P9_TA(2021)0044

Smanjenje nejednakosti s posebnim naglaskom na siromaštvu unatoč zaposlenju

Rezolucija Europskog parlamenta od 10. veljače 2021. o smanjenju nejednakosti s posebnim naglaskom na siromaštvu unatoč zaposlenju (2019/2188(INI))

(2021/C 465/07)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir članke 2. i 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU),

— uzimajući u obzir cilj kohezijske politike uspostavljen na temelju članka 3. UEU-a, posebno socijalnu uzlaznu konvergenciju,

— uzimajući u obzir horizontalnu socijalnu klauzulu sadržanu u članku 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU),

— uzimajući u obzir socijalnu politiku u skladu s člankom 151. i daljnjim člancima UFEU-a,

— uzimajući u obzir revidiranu Europsku socijalnu povelju,

— uzimajući u obzir Povelju Europske unije o temeljnim pravima i Europsku konvenciju za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda iz članka 6. UEU-a,

— uzimajući u obzir europski stup socijalnih prava, a posebno načela 5. i 6.,

— uzimajući u obzir ciljeve UN-a u pogledu održivog razvoja,

— uzimajući u obzir konvencije i preporuke Međunarodne organizacije rada (ILO),

— uzimajući u obzir Konvenciju UN-a o pravima osoba s invaliditetom (UNCRPD) i njezino stupanje na snagu u Europskoj uniji 21. siječnja 2011. u skladu s Odlukom Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od strane Europske zajednice (1),

— uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2000/78/EZ od 27. studenoga 2000. o uspostavi općeg okvira za jednako postupanje pri zapošljavanju i obavljanju zanimanja (2),

— uzimajući u obzir Direktivu Vijeća 2000/43/EZ od 29. lipnja 2000. o provedbi načela jednakog postupanja prema osobama bez obzira na njihovo rasno ili etničko podrijetlo (3),

— uzimajući u obzir političke smjernice Ursule von der Leyen,

— uzimajući u obzir prilagođeni program rada Komisije za 2020.,

— uzimajući u obzir cilj u pogledu siromaštva i socijalne isključenosti utvrđen Strategijom Europa 2020.,

— uzimajući u obzir Okvir EU-a za nacionalne strategije integracije Roma,

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 9. listopada 2008. o promicanju socijalne uključenosti i suzbijanju siromaštva, uključujući siromaštvo djece, u EU-u (4),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 20. listopada 2010. o ulozi minimalnog dohotka u borbi protiv siromaštva i promicanju uključivog društva u Europi (5),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 19. lipnja 2020. o europskoj zaštiti prekograničnih i sezonskih radnika u kontekstu krize prouzročene bolešću COVID-19 (6),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 24. studenoga 2015. o smanjenju nejednakosti s posebnim naglaskom na siromaštvo djece (7),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 14. siječnja 2014. o učinkovitim inspekcijama rada kao strategiji za poboljšanje radnih uvjeta u Europi (8),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 26. svibnja 2016. o siromaštvu: rodna perspektiva (9),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 29. studenoga 2018. o položaju žena s invaliditetom (10),

— uzimajući u obzir indeks ravnopravnosti spolova Europskog instituta za ravnopravnost spolova,

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 5. ožujka 2020. naslovljenu „Unija ravnopravnosti: Strategija za rodnu ravnopravnost 2020. – 2025.” (COM(2020)0152),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 24. listopada 2017. o politikama minimalnog dohotka kao sredstvu za suzbijanje siromaštva (11),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 17. travnja 2020. o usklađenom djelovanju EU-a za suzbijanje pandemije bolesti COVID-19 i njezinih posljedica (12),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 4. srpnja 2017. o uvjetima rada i nesigurnosti radnih mjesta (13),

— uzimajući u obzir globalni indeks prava Međunarodne konfederacije sindikata (ITUC) (14),

— uzimajući u obzir izvješća Europske mreže protiv siromaštva i relevantnih izvješća Europskog foruma osoba s invaliditetom i Europske mreže lokalnih organizacija Roma (ERGO),

— uzimajući u obzir ciljeve utvrđene europskim zelenim planom u pogledu postizanja pravedne i poštene tranzicije pružanjem pristupa programima za prekvalifikaciju i mogućnostima zapošljavanja u novim gospodarskim sektorima,

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 14. siječnja 2020. naslovljenu „Jaka socijalna Europa za pravednu tranziciju” (COM(2020)0014),

— uzimajući u obzir članak 54. Poslovnika,

— uzimajući u obzir mišljenja Odbora za prava žena i jednakost spolova i Odbora za predstavke,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za zapošljavanje i socijalna pitanja (A9-0006/2021),

Porast nejednakosti i siromaštva

A. budući da je socijalni model Unije jedna od njezinih prednosti; budući da tehnološki razvoj i globalni trendovi porasta nejednakosti uvjetuju ponovnu procjenu tog socijalnog modela i njegovu prilagodbu našem suvremenom, užurbanom, složenom i nepredvidljivom globalnom okruženju;

B. budući da su, prema definiciji Eurostata, pojedinci izloženi riziku siromaštva unatoč zaposlenju ako rade više od polovice godine i njihov je godišnji odgovarajući raspoloživi dohodak niži od 60 % srednje vrijednosti nacionalnog dohotka kućanstava (nakon socijalnih transfera); budući da najnoviji brojčani podaci Eurostata pokazuju da je 9,4 % europskih radnika u 2018. bilo izloženo riziku siromaštva (15);

C. budući da nejednakost postoji unutar država članica i među njima te da se među tim razinama znatno razlikuje; budući da je jaz u razini neto bogatstva između postotka s najvećim bogatstvom i svih ostalih sve veći; budući da je u 2017. neto imovina po kućanstvu u zemljama Euroskupine u gornjih 20 % kućanstava relativno naglo porasla (16), dok je u donjih 20 % opala, pri čemu su neto dugovanja najsiromašnijih 20 % kućanstava iznosila prosječno 4 500 EUR, a neto imovina najbogatijih 10 % iznosila je prosječno 1 189 700 EUR (17);

D. budući da su čimbenici koji pridonose siromaštvu i povećanju nejednakosti neto bogatstva složeni i međusobno povezani te prvenstveno obuhvaćaju nejednakost plaća, rodnu nejednakost, nedostatak cjenovno pristupačnog stanovanja, diskriminaciju, niske razine obrazovanja, tehnološke promjene u svijetu rada i strukturne promjene na tržištu rada; budući da se povećanjem produktivnosti bez odgovarajućih povećanja plaća pogoršavaju i gospodarske nejednakosti unutar država članica i među njima;

E. budući da rizik od ubrzavanja pojave isključenosti na temelju dohotka među radnicima ima specifičan utjecaj, kako na niskokvalificirane radnike tako i na diplomante (uključujući sveučilišne diplomante) koji ulaze na tržište rada; budući da će razlika u prihodima između osoba s najvišim i najnižim dohotkom u trenutačnim okolnostima nastaviti rasti;

F. budući da svaki šesti radnik u EU-u prima nisku plaću, točnije, plaću nižu od dvije trećine srednje vrijednosti nacionalne plaće, a taj je udio u neprestanom porastu; budući da se niske plaće u mnogim državama članicama nisu mijenjale jednako kao i ostale plaće, što je dovelo do pogoršanja dohodovne nejednakosti i siromaštva unatoč zaposlenju te se smanjila sposobnost osoba s niskim dohotkom da se uspješno nose s ekonomskim poteškoćama;

G. budući da je pogoršanjem stanja na tržištu rada tijekom prethodne krize došlo do dramatičnog porasta broja radnika koji nesvojevoljno rade u nepunom radnom vremenu, a ta je skupina najvjerojatnije zaposlena u uslužnim djelatnostima osnovne ili niže razine i sektorima u kojima je izloženost riziku od siromaštva unatoč zaposlenju vrlo velika;

H. budući da su ravnopravnost žena i muškaraca te nediskriminacija temeljne vrijednosti Europske unije utvrđene Ugovorom o Europskoj uniji i Poveljom Europske unije o temeljnim pravima;

I. budući da u EU-27 žene u prosjeku zarađuju 15 % manje od muškaraca (18), to jest, 9,38 % ako se podaci usklade prema različitim osnovama (19); budući da je tijekom desetljeća razlika u plaćama između žena i muškaraca dovela do razlike od 37 % u mirovinama na osnovi dohotka između žena i muškaraca, čime se stvara nejednaka razina ekonomske neovisnosti između žena i muškaraca starije dobi;

J. budući da nejednaka raspodjela odgovornosti u pogledu skrbi u EU-u, pri čemu žene snose nesrazmjeran teret kao primarne skrbnice u obitelji, zajedno s ograničenim pristupom ustanovama za skrb o djeci i starijim osobama u nekim državama članicama, dovodi do razdoblja neprisutnosti na tržištu rada te time i razlika u plaćama i mirovinama između žena i muškaraca; budući da takva nejednaka raspodjela odgovornosti u pogledu skrbi te nejednaka plaća za poslove koje obično rade žene, kao i utjecaj stanki u karijeri na promaknuća i porast mirovina, predstavljaju čimbenike koji dovode do siromaštva žena;

K. budući da je u 2017. rizik od siromaštva i socijalne isključenosti iznosio 23,3 % u slučaju žena, dok je u slučaju muškaraca bio niži (21,6 %) (20);

L. budući da je razlika u plaćama između muškaraca i žena općenito niža u slučaju osoba koje prvi put ulaze na tržište rada (21); budući da je potrebno nastaviti promicati ravnopravne mogućnosti kako bi se dodatno smanjile nejednakosti između žena i muškaraca;

M. budući da je mnogo više žena zaposleno u uslužnom sektoru nego u industriji, pri čemu su žene uglavnom zaposlene u zdravstvenom i socijalnom sektoru, maloprodaji, proizvodnji, obrazovanju i poduzetništvu, te je sve više žena zaposleno na nepuno radno vrijeme i u povremenom radu;

N. budući da je rodno osviještena politika važan instrument za integraciju rodne ravnopravnosti u sve politike, mjere i djelovanje EU-a, uključujući politike tržišta rada i socijalne politike za promicanje jednakih mogućnosti i borbu protiv svih oblika diskriminacije žena;

O. budući da europski stup socijalnih prava uključuje preporuke o rodnoj ravnopravnosti, jednakim mogućnostima i aktivnoj potpori zapošljavanju;

P. budući da je načelom 6. europskog stupa socijalnih prava utvrđeno da je potrebno spriječiti siromaštvo unatoč zaposlenju i osigurati minimalnu plaću kojom se mogu zadovoljiti potrebe radnika i njihovih obitelji u određenim nacionalnim gospodarskim i društvenim uvjetima, kao i pristup zapošljavanju i poticaje za traženje zaposlenja; budući da se načela u okviru europskog stupa socijalnih prava povezana s radnicima odnose na sve zaposlene osobe, neovisno o njihovu radnom statusu i načinu ili trajanju rada;

Q. budući da mladi teško pronalaze kvalitetna i stabilna radna mjesta na temelju ugovora na neodređeno vrijeme i često su dugotrajno nezaposleni; budući da mnoge države članice omogućuju poslodavcima da mladim zaposlenicima isplaćuju niže plaće, što predstavlja diskriminaciju mladih radnika; budući da se mladi često upuštaju u neplaćena stažiranja koja ne pružaju izglede za buduće zaposlenje;

R. budući da nesigurnost radnih mjesta na određene skupine utječe znatno više nego na druge, pri čemu su određene skupine, kao što su Romi, prekomjerno zastupljene u netipičnim, nestabilnim i slabo plaćenim područjima rada; budući da 80 % Roma i njihove djece živi od dohotka nižeg od odgovarajućeg nacionalnog praga rizika od siromaštva (22), bez obzira na to jesu li zaposleni ili ne; budući da su Romi teško pogođeni pandemijom i mjerama ograničenja kretanja (23);

