U odluci kojom se uspostavlja program „Civilno pravosuđe” (JCIV) od Komisije se zahtijeva da pošalje ex-post ocjenu za razdoblje od 2007. do 2013. Ex-post ocjenu proveo je neovisni vanjski ocjenjivač kojem je pomoglo nadležno osoblje Komisije.

U tablici Table 1 1 prikazan je niz različitih aktivnosti financiranih svake godine. Pozivi na podnošenje prijedloga za bespovratna sredstva za aktivnosti i za operativne troškove podijeljeni su na 2011. i 2012. Ukupni planirani proračun za JCIV za razdoblje od siječnja 2007. do prosinca 2013. iznosio je 109,3 milijuna EUR (vidjeti tablicu Table 1 2 ). Tijekom tog razdoblja Komisija je objavila šest poziva na podnošenje prijedloga za bespovratna sredstva za aktivnosti i šest poziva na podnošenje prijedloga za bespovratna sredstva za operativne troškove te je pokrenula 247 inicijativa.

sufinanciranje (do 80 %) godišnjeg programa rada nevladinih organizacija ili drugih subjekata koji nastoje ostvariti cilj od općeg europskog interesa (pozivi na podnošenje prijedloga);

posebne projekte o provedbi europskih pravila o tržišnom natjecanju. To su projekti usmjereni na promicanje pravosudne suradnje među nacionalnim sucima koji moraju provoditi europska pravila o tržišnom natjecanju, uključujući članke 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) i pravila o državnim potporama, i na osposobljavanje tih sudaca s ciljem pridonošenja razvoju i provedbi europske politike tržišnog natjecanja i mjera suradnje u Zajednici u području tržišnog natjecanja da bi se osigurala dosljednost politike tržišnog natjecanja Zajednice.

posebne transnacionalne projekte u interesu Zajednice. Njih može predstavljati vlast ili bilo koje drugo tijelo države članice, međunarodna ili nevladina organizacija, pod uvjetima utvrđenima godišnjim programom rada. Ti se projekti sufinanciraju u iznosu do 80 % ukupnih troškova i čine osnovu programa,

Drugo najčešće ostvarenje bile su aktivnosti osposobljavanja (42) kao dio podizanja razine svijesti, informiranja i širenja informacija. One su obuhvaćale 4 371 sudionika (na temelju 28 različitih pokazatelja). Ciljane skupine najčešće su bili suci, miritelji i pravosudni djelatnici.

Proračun dodijeljen za bespovratna sredstva za aktivnosti i operativne troškove između 2007. i 2013. iznosio je 49,2 milijuna eura, od kojih je odobreno 34,9 milijuna eura, a do 2015. potrošeno 14,6 milijuna eura.

doprinos razvojima politike i zakonodavstva istraživanjem, analizom i drugim aktivnostima podrške da bi se zakonodavcu dale jasne i detaljne informacije o problemima i stanju u praksi, ali i jačanjem mreža za pomoć u pripremi budućih inicijativa u tom području. Među najvažnijim postignućima jest projekt „Povezivanje europskih registara oporuka” financiran bespovratnim sredstvima za aktivnosti za 2009. koji je bio usmjeren na razvoj velike mreže međusobno povezanih registara oporuka u skladu s razvojem politike, što je 2012. u konačnici dovelo do donošenja Uredbe o nasljeđivanju. Za to su se često upotrebljavali i ugovori o javnoj nabavi, npr. preko Europskog pravosudnog atlasa u građanskim stvarima, baze podataka sudske prakse JURE te različitih studija o procjeni i provedbi;

Sveukupno se prioriteti i financirane aktivnosti mogu smatrati relevantnima za ciljeve programa. Međutim, postupak koji je utvrđen za odabir prioriteta programa nije ostavio mnogo manevarskog prostora nakon što su se odredili prioriteti (iako bi u načelu projekt koji nije odražavao nijedan prioritet mogao dobiti bespovratna sredstva prema drugim kriterijima za dodjelu). To je značilo da su u nekim slučajevima rezultati bili manje korisni ako se prioritet promijenio tijekom provođenja projekta. S druge strane, u osposobljavanju se, na primjer, mogu javiti potrebe koje ne pripadaju utvrđenim prioritetima. One se tada ne mogu financirati programom jer nisu uzete u obzir u određenom pozivu na podnošenje prijedloga.

S obzirom na odgovornost Komisije za vođenje tajništva Europske pravosudne mreže u građanskim i trgovačkim stvarima (EJN-Civil), sredstva su dodijeljena i putem nabave ili administrativnih aranžmana da bi se olakšao njezin rad. To pripada općim ciljevima, iako se može tvrditi da je to međusektorski cilj. Mreža se obično sastaje da bi raspravljala o problemima u primjeni postojećih mehanizama u vezi s građanskim pravosuđem, o objavi praktičnih vodiča za pravne djelatnike ili javnost i ažuriranju web-mjesta.

