Komisija istovremeno izračunava raspoloživu razliku do gornje granice vlastitih sredstava utvrđene u skladu s novom Odlukom o vlastitim sredstvima 2014/335/EU, Euratom (ORD2014), apsolutni iznos pričuve za nepredviđene izdatke iz članka 13. Uredbe o VFO-u, ukupnu razliku do gornje granice za plaćanje iz članka 5. i ukupnu razliku do gornje granice za obveze iz članka 14. Osim toga, iznos ispod gornje granice za naslov 2 koji se odnosi na rashode povezane s tržištem i izravna plaćanja prilagođuje se nakon prijenosa između prvog stupa i ruralnog razvoja.

Izvršena je manja nepredviđena prilagodba nakon što je u Ujedinjenoj Kraljevini nalogom nacionalnog suda 2015. ukinuto zakonodavstvo kojim se provode pravila Unije u pogledu izravnih plaćanja u Walesu. Ta je promjena utvrđena u Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2016/142 od 2. prosinca 2015. i odražava se u Provedbenoj uredbi Komisije 2016/257 od 24. veljače 2016.

Posljednji krug prijenosa među stupovima za financijske godine 2019. i 2020., o kojem je Komisija obaviještena do 1. kolovoza 2017., utvrđen je u Delegiranoj Uredbi Komisije (EU) br. 162/2018 23. od 23. studenoga 2017. i odražavaju se u Provedbenoj uredbi Komisije 2018/288 od 19. veljače 2018. (vidjeti četvrtu tablicu u nastavku).

Izmjenu iznosa ispod gornje granice za naslov 2. u sadašnjim cijenama potrebno je pretvoriti u cijene iz 2011. radi tehničke prilagodbe tablice VFO-a prema cijenama iz 2011. U tu svrhu neto iznos raspoloživ za EFJP najprije se pretvara u cijene iz 2011. na temelju fiksnog deflatora od 2 %. Kako bi se dobio prilagođeni iznos ispod gornje granice za naslov 2, iznos se nakon toga zaokružuje jer se gornje granice VFO-a izražavaju samo u milijunima eura. Samo ovim postupkom zaokruživanja može se osigurati da je iznos ispod gornje granice VFO-a uvijek viši od neto iznosa raspoloživog za rashode EFJP-a. Neznatna razlika koja tako nastaje ne čini raspoloživu razliku do gornje granice, nego proizlazi isključivo iz zaokruživanja jer svi iznosi u tablici VFO-a moraju biti izraženi u milijunima eura. Komisija će se za svaki godišnji proračun služiti točnim neto iznosom raspoloživim za rashode EFJP-a. Isti pristup primijenjen je za prethodnu tehničku prilagodbu VFO-a.

U tablici u nastavku prikazani su neto rezultat prijenosa između dva stupa ZPP-a i njihov učinak na iznos ispod gornje granice za naslov 2.

3.Ukupna razlika do gornje granice za plaćanje

U skladu s člankom 5. Uredbe o VFO-u Komisija prilagođava gornju granicu za plaćanje za razdoblje 2015.–2020. naviše, i to za iznos koji je jednak razlici između izvršenih plaćanja i gornje granice za plaćanje utvrđene u VFO-u za godinu n-1. Svaka prilagodba naviše kompenzira se u cijelosti odgovarajućim smanjenjem gornje granice za plaćanje za godinu n-1 u stalnim cijenama iz 2011.

U tehničkoj prilagodbi za 2016. preostala razlika do gornje granice iz 2014. (104 milijuna EUR u sadašnjim cijenama) prenesena je u 2015. (106 milijuna EUR u sadašnjim cijenama) te su gornje granice u skladu s time prilagođene. U tehničkoj prilagodbi za 2017. preostala razlika do gornje granice iz 2015. (1 288 milijuna EUR) prenesena je u godine 2018.–2020. U tehničkoj prilagodbi za 2018. preostala razlika do gornje granice iz 2016. (13 991 milijun EUR) prenesena je u godine 2018.–2020. U ovogodišnjoj tehničkoj prilagodbi izračunana je ukupna razlika do gornje granice za plaćanje za 2017.

