava sve navedene uvjete, kao što je na primjer aplikacija „na klik”, odnosno pretraživanje internetskih stranica usluge podrške za korisnike pomoću miša, nije Ö takva Õjavno dostupna telefonska usluga. Javno dostupna telefonska Usluge Ö glasovne komunikacije Õ također uključuju načine prenošenjaÖ sredstva komunikacije Õ posebno namijenjena krajnjim korisnicima s invaliditetom koji koriste usluge tekstualnog prijenosa ili cjelokupnog razgovora. ò novo (15)Usluge koje se koriste za komunikaciju, kao i tehnički načini njihove isporuke, znatno su napredovali. Krajnji korisnici tradicionalnu govornu telefoniju, tekstualne poruke (SMS) i usluge elektroničke pošte sve više zamjenjuju funkcionalno jednakovrijednim internetskim uslugama kao što su govor putem IP-a, usluge slanja poruka i usluge elektroničke pošte na internetu. Kako bi se pri korištenju funkcionalno jednakovrijednih usluga osigurala učinkovita i jednaka zaštita krajnjih korisnika, definicija elektroničkih komunikacijskih usluga koja obuhvaća i budući razvoj ne bi se trebala temeljiti samo na tehničkim parametrima, nego bi se trebala zasnivati na funkcionalnom pristupu. Područje primjene nužnih propisa trebalo bi biti primjereno za postizanje njihovih ciljeva od općeg interesa. Premda je „prijenos signala” i dalje važan parametar za utvrđivanje usluga obuhvaćenih ovom Direktivom, definicijom bi trebalo obuhvatiti i ostale usluge kojima se omogućuje komunikacija. Sa stajališta krajnjeg korisnika nije bitno prenosi li operator signal ili se komunikacija ostvaruje putem usluge pristupa internetu. Stoga bi izmijenjena definicija elektroničkih komunikacijskih usluga trebala obuhvaćati tri vrste usluga koje se djelomično mogu preklapati, a to su usluga pristupa internetu u skladu s definicijom iz članka 2. stavka 2. Uredbe (EU) 2015/2120, interpersonalne komunikacijske usluge kako su definirane u ovoj Direktivi i usluge koje se uglavnom ili u cijelosti sastoje od prijenosa signala. Definicijom elektroničke komunikacijske usluge trebalo bi ukloniti nejasnoće utvrđene u primjeni prethodne definicije i omogućiti prilagođenu primjenu svake pojedinačne odredbe u pogledu posebnih prava i obveza obuhvaćenih okvirom na različite vrste usluga. Obrada osobnih podataka u okviru elektroničkih komunikacijskih usluga, neovisno o tome jesu li plaćene ili besplatne, mora se uskladiti s Direktivom 95/46/EZ, koju će 25. svibnja 2018. zamijeniti Uredba (EU) 2016/679 (Opća uredba o zaštiti podataka). (16)Određena usluga uobičajeno se treba pružati uz naknadu da bi bila obuhvaćena definicijom elektroničke komunikacijske usluge. U digitalnom gospodarstvu sudionici na tržištu sve više smatraju da podaci o korisniku imaju novčanu vrijednost. Elektroničke komunikacijske usluge često se isporučuju u zamjenu za nenovčanu protuuslugu, na primjer dopuštenje za korištenje osobnih ili drugih podataka. Stoga bi pojam naknade trebao obuhvaćati i situacije u kojima pružatelj usluge zahtijeva, a krajnji korisnik pružatelju usluge aktivno dostavlja osobne podatke, kao što su ime ili adresa e-pošte ili druge podatke, na izravan ili neizravan način. Trebao bi obuhvaćati i situacije kada pružatelj usluga bez aktivnog dostavljanja od strane krajnjeg korisnika prikuplja podatke, kao što su osobni podaci, uključujući IP adresu ili druge podatke koji se automatski generiraju, kao što su podaci koji se prikupljaju i prenose putem kolačića. U skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije o članku 57. UFEU-a, naknada u smislu Ugovora postoji i ako pružatelj usluga plaćanje dobije od trećih osoba, a ne od primatelja usluge. Stoga bi pojam naknade trebao obuhvaćati i situacije u kojima je krajnji korisnik izložen reklamama kao uvjet za stjecanje pristupa usluzi ili situacije u kojima pružatelj usluga unovčuje osobne podatke koje je prikupio. (17)Interpersonalne komunikacijske usluge jesu usluge kojima se omogućuje interpersonalna i interaktivna razmjena