Komisija ima širok cilj poticanja europskog pravosudnog osposobljavanja kojim se daje prednost osposobljavanju o posebnim temama da bi se zadovoljile potrebe politike i osposobljavanju koje je usklađeno s radom Europske mreže za pravosudno osposobljavanje (EJTN). Europska komisija 2011. godine postavila je cilj osposobljavanja polovine svih pravnih djelatnika u EU-u (otprilike 700 000) o europskom pravu i pravu država članica do 2020. godine. Unutar programa JCIV europsko se pravosudno osposobljavanje uglavnom podržavalo bespovratnim sredstvima za aktivnosti i s nekoliko posebnih aktivnosti, iako su dodijeljena i bespovratna sredstva za operativne troškove preko drugih programa .

Svi opći i posebni ciljevi prilagođeni su promicanju pravosudne suradnje s ciljem doprinosa stvaranju istinskog europskog prostora pravde u građanskim i trgovačkim stvarima. Kada se procjenjuje jesu li ciljevi usklađeni s kriterijem SMART, može se zaključiti da su određeni (jer su usmjereni na specifično područje za poboljšanje), dostižni i realni (jer se mogu ostvariti financiranim aktivnostima i sredstvima dodijeljenima programu). Međutim, nisu mjerljivi jer se ne mogu kvantificirati i ne upućuju na pokazatelj napretka. Nisu ni vremenski ograničeni jer ciljevi nisu povezani s određenim vremenskim okvirom i nije određeno do kada bi se rezultati trebali ostvariti.

Relevantnost programa procjenjuje se s obzirom na to u kojoj se mjeri njegove aktivnosti logično bave ciljevima programa, širim potrebama politike EU-a i potrebama ciljane skupine.

Određena mogućnost za komplementarnost utvrđena je i kod manjeg broja projekata provedenih u okviru projekta JCIV. To je obuhvaćalo i nekoliko slučajeva mogućeg preklapanja s drugim programima EU-a. Najvažniji uključuju sljedeće:

Programi JCIV i JPEN usmjereni su na uspostavu europskog područja pravde koje se temelji na načelu uzajamnog priznavanja sudskih presuda, suradnji pravosudnih tijela u građanskim i kaznenim stvarima te promicanju povjerenja. Namijenjeni su i olakšavanju pristupa sudovima, a time i olakšavanju života Europljana uključivanjem dionika i građanskog društva u raspravu o pravosuđu. Postoji područje za komplementarnost jer imaju slične ciljeve. JCIV se bavi građanskim i trgovačkim stvarima, a JPEN kaznenim stvarima. No uvijek postoji rizik od preklapanja, osobito kod općih pitanja, poput e-pravosuđa ili osposobljavanja. Štoviše, neke posebne teme u nekim državama članicama pripadaju građanskom pravosuđu, a u drugima kaznenom pravosuđu. Primjer su toga zaštitne mjere: njih na razini EU-a uređuju dva zasebna instrumenta, građanski i kazneni . Programi su 2007. bili odvojeni zbog njihove različite pravne osnove koja je zahtijevala različite postupke donošenja. Međutim, to više nije tako otkada je Lisabonski ugovor stupio na snagu. Programi su vrlo slični s obzirom na ciljeve, metode upravljanja i krajnje korisnike pa su zapravo spojeni u jedan instrument financiranja za razdoblje 2014. – 2020.

Dosljednost se odnosi na mjeru u kojoj je logika intervencije programa interno dosljedna, tj. jesu li ciljevi, ulazna sredstva, aktivnosti i očekivani rezultati dosljedni, te je li intervencija usklađena s intervencijama koje imaju slične ciljeve. Komplementarnost se odnosi na mjeru usklađenosti ili preklapanja s drugim politikama i intervencijama. Komplementarnost i dosljednost mogu se postići stvaranjem sinergija, tj. usklađenog djelovanja, suradnje ili interakcije različitih subjekata/dionika koji međusobno jačaju zajedničke ciljeve. Međutim, među različitim programima mogu se utvrditi i preklapanja. Dosljednost i komplementarnost analizirane su s obzirom na to je li program optimiziran u odnosu na druge programe EU-a i s obzirom na to kako rezultati provedenih aktivnosti nadopunjuju nacionalne političke inicijative/programe i druge europske ili međunarodne inicijative/programe. Program može biti višedimenzionalan s obzirom na i. ciljeve i tematska područja, ii. prioritete utvrđene u pozivima na podnošenje prijedloga i iii. financirane aktivnosti.