Smatra se da su plaćanja za druge posebne instrumente iznad gornjih granica VFO-a. Gornja granica za plaćanje za 2017. iznosila je 142 906 milijuna EUR u sadašnjim cijenama. Nakon prijeboja iznosa iskorištenog u okviru pričuve za nepredviđene izdatke u 2014. (2 818,2 milijuna EUR) preostala gornja granica za plaćanje koja se upotrebljava za usporedbu iznosi 140 087,8 milijuna EUR. Plaćanja izvršena u 2017. iznose 126 486,6 milijuna EUR. Taj iznos sastoji se od izvršenih plaćanja odobrenih sredstava za plaćanje odobrenih u proračunu za 2017. (124 690,6 milijuna EUR) i prijenosa iz 2017. u 2018. (1 796,0 milijuna EUR). Plaćanja za posebne instrumente isključuju se iz izvršenja (2 713,3 milijuna EUR, koji se sastoje od 2713,1 milijuna EUR izvršenih plaćanja i 0,2 milijuna EUR prenesenih plaćanja). Stoga izvršenje koje se uzima u obzir za izračun ukupne razlike do gornje granice za plaćanje iznosi 123 773,3 milijuna EUR (124 690,6 milijuna EUR + 1 796,0 milijuna EUR – 2 713,3 milijuna EUR).

Sve se prijenose iz 2016. u 2017. računalo kao izvršene za potrebe izračuna ukupne razlike do gornje granice za plaćanje za 2016., ali nisu svi doista bili izvršeni. Stoga prijenose koji su prestali vrijediti treba dodati izračunu jer oni zapravo čine nedovoljno izvršenje. Prijenosi iz 2016. u 2017. koji su prestali vrijediti iznose 99,3 milijuna EUR, od čega 0,04 milijuna EUR za posebne instrumente. Ukupni iznos prijenosa koji su prestali vrijediti i koje se uzima u obzir stoga iznosi 99,2 milijuna EUR.

Preostala razlika u okviru gornje granice za plaćanje za 2017. iznosi 16 413,7 milijuna EUR u sadašnjim cijenama (tj. 142 906 milijuna EUR – 2 818,2 milijuna EUR – 123 773,3 milijuna EUR + 99,2 milijuna EUR). Gornja granica za 2017. stoga je smanjena za 16 414 milijuna EUR u sadašnjim cijenama ili 14 575 milijuna EUR u cijenama iz 2011.

U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe o VFO-u za izračun ukupne razlike do gornje granice za plaćanje i odgovarajuće prilagodbe gornjih granica primjenjuje se godišnji deflator od 2 %. Ukupna razlika do gornje granice za plaćanje prenosi se na gornje granice za plaćanje za godine 2019. i 2020. Iznos od 6 379 milijuna EUR u cijenama iz 2011. prenesen je u 2019. (čime se dosiže najviši dopušteni iznos od 11 milijardi EUR u cijenama iz 2011.), a iznos od 8 196 milijuna EUR u 2020. (nakon čega preostaje 183 milijuna EUR do najviše prilagodbe od 13 milijardi EUR). To odgovara povećanju u sadašnjim cijenama od 7 474 milijuna EUR u 2019. i 9 795 milijuna EUR u 2020.

Rezultat je toga nepromijenjena ukupna gornja granica za plaćanje za razdoblje 2014.–2020. u cijenama iz 2011. i povećanje ukupne gornje granice za plaćanje za 855 milijuna EUR u sadašnjim cijenama.

U tablici u nastavku navedene su pojedinosti o izračunu ukupne razlike do gornje granice za plaćanje za 2017.

U tablici u nastavku prikazane su odgovarajuće prilagodbe gornjih granica za plaćanje: