Iz izvješća država članica vidljivo je da je i dalje aktualan dosadašnji trend provođenja kontrola na temelju rizika. Usmjeravanjem kontrola na najrizičnija područja osigurava se optimalna iskorištenost sredstava. Međutim, kako je potvrđeno i u revizijama službi Komisije, kontrole temeljene na riziku ne primjenjuju se u svim područjima u kojima su one potrebne.

Posebne poteškoće nastaju pri tumačenju ili uspoređivanju podataka o neusklađenostima otkrivenima tijekom službenih kontrola koje se provode u skladu s Uredbom (EZ) br. 882/2004. Člankom 3. te uredbe propisano je da učestalost kontrola ovisi o riziku. Posljedično, naizgled visoka stopa otkrivanja neusklađenosti ne mora nužno ukazivati na općenito lošu razinu usklađenosti, već može ukazivati i na dobro ciljane kontrole temeljene na riziku. Samim pregledom godišnjih izvješća nije moguće utvrditi odražava li visoka stopa otkrivenih neusklađenosti učinkovite, dobro ciljane službene kontrole ili lošu razinu usklađenosti. Takvi zaključci moraju se temeljiti na procjenama na terenu, poput onih koje provode službe Komisije tijekom revizije (vidjeti poglavlje 5.).

Još jedna posljedica sve većeg broja kontrola temeljenih na riziku jest da podaci o neusklađenosti nisu izravno usporedivi iz godine u godinu s obzirom na to da ciljane kontrole mogu dovesti do otkrivanja (razmjerno) većeg broja slučajeva neusklađenosti. To je istaknuto u više godišnjih izvješća država članica.

Jasna prednost ciljanih kontrola jest u tome što time potencijalno ostaje na raspolaganju više sredstava za daljnje postupanje na temelju kontrola i izvršenje. Napredak u tom području utvrđen je u više izvješća. Tako se države članice mogu prvo usredotočiti na sustavnu provedbu daljnjih radnji na temelju nalaza službenih kontrola i problema u izvršenju, a zatim na kontrolu i izvršenje u odnosu na subjekte za koje su zabilježene niske razine usklađenosti, čime se povećava općenita sigurnost proizvoda, pridonosi stvaranju jednakih uvjeta za sve subjekte i pospješuje funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

U nekim izvješćima spominju se i druge aktivnosti koje su poduzete radi povećanja djelotvornosti i učinkovitosti kontrola i izvršenja. To među ostalim obuhvaća reorganizaciju i konsolidaciju kontrolnih službi, bolju suradnju među službama i koordinaciju kontrola te preraspodjelu odgovornosti za obavljanje kontrola. Treba istaknuti pojačanu primjenu informatičkih sustava koji pružaju podršku za prikupljanje, širenje i analizu podataka o kontroli i izvršenju. To pospješuje koordinaciju i ciljanje/planiranje kontrola. Nastojanja usmjerena na poboljšanje učinkovitosti uzrokovana su pritiscima na sredstva i javnu potrošnju u svim državama članicama.

Konačno, u većini izvješća spominju se poboljšanja ostvarena u obavljanju kontrola u smislu preispitivanja postupaka, organiziranja osposobljavanja i povećanja dostupnosti relevantne dokumentacije (npr. putem interneta). Ishodi nacionalnih revizija (vidjeti odjeljak „Nacionalni sustavi revizije” u poglavlju 4.4.) istaknuti su u izvješćima kao relevantan izvor mogućih poboljšanja i povećanja učinkovitosti. Službe Komisije provele su revizije u državama članicama kako bi dobile informacije o mjerama koje su uvedene radi provjere učinkovitosti njihovih kontrola, kako je propisano Uredbom (EZ) br. 882/2004. To je naglasilo potrebu da se ukupna učinkovitost više temelji na kvaliteti, a manje na broju provedenih kontrola.

4.3. UTVRĐENE NEUSKLAĐENOSTI

Glavna područja neusklađenosti koja su utvrdile države članice jesu: operativni i strukturni zahtjevi u pogledu higijene, zahtjevi koji se odnose na higijenu opreme, Sustav analize opasnosti i kritičnih kontrolnih točaka (HACCP), označivanje hrane i hrane za životinje, aditivi u hrani i hrani za životinje te slabo ili nepostojeće vođenje evidencije i mikrobiološko zagađenje. Iako nije moguće nepobitno utvrditi temeljne uzroke tih problema, neki ističu veliku fluktuaciju ljudskih resursa u poslovanju s hranom i hranom za životinje, često povezanu s niskim plaćama, koja onemogućuje kontinuiranu primjenu dobre higijenske prakse, ili pak nedostatnu osposobljenost subjekata u poslovanju s hranom i/ili nedostatno znanje o zahtjevima. Nedostatno znanje o zahtjevima razlog je za zabrinutost s obzirom na to da, u okviru propisa o hrani i hrani za životinje, glavna odgovornost za pravilnu primjenu propisa leži upravo na tim subjektima.