S. budući da je 95 milijuna ljudi (21,7 %) u EU-u izloženo riziku od siromaštva i socijalne isključenosti, čime se ugrožava ekonomski opstanak, socijalno sudjelovanje i kvaliteta života (24) svake pete osobe u trećem po redu najjačem gospodarskom području na svijetu; budući da je 85,3 milijuna ljudi (16,9 %) u EU-u pogođeno siromaštvom ili socijalnom isključenosti nakon socijalnih transfera;

T. budući da statistički podaci EU-a u vezi sa siromaštvom upućuju na velike razlike u pogledu uspjeha u postizanju cilja smanjenja siromaštva i socijalne isključenosti među državama članicama;

U. budući da je 8,2 milijuna osoba izvučeno iz kategorija izloženosti riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti u odnosu na osnovne vrijednosti iz 2008., što je uvelike uzrokovano poboljšanim uvjetima na tržištu rada te smanjenjem ozbiljne materijalne ugroženosti (25) i udjela osoba koje žive u kućanstvima s vrlo niskim intenzitetom rada (26) u nekim državama članicama;

V. budući da EU, usprkos značajnom poboljšanju situacije u nekim državama članicama, nije uspio ostvariti cilj utvrđen Strategijom Europa 2020. u pogledu smanjenja apsolutnog broja osoba izloženih riziku od siromaštva za 20 milijuna do 2020. u usporedbi s vrijednostima iz 2008.;

W. budući da su određene kategorije radnika, kao što su sezonski ili neki prekogranični radnici, izložene posebno velikom riziku od siromaštva unatoč zaposlenju i socijalne isključenosti i često su zaposleni na temelju ugovora na određeno vrijeme uz slabu ili nepostojeću sigurnost radnih mjesta, zaštitu radničkih prava ili socijalnu zaštitu;

X. budući da nesigurni uvjeti rada i života i siromaštva unatoč zaposlenju uzrokuju razne gospodarske i društvene posljedice, uključujući lošije subjektivne doživljavanje psihičkog stanja, probleme u pogledu smještaja i životnog prostora, loše odnose i osjećaje socijalne isključenosti (27);

Y. budući da su radnici pogođeni siromaštvom unatoč zaposlenju često zaposleni na radnim mjestima na kojima prevladavaju neprihvatljivi radni uvjeti kao što su rad bez sklapanja kolektivnog ugovora, kršenje propisa u pogledu radnih sati (28) te rizici za zdravlje i sigurnost na radnom mjestu;

Z. budući da je položaj takvih radnika na tržištu rada u razdobljima gospodarske recesije dodatno otežan;

AA. budući da su radnici zaposleni na nepuno radno vrijeme općenito izloženi većem riziku od siromaštva ako istovremeno postoje različiti rizični čimbenici, uključujući nisku plaću, nestabilna radna mjesta i slučajeve u kojima su jedini primatelji dohotka u kućanstvu u kojem postoje uzdržavani članovi (29);

AB. budući da je 2019. godine 5,8 % stanovništva unutar skupine EU-27 bilo ozbiljno materijalno ugroženo i budući da je krajnje siromaštvo prisutno u brojnim regijama i zajednicama; budući da će taj udio vjerojatno značajno porasti s obzirom na pandemiju bolesti COVID-19, što taj problem čini još hitnijim;

AC. budući da je energetsko siromaštvo posebno raširen problem u Europi, pri čemu si 50 do 125 milijuna osoba ne može priuštiti odgovarajuća sredstva za postizanje ugodne topline u unutarnjim prostorima (30); budući da 11 % kućanstva u EU-u nema pristup internetu (31);

AD. budući da se siromaštvo kućanstava (32) smanjuje (33) sporo: svako četvrto dijete mlađe od 18 godina izloženo je riziku siromaštva ili socijalne isključenosti te je time zatočeno u zatvorenom krugu unutar kojega se nepovoljni položaj prenosi s generacije na generaciju (34); budući da su samohrani roditelji (34,2 %) i obitelji s puno djece posebno pogođeni (35); budući da su obitelji s djecom ili drugim srodnicima s invaliditetom izloženi većem riziku od siromaštva;

AE. budući da su cijene najamnina u stalnom porastu u većini država članica; budući da stopa prekomjernih troškova stanovanja (36) u EU-u iznosi 9,6 %, što znači da osobe koje žive u tim kućanstvima troše 40 % ili više svojega odgovarajućeg raspoloživog dohotka na stanovanje (37); budući da u nekim državama članicama stopa prekomjernih troškova stanovanja iznosi čak 50 do 90 % (38); budući da se stanari kućanstava s niskim dohotkom u EU-u suočavaju s troškovima stanovanja srednje vrijednosti između 20 i 45 % iznosa svojih raspoloživih dohodaka;

AF. budući da su promjene cijena nekretnina jedan od glavnih elemenata koji pridonose nejednakosti neto bogatstva; budući da nedostatak cjenovno pristupačnog stanovanja postaje najveći izvor nejednakosti u mnogim državama članicama;

AG. budući da je beskućništvo u porastu diljem Europe, pri čemu se procjenjuje da je 2019. godine 700 000 osoba živjelo u beskućništvu (39), što je 70 % više nego prije deset godina (40);

AH. budući da je 2017. procijenjeni postotak mladih u dobi od 18 do 24 godine koji su izloženi riziku od siromaštva, usprkos zaposlenju, iznosio 11 % na razini Europske unije, a čak 28,2 % u Rumunjskoj (41);

AI. budući da je siromaštvo u starijoj dobi i dalje u porastu: postotak ljudi starijih od 65 godina koji su izloženi riziku od siromaštva iznosio je u prosjeku 16,1 % (EU-27); budući da će ovaj broj i dalje rasti zbog nesigurnih i netipičnih radnih odnosa koji su osobito prisutni u slučaju starijih osoba (42);

AJ. budući da siromaštvo unatoč zaposlenju poništava osnovnu svrhu rada, koja se sastoji od pružanja pristojnog života zaposlenicima i njihovim obiteljima, tako da sprečava da postanu ekonomski neovisni;

AK. budući da se člankom 4. Europske socijalne povelje Vijeća Europe određuje da svi radnici imaju pravo na pravednu naknadu koja njima i njihovim obiteljima može omogućiti pristojan životni standard;

Smanjenje pokrivenosti radnika kolektivnim ugovorima

AL. budući da je pokrivenost radnika kolektivnim ugovorima u zemljama OECD-a opala tijekom posljednja tri desetljeća u prosjeku s 46 % na 32 %; budući da u najmanje 14 država članica EU-a 50 % zaposlenika radi bez sklapanja kolektivnog ugovora; budući da je razina pokrivenosti radnika kolektivnim ugovorima u samo sedam država članica viša od 80 % (43); budući da se pad pokrivenosti najbrže odvijao u zemljama u kojima su provedene strukturne reforme koje su bile usmjerene na kolektivno pregovaranje (44);

AM. budući da dobro usklađeni sustavi kolektivnog pregovaranja dovode do dobrih rezultata na tržištu rada i budući da radnici koji sklope kolektivni ugovor obično imaju bolje uvjete rada i kvalitetnije radno okruženje od radnika koji ga nisu sklopili;

AN. budući da je broj zemalja svijeta u kojima je radnicima uskraćeno pravo na osnivanje sindikata ili članstvo u njima porastao s 92 u 2018. na 107 u 2019. godini; budući da je do najvećeg porasta došlo u Europi; budući da 40 % europskih zemalja ne dopušta radnicima da se učlane u sindikate, 68 % ih je prekršilo pravo na štrajk, a 50 % ih je prekršilo pravo na kolektivno pregovaranje (45);

AO. budući da je radnicima u ruralnim područjima teže ostvariti sindikalno zastupanje i pregovarati o lokalnim i sektorskim kolektivnim ugovorima, što ovisi i o sektoru;

AP. budući da je rast plaća u europodručju od 2000. do 2016. bio niži od rasta produktivnosti (46); budući da povećanja plaća nisu pratila povećanje dodane vrijednosti, čime se ukorijenila postojeća nejednakost;

AQ. budući da se kolektivnim pregovaranjem i sektorskim kolektivnim ugovorima osim razine plaća reguliraju i uvjeti rada kao što su radno vrijeme, plaćeni dopust, godišnji odmor i mogućnosti za usavršavanje;

AR. budući da snažni socijalni partneri i kolektivno pregovaranje mogu pozitivno utjecati na sveukupne razine plaća u Europi, uključujući minimalnu i srednju plaću; budući da se kolektivnim pregovaranjem osigurava da radnici izlože svoja stajališta i da ih se poštuje; budući da postoje dokazi o pozitivnom odnosu između angažmana radnika na radnom mjestu i rezultata i prihoda tih poduzeća (47);

Porast netipičnih i nesigurnih radnih odnosa

AS. budući da je u 2017. stopa zaposlenosti osoba s invaliditetom (50,6 %) bila značajno niža od ukupne stope zaposlenosti (74,8 %) (48);

AT. budući da su, slijedom toga, osobe s invaliditetom izložene većem riziku od siromaštva unatoč zaposlenju (11 % naspram prosjeka EU-a od 9,1 %) (49);

AU. budući da je samo 20,7 % žena s invaliditetom i 28,6 % muškaraca s invaliditetom zaposleno na puno radno vrijeme (50);

AV. budući da u nekim državama članicama osobe s invaliditetom prilikom stupanja u radni odnos često izgube svoja prava povezana s invaliditetom, što ih čini izloženijima riziku od siromaštva unatoč zaposlenju;

AW. budući da osobe s invaliditetom u nekim državama članicama nemaju u svim slučajevima status zaposlenika, radnička prava ili zajamčenu minimalnu plaću (51);

AX. budući da se ulazak osoba s invaliditetom na tržište rada pokazao još težim uslijed financijske krize (52);

AY. budući da je broj zaposlenih koji žive u kućanstvu koje je u opasnosti od siromaštva tijekom deset godina porastao s 8 % na 9,4 % – a to je 20,5 milijuna ljudi (53);

AZ. budući da je otkrivena veza između porasta nestandardnih oblika zaposlenja i povećanog udjela Europljana izloženih riziku od siromaštva unatoč zaposlenju (54); budući da je 16,2 % osoba zaposlenih na nepuno radno vrijeme ili uz ugovore na određeno vrijeme izloženije riziku od siromaštva unatoč zaposlenju, dok je istom riziku izloženo 6,1 % osoba zaposlenih uz ugovore na neodređeno vrijeme;

BA. budući da razina obrazovanja uvelike utječe na rizik od siromaštva unatoč zaposlenju; budući da je rizik od siromaštva unatoč zaposlenju znatno veći u slučaju niskokvalificiranih radnika; budući da su u nekim državama članicama čak i visokokvalificirani radnici izloženi riziku od siromaštva unatoč zaposlenju (55);

BB. budući da unutar EU-a postoje različite prakse određivanja plaća;

BC. budući da se područja primjene i opseg sustava minimalne plaće, u slučajevima u kojima takvi sustavi postoje, uvelike razlikuju među državama članicama (56); budući da se među sustavima minimalne plaće uvelike razlikuju i njihove apsolutne i relativne razine i budući da postoje značajni nedostaci u smislu njihovih opsega i prikladnosti u kontekstu omogućivanja pristojnih životnih uvjeta; budući da su, čak i ako da su te razlike manje kada se uzmu u obzir razlike u cijenama, nejednakosti u pogledu kupovne moći i dalje velike (57); budući da se postotak osoba koje primaju minimalnu plaću isto tako znatno razlikuje među državama članicama;