informacija, a obuhvaća usluge kao što su tradicionalni govorni pozivi između dvije osobe, ali i sve vrste e-pošte, usluge slanja poruka ili grupnih razgovora. Interpersonalne komunikacijske usluge obuhvaćaju samo poruke između konačnog broja fizičkih osoba, tj. broja koji nije potencijalno neograničen, a određuje ga pošiljatelj poruke. Komunikacija koja uključuje pravne osobe treba biti unutar opsega definicije u slučaju kada fizičke osobe djeluju u ime tih pravnih osoba ili sudjeluju barem na jednoj strani komunikacije. Interaktivna komunikacija znači da se uslugom primatelju informacije omogućuje odgovor. Usluge koje ne ispunjavaju te uvjete, kao što su linearna radiodifuzija, video na zahtjev, web-mjesta, društvene mreže, blogovi ili razmjena informacija između strojeva, ne bi se trebale smatrati interpersonalnim komunikacijskim uslugama. U iznimnim okolnostima usluga se ne bi trebala smatrati interpersonalnom komunikacijskom uslugom ako je mogućnost interpersonalne i interaktivne komunikacije isključivo pomoćna značajka druge usluge pa se iz objektivnih tehničkih razloga ne može koristiti bez te glavne usluge, a njezino uklapanje nije način za izbjegavanje primjene pravila kojima se uređuju elektroničke komunikacijske usluge. Primjer takve iznimke bio bi načelno komunikacijski kanal u internetskim igrama, ovisno o značajkama komunikacijske mogućnosti usluge. (18)Interpersonalne komunikacijske usluge koje se koriste brojevima iz nacionalnog ili međunarodnog plana telefonskog numeriranja povezuju se s javnom komutiranom telefonskom mrežom (komutacija kanala ili komutacija paketa). Te brojevno utemeljene interpersonalne komunikacijske usluge obuhvaćaju usluge u kojima se brojevi krajnjih korisnika dodjeljuju za potrebe osiguravanja povezivosti s kraja na kraj i usluge koje krajnjim korisnicima omogućuju da dođu do osoba kojima su ti brojevi dodijeljeni. Samo korištenje broja kao identifikatora ne bi se trebala smatrati jednakovrijednom korištenju brojeva za povezivanje s javnom komutiranom telefonskom mrežom, te se stoga sama po sebi ne bi trebala smatrati dovoljnom da se usluga odredi kao brojevno utemeljena interpersonalna komunikacijska usluga. Brojevno neovisne interpersonalne komunikacijske usluge trebale bi podlijegati obvezama samo kada javni interes nalaže primjenu određenih regulatornih obveza svim vrstama interpersonalnih komunikacijskih usluga, bez obzira na to koriste li se brojevima za pružanje svoje usluge. Opravdano je drukčije postupati s brojevno utemeljenim interpersonalnim komunikacijskim uslugama jer one sudjeluju u javnom interoperabilnom ekosustavu i stoga od njega imaju koristi. ê 2002/22/EZ uvodna izjava (6) (prilagođeno) ð novo (19)U regulatorne svrhe, priključna točka mreže predstavlja granicu između regulatornog okvira za elektroničke komunikacijske Ö komunikacijske Õ mreže i usluge te regulacije telekomunikacijske terminalne opreme. Određivanje lokacije za priključne točke mreže odgovornost je državnih regulatornih tijela, na temelju prijedloga relevantnih poduzeća, tamo gdje je to potrebno. ð S obzirom na prakse državnih regulatornih tijela i raznolikost fiksnih i bežičnih topologija, Tijelo europskih regulatora za elektroničke komunikacije („BEREC”) trebalo bi, u bliskoj suradnji s Komisijom, donijeti smjernice o načinu određivanja priključne točke mreže, u skladu s ovom Direktivom, u brojnim konkretnim situacijama. ï ò novo (20)Tehnički razvoj krajnjim korisnicima omogućuje pristup hitnim službama ne samo govornim pozivima, nego i putem drugih interpersonalnih komunikacijskih usluga. Stoga bi pojam komunikacija prema hitnim službama trebao obuhvatiti sve one interpersonalne komunikacijske usluge koje omogućuju takav pristup hitnim službama. Nadograđuje se na elemente sustava za hitne službe koji su već utvrđeni u zakonodavstvu Unije, primjerice „pristupna točka sigurnosnog poziva” („PSAP”) i „najprimjereniji PSAP” te „hitne službe”.