S obzirom na ulogu koju HACCP ima u osiguravanju proizvodnje sigurne hrane, službe Komisije su tijekom 2014. provele više revizija HACCP-a s ciljem a) dobivanja opsežnog pregleda postojećeg stanja i b) utvrđivanja mogućnosti za poboljšanje. Rezultati tih revizija objavljeni su u izvješću o pregledu u lipnju 2015.. Na temelju tog rada pokrenute su inicijative u području osposobljavanja, razmjena informacija o dobroj praksi, preispitivanje postojećih zahtjeva HACCP-a te izrađivanje smjernica o relevantnim zahtjevima. Kada je riječ o higijeni, službe Komisije započele su pregled operativnih kontrola higijene i službenih kontrola klaonica u bliskoj suradnji s državama članicama radi utvrđivanja mogućih poboljšanja higijene klanja. Taj je rad usmjeren na utvrđivanje zajedničkih problema i širenje dobre prakse te na poticanje osposobljavanja.

4.4. IZVRŠENJE: MJERE PODUZETE U SLUČAJU NEUSKLAĐENOSTI

Države članice u svojim izvješćima moraju naznačiti koje su mjere izvršenja poduzele. Iako su podaci o izvršenju dostavljeni, neovisno o kvaliteti ili podrobnosti informacija, bilo je iznimno teško suvislo usporediti izvješća država članica. No izvješća ipak ukazuju na općenito veću usredotočenost na daljnje postupanje na temelju kontrola i na izvršenje. Neke države članice navele su da uvođenje administrativnih novčanih kazni, odnosno povećanje postojećih, ima veći odvraćajući učinak od izvršenja pred nacionalnim sudovima. Zanimljivi primjeri alternativnih i navodno djelotvornih sredstava za poboljšanje usklađenosti s propisima jesu povlačenje novčanih kazni pod uvjetom da prekršitelj prođe osposobljavanje, povećanje broja službenih inspekcija i veće kazne za prekršitelje te pružanje osposobljavanja uz naknadnu provedbu inspekcija radi mjerenja učinkovitosti.

4.5. NACIONALNI SUSTAVI REVIZIJE

Revizije koje države članice provode nad vlastitim službenim sustavima kontrole, kako je propisano Uredbom (EZ) br. 882/2004, važne su u cjelokupnom upravljanju službenim kontrolama jer se njima jamči da su te kontrole provedene u skladu sa zahtjevima, te se pružaju podaci o njihovoj učinkovitosti i predlažu odgovarajuća poboljšanja. Sve države članice potvrdile su da se revizije provode, no više država članica izvijestilo je da zbog manjka sredstava programi revizije nisu provedeni u skladu s planiranim. Među državama članicama postoje znatne razlike, no to je razumljivo s obzirom na to da svaka od njih prati vlastiti ciklus revizija i da u usredotočene na različita prioritetna područja. Službe Komisije pak redovito organiziraju sastanke stručnjaka za nacionalne revizije iz država članica, u okviru mreže NAS (National Audit Systems Newtork, Mreža nacionalnih sustava revizije) radi razmjene iskustava, rasprave o zajedničkim problemima i utvrđivanja dobre/najbolje prakse u ispunjavanju zahtjeva provedbe revizije. Osim toga, službe Komisije provele su i više revizija mreže NAS radi dobivanja cjelovite slike njezina djelovanja (za više detalja vidjeti poglavlje 5.).

4.6. SREDSTVA

S obzirom na pritisak na javnu potrošnju, službe Komisije posebno su se usredotočile na one dijelove izvješća država članica u kojima se spominju raspoloživa kontrolna sredstva. Iako države članice zasad još nisu dužne to pitanje uvrstiti u svoja izvješća, brojna izvješća ukazuju na taj problem. U nekima se nedvosmisleno navodi da su raspoloživi ljudski resursi nedovoljni za provedbu svih potrebnih kontrola. Druga pak ističu da je, u određenim područjima ili na određenim razinama kontrole, dosegnuta granica te da bi se svakim daljnjim smanjenjem dovela u pitanje razina i/ili kvaliteta kontrole te sposobnost reagiranja u hitnim slučajevima. Neke države članice istaknule su i povećanje učinkovitosti kao jasan cilj kontrolne strategije. U nekim državama članicama ne nedostaju samo ljudski resursi, već i oprema (npr. laboratoriji ili prijevozna sredstva za kontrolno osoblje), što također utječe na učinkovitost kontrola.