BD. budući da minimalna plaća samo u trima državama članicama sustavno iznosi više od definiranog praga siromaštva (60 % bruto srednje vrijednosti) te da u drugim državama članicama ne predstavlja zaštitu od siromaštva; budući da pojedini sektori, skupine radnika i oblici rada ponekad nisu uvršteni u odredbe o minimalnoj plaći ili kolektivne ugovore, ili nisu njima obuhvaćeni;

BE. budući da radnici koji primaju minimalnu plaću često teško preživljavaju iz mjeseca u mjesec; budući da, konkretnije, među državama članicama 70 % radnika koji primaju minimalnu plaću ima barem „poneke” poteškoće u preživljavanju iz mjeseca u mjesec, dok istu razinu poteškoća ima 50 % drugih vrsta radnika (58);

BF. budući da je smanjenje zaposlenosti tijekom financijske krize 2008. uzrokovalo dramatičan porast broja osoba zaposlenih u netipičnoj vrsti radnog odnosa, na određeno vrijeme i nepuno radno vrijeme, uključujući nesvojevoljno zaposlenje na nepuno radno vrijeme (59); budući da su radnici koji nesvojevoljno rade u nepunom radnom vremenu najčešće zaposleni u uslužnim djelatnostima i sektorima i jedna su od skupina najizloženijih riziku od siromaštva unatoč zaposlenju; budući da više od jedne trećine radnika zaposlenih na nepuno radno vrijeme nesvojevoljno radi u takvom režimu te je svaki drugi zaposlen na određeno vrijeme (60);

BG. budući da standardni ugovori na puno radno vrijeme i na neodređeno vrijeme čine 59 % ukupnog zaposlenja u EU-u, pri čemu je u porastu pojava netipičnih, a često, no ne uvijek, i nesigurnih radnih odnosa (61);

BH. budući da rad na određeno vrijeme ne pridonosi razvoju, osposobljavanju i prilagodbi vještina zaposlenika u skladu s promjenama u svijetu rada;

BI. budući da značajno varira broj radnika u nesigurnim radnim odnosima unutar EU-a u području trgovine na veliko i malo, prijevoza, hotelijerstva, ugostiteljskih usluga (62) te u sektorima kulture i organizacije događanja;

BJ. budući da siromaštvo unatoč zaposlenju može utjecati i na mlade visokoobrazovane profesionalce, posebice u državama članicama u kojima je stopa nezaposlenosti mladih vrlo visoka; budući da je postotak mladih pogođenih siromaštvom unatoč zaposlenju, iako je niži u slučaju osoba visoke stručne spreme nego niže obrazovanih osoba, u nekim državama članicama i dalje značajan; budući da se mlade odrasle osobe često suočavaju s niskim plaćama, nepravednim uvjetima rada, lažnim samozapošljavanjem, netipičnim ugovorima o radu te čak i s neprijavljenim radom (63);

BK. budući da su dodatni prihodi, veća fleksibilnost, stjecanje iskustva, privlačenje klijenata i nedostatak mogućnosti koje pruža tradicionalno tržište rada, po svemu sudeći, glavni razlozi upuštanja u rad putem platformi; budući da rad putem platformi općenito stvara povoljne uvjete za integraciju u tržište rada (64); budući da je rad putem platformi raznolik te bi se, slijedom toga, donošenjem univerzalnog rješenja narušila pojava važnih oblika rada (65);

BL. budući da je Europsko nadzorno tijelo za rad (ELA) osnovano u srpnju 2019. s ciljem pružanja potpore državama članicama i Komisiji u djelotvornoj primjeni i provedbi prava Unije povezanog s mobilnošću radne snage i koordinacijom sustava socijalne sigurnosti; budući da se očekuje da će Europsko nadzorno tijelo za rad dosegnuti svoj puni operativni kapacitet do 2024.;

BM. budući da Komisija još nije iznijela konkretan prijedlog u pogledu europskog broja socijalnog osiguranja, iako je izrazila namjeru da ga iznese;

BN. budući da je stopa obrazovanja odraslih u EU-u iznosila 11,1 % u 2018., dok je cilj za 2020. bio 15 % (66); budući da u području tehnologija i inovacija postoji velik potencijal za stvaranje prilika, međutim, više od 40 % odraslih osoba u EU-u ne posjeduje osnovne digitalne vještine;

Gospodarske i društvene posljedice pandemije bolesti COVID-19

BO. budući da je tijekom financijske krize 2008. porasla nezaposlenost te broj nesigurnih i netipičnih radnih odnosa, te su zbog krize prouzročene bolešću COVID-19 naglašena socijalna pitanja s obzirom na gubitak radnih mjesta, rad uz skraćeno radno vrijeme i egzistencijalnu ugroženost, npr. u slučaju malih i srednjih poduzeća (MSP-ova), malih obrta, malih poduzetnika i prekograničnih radnika; budući da se srednja klasa smanjuje, da jaz između siromaštva i bogatstva raste te da se nejednakosti unutar država članica i među njima povećavaju zbog krize prouzročene bolešću COVID-19;

BP. budući da je u travnju 2020., tijekom pandemije bolesti COVID-19, smanjeno radno vrijeme 50 % radnika u EU-u, pri čemu je više od jedne trećine njih (34 %) navelo da se smanjilo „znatno”, a 16 % da se smanjilo „malo” (67);

BQ. budući da 75 % stanovnika EU-a smatra da je njihova trenutačna financijska situacija teža nego što je to bila prije pandemije COVID-19, dok je 68 % stanovnika navelo da teško preživljava iz mjeseca u mjesec, a 68 % stanovnika ne bi moglo održati svoj životni standard bez dohotka dulje od tri mjeseca; budući da 16 % radnika u EU-u smatra da je vjerojatno da će u bliskoj budućnosti izgubiti zaposlenje (68);

BR. budući da bi gospodarska kriza uzrokovana pandemijom bolesti COVID-19 mogla imati ozbiljne dugoročne posljedice za tržište rada, a posebice za mlade osobe ili ugrožene skupine radnika s obzirom na to da ih može prisiliti da prihvate nesigurna i netipična radna mjesta, čime će se značajno pogoršati uvjeti rada i povećati postojeće nejednakosti;

BS. budući da će pandemija bolesti COVID-19 stoga vjerojatno imati izravan utjecaj na povećanje siromaštva i siromaštva unatoč zaposlenju (69), posebice među najranjivijim društvenim skupinama;

BT. budući da je uslijed pandemije bolesti COVID-19 istaknuta potreba za uključivijom socijalnom zaštitom koja obuhvaća sve skupine radnika, posebno samozaposlene osobe i radnike koji rade putem platformi;

BU. budući da se broj loše plaćenih i dobro plaćenih poslova nastavlja povećavati, međutim, broj srednje plaćenih zanimanja opada; budući da loše plaćeni poslovi ne podrazumijevaju nisku razinu kvalifikacija, posebice u slučaju radnika koji rade putem platformi; budući da su visokoobrazovani radnici sve traženiji, čak i u kontekstu loše plaćenih poslova;

1. naglašava da se EU, u skladu s člankom 31. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, mora pobrinuti da svi radnici imaju radne uvjete kojima se čuvaju njihovo zdravlje, sigurnost i dostojanstvo i poziva na to da se obrati pozornost na činjenicu da siromaštvo i isključenost s tržišta rada i iz društva pogoršavaju nejednakosti i segregaciju; podsjeća na to da bi Komisija i države članice pri provedbi svojih politika trebale dodatno ojačati socijalni model EU-a i uzimati u obzir zahtjeve povezane s promicanjem visoke razine zaposlenosti, pružanjem pristojnih uvjeta života i jamstvom odgovarajuće socijalne zaštite za sve te borbom protiv siromaštva i socijalne isključenosti;

2. naglašava da je u Ugovoru o Europskoj uniji utvrđena temeljna obveza Unije da djeluje u cilju održivog razvoja Europe koji se temelji na, među ostalim, visoko konkurentnom socijalnom tržišnom gospodarstvu, s ciljem pune zaposlenosti i društvenog napretka te visoke razine zaštite; ističe da bi Unija trebala suzbijati socijalnu isključenost i diskriminaciju te promicati socijalnu pravdu i zaštitu, ravnopravnost žena i muškaraca, međugeneracijsku solidarnost i zaštitu prava djeteta;

3. slaže se s Komisijom da je dohodovna nejednakost u EU-u, gledanom kao jednom od regija svijeta, niža u odnosu na neke druge razvijene ekonomije, ali je i dalje zabrinjavajuća; naglašava da izražena nejednakost izaziva razloge za zabrinutost u pogledu pravednosti jer ukorijenjena nejednakost može dovesti do nejednakosti mogućnosti i smanjiti potencijal za rast; ističe da relativno izražena nejednakost može biti povezana s višom stopom rizika od siromaštva, izraženijom socijalnom isključenosti i većom pojavom financijskih poteškoća te da u tom smislu može dovesti do smanjenja socijalne kohezije (70);

4. napominje da, iako se stope siromaštva među ženama znatno razlikuju među državama članicama, rizik od siromaštva i socijalne isključenosti veći je u rizičnim skupinama kojima pripadaju starije žene, neudane žene, žene koje imaju djecu i samohrane majke, žene izbjeglice i migrantice, žene druge boje kože, pripadnice etničkih manjina, homoseksualne, biseksualne i transrodne žene i žene s invaliditetom, a prosječni je trend da su žene više izložene riziku od siromaštva i socijalne isključenosti nego muškarci (22,8 % u EU-u 2018.); napominje da su zbog drugih intersekcijskih čimbenika rizika kao što su neaktivnost i nedostatak usluga skrbi o djeci i uzdržavanim članovima obitelji neke određene kategorije žena izloženije rizicima od siromaštva od drugih;

5. ističe da je svaka druga osoba migrantskog podrijetla iz trećih zemalja izložena riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti, da su stope nesigurnog rada posebno visoke među migranticama i ženama izbjeglicama i da su osobe sa statusom uzdržavane osobe ili nezakonitim statusom izložene iznimno visokim stopama siromaštva; ističe da četiri petine članova romske zajednice ima prihode ispod praga siromaštva i da je manje od jedne petine Romkinja (u dobi od 16 i više godina) zaposleno; naglašava da diskriminacija u pogledu pristupa obrazovanju, osposobljavanju i zapošljavanju i njihove kvalitete pridonosi toj činjenici; poziva EU da surađuje s državama članicama kako bi se osigurala puna provedba standarda zapošljavanja na nacionalnoj razini i na razini EU-a bez bilo koje vrste diskriminacije, uključujući kroz praćenje, pritužbe i mehanizme pravne zaštite koji su učinkoviti, neovisni i pristupačni svim radnicima;

6. ističe da prema podacima Eurostata trenutačno u državama članicama 64,6 milijuna žena i 57,6 milijuna muškaraca živi u siromaštvu, što pokazuje da je utjecaj siromaštva na žene i muškarce različit; napominje da te brojke samo pokazuju koliko je žena pogođeno i da se moraju sagledati uz druge pokazatelje kao što su dob, očekivani životni vijek, dohodovne nejednakosti, razlika u plaćama između spolova, vrsta kućanstva i socijalni transferi kako bi se u potpunosti razumio njihov značaj; naglašava da je izloženost žena siromaštvu vjerojatno podcijenjena te poziva države članice na prikupljanje podataka o siromaštvu na način kojim će se odražavati stvarnost kućanstva u kojem osoba živi i osobna stvarnost, zajedno s relevantnim podacima o jednakosti, kao i na provođenje analiza ravnopravnosti spolova s obzirom na statistike i politike koje se tiču siromaštva, budući da se ne može pretpostaviti da muškarci i žene iz istih kućanstava ravnopravno dijele resurse;

