EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 5.4.2017. COM(2017) 159 final IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU o provedbi 11. europskog razvojnog fonda u razdoblju 2014. - 2015. {SWD(2017) 123 final}



Ovo je izvješće usklađeno sa zahtjevima iz Uredbe o provedbi 11. europskog razvojnog fonda (ERF) koji su sadržani u njezinu članku 18. stavcima 4., 5. i 6. Ovo je prvo izvješće za razdoblje obuhvaćeno 11. ERF-om (2014. – 2020.) i odnosi se na 2014. i 2015. godinu. Nakon što je svih 28 država članica EU-a ratificiralo Unutarnji sporazum , 11. ERF stupio je na snagu 1. ožujka 2015. U prijelaznom razdoblju između 10. ERF-a, koji je završio 31. prosinca 2013., i stupanja na snagu 11. ERF-a upravljalo se primjenom prijelaznih mjera(takozvani „instrument za premošćivanje”) o kojima je Vijeće EU-a donijelo odluku . ERF, iako ima svoje posebnosti, dio je instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja i na njega se primjenjuje postojeće sveobuhvatno izvješćivanje. Glavni izvori za ovo prvo godišnje izvješće o provedbi 11. ERF-a su godišnja izvješća o radu za 2014. i 2015., godišnje izvješće za 2015., godišnji financijski izvještaji ERF-a za 2014. i 2015., Drugo izvješće o odabranim rezultatima (srpanj 2014. – lipanj 2015.). i njihovi pripadajući odgovarajući prilozi. Ti su izvori javni nakon donošenja i dostupni su na web-mjestu Europa (vidi Radni dokument službi – SWD, Prilog F). Ad hoc izvješćivanje o rashodima za potporu provodi se zasebno, svake dvije godine (članak 6. stavak 1. Unutarnjeg sporazuma). Čini se da su sredstava ERF-a kojima se koristi Europska investicijska banka (EIB) i prekomorske zemlje i područja (PZP-ovi) obuhvaćena posebnim izvješćivanjem . Iako je ovo izvješće isključivo usmjereno na 11. ERF, provedba tako dalekosežnog instrumenta, u smislu obuhvata i područja primjene, ne može se promatrati odvojeno od cjelokupne politike Komisije u pogledu međunarodne suradnje i razvoja. Zbog toga, kao i da bi se podsjetilo na kontekst, u izvješću se upućuje na milenijske razvojne ciljeve i na inicijativu za milenijske razvojne ciljeve, ukazuje se na međudjelovanje s tematskim programima koji se financiraju u okviru drugih instrumenata za financiranje vanjskog djelovanja (npr. instrument za razvojnu suradnju –IRS i europski instrument za demokraciju i ljudska prava – EIDHR) i utvrđuje poveznica sa sadašnjim prioritetima Komisije. Kad god je to moguće, daju se podaci i/ili primjeri za ERF. Iako su se sredstva dodijeljena u okviru instrumenta za premošćivanje u razdoblju od 1. siječnja 2014. do 28. veljače 2015. obračunavala kao da su u okviru 11. ERF-a, važno je napomenuti da su raspoloživa sredstva bila ograničena te da se ne mogu uspoređivati s punopravnom inačicom 11. ERF-a. Provedba 11. ERF-a neće se ustaliti do kraja 2016. te u prikazu provedbe koji se daje u ovom prvom godišnjem izvješću stoga treba uzeti u obzir početne uvjete 11. ERF-a. Isto vrijedi i za rezultate. Rezultati koji su prikazani u pratećem radnom dokumentu službi odnose se na projekte i programe koji su završeni između 1. srpnja 2014. i 30. lipnja 2015. te su stoga financirani u okviru 10. ERF-a. Mjereni su s pomoću pokazatelja definiranih u Okviru EU-a za rezultate međunarodne suradnje i razvoja, koji je Komisija izradila u radnom dokumentu službi od 26. ožujka 2015 . S obzirom na načelo poslovnog kontinuiteta oni čine osnovne postavke s obzirom na koje će se naknadno mjeriti uspješnost 11. ERF-a. Osim toga, treba napomenuti da projekti i programi koje EU financira ili pomaže financirati često daju rezultate koji se, zbog svoje same prirode, ne mogu kvantitativno odrediti (npr. izgradnja kapaciteta). U pogledu učinkovitosti pomoći, pristup je po definiciji globalan, kao što je prikazano u najnovijem godišnjem izvješću o instrumentima EU-a, na kojemu se temelji posljednje poglavlje. Sukladno tomu, između EU-a i zemalja AKP-a postoje strateški okviri s regionalnom usmjerenošću, odnosno Zajednička strategija Afrike i EU-a (2007.), Sporazum o gospodarskom partnerstvu između država CARIFORUM-a i EU-a (2008.), Zajednička strategija partnerstva EU-a i karipskih država (2012.) i partnerstvo za razvoj između EU-a i Pacifika (2006. i 2012.). Preispitivanje učinkovitosti razvojne pomoći koje je provelo Globalno partnerstvo za učinkovitu razvojnu suradnju krajem 2016. bit će uključeno u sljedeće godišnje izvješće o provedbi 11. ERF-a. Najvažnija nova kretanja nisu u potpunosti obuhvaćena izvješćem, s obzirom na razdoblje pokrivenosti. U sljedećem godišnjem izvješću uzet će se u obzir nova ključna strateška pitanja i prioriteti. Trenutačni kontekst uvjetovan je financijskom krizom, promjenom paradigme razvojne politike (od milenijskih razvojnih ciljeva do ciljeva održivog razvoja) te činjenicom da EU postojano postaje globalni igrač, pri čemu sudionici iz EU-a sve više surađuju. U tim okolnostima, potrebno je preispitivanje europskog okvira za razvojnu politiku, koji je određen Programom održivog razvoja do 2030. i ciljevima održivog razvoja, koji su ugrađeni u globalnu strategiju EU-a i u nedavni Komisijin prijedlog novog Europskog konsenzusa o razvoju. Posljednje, no i ne manje važno, vrijednost 11. ERF iznosi 29,455 milijardi EUR (uključujući PZP-ove i isključujući rashode za potporu), pri čemu preuzete obveze dostižu 4,024 milijardi EUR, a isplate 1,619 milijardi EUR na dan 31. svibnja 2015. (vidi SWD, Prilog A). Pri tumačenju ovih brojki treba uzeti u obzir sporu početnu fazu, koja je prethodno spomenuta. KONTEKST I OPĆI CILJEVI Na sastanku na vrhu UN-a 2000., zajednica donatora, koja uključuje EU i njegove države članice, dogovorila je osam milenijskih razvojnih ciljeva s namjerom da se iskorijeni siromaštvo do 2015. EU se od samog početka obvezao da će pomoći u ostvarivanju milenijskih razvojnih ciljeva i bio je predvodnik u njihovu uključivanju u svoju razvojnu politiku i praksu. EU i njegove države članice zajedno daju najveći doprinos milenijskim razvojnim ciljevima u financijskom smislu jer od 2000. osiguravaju oko polovine iznosa svjetske službene razvojne pomoći (Official Development Assistance, ODA). Nadalje, EU sudjeluje u koordiniranju djelovanja različitih donatora. Zahvaljujući svojoj nadnacionalnoj dimenziji, on može odrediti ambiciozne zajedničke ciljeve i utvrditi sveobuhvatna rješenja za globalne razvojne izazove. EU je prisutan u više od 130 zemalja diljem svijeta, raspolaže širokim stručnim znanjem te ima jedinstvenu vjerodostojnost u pitanjima ljudskih prava, promatranja izbornog postupka, upravljanja i rješavanja kriznih situacija. Konačno, EU je dovoljno snažan da odgovori na globalne izazove. Razvojne aktivnosti EU-a usklađuju se s njegovim naporima u drugim područjima, kao što su humanitarna pomoć, zaštita okolišta, klimatske promjene, sigurnost i trgovinska politika. U pogledu ljudskog razvoja, EU se i dalje obvezuje trošiti barem 20 % svoje pomoći za osnovne socijalne usluge, pri čemu je težište stavljeno na zdravstvo, obrazovanje i socijalnu zaštitu, tijekom cjelokupnog razdoblja financijskog okvira 2014. – 2020.