ê 2002/21/EZ uvodna izjava (16) (prilagođeno) ð novo (21)Državna regulatorna tijela ð i druga nadležna ï tijela moraju imati usklađen sustav ciljeva i načela kao potporu Ö svojem radu Õ , i moraju, ako je potrebno, u izvršavanju zadaća vezano uz ovaj regulatorni okvir, usklađivati svoje djelovanje s regulatornim tijelima drugih država članica ð i s BEREC-om ï. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (17) (prilagođeno) ð novo (22)Djelovanje državnih regulatornih ð nadležnih ï tijela osnovanih u skladu s ovom Direktivom i posebnim direktivama doprinosi ispunjavanju širih ciljevaÖ politika Õ u području kulture, zapošljavanja, zaštite okoliša, socijalne kohezije i urbanističkog i prostornog planiranja. ò novo (23)Kako bi se politički ciljevi strategije jedinstvenog digitalnog tržišta prenijeli u zakonodavne odredbe, okvirom bi, osim tri postojeća primarna cilja promicanja tržišnog natjecanja, unutarnjeg tržišta i interesa krajnjih korisnika, trebalo obuhvatiti i dodatni cilj povezivosti, koji se definira sljedećim ishodima: široka dostupnost i prihvaćanje fiksne i mobilne povezivosti vrlo velikog kapaciteta za sve građane i poduzeća Unije na temelju razumne cijene i izbora, koje su omogućili učinkovito i pošteno tržišno natjecanje, učinkovita ulaganja i otvorene inovacije, učinkovito korištenje radiofrekvencijskog spektra, zajednička pravila i predvidivi regulatorni pristupi na unutarnjem tržištu te nužna sektorska pravila radi zaštite interesa građana. Državama članicama, državnim regulatornim tijelima i drugim nadležnim tijelima i dionicima taj cilj povezivosti s jedne strane znači nastojanje da se na određenom području izgrade gospodarski održive mreže i usluge najvećeg kapaciteta, a s druge strane, ostvarivanje teritorijalne kohezije u smislu konvergencije kapaciteta dostupnog u različitim područjima. ê 2002/21/EZ uvodna izjava (18) (prilagođeno) ð novo (24)Zahtjev postavljen državama članicama Ö Načelo da Õ države članice ð trebaju primjenjivati pravo EU-a na tehnološki neutralan način ï za osiguranje da državna regulatorna tijela uzmu u obzir, što je moguće više, potrebu da regulativa u odnosu na tehnologije bude neutralna, drugim riječima, da Ö državna regulatorna Õ ð ili druga nadležna ï Ö tijela Õ niti nameću korištenje određenog tipa tehnologije niti se za nju zalažu, ne znači da se ne mogu, kad je to opravdano, poduzeti razmjerne mjere s ciljem promoviranja određenih usluga ð kako bi se ostvarili ciljevi regulatornog okviraï , na primjer digitalne televizije kao sredstva povećanja učinkovitosti Ö radiofrekvencijskog Õ spektra. ðOsim toga, to ne znači da ne treba uzeti u obzir činjenicu da fizikalna svojstva i arhitektonske značajke određenih sredstava za prijenos mogu biti kvalitetniji u pogledu usluge, kapaciteta, troškova održavanja, energetske učinkovitosti, fleksibilnosti upravljanja, pouzdanosti, robusnosti i skalabilnosti, a u konačnici i u pogledu radnih svojstava, što se može odraziti u mjerama koje se poduzimaju radi ostvarivanja raznih regulatornih ciljeva. ï ê 2009/140/EZ uvodna izjava (53) (25)Učinkovito ulaganje, kao i tržišno natjecanje, treba zajedno poticati kako bi se povećao gospodarski rast, inovacije i mogućnosti odabira za potrošače. ê 2009/140/EZ uvodna izjava 54. (prilagođeno)

(26)Tržišno se natjecanje najbolje može osnažiti putem gospodarski učinkovitog stupnja ulaganja u novu i postojeću infrastrukturu, dopunjenog pravnim uređenjem, kadgod je nužno, kako bi se postiglo učinkovito tržišno natjecanje u maloprodajnim uslugama. Učinkovita razina tržišnog natjecanja, koja se temelji na infrastrukturi, stupanj je udvostručivanja infrastrukture na kojem se od ulagača može razumno očekivati da će ostvariti pravičniÖ pošten Õ povrat ulaganja, na temelju razumnih očekivanja razvoja tržišnih udjela. ê 2009/140/EZ uvodna izjava (8) (prilagođeno) ð novo (27)Kako bi se postigli ciljevi Lisabonske agendeiNeophodno je dati poticaje ulaganju u nove mreže Ö vrlo Õ visokogÖ velikog Õ brze ð kapaciteta ï koje će podržavati inovacije u internetskim uslugama bogatog sadržaja i osnažiti međunarodnu konkurentnost Europske unije. Takve mreže posjeduju ogromni potencijal pružanja koristi potrošačima i poslovnim subjektima unutar Europske unije. Stoga je od najveće važnosti promicati održivo ulaganje u razvoj ovih novih mreža dok se istodobno štiti tržišno natjecanje i stimulira odabir potrošača putem regulatorne predvidivosti i dosljednosti. ê 2009/140/EZ uvodna izjava (5) (prilagođeno) (28)Cilj je postepeno ublažavanje prethodnih (ex-ante) pravila svojstvenih za ovo područje s razvojem tržišnog natjecanja na ovom tržištu, te da, u konačnici, područje elektroničkih komunikacija uređuje samo pravo tržišnog natjecanja. S obzirom na jaku konkurentsku dinamiku tržišta elektroničkih komunikacija posljednjih godina, neophodno je da se uvedu prethodne (ex ante) regulatorne obveze samo tamo gdje Ö na predmetnim maloprodajnim tržištima Õ ne postoji učinkovito i održivo tržišno natjecanje. ò novo (29)Elektroničke komunikacije postaju ključni element sve većeg broja sektora. Internet stvari primjer je kako se prijenos radijskog signala na kojem se temelje elektroničke komunikacije i dalje razvija te oblikuje društvenu i poslovnu stvarnost. Kako bi se iz tih promjena izvukla najveća korist, ključno je uvođenje i prihvaćanje novih tehnologija bežične komunikacije i aplikacija u području upravljanja radiofrekvencijskim spektrom. S obzirom na rast potražnje za tehnologijama i aplikacijama koje se oslanjaju na radiofrekvencijski spektar, a mogu se poboljšati integracijom ili kombinacijom s elektroničkim komunikacijama, upravljanje radiofrekvencijskim spektrom trebalo bi se, ako je to moguće, temeljiti na međusektorskom pristupu kako bi se poboljšala učinkovitost korištenja radiofrekvencijskog spektra. ê 2009/140/EZ uvodna izjava (28) (prilagođeno) ð novo (30)Premda upravljanje radiofrekvencijskim spektrom ostaje u nadležnosti država članica sStrateško planiranje, koordinacija i, prema potrebi, usklađivanje na razini Zajednice Ö Unije Õ može pomoći korisnicima radiofrekvencijskog spektra da u potpunosti iskoriste unutarnje tržište, te da interesi EU Ö Unije Õ budu učinkovito zaštićeni u svijetu. Stoga se za te svrhe, prema potrebi, Ö mogu Õ Ö donijeti Õ višegodišnji zakonodavni programi o upravljanju radiofrekvencijskim spektrom potrebno donijeti ð, od kojih je prvi definiran Odlukom br. 243/2012/EU Europskog parlamenta i Vijeća, ï Ö kojima se Õ kako bi se utvrdilo utvrđuju smjerovi politika i ciljevi za strateško planiranje i usklađivanje korištenja radiofrekvencijskog spektra u Zajednici Ö Uniji Õ. Ova politička usmjerenja i ciljevi mogu se odnositi na dostupnost i učinkovito korištenje radiofrekvencijskog spektra potrebnog za osnivanje i djelovanje unutarnjeg tržišta, Ö , u skladu s ovom Direktivom Õ.te u odgovarajućim slučajevima, na usklađivanje postupaka za dodjelu općih ovlaštenja ili pojedinačnih prava korištenja radijskih frekvencija, kada je to potrebno da bi se prevladale zapreke unutarnjem tržištu. Ovo upravljanje i ciljevi trebaju biti u skladu s ovom Direktivom i posebnim Direktivama. ê 2009/140/EZ uvodna izjava (32) (prilagođeno) ð novo (31)Postojeće upravljanje radiofrekvencijskim spektrom i sustav raspodjele općenito se temelji na upravnim odlukama koje su nedovoljno prilagodljive da bi bile dorasle tehnološkom i gospodarskom razvoju, posebno brzom razvoju bežične tehnologije i povećanoj potražnji za širinom frekvencijskog područja. ÖNacionalne granice sve su manje važne pri određivanju optimalnog korištenja radiofrekvencijskog spektra. Õ nNepotrebna rascjepkanost nacionalnih politika ð u pogledu upravljanja radiofrekvencijskim spektrom, uključujući neopravdanu razliku među uvjetima pristupa radiofrekvencijskom spektru i njegova korištenja, ovisno o vrsti operatora, može korisnicima ï prouzročiti povećanje troškove i gubitak tržišnih mogućnosti., i Ö Rascjepkanost može Õ usporiti inovacije, ð ograničiti ulaganja, proizvođačima i operatorima umanjiti ekonomije razmjera te dovesti do nesuglasica među nositeljima prava te odstupanja u cijeni pristupa radiofrekvencijskom spektru. Ta rascjepkanost može u konačnici dovesti do poremećaja u djelovanju ï na štetuunutarnjeg tržišta, Ö i štetiti Õ potrošačima i cjelokupnom gospodarstvu. Osim toga, , uvjeti pristupa i upotrebe radijskih frekvencija mogu se razlikovati s obzirom na vrs