Mjere protiv nejednakosti

7. poziva Komisiju i države članice da ostvare cilj usporedivih životnih uvjeta pomoću uzlazne društvene i gospodarske konvergencije, da suzbiju sve veće nejednakosti unutar država članica i među njima te da ojačaju solidarnost; potiče države članice da učvrste sustave kolektivnog pregovaranja i uspostave minimalnu razinu socijalne zaštite i sustav socijalne sigurnosti za sve dobne skupine; naglašava da je te ciljeve moguće postići pomoću instrumenata kao što su, među ostalim, minimalni dohodak, minimalna plaća i minimalne mirovine u okviru prvog stupa ( 71 ) u skladu s nadležnostima i zakonima svake države članice, uz poštovanje svih općih načela Europske unije, uključujući temeljna prava, proporcionalnost, pravnu sigurnost, jednakost pred zakonom i supsidijarnost;

8. podsjeća Komisiju i države članice da sprečavanje i borba protiv siromaštva unatoč zaposlenju mora biti dio sveukupnog cilja iskorjenjivanja siromaštva u Europskoj uniji;

9. smatra da je pristup kvalitetnim, cjenovno pristupačnim i dostupnim uslugama (posebice javnih uslugama) ključan za smanjenje nejednakosti i razina siromaštva; smatra stoga ključnim da države članice poduzmu mjere kojima će jamčiti pristup kvalitetnim slugama i, slijedom toga, univerzalni pristup zdravstvenoj skrbi, obrazovanju, cjenovno pristupačnom stanovanju, opskrbi energijom i socijalnoj zaštiti;

10. uvjeren je da aksiom „rad je najbolji lijek za siromaštvo” u današnje vrijeme nije u svim slučajevima primjenjiv s obzirom na sektore loše plaćenih djelatnosti i nesigurne uvjete rada (uključujući neke oblike netipičnog zaposlenja), što utječe na održivost i prikladnost sustava socijalne sigurnosti; smatra, nadalje, da su učinkoviti kolektivni ugovori i učinkoviti sustavi zakonske minimalne plaće, u slučajevima gdje postoje, važni instrumenti za borbu protiv siromaštva;

11. ističe da je rast nužan za suzbijanje nesigurnosti i siromaštva; uvjeren je da je potrebno poticati poduzetništvo, uključujući poduzetništvo žena i mladih; ističe da je potrebno podržavati MSP-ove, koji stvaraju radna mjesta i bogatstvo te predstavljaju temelj europskog gospodarstva; ističe da ta poduzeća određenim područjima pružaju vitalnost i pridonose inovacijama i izgradnji konkurentnog, raznolikog i održivog tržišta rada; naglašava da zakonodavstvo EU-a mora imati koristi za poduzeća, a posebice za MSP-ove;

12. poziva Komisiju i države članice da na temelju svojih obveza utvrđenih konvencijama Međunarodne organizacije rada i revidiranom Europskom socijalnom poveljom i svojih obveza u odnosu na europski stup socijalnih prava i ciljeve održivog razvoja promiču kolektivno pregovaranje; poziva države članice da prilagode svoja nacionalna zakonodavstva kako ne bi predstavljala prepreku kolektivnom pregovaranju i pravu na udruživanje, pregovaranje i sklapanje kolektivnih ugovora te da poštuju i provode pravo na pravednu minimalnu plaću, ako je primjenjivo;

13. naglašava da su tehnološki razvoj i promjene strukture gospodarstva doveli do veće koncentracije gospodarskih aktivnosti i radnih mjesta za visokokvalificirane osobe u širim gradskim područjima, čime su se povećale društvene i zemljopisne nejednakosti; poziva Komisiju i države članice da povećaju ulaganja u digitalnu tehnologiju u ruralnim područjima kako bi se unaprijedile javne usluge, poboljšala njihova kvaliteta i djelotvornost te stvorili novi načini pružanja usluga u udaljenim i nedovoljno pokrivenim regijama u svrhu smanjenja nejednakosti i stvaranja boljih mogućnosti zaposlenja;

14. pozdravlja prijedlog Komisije o programu vještina; ističe da su niske razine obrazovanja jedan od temeljnih uzroka siromaštva unatoč zaposlenju te se tom problemu treba posvetiti;

15. poziva države članice da svima zajamče ravnopravan pristup uključivom obrazovanju i osposobljavanju te da se intenzivnije posvete smanjenju ranog napuštanja školovanja;

16. ističe da su visokokvalitetno obrazovanje od rane dobi, strukovno obrazovanje i osposobljavanje, prekvalifikacija i usavršavanje nužni za smanjenje nejednakosti i poboljšanje sposobnosti radnika da se prilagode promjenama u svijetu rada te za omogućavanje njihovog uspješnog prijelaza u status zaposlenosti;

17. poziva države članice da stoga usko surađuju sa socijalnim partnerima, pružateljima usluga obrazovanja i osposobljavanja, poduzećima i ostalim važnim dionicima u svrhu jačanja i poboljšanja sustava obrazovanja i osposobljavanja te poboljšanja njihove kvalitete i relevantnosti u odnosu na tržište rada i osobni razvoj, što uključuje omogućavanje pristupa cjeloživotnom učenju;

18. naglašava da su za digitalnu transformaciju i porast zanimanja koje zahtijevaju visoke kvalifikacije i vještine potrebna ciljana ulaganja u cjeloživotno učenje; potiče Komisiju i države članice da pruže usklađenu i sveobuhvatnu podršku razvoju potrebnih digitalnih vještina, što treba obuhvaćati i starije radnike; poziva, stoga, na ciljana ulaganja u digitalnu prekvalifikaciju i usavršavanje kako bi se radnicima omogućilo da se prilagode promjenama i osiguraju veće plaće;

19. poziva Komisiju i države članice da mladima pruže odgovarajuću razinu obrazovanja i osposobljavanja koja će im omogućiti da ispune potrebe tržišta rada i odgovore na izazove koje ono predstavlja te da ih opremi znanjem o njihovom radu i socijalnim pravima kako se ne bi upuštali u netipične i nesigurne radne odnose;

20. podsjeća Komisiju i države članice na činjenicu da se prema temeljnim socijalnim i radničkim pravima odnosi na isti način kao prema gospodarskim slobodama, u slučaju da se ta dva prava nađu u sukobu;

21. poziva na donošenje sveobuhvatne europske strategije za borbu protiv siromaštva u kojoj su postavljeni ambiciozni ciljevi u pogledu smanjenja siromaštva i eliminacije krajnjeg siromaštva u Europi do 2030. u skladu s načelima utvrđenima europskim stupom socijalnih prava, pri čemu je potrebno uzeti u obzir ciljeve održivog razvoja;

22. poziva Komisiju i države članice da iskoriste financijske instrumente kao što su Garancija za mlade i programi EU-a u kako bi se suzbila nezaposlenost mladih, povećala njihova zapošljivost i kako bi ih se potaklo da se zaposle na stabilnim i sigurnim radnim mjestima;

23. poziva Komisiju i države članice da uvedu konkretne mjere za suzbijanje izbjegavanja plaćanja poreza i poreznih prijevara koje predstavljaju važno sredstvo smanjenja gospodarske nejednakosti i poboljšanja ubiranja poreznih prihoda u državama članicama;

24. poziva Komisiju da ažurira svoj okvir za osnivanje i razvoj zadruga i poduzeća socijalne ekonomije, koji po svojoj prirodi stavljaju jači naglasak na poštene radne uvjete i osnaživanje radnika;

25. poziva Komisiju i države članice na uvođenje inicijativa kojima će se promicati osnaživanje žena kroz obrazovanje, strukovno osposobljavanje i cjeloživotno učenje, kao i kroz pristup financiranju, žensko poduzetništvo i zastupljenost žena u sektorima usmjerenim na budućnost s ciljem osiguravanja pristupa kvalitetnom zaposlenju; posebno poziva na snažnije promicanje predmeta iz područja STEM-a, digitalnog obrazovanja, umjetne inteligencije i financijske pismenosti s ciljem borbe protiv postojećih stereotipa i osiguravanja sudjelovanja većeg broja žena u tim sektorima i njihovog doprinosa razvoju tih sektora;

26. naglašava redoviti dijalog sa ženama suočenima sa siromaštvom i donositeljima odluka u okviru foruma na nacionalnoj i regionalnoj razini te na razini EU-a radi praćenja učinkovitosti aktualnih politika/usluga i predlaganja rješenja;

27. ističe potrebu da se osigura odgovarajuće financiranje za nevladine organizacije i naglasi potreba da one imaju pristup sredstvima EU-a kako bi mogle ponuditi inovativne i učinkovite usluge za borbu protiv siromaštva;

28. pozdravlja plan Komisije da bez odgode predstavi jamstvo za djecu ( 72 )

29. poziva države članice da svima osiguraju pristup primjerenom, cjenovno dostupnom, pristupačnom, energetski učinkovitom i zdravom stanovanju te da poduzmu više kako bi promicale socijalno stanovanje, uključujući društveno poticanu stanogradnju; potiče države članice da pojačaju razmjenu najboljih praksi u pogledu djelotvornih politika socijalnog stanovanja;

30. poziva države članice i lokalna tijela javne vlasti da usvoje odgovarajuće politike stanovanja, da stvore uvjete i pruže podršku za ulaganja u socijalno i cjenovno pristupačno stanovanje te da riješe problem energetskog siromaštva;

31. poziva Komisiju da predloži strateški okvir EU-a za nacionalne strategije o beskućništvu s obzirom na povezanost između siromaštva unatoč zaposlenju i beskućništva; poziva države članice da poduzmu hitne mjere za sprečavanje i suzbijanje beskućništva te da spriječe deložacije;

32. naglašava da je u okviru novog Europskog socijalnog fonda plus (ESF+) važno povećati sredstva za najpotrebitije jer je to ključan element europske solidarnosti i način pružanja pomoći u borbi protiv najgorih oblika siromaštva u Uniji, kao što su oskudica hrane i siromaštvo djece;

Osiguravanje minimalnih radnih i životnih uvjeta

33. smatra da je nužno uspostaviti zakonodavni okvir u svrhu reguliranja uvjeta rada na daljinu unutar EU-a kako bi se osigurali primjereni uvjeti rada i zaposlenja u digitalnom gospodarstvu, čime bi se pridonijelo smanjenju nejednakosti i pristupilo problemu siromaštva unatoč zaposlenju;

34. poziva Komisiju da predstavi okvir EU-a o minimalnom dohotku;

35. poziva Komisiju i države članice da ulože u aktivne politike rada kako bi radnici i gospodarstva Europe postali otporniji i kako bi radnici stekli vrijedne vještine;

36. prima na znanje prijedlog Komisije o direktivi EU-a u svrhu zaštite radnika unutar Unije u obliku minimalne plaće kojom bi im se omogućio pristojan život;

37. naglašava da bi tom direktivom bilo potrebno utvrditi jasne zaštitne mjere u državama članicama u kojima o plaćama u pravilu kolektivno pregovaraju socijalni partneri;

38. podsjeća na predložene mjere političkih smjernica Komisije za razdoblje 2019. – 2024. ( 73 ) kojima se teži osigurati da radnici unutar Unije primaju pravednu minimalnu plaću koja bi im trebala omogućiti pristojan život bez obzira na to u kojoj državi rade;

39. podsjeća na činjenicu da su direktivama o radničkim pravima, u skladu s načelom nesmanjivanja postignute zaštite i povoljnijim odredbama, utvrđeni minimalni standardi te da pojedinačne države članice mogu samostalno utvrditi više razine zaštite i standarda;

40. smatra da bi takvom direktivom bilo potrebno osigurati, putem kolektivnih ugovora i zakonskih minimalnih plaća, da radnici i njihove obitelji nisu izloženi riziku od siromaštva i da svatko može živjeti od svog rada i sudjelovati u društvu;

41. ističe da bi konačna direktiva trebala jamčiti da se zakonska minimalna plaća, u slučajevima u kojima je primjenjiva, uvijek odredi iznad praga siromaštva;

42. poziva države članice i socijalne partnere da osiguraju uspostavljanje minimalne plaće u skladu s nacionalnim praksama i da pritom uzmu u obzir njezin utjecaj na konkurentnost, stvaranje radnih mjesta i siromaštvo unatoč zaposlenju;

43. naglašava da je potrebno poduzeti mjere kojima bi se osiguralo da poslodavci ne sudjeluju u praksama u kojima se od minimalne plaće odbijaju troškovi nužni za izvršavanje rada, kao što su smještaj, obvezna odjeća, alati, osobna zaštitna oprema i druge vrste opreme;

44. poziva Komisiju i države članice da provedu zakonodavni okvir o minimalnim uvjetima rada za sve radnike, posebice one koji su zaposleni u nesigurnim uvjetima rada u kojima se isto tako često nalaze netipični ili nestandardni radnici u ekonomiji honorarnih poslova, te da poboljšaju taj okvir rješavanjem nedostataka u zakonodavstvu i poboljšanjem postojećih direktiva ( 74 ) ili uvođenjem novih pravnih akata prema potrebi;

45. poziva države članice da uspostave programe socijalne zaštite za sve radnike i poziva Komisiju da pridonese i pruži podršku aktivnostima država članica u pogledu socijalne sigurnosti i socijalne zaštite radnika;

46. ističe da je mobilnost radne snage ključna za najbolje iskorištavanje talenata i ambicija Europljana, postizanje najboljih mogućih gospodarskih rezultata i uspješnosti poduzeća i pojedinaca te pružanje velikog raspona mogućnosti radnicima; poziva Komisiju i države članice da uklone postojeće prepreke mobilnosti u Europskoj uniji;

47. poziva države članice da osiguraju razumnu prilagodbu osobama s invaliditetom na radnom mjestu ( 75 )

48. poziva Komisiju i države članice da suzbiju strategije koje pridonose siromaštvu unatoč zaposlenju, kao što su neprijavljeni prekovremeni rad, nepouzdano ili nepredvidljivo planiranje radnog vremena koje provode poslodavci, ugovori bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati, neprijavljena gospodarska aktivnost i siva ekonomija; podsjeća na činjenicu da su zdravlje i sigurnost na radnom mjestu odgovornost poslodavca te da se osposobljavanje povezano s radnim mjestom mora odvijati tijekom radnog vremena;

49. primjećuje da je europski sastanak na vrhu o radu putem platformi s ciljem poboljšanja uvjeta rada radnika koji rade putem platformi odgođen zbog krize bolesti COVID-19; poziva Komisiju da održi taj sastanak čim to bude moguće;

50. primjećuje društvene posljedice rada putem platformi, točnije, radnike koji ne uživaju radnička prava i socijalnu zaštitu te ne plaćaju doprinose za socijalno osiguranje ni poreze;

51. prima na znanje plan Komisije da usvoji zakonodavni prijedlog ( 76 ) o radnicima koji rade putem platformi; poziva Komisiju da osigura da se radni odnosi između platformi i radnika prilagode novim uvjetima digitaliziranog društva i gospodarstva te da se pojasne tako da se te radnike obuhvati postojećim zakonima o radu i odredbama o socijalnoj sigurnosti, da poboljša uvjete rada, vještine i obrazovanje radnika koji rade putem platformi te da za njih osigura predvidljive radne sate;

52. naglašava da je zakonodavnim prijedlogom EU-a potrebno osigurati da radnici koji rade putem platformi imaju uvjete za osnivanje predstavništva radnika i sindikata u svrhu sklapanja kolektivnog ugovora;

53. poziva države članice da brzo prenesu i u potpunosti provedu Direktivu o ravnoteži između poslovnog i privatnog života ( 77 )

54. poziva države članice da osiguraju pristup cjenovno pristupačnoj i kvalitetnoj skrbi o djeci općenito te poglavito za samohrane roditelje, roditelje djece s invaliditetom i roditelje u velikim kućanstvima; podsjeća na činjenicu da je pristup skrbi o djeci posebno važan tražiteljima zaposlenja i radnicima u nestabilnom stanju zaposlenosti, bez obzira na prirodu ugovora, kao i pristup uslugama skrbi za osobe s invaliditetom ili uzdržavane članove obitelji, kako bi se spriječilo da radnici s takvim obvezama u pogledu skrbi budu prisiljeni na nesiguran rad koji često vodi do siromaštva unatoč zaposlenju;

55. naglašava da bi bolje mogućnosti u pogledu dijeljenja roditeljskog dopusta mogle pozitivno utjecati na zapošljavanje žena; poziva države članice da poduzmu mjere kojima će se korisnici plaća ili naknada za roditeljski dopust zaštititi kako ne bi dospjeli ispod granice siromaštva;

56. naglašava potrebu za osiguravanjem sukladnosti s pravilima o jednakosti, za suzbijanjem svih oblika diskriminacije, uz poseban naglasak na plaće i uvjete rada, za pružanjem jednakih mogućnosti i ispravljanjem nedostataka u zakonodavstvu koji utječu na skupine u nepovoljnom položaju; poziva, osim toga, na deblokiranje horizontalne Direktive o borbi protiv diskriminacije;

57. poziva Komisiju da promiče ravnopravno sudjelovanje i jednake mogućnosti za muškarce i žene na tržištu rada i da pokrene inicijative za promicanje pristupa žena financiranju, ženskog poduzetništva i financijske neovisnosti žena;

58. naglašava da je suzbijanje razlike u plaćama između muškaraca i žena te, posljedično, mirovinama ključno za suzbijanje siromaštva unatoč zaposlenju među ženama; ističe važnost pružanja odgovarajuće financijske podrške skrbi za djecu tijekom rodiljnog i roditeljskog dopusta;

59. poziva države članice da razmotre uključivanje čimbenika odgovornosti u pogledu odgoja djece u sustave mirovinskog osiguranja u slučajevima u kojima žene ne mogu raditi i pružanje prikladnih doprinosa tijekom tih razdoblja;

60. naglašava da bi mjere u pogledu transparentnosti plaća trebale biti usmjerene na ostvarivanje jednakih plaća i omogućiti socijalnim partnerima da sklapaju kolektivne ugovore kako bi se postigao taj cilj;

61. poziva Komisiju da predstavi strategiju za osobe s invaliditetom za razdoblje nakon 2020. kako bi se omogućilo da se potpuno uključe u tržište rada; poziva Komisiju i države članice da omoguće osobama s invaliditetom da steknu vještine nužne za zapošljavanje na otvorenom tržištu rada i da budu obuhvaćene radnim pravom, socijalnom zaštitom i minimalnom plaćom;

62. poziva države članice da osobama s invaliditetom, prilikom ulaska na tržište rada ili prelaska određenog dohodovnog praga, ne oduzmu naknade kojima se pokrivaju dodatni troškovi povezani s invaliditetom jer takva praksa pridonosi siromaštvu unatoč zaposlenju; poziva države članice da svojim djelovanjem pruže podršku osobama s invaliditetom u svladavanju prepreka;

63. poziva države članice da osobama s invaliditetom zajamče ostvarivanje njihovih radničkih i sindikalnih prava ravnopravno s ostalim radnicima;

64. ponovno poziva ( 78 ) Komisiju da predstavi obvezujuće mjere za osiguravanje transparentnosti plaća u skladu sa svojom obvezom utvrđenom u Strategiji za rodnu ravnopravnost 2020. – 2025. ( 79 ) ; smatra da je u okviru tih mjera potrebno u potpunosti poštovati autonomiju nacionalnih socijalnih partnera;

65. ustraje na tome da bi transparentnost plaća trebali provoditi poslodavci u javnom i privatnom sektoru te da bi pritom trebali uzeti u obzir posebnosti MSP-ova, pri čemu je potrebno spriječiti prakse kojima se narušava ostvarenje načela jednake plaće za jednak rad;

66. poziva Komisiju i države članice da riješe problem siromaštva unatoč zaposlenju koje utječe na mlade; poziva Komisiju i države članice poduzmu mjere protiv lažnog samozapošljavanja i iskorištavanja mladih radnika putem niskih plaća i nejasnih ili nepravednih uvjeta rada, što može dovesti do siromaštva unatoč zaposlenju; potvrđuje hitnu potrebu za pregledom i jačanjem europskog Kvalitativnog okvira za pripravništvo kako bi se u kriterije kvalitete uključilo načelo naknade za pripravništvo i stažiranje te osigurao odgovarajući pristup programima socijalne zaštite; ponovno potvrđuje da se zaposlenje mladih ne smije smatrati jeftinim radom i da je mladim osobama potrebno omogućiti pravedne uvjete rada i plaće te redovne radne odnose, među ostalim u skladu s njihovim iskustvom i kvalifikacijama;

67. izražava zabrinutost zbog mogućeg porasta nestandardnog i nesigurnog rada uslijed krize bolesti COVID-19; naglašava da bi se zakonska minimalna plaća trebala primjenjivati na sve radnike, uključujući kategorije koje su trenutačno isključene, kao što su nestandardni radnici;

68. poziva Komisiju i države članice da prikupe detaljnije statističke podatke o porastu nesigurnosti radnih mjesta i nekih oblika netipičnih radnih mjesta na tržištima rada te da reagiraju poduzimanjem mjera u pogledu prilagodbe i modernizacije postojećeg zakonodavstva o radu;

69. pozdravlja inicijative zemalja članica s ciljem smanjenja nesigurnosti radnih mjesta i iskorjenjivanja prijevarnih praksi čija je svrha snižavanje plaća i izbjegavanje plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje ( 80 ) te poziva Komisiju da predstavi prijedloge u granicama svojih nadležnosti kako je utvrđeno Ugovorima;

70. podsjeća države članice na to da bi javne službe za zapošljavanje trebale nastaviti nuditi što više mogućnosti kvalitetnog zaposlenja;

71. potiče države članice da postupno ukinu upotrebu ugovora bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati; poziva Komisiju i države članice da suzbiju pojavu nesvojevoljnog rada u nepunom radnom vremenu, da značajnim djelovanjem promiču zapošljavanje na neodređeno vrijeme te da ograniče praksu stalnog produljenja ugovora na određeno vrijeme;

72. čvrsto je uvjeren da poslodavci snose potpunu odgovornost za osiguravanje opreme, odjeće i osiguranja koji su radnicima potrebni za obavljanje njihovih funkcija, za što radnici ne bi trebali snositi nikakve troškove; naglašava da poslodavci snose potpunu odgovornost za izdatke ili osposobljavanje koje je zaposlenicima potrebno za izvršavanje njihovih zadataka;

73. poziva Komisiju i države članice da omoguće odgovarajuću provedbu prava Unije o mobilnosti radne snage i koordinaciji sustava socijalne sigurnosti te da prije svega osiguraju da su radnici prije potpisivanja ugovora upućeni u svoja prava, obveze i postupovna jamstva na razumljiv način ( 81 ) ; poziva Europsko nadzorno tijelo za rad i države članice da prate sukladnost s važećim zakonodavstvom o radu i socijalnim zakonodavstvom; poziva države članice da uvedu inspekcije rada i da u prekograničnim slučajevima uključe Europsko nadzorno tijelo;

74. naglašava da bi se države članice trebale pobrinuti da nacionalni inspektorati rada poduzmu djelotvorne i prikladne kontrole i inspekcije, da uspostave odgovarajuće mehanizme za podnošenje pritužbi te da poštuju prava svih radnika, posebice onih na nesigurnim radnim mjestima i nekim oblicima atipičnih radnih mjesta te da omoguće prikladno financiranje radnika;

75. poziva države članice da provedu revidiranu Direktivu o upućivanju radnika kako bi se ta kategorija radnika učinkovito zaštitila;

76. naglašava da su nadzor i kontrola posebno važni u slučajevima državljana trećih zemalja koji rade unutar EU-a kako bi ih se zaštitilo i kako bi se izbjegla zlouporaba; poziva države članice da u tom kontekstu uspostave intenzivnu suradnju s Europskim nadzornim tijelom;

77. poziva Europsko nadzorno tijelo da stekne stvarne inspekcijske ovlasti kako bi se djelotvorno suzbile nezakonite prakse te iskorištavanje i zlouporaba radnika;

78. pozdravlja smjernice Komisije od 16. srpnja 2020. o sezonskim radnicima i zaključke Vijeća od 9. listopada 2020. o sezonskim radnicima;

79. prima na znanje velik broj predstavki koje je primio Odbor za predstavke i u kojima se upozorava na nesigurnost i zlouporabu ugovora na određeno vrijeme u javnom ( 82 ) i privatnom ( 83 ) sektoru i u tom smislu konstatira da se kao najčešći uzrok stresa na radnom mjestu spominju nesigurna radna mjesta; poziva Komisiju da, kako bi se djelotvorno riješili problemi siromaštva unatoč zaposlenju, socijalne isključenosti i nesigurnog rada, razmotri te predstavke i pruži bolje odgovore na njih, u skladu sa svojim nadležnostima i nadležnostima država članica;

80. smatra prostituciju teškim oblikom nasilja i iskorištavanja koji najviše pogađa žene i djecu; poziva države članice da donesu posebne mjere za borbu protiv gospodarskih, društvenih i kulturnih uzroka prostitucije i mjere potpore za prostituirane osobe kako bi se olakšala njihova društvena i profesionalna reintegracija;

81. smatra da bi se veći naglasak trebao staviti na one vrijednosti i politike kojima se promiče rad i njegova povezanost s poboljšanjem kvalitete života ljudi te da bi takvim vrijednostima i politikama trebalo znatno doprinijeti poboljšanju njihova društvenog i fizičkog okruženja;

82. pozdravlja usvajanje paketa za mobilnost; smatra da je paket za mobilnost pouzdan alat za borbu protiv socijalnog dampinga i siromaštva unatoč zaposlenju u sektoru prometa; poziva na brzu i potpunu provedbu Uredbe (EU) 2020/1054 ( 84 ) o vremenima vožnje, razdobljima odmora i tahografima za dobrobit vozača kamiona u Europi; naglašava da je potrebno poduzeti daljnje i slične inicijative u svrhu suzbijanja socijalnog dampinga i siromaštva unatoč zaposlenju u drugim industrijama na koje utječu socijalni damping i loši uvjeti rada, kao što su industrija zračnog prometa i brodarska industrija;

83. smatra bi poduzeća trebala stažiranja doživljavati kao ulaganje, a ne besplatan rad; podsjeća na činjenicu da mladi tijekom stažiranja često nemaju drugih izvora prihoda; smatra doprinos stažista vrijednim i ključnim te da zaslužuju plaću; poziva Komisiju i države članice da stanu na kraj praksi neplaćenog stažiranja te da zajamče visokokvalitetna stažiranja uz pristojnu plaću;

84. smatra da mladi radnici trebaju primati plaću na osnovi svojega iskustva i da ih se ne bi trebalo diskriminirati pružanjem nižih plaća isključivo na osnovi njihove dobi; poziva stoga države članice da stanu na kraju praksi isplate plaća za mlade radnike koje su niže od zakonskog minimuma;

Kolektivni ugovori

85. napominje da je autonomija socijalnih partnera vrijedno sredstvo i ističe potrebu da se ona ostvari u svakoj državi članici te da se na razini Unije nadzire sukladnost s time; prima na znanje prijedlog Komisije ( 85 ) o zaštiti i jačanju sustava kolektivnog pregovaranja na nacionalnoj razini, a posebice na razini sektora;

86. poziva Komisiju da promiče upotrebu ESF-a plus za izgradnju kapaciteta socijalnih partnera u svrhu jačanja kolektivnog pregovaranja u Europi; poziva države članice da osnuju institucije i uspostave mehanizme potrebne za pružanje podrške kolektivnom pregovaranju, uz osobit naglasak na sektorsko kolektivno pregovaranje; poziva države članice da se savjetuju sa socijalnim partnerima i uključe ih u izradu zakonodavstva kad god to bude potrebno;

87. prima na znanje prijedlog Komisije da države članice budu obvezne osigurati mjere kojima će se omogućiti kolektivno pregovaranje u slučajevima u kojima je njime obuhvaćeno manje od 70 % ( 86 ) radnika; naglašava da je potrebno uključiti socijalne partnere u postupak donošenja odluka u pogledu pokretanja takvih radnji; smatra da bilo kakva radnja u tom smislu ne smije negativno utjecati na autonomiju socijalnih partnera;

88. poziva Komisiju da nadzire pravo svih radnika na organiziranje te pregovaranje i sklapanje kolektivnih ugovora, a države članice poziva da osiguraju ostvarenje tog prava te da odmah poduzmu mjere u slučaju njegova kršenja;

89. poziva države članice da omoguće sindikatima pristup mjestima rada, što uključuje slučajeve rada na daljinu, u svrhu organiziranja, razmjene informacija i savjetovanja;

90. potiče Komisiju da poboljša direktive o javnoj nabavi ( 87 ) kako bi se spriječilo tržišno natjecanje na štetu plaća tako da jedino oni koji poštuju važeće kolektivne ugovore mogu biti uspješni ponuđači; poziva države članice da osiguraju pridržavanje, provjeru i provedbu direktiva;

91. potvrđuje da su digitalizacija i globalizacija uzrokovale značajan porast samozapošljavanja i netipičnih oblika rada; pozdravlja obvezu Komisije u pogledu procjene potrebe za usvajanjem mjera na razini Unije kojima se omogućava da se pojedinačno samozaposlene osobe udruže i sklapaju kolektivne ugovore, kao i obvezu u pogledu predlaganja regulatornih promjena u slučajevima u kojima je to potrebno te održavanje nedavnog javnog savjetovanja o tom pitanju; iščekuje objavu procjene učinka o početnim mogućnostima za buduće djelovanje; naglašava da to ne smije uzrokovati odgodu drugih inicijativa Komisije u pogledu suzbijanja lažnog samozapošljavanja i osiguravanja prava nestandardnih radnika;

92. smatra da svi radnici moraju imati potpun uvid u identitet svog poslodavca, svoju plaću i radnička prava na temelju sektorskog kolektivnog ugovora ili nacionalnog zakonodavstva; smatra da bi ti podaci trebali biti dostupni inspektoratima rada; smatra da bi u slučaju prekograničnih radnika ti podaci mogli biti dostupni u obliku posebne osobne iskaznice, što se u nekim državama članicama već pokazalo djelotvornim; poziva Komisiju da u tom smislu što prije uvede digitalni europski broj socijalnog osiguranja; smatra da europski broj socijalnog osiguranja nudi značajan potencijal upotrebe kao mehanizam kontrole za pojedince i relevantna tijela vlasti kako bi se osiguralo da se socijalno osiguranje plaća u skladu s pravilima i kako bi se suzbila prijevara u sustavima socijalne sigurnosti;

Socijalni učinci pandemije bolesti COVID-19

93. poziva Komisiju da utvrdi odgovor na razini EU-a kojim bi se proširila potpora za MSP-ove kojima upravljaju žene tijekom i nakon krize;

94. ističe da je kriza bolesti COVID-19 značajno utjecala na radnike i osobe u nepovoljnom položaju; naglašava da odgovori na pandemiju u obliku politika moraju biti usmjereni na čovjeka i utemeljeni na globalnoj solidarnosti; ustraje na tome da su mjere za suzbijanje siromaštva i siromaštva unatoč zaposlenju posebno nužne i da bi im svrha trebala biti provedba brzog, pravednog i zelenog oporavka; poziva države članice da osiguraju odgovarajuću zaštitu svih ranjivih skupina radnika tijekom pandemije i da surađuju sa socijalnim partnerima u pogledu razvoja djelotvornih, praktičnih i pravednih rješenja za izazove koje je postavila pandemija; podsjeća, u tom smislu, na to da je potrebno iskoristiti dovoljan udio dodatnih sredstava koje pruža inicijativa REACT-EU kako bi se povećala raspoloživost Fonda za europsku pomoć za najpotrebitije (FEAD) u svrhu pružanja pomoći najpotrebitijima; isto tako naglašava važnost dodjele dovoljnih sredstava fondu ESF plus unutar višegodišnjeg financijskog okvira;

95. poziva Komisiju da posebno uzme u obzir gospodarske posljedice programa rada sa skraćenim radnim vremenom, osobe koje su privremeno ili trajno otpuštene te društveni učinak na osobe koje žive u nesigurnim uvjetima; podsjeća u vezi s time na činjenicu da programi rada sa skraćenim radnim vremenom nisu jednaki u svim državama članicama te da se naknade značajno razlikuju, pri čemu su zaposlenici koji primaju niske naknade posebno izloženi opasnosti od siromaštva unatoč zaposlenju; poziva Komisiju i države članice da u tu svrhu zaštite radnike kako bi im se pomoglo da zadrže radna mjesta, među ostalim pružanjem financijske podrške u obliku, primjerice, programa rada sa skraćenim radnim vremenom i podrške osobama na nesigurnim radnim mjestima i u nekim oblicima netipičnog rada, te da razmotre pružanje financijske podrške nekim vrstama pojedinačno samozaposlenih osoba koje su zbog krize ostale bez financijske podloge; poziva države članice da, osim toga, zaštite osobe koje žive u nesigurnim uvjetima;

96. poziva države članice da predstave minimalne standarde za svoje nacionalne sustave osiguranja za slučaj nezaposlenosti i minimalne sustave socijalne sigurnosti u obliku pravnih okvira kako bi se poboljšala socijalna sigurnost radnika i stanovnika Europe;

97. poziva na poduzimanje mjera kako bi se izbjegao porast nesvojevoljnog zapošljavanja na nepuno radno vrijeme uslijed krize bolesti COVID-19;

98. podsjeća na uznemirujuća izvješća koja su se pojavila tijekom krize u vezi s kršenjima prava prekograničnih i sezonskih radnika u kontekstu njihovih radnih i životnih uvjeta; poziva Komisiju i države članice da suzbiju zlouporabu te da zaštite prava sezonskih i prekograničnih radnika koji su zaposleni unutar podugovarateljskog lanca i lanca opskrbe; poziva u tom smislu države članice da osiguraju prikladne i cjenovno pristupačne stambene prostore za radnike, a da se pritom povezani troškovi ne oduzimaju od njihovih plaća;

99. naglašava da se tijekom krize bolesti COVID-19 istaknula važnost zaposlenja u zanimanjima za koja je utvrđeno da su sistemski značajna za naše gospodarstvo i društvo; podsjeća na činjenicu da su mnogi takvi najizloženiji radnici u nekim državama članicama zaposleni na loše plaćenim radnim mjestima te su često necijenjeni i nedovoljno plaćeni te prisiljeni trpjeti nesigurne uvjete rada, među ostalim zbog nedostatka zdravstvene i socijalne zaštite; naglašava da su u tim zanimanjima najčešće zaposlene žene; ističe nužnost uzlazne konvergencije u području pružanja skrbi;

100. naglašava da bi države članice trebale usvojiti dugoročne strategije za očuvanje radnih mjesta i kvalifikacija radnika te za smanjenje pritiska na nacionalne javne financije u svrhu rješavanja velikih nenadanih kriza;