Korisnici bespovratnih sredstava izjavili su da im je konceptualni okvir programa JCIV omogućio da razviju svoje projekte prema planu. Od 61 ispitanika u internetskoj anketi njih 59 izjavilo je da su uspjeli doprijeti do ciljanih skupina. Osim toga, 86,8 % ispitanika u internetskoj anketi (53) izjavilo je da su povratne informacije ciljne skupine ili ciljnih skupina potvrdile da su provedeni projekti/aktivnosti bili relevantni za probleme ili pitanja s kojima se susreću. U naknadnim intervjuima većina dionika navela je da se ne sjeća točnih poruka ciljanih skupina, ali da su njihovi projekti općenito bili dobro prihvaćeni.

Općenito, korisnici bespovratnih sredstava smatrali su da su pozivi na podnošenje prijedloga i odabrane aktivnosti utvrdili i odgovorili na potrebe ciljanih skupina, iako postoje razlike u mjeri u kojoj su te potrebe pravilno utvrđene. Neki su proveli složene procjene potreba, dok su se drugi koristili manje strogim pristupom. Većina korisnika bespovratnih sredstava ispitanih za potrebe ove ocjene izjavila je da su proveli procjene potreba koje su podržale osmišljavanje i razvoj njihovih projekata. Međutim, analiza projektne dokumentacije pokazala je da u znatnom broju prijava za bespovratna sredstva projekt nije osmišljen na temelju procjene potreba ili da procjena nije dovoljno dokumentirana u obrascu prijave za bespovratna sredstva. Iako Komisija nije posebno zahtijevala da se provede i pokaže procjena potreba, to bi podnositeljima prijava za bespovratna sredstva pomoglo da jasnije pokažu relevantnost svojih programa, učinilo bi studije kvalitetnijima i pružilo bi osnovu prema kojoj bi se poslije procjenjivao uspjeh projekta. Projekti koji se ne temelje na procjeni potreba i dalje mogu biti relevantni za potrebe ciljanih skupina. No procjena potreba povećava vjerojatnost da podnositelji prijava odaberu najrelevantnije metode ili sredstva za pružanje podrške ciljanim skupinama.

Od ukupno 61 ispitanika većina je izjavila da su uspjeli na vrijeme ostvariti sve planirane rezultate (56 %) ili većinu planiranih rezultata (26 %), a 94 % od 52 ispitanika uspjelo je doprijeti do očekivanih ciljnih skupina. Nadalje, 58 % od 52 ispitanika izjavilo je da je njihov projekt bio značajan za tematsko područje u kojem su radili.

U više od polovine svih dovršenih projekata financiranih bespovratnim sredstvima za aktivnosti i operativne troškove (69 od 94 projekta financirana bespovratnim sredstvima za koje su bila dostupna završna izvješća) provedene su sve aktivnosti kako je planirano. U nekim je slučajevima to podrazumijevalo promjene u osoblju ili traženje dodatnih sredstava. Od 37 ispitanika u internetskoj anketi 16 ispitanika moralo je zamijeniti člana osoblja za vrijeme projekta/aktivnosti, dok je 10 ispitanika zamijenilo više od jednog člana osoblja za vrijeme projekta/aktivnosti, a 7 ispitanika moralo je tražiti dodatno financiranje da bi proveli planirane aktivnosti. Unatoč tome, te promjene nisu znatno utjecale na razvoj financiranih aktivnosti. Štoviše, 85 % od 33 ispitanika u internetskoj anketi navelo je da te promjene nisu uopće utjecale na ishode projekta/aktivnosti. Na primjer, iako se u projektu „Izazovi za rješavanje prekograničnih sporova s obzirom na poslovanje i ljudska prava” financiranom bespovratnim sredstvima za aktivnosti za 2013. moralo zamijeniti više od jednog člana osoblja, ostvareni su svi ciljevi projekta.

Svih 16 projekata financiranih bespovratnim sredstvima za operativne troškove dovršeno je između 2007. i 2013. Provedene aktivnosti uglavnom su se odnosile na podizanje razine svijesti, uzajamno učenje i podršku ključnim akterima. Na primjer, bespovratnim sredstvima za operativne troškove za 2009. u projektu „Save the Children Italija” pomoglo se pravnoj jedinici da provede aktivnosti za poboljšavanje pravosudne suradnje u građanskim stvarima i poboljšavanje informacija o pravnim sustavima i pristupu pravosuđu u državama članicama. To je uključivalo izradu i slanje internetskog biltena za 1000 primatelja u 13 država članica, održavanje dvaju sastanaka za suce i središnja tijela te četiriju sastanaka za interno osposobljavanje pravnih stručnjaka u projektu „Save the Children”. Pomoglo je i u uspostavi odjela EU-a u Međunarodnom udruženju sudaca za mlade i obitelj (IAYFJM) .