101. poziva Komisiju na donošenje strategije EU-a o skrbi kojom će se odgovoriti na socijalne učinke na osobe koje su odgovorne za pružanje skrbi, a to su u nesrazmjernom postotku žene; naglašava da bi ta strategija trebala zahtijevati znatna ulaganja u ekonomiju skrbi, jačanje politika čiji je cilj postizanje ravnoteže između rada i odgovornosti za skrb tijekom života osobe te rješavanje pitanja nedostatka radne snage, posebno osposobljavanjem, priznavanjem vještima i boljim radnim uvjetima u tim sektorima;

102. očekuje predstojeći prijedlog Komisije o dugoročnom sustavu reosiguranja naknada za nezaposlenost, pri čemu bi se uzela u obzir činjenica da će vjerojatno doći do porasta otpuštanja; poziva da taj prijedlog obuhvati zemlje unutar ekonomske i monetarne unije (EMU), a pritom omogući i pridruživanje zemalja izvan EMU-a;

103. poziva Komisiju i države članice da ublaže najteže posljedice bolesti COVID-19 pružanjem ciljane potpore na razini Unije i nacionalnoj razini te dodjele dovoljne količine sredstava; u vezi s time pozdravlja stvaranje instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) i poziva države članice da ga što prije uvedu; poziva Komisiju i države članice da zajamče da se financijska pomoć ne pruža poduzećima koja nisu registrirana u zemljama navedenima u Prilogu 1. Zaključcima Vijeća o revidiranom EU-ovu popisu nekooperativnih jurisdikcija u porezne svrhe; poziva Komisiju i države članice da zajamče da se korisnici pridržavaju temeljnih vrijednosti utvrđenih u Ugovorima i da poduzeća koja primaju javnu financijsku potporu štite radnike, jamče pristojne radne uvjete, poštuju sindikalna pravila i primjenjive kolektivne ugovore, plaćaju svoj dio poreza te da se suzdrže od otkupa dionica ili isplate bonusa upravi ili dividendi dioničarima;

104. potiče države članice da ulože u povećanje pristupa širokopojasnoj internetskoj vezi, obrazovanju i učenju na daljinu u ruralnim područjima izloženima riziku od depopulacije i siromaštva koji se prenosi iz generacije u generaciju;

105. predlaže da se poduzmu proaktivne mjere u svrhu suzbijanja potencijalne visoke stope nezaposlenosti putem politika na razini EU-a i nacionalnoj razini te u svrhu poticanja zelene, digitalne, socijalne, održive i pravedne tranzicije u kojima nitko neće biti zapostavljen tako da se ulaže u nova, održiva, pristupačna i kvalitetna radna mjesta, programe prekvalifikacije, infrastrukturu usmjerenu na budućnost, inovacije i digitalne promjene; smatra da je posebnu pažnju potrebno posvetiti poticanju zapošljavanja mladih;

106. poziva Komisiju i države članice da pristupe ublažavanju posljedica krize i da omoguće taj prijelaz tako da uzmu u obzir regionalne posebnosti, čime će se osigurati brza dodjela dostupnih financijskih sredstava, primjerice, osposobljavanjem za radna mjesta usmjerena na budućnost, usavršavanjem i prekvalifikacijom te razvojem fonda ESF plus u financijskom smislu u tu svrhu;

107. poziva Komisiju i države članice da posebno prate određene sektore za koje je karakterističan visok stupanj nesigurnosti radnih mjesta kako bi se spriječila zlouporaba radnika kao što su oni privremeno zaposleni u poljoprivrednom sektoru u kojem se sezonski radnici suočavaju s nepoštenim uvjetima zapošljavanja kojima se u nekim slučajevima krše ne samo radna prava već i temeljna prava radnika;

108. naglašava da su radnici s niskim dohotkom u značajno većoj opasnosti u pogledu izlaganja bolesti COVID-19 s obzirom na to da rade u sektorima u kojima mnogo češće dolazi do kontakta s ljudima, kao što su sektori skrbi i prometa, ili prihvaćaju zaposlenje putem mrežnih platformi bez mogućnosti rada na daljinu; oštro kritizira dugo razdoblje uvođenja klasifikacije bolesti COVID-19 u Direktivu o biološkim agensima ( 88 ) ; poziva na hitnu reviziju Direktive o biološkim agensima kako bi se prilagodila globalnim pandemijama i drugim izvanrednim okolnostima u svrhu što bržeg ostvarenja potpune zaštite radnika u pogledu rizika od izlaganja;

109. ističe da su radnici s niskim dohotkom često zaposleni u sektorima u kojima postoji visok rizik od fizičkog propadanja, što potencijalno dugoročno utječe na njihovo fizičko i psihičko stanje i sposobnost ostvarivanja prihoda u budućnosti; smatra da trenutačno zakonodavstvo o zdravlju i sigurnosti nije dovoljno usmjereno na sprečavanje ozljeda na radu; poziva Komisiju da što prije predloži novi strateški okvir o zdravlju i sigurnosti na radu za razdoblje nakon 2020. i poziva Komisiju da u tom smislu utvrdi postojeće probleme i da predstavi instrumente namijenjene radnicima u sektorima niskih primanja kojima bi se ti problemi riješili; naglašava da takva strategija mora dijelom biti usmjerena na radnike koji rade putem platformi i radnike u području nestandardnih vrsta rada; poziva Komisiju da izmijeni Direktivu 2004/37/EZ ( 89 ) kako bi se revidirao i proširio opseg graničnih vrijednosti izlaganja na radnom mjestu u slučaju određenih tvari koje uzrokuju rak ili mutacije;

110. ističe da u sektorima niskih primanja često dolazi do stresa povezanog s radom; smatra da stres povezan s radom mora biti ključan prioritet unutar europskog zakonodavstva o zdravlju i sigurnosti; poziva Komisiju i države članice da u bliskoj suradnji s nacionalnim socijalnim partnerima predlože direktivu o stresu povezanom s radom u kojoj će se utvrditi smjernice za poduzeća u pogledu suzbijanja čimbenika koji uzrokuju stres povezan s radom i postaviti zahtjev da sva poduzeća uspostave politiku o stresu povezanom s radom;

111. smatra da je iznimno važno osigurati da cilj provedbe plana oporavka Europe bude iskorjenjivanje siromaštva i socioekonomskih nejednakosti te da se temelji na djelotvornom mehanizmu za koji su određeni ciljevi i referentne vrijednosti koji omogućuju precizno mjerenje ostvarenog napretka; ističe da Europski parlament mora u potpunosti sudjelovati u ex ante i ex post kontroli plana oporavka te da se njegovim izabranim članovima mora dodijeliti formalna uloga kako bi se osigurao potpuno demokratski i transparentan postupak procjene i provedbe;

o

o o

112. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću i Komisiji.

(1) SL L 23, 27.1.2010., str. 35.

(2) SL L 303, 2.12.2000., str. 16.

(3) SL L 180, 19.7.2000., str. 22.

(4) SL C 9 E, 15.1.2010., str. 11.

(5) SL C 70 E, 8.3.2012., str. 8.

(6) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2020)0176.

(7) SL C 366, 27.10.2017., str. 19.

(8) SL C 482, 23.12.2016., str. 31.

(9) SL C 76, 28.2.2018., str. 93.

(10) SL C 363, 28.10.2020., str. 164.

(11) SL C 346, 27.9.2018., str. 156.

(12) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2020)0054.

(13) SL C 334, 19.9.2018., str. 88.

(14) https://www.ituc-csi.org/ituc-global-rights-index-2019

(15) https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/sdg_01_41/default/table?lang=en

(16) Mreža za istraživanje financija i potrošnje kućanstava, „The Household Finance and Consumption Survey: Results from the 2017 wave” („Anketa o financijama i potrošnji kućanstava: rezultati vala iz 2017.”), European Central Bank Statistics Paper Series br. 36, ožujak 2020., str. 25. https://www.ecb.europa.eu/pub/pdf/scpsps/ecb.sps36~0245ed80c7.en.pdf?bd73411fbeb0a33928ce4c5ef2c5e872

(17) Mreža za istraživanje financija i potrošnje kućanstava, „The Household Finance and Consumption Survey: Wave 2017 – Statistical tables” („Anketa o financijama i potrošnji kućanstava: val iz 2017. – statističke tablice”), lipanj 2020., str. 5. https://www.ecb.europa.eu/home/pdf/research/hfcn/HFCS_Statistical_Tables_Wave_2017.pdf?656f4e10de45c91c3c882840e9174eac

(18) https://www.europarl.europa.eu/news/en/headlines/society/20200227STO73519/gender-pay-gap-in-europe-facts-and-figures-infographic

(19) Usklađivanje je statistička metoda koja omogućuje usporedbu skupina tako da se uzimaju u obzir razlike u raspodjeli različitih čimbenika (sektor djelatnosti, dob, zanimanje itd.) među tim skupinama. Neusklađena razlika u plaćama između žena i muškaraca izračunava se kao relativna razlika između prosječne satnice žena i muškaraca. Radi se o jednostavnom pokazatelj nejednakosti plaća, što objašnjava činjenicu da ga opsežno upotrebljavaju donositelji politika. Međutim, ta neusklađena razlika u plaćama obuhvaća i potencijalnu diskriminaciju između muškaraca i žena u smislu „nejednake plaće za jednak rad” i utjecaj razlika prosječnih značajki muškaraca i žena na tržištu rada.

https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/aid_development_cooperation_fundamental_rights/report-gender-pay-gap-eu-countries_october2018_en_0.pdf.

(20) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/EDN-20181017-1?inheritRedirect=true

(21) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Gender_pay_gap_statistics#Gender_pay_gap_much_lower_for_young_employees

(22) https://fra.europa.eu/sites/default/files/fra_uploads/fra-2016-eu-minorities-survey-roma-selected-findings_en.pdf

(23) http://ergonetwork.org/2020/04/eu-recovery-plan-the-case-of-roma/

(24) Kvaliteta života jest pojam ljudskog blagostanja (dobrobiti) koja se, umjesto kvantitativnim mjerenjem dohotka i proizvodnje, mjeri pomoću društvenih pokazatelja (izvor: Eurostat).

(25) Materijalna ugroženost odnosi se na stanje ekonomskog pritiska i definira se kao nametnuta nemogućnost (koja nije rezultat odluke) osobe da plati neočekivane troškove ili da si priušti godišnji odmor izvan mjesta stanovanja u trajanju od tjedan dana, obrok koji sadržava meso, piletinu ili ribu svakog drugog dana, odgovarajuće grijanje stambenog prostora ili trajna dobra kao što je perilica rublja ili televizor u boji. Ozbiljna se materijalna ugroženost pritom odnosi na nemogućnost financiranja najmanje 4 od sljedećih 11 kategorija: rata hipoteke ili najamnine, računa za komunalne usluge, obročne otplate ili plaćanja drugih zajmova, godišnji odmor u trajanju od tjedan dana, obrok koji sadržava meso, ribu ili bjelančevine jednake prehrambene vrijednosti svakog drugog dana, neočekivane financijske troškove, telefon (uključujući mobilni telefon), televizor u boji, perilicu rublja, automobil ili grijanje (https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Quality_of_life_indicators_-_material_living_conditions#General_overview).

(26) Pokazatelj „osobe koje žive u kućanstvima s vrlo niskim intenzitetom rada” definira se kao broj osoba koje žive u kućanstvu čiji su radno sposobni članovi tijekom posljednjih 12 mjeseci radili manje od 20 % svoga ukupnog potencijala. Intenzitet rada kućanstva predstavlja omjer ukupnog broja mjeseci tijekom kojega su svi radno sposobni članovi kućanstva radili unutar referentne godine i ukupnog broja mjeseci tijekom kojega su članovi istog kućanstva u teoriji mogli raditi unutar istog razdoblja. Radno sposobna osoba jest osoba u dobi od 18 do 59 godina, ne uključujući studente u dobi od 18 do 24 godine. Kućanstva koja se sastoje isključivo od djece, studenata mlađih od 25 godina i/ili osoba starijih od 60 godina u potpunosti su isključena iz izračuna pokazatelja.

(27) Eurofound, „In-work poverty in the EU” („Siromaštvo unatoč zaposlenju u EU-u”), 5. rujna 2017.

(28) Kako je utvrđeno Direktivom o radnom vremenu (SL L 299, 18.11.2003., str. 9.).

(29) Eurofound, „In-work poverty in the EU” („Siromaštvo unatoč zaposlenju u EU-u”), 5. rujna 2017.

(30) https://ec.europa.eu/energy/content/introduction-5_en

(31) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Digital_economy_and_society_statistics_-_households_and_individuals/hr

(32) U kontekstu anketa o socijalnim uvjetima kućanstvo se definira kao jedinica kućanstva ili, u operativnom smislu, kao socijalna jedinica: unutar koje su uspostavljeni zajednički aranžmani; unutar koje se dijele kućanski troškovi ili dnevne potrebe; unutar koje se dijeli zajedničko boravište. Kućanstvo uključuje jednu osobu koja živi sama ili skupinu ljudi koji nisu nužno srodni, a žive na istoj adresi u zajedničkom domaćinstvu, tj. dijele barem jedan obrok dnevno ili dijele dnevnu sobu ili boravak.

(33) https://ec.europa.eu/eurostat/documents/2995521/10163468/3-16102019-CP-EN.pdf/edc3178f-ae3e-9973-f147-b839ee522578

(34) Eurostat, „EU statistics on income and living conditions (EU-SILC) methodology – 2011 intergenerational transmission of disadvantages” („Metodologija statistike EU-a o dohotku i životnim uvjetima (EU-SILC) – međugeneracijski prijenos prikraćenosti u 2011.”) (https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/EU_statistics_on_income_and_living_conditions_(EU-SILC)_methodology_-_2011_intergenerational_transmission_of_disadvantages).

(35) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Quality_of_life_indicators_-_material_living_conditions#General_overview

(36) Postotak stanovništva koje živi u kućanstvima u kojima troškovi stanovanja (neto bez doplataka za stanovanje) čine više od 40 % ukupnog raspoloživog dohotka kućanstva (neto bez doplataka za stanovanje).

(37) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Housing_statistics/hr

(38) https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/tessi163/default/table?lang=en

(39) https://www.europarl.europa.eu/news/en/agenda/briefing/2020-01-13/11/housing-urgent-action-needed-to-address-homelessness-in-europe

(40) https://www.feantsa.org/public/user/Resources/magazine/2019/Spring/Homeless_in_Europe_magazine__Spring_2019.pdf; https://www.feantsa.org/en/news/2020/07/23/fifth-overview-of-housing-exclusion-in-europe-2020

(41) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20190122-1?inheritRedirect=true

(42) https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/tessi012/default/table?lang=en

(43) OECD, Visser (2016.), baza podataka ICTWSS.

https://www.etuc.org/en/document/etuc-reply-first-phase-consultation-social-partners-under-article-154-tfeu-possible-action, str. 6, br. 15.

(44) Eurofound, „Industrial relations: Developments 2015-2019” („Industrijski odnosi: kretanja u razdoblju 2015. – 2019.”), 11. prosinca 2020.

(45) https://www.ituc-csi.org/IMG/pdf/2019-06-ituc-global-rights-index-2019-report-en-2.pdf

(46) OECD, „Negotiating Our Way Up: Collective Bargaining in a Changing World of Work” („Pregovaranjem do vrha: kolektivno pregovaranje u nestalnom svijetu rada”), 18. studenoga 2019., slika 3.10, str. 125.

(47) Van den Berg, A., Grift, Y., van Witteloostuijn, A., „The effect of employee workplace representation on firm performance: a cross-country comparison within Europe” (Učinak zastupništva zaposlenika na radnom mjestu na rezultate poduzeća: usporedba među državama Europe”), znanstveni rad br. 2013-008, ACED 2013-016, Sveučilište u Antwerpenu, travanj 2013.

(48) https://www.europarl.europa.eu/news/en/headlines/society/20200604STO80506/parliament-calls-for-a-new-ambitious-eu-disability-strategy

(49) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/pdfscache/34425.pdf

(50) Indeks rodne ravnopravnosti za 2019.

(51) https://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/documents/empl/dv/empl20141120-wss-people-disabilities-/empl20141120-wss-people-disabilities-en.pdf

(52) Eurostat Statistics Explained (Objašnjenja Eurostata o statistici), „Europe 2020 indicators – poverty and social exclusion” („Pokazatelji Europe 2020. – siromaštvo i socijalna isključenost”) 11. lipnja 2020. (https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Archive:Europe_2020_indicators_-_poverty_and_social_exclusion&oldid=394836).

(53) https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=89&furtherNews=yes&langId=en&newsId =9378

(54) Eurofound, „In-work poverty in the EU” („Siromaštvo unatoč zaposlenju u EU-u”), 5. rujna 2017.

(55) https://ec.europa.eu/eurostat/databrowser/view/ilc_peps04/default/table?lang=en

(56) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Minimum_wage_statistics

(57) https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php/Minimum_wage_statistics#Minimum_wages_expressed_in_purchasing_power_standards

(58) Eurofound, „Minimum wages in 2020: Annual review” („Minimalne plaće u 2020.: godišnji pregled”), 4. lipnja 2020.

(59) ETUI, „Benchmarking Working Europe 2019” („Sustavno vrednovanje europskog tržišta rada 2019.”), poglavlje „Labour market and social developments” („Tržište rada i društvena kretanja”), 2019.

https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=89&furtherNews=yes&langId=en&newsId =9378

(60) https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/587285/IPOL_STU(2016)587285_EN.pdf

(61) Eurofound, „In-work poverty in the EU” („Siromaštvo unatoč zaposlenju u EU-u”), 5. rujna 2017. (https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2017/in-work-poverty-in-the-eu).

(62) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20200511-1

(63) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20200511-1

(64) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document /ef18001en.pdf

(65) https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document /ef18001en.pdf

(66) https://ec.europa.eu/eurostat/web/products-eurostat-news/-/DDN-20190517-1

(67) Eurofound, skup podataka „Living, Working and COVID-19” („Život, rad i bolest COVID-19”), 28. rujna 2020. (http://eurofound.link/covid19data).

(68) Eurofound, skup podataka „Living, Working and COVID-19” („Život, rad i bolest COVID-19”), 28. rujna 2020. (http://eurofound.link/covid19data).

(69) https://www.worldbank.org/en/topic/poverty/brief/projected-poverty-impacts-of-COVID-19

(70) „Employment and Social Developments in Europe 2019” („Zapošljavanje i društveni razvoj u Europi 2019.”) (https://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=738&langId=en&pubId=8219).

(71) Prvi stup unutar uobičajene strukture mirovina na temelju triju stupova sastoji se od javnih zakonskih mirovina koje pruža država i koje se obično financiraju doprinosima za socijalno osiguranje i/ili općim poreznim prihodima na temelju generacijske solidarnosti. Izvor: izvješće Službe Europskog parlamenta za istraživanja, „European Union pension systems: adequate and sustainable?” („Mirovinski sustavi Europske unije: jesu li prikladni i održivi?”), studeni 2015.

(72) Na temelju Rezolucije Europskog parlamenta od 24. studenoga 2015. o smanjenju nejednakosti s posebnim naglaskom na siromaštvo djece, SL C 366, 27.10.2017., str. 19, i Političkih smjernica za sljedeću Europsku komisiju 2019. – 2024.: „kako bi se pružila potpora svakom djetetu kojem je potrebna pomoć, stvorit ću europsko jamstvo za djecu i iskoristiti ideju koju je predložio Europski parlament”.

(73) „Ambicioznija Unija: Moj plan za Europu”, Političke smjernice za sljedeću Europsku komisiju 2019. – 2024.

(74) Direktiva (EU) 2019/1152 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima u Europskoj uniji (SL L 186, 11.7.2019., str. 105.).

(75) Omogućivanje razumne prilagodbe predstavlja obvezu utvrđenu Unijinom Direktivom o jednakosti pri zapošljavanju (SL L 303, 2.12.2000., str. 16.) i člankom 5. UNCRPD-a.

(76) Prilozi Programu rada Komisije za 2021. (COM(2020)0690), cilj politike br. 9 u odjeljku pod nazivom „Europa spremna za digitalno doba”.

(77) Direktiva (EU) 2019/1158 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i pružatelja skrbi i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 2010/18/EU (SL L 188, 12.7.2019., str. 79.).

(78) Rezolucija od 30. siječnja 2020. o razlici u plaćama žena i muškaraca, stavak 2., usvojeni tekstovi, P9_TA(2020)0025.

(79) U Strategiji je definirano da je Komisija trebala predložiti obvezujuće mjere za transparentnost plaća do kraja 2020.

(80) Prakse kao što je osnivanje ovisnih (ili fiktivnih) poduzeća i/ili djelovanje agencija za privremeno zapošljavanje u državama članicama u kojima su plaće niže u svrhu angažiranja upućenih radnika, umjesto zapošljavanja lokalnih radnika.

(81) Kako je utvrđeno Direktivom (EU) 2019/1152 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima u Europskoj uniji (SL L 186, 11.7.2019., str. 105.).

(82) Tu ubrajamo predstavke 0240/18, 0328/18, 0365/18, 0374/18, 0396/18, 0419/18, 0829/2018, 0897/2018, 1161/2018, 0290/19, 0310/2019, 0335/2019, 0579/19, 0624/19, 0652/19, 0683/2019, 0737/2019, 1017/19, 1045/2019, 1241/2019, 1318/2019 i 0036/2020.

(83) Tu ubrajamo predstavke 1378/2013, 0019/2016, 0020/2016, 0021/2016, 0099/2017, 1162/2017, 0110/2018 i 0335/2019.

(84) Uredba (EU) 2020/1054 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. srpnja 2020. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 561/2006 s obzirom na minimalne zahtjeve u pogledu maksimalnih dnevnih i tjednih vremena vožnje, minimalnih stanki te dnevnih i tjednih razdoblja odmora i Uredbe (EU) br. 165/2014 s obzirom na pozicioniranje s pomoću tahografa (SL L 249, 31.7.2020., str. 1.).

(85) Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2020. o primjerenim minimalnim plaćama u Europskoj uniji (COM(2020)0682).

(86) Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća od 28. listopada 2020. o primjerenim minimalnim plaćama u Europskoj uniji (COM(2020)0682).

(87) Direktiva 2014/23/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o dodjeli ugovorâ o koncesiji (SL L 94, 28.3.2014., str. 1.); Direktiva 2014/24/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o javnoj nabavi (SL L 94, 28.3.2014., str. 65.); Direktiva 2014/25/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. veljače 2014. o nabavi subjekata koji djeluju u sektoru vodnog gospodarstva, energetskom i prometnom sektoru te sektoru poštanskih usluga i stavljanju izvan snage Direktive 2004/17/EZ (SL L 94, 28.3.2014., str. 243.).

(88) Direktiva 2000/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. rujna 2000. o zaštiti radnika od rizika povezanih s izlaganjem biološkim agensima na radu (SL L 262, 17.10.2000., str. 21.).

(89) Direktiva 2004/37/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004. o zaštiti radnika od rizika zbog izloženosti karcinogenim ili mutagenim tvarima na radu (SL L 158, 30.4.2004., str. 50.).