Pod sastavnicom javne nabave programa JCIV dodijeljeno je 247 ugovora. Informacije koje su dostavljene za ocjenu uključuju ukupan iznos ugovora, naziv glavnog ugovaratelja i podatak o tome je li ugovor bio namijenjen provođenju studija, događanja ili zadataka povezanih s informacijskim tehnologijama. Informacije pokazuju da su se ugovori o javnoj nabavi upotrebljavali za razvoj, provedbu i širenje politike i zakonodavstva EU-a te za osiguravanje održivosti rezultata projekata.

Ugovori o javnoj nabavi upotrebljavaju se za financiranje Europskog dana građanskog pravosuđa koji se svake godine obilježava 25. listopada. Ta središnja događanja, koja sufinanciraju Vijeće Europe i Europska komisija, usmjerena su na približavanje pravosuđa građanima i na informiranje građana o njihovim pravima tako da se organiziraju imitacije slučajeva i održavaju informativni sastanci koji su otvoreni za učenike, pravne stručnjake i opću javnost te organiziranjem „otvorenih dana” na sudovima. Aktivnosti podizanja razine svijesti (npr. kampanja o pravima potrošača iz 2012.) i aktivnosti širenja informacija (npr. izrada vodiča na različitim jezicima – Guide du citoyen iz 2010., Praktični vodič za primjenu Uredbe o europskom platnom nalogu iz 2011. i Procédure européenne d’injonction de payer iz 2012.) također se financiraju ugovorima o javnoj nabavi. Trebaju se spomenuti i Europski pravosudni atlas u građanskim stvarima i ugovori koji se financiraju za održavanje portala e-pravosuđa.

2.4ODRŽIVOST, PRENOSIVOST I INOVACIJA

S obzirom na održivost analiziralo se jesu li rezultati, ishodi i učinci koji su ostvareni projektima održivi i nakon razdoblja financiranja projekta.

U ocjeni su utvrđene tri razine održivosti:

kratkoročna održivost, koja se uglavnom ostvaruje širenjem rezultata projekata,

srednjoročna održivost, koja uključuje nastavak rezultata projekata i/ili partnerstva, i

dugoročna održivost, koja se uglavnom ostvaruje prijenosom rezultata projekata u druge kontekste, organizacije ili države članice bez dodatnog financiranja ili uz malo dodatno financiranje.

2.4.1Nastavak projektnih aktivnosti i ostvarenja te njihovo širenje

Razvoj elektroničkih alata bio je prioritet projekata financiranih programom JCIV od komunikacije iz 2008. i akcijskog plana za e-pravosuđe. Time se može objasniti zašto su ispitanici u anketi izjavili da su nastavili ili da će nastaviti održavati hardver i/ili softver.

U naknadnim intervjuima 7 od 15 ispitanika navelo je da elektronički uređaji i internetski portali koji su rezultat projekata predstavljaju dugoročna ostvarenja, iako su 2 ispitanika od njih 7 istaknula poteškoće u njihovu održavanju i ažuriranju. Službenici Komisije potvrdili su da ažuriranja (i održavanje) ostvarenja (npr. web-mjesta, studije) predstavljaju veliku zabrinutost, što može utjecati na odabir projekta. Postavlja se pitanje trebaju li se nastaviti financirati korisni projekti s kvalitetnim ostvarenjima koja možda nisu dugoročno održiva ako se informacije ne ažuriraju redovito.

Dokazi prikupljeni savjetovanjima s korisnicima bespovratnih sredstava za potrebe ove ocjene također upućuju na to da se projekti uvelike oslanjaju na sredstva EU-a da bi se zajamčila ostvarenja. I sredstva EU-a znatno su doprinijela sposobnosti organizacija da nastave s aktivnostima koje su prethodno provedene.

Štoviše, više od polovine sudionika u anketi, tj. 27 od 52 sudionika, navelo je da je potrebno daljnje financiranje da bi se zajamčila financijska održivost projekta/aktivnosti.

U nekim su slučajevima korisnici bespovratnih sredstava u naknadnim intervjuima izjavili da posebni elementi njihovih projekata zahtijevaju daljnje financiranje da bi se osigurali održivi rezultati – uglavnom da bi se dodatno širila ostvarenja projekta i da bi se prenijeli dijelovi projekta. Ti posebni elementi uključuju:

održavanje web-mjesta i elektroničkih alata, tj. elektroničkog registra ili „klirinških kuća”, poput internetskog portala za posredovanje,

prateće aktivnosti za osiguravanje nastavka rezultata projekta i širenje tih rezultata široj skupini korisnika, npr. konferencije, događanja i odgovaranje na zahtjeve i pitanja o rezultatima projekta,

izrada pratećih materijala poput priručnika,

prenosivost rezultata ostvarenih u jednoj državi članici u druge države članice, npr. komparativnu analizu i razmjenu najboljih praksi,