Kako bi ubrzala napredak prema ostvarivanju milenijskih razvojnih ciljeva, Europska komisija utvrdila je 2010. akcijski plan od 12 točaka . EU je 2011., kada mnoge zemlje još nisu ostvarile većinu ciljeva, pokrenuo inicijativu za milenijske razvojne ciljeve , tako što je stavio na raspolaganje sredstva na temelju potreba i uspješnosti, u iznosu od 1 milijarde EUR. Iznos od 700 milijuna EUR namijenjen je većini neostvarenih milenijskih razvojnih ciljeva (glad, zdravlje majki, smrtnost djece te voda i sanitarni uvjeti), dok je iznos od 300 milijuna EUR usmjeren na zemlje s dobrim rezultatima u provedbi pomoći. Do danas se inicijativom za milenijske razvojne ciljeve financiralo 70 projekata u 46 zemalja . Osim toga, 2012. EU i njegove države članice započeli su ambiciozan program promjene sa svrhom dodatnog povećanja razvojnog učinka i poboljšanja rezultata u okviru milenijskih razvojnih ciljeva, pri čemu su se strateški usmjerili na najpotrebitije zemlje (uključujući nestabilne zemlje) te na prioritetne sektore. Ti se prioriteti, utvrđeni u Planu za promjenu , sada provode u okviru novih instrumenata za vanjsko djelovanje za razdoblje 2014. – 2020. To se posebno odražava u novim instrumentima za vanjsko djelovanje za razdoblje 2014. – 2020. (npr. u novom instrumentu za razvojnu suradnju i Uredbi o provedbi 11. ERF-a izričito se navode milenijski razvojni ciljevi kao ključni pokazatelji za mjerenje postizanja ciljeva tih instrumenata). Posebno se u Uredbi o provedbi 11. ERF-a (Uredba Vijeća (EU) 2015/322) , izričito ističu milenijski razvojni ciljevi kao relevantni pokazatelji za mjerenje napretka u postizanju ciljeva 11. ERF-a , koji su u osnovi povezani s ciljevima 10. ERF-a i temelje se na ciljevima Sporazuma o partnerstvu iz Cotonoua, kako su navedeni u njegovu članku 1. Primarni je cilj smanjenje siromaštva i, dugoročno, njegovo iskorjenjivanje. Nadalje, istodobno 11. ERF: potiče održiv i uključiv gospodarski, socijalni i ekološki razvoj, učvršćuje i podupire demokraciju, vladavinu prava, dobro upravljanje, ljudska prava i relevantna načela međunarodnog prava, te provodi pristup koji se temelji na pravima i koji obuhvaća sva ljudska prava. Kao što je navedeno u provedbenim uredbama, nakon završetka razdoblja milenijskih razvojnih ciljeva 2015., 11. ERF-om mjerit će se napredak u postizanju prethodno navedenih ciljeva na temelju drugih pokazatelja koje su Unija i njezine države članice dogovorili na međunarodnoj razini, a posebno ciljeva održivog razvoja. USMJERENOST NA PRIORITETE KOMISIJE Razvojna politika EU-a i rad Komisije na provedbi te politike imaju snažno uporište u dvama glavnim prioritetima Komisije predsjednika Junckera: „EU kao snažniji globalni dionik” i „Prema novoj migracijskog politici”. Nadalje ona u velikoj mjeri pridonosi „Novom poticaju za zapošljavanje, rast i ulaganja” i „Otpornoj energetskoj uniji s naprednom klimatskom politikom”. EU kao snažniji globalni dionik u regiji AKP-a EU mora djelotvorno odgovarati na globalne izazove, širiti svoje vrijednosti i pridonositi miru i napretku u svijetu. Glavni je prioritet EU-a izgradnja miroljubivih društava i iskorjenjivanje siromaštva u nestabilnim i sukobima zahvaćenim zemljama. EU podupire partnerske zemlje diljem svijeta u njihovim naporima da osiguraju trajni mir, povećaju svoju političku stabilnost ili ponovno izgrade društvo i infrastrukturu nakon kriznih situacija. Prioriteti EU-a u tom području obuhvaćaju promicanje dobrog upravljanja, uspostavu vladavine prava, borbu protiv kriminala i jačanje provedbe zakona. Donošenjem ciljeva održivog razvoja 2015. – koji su naslijedili milenijske razvojne ciljeve – i donošenjem UN-ovog Programa „Promijeniti svijet: Program održivog razvoja do 2030.” određen je novi okvir za globalno djelovanje kako bi se iskorijenilo siromaštvo i ostvario održiv razvoj do 2030. EU se obvezao na potpunu provedbu Programa održivog razvoja do 2030. putem niza unutarnjih i vanjskih politika. Područje primjene, ambicija i univerzalnost ovog novog Programa, u kojem EU od početka ima predvodničku i utjecajnu ulogu, istinska su postignuća u općenito teškim vremenima za multilateralizam. Godina 2015. bila je i godina kada su međunarodni pregovori o financiranju razvoja doveli do donošenja Akcijskog programa iz Adis Abebe. EU je u Adis Abebi imao ključnu ulogu u osiguravanju donošenja multilateralnog sporazuma u kojem su se sve stranke usuglasile u pogledu sredstava za provedbu razvojnog programa nakon 2015. EU je dao značajan doprinos, između ostalog svjetskoj službenoj razvojnoj pomoći (ODA) i preuzeo je ambicioznu zajedničku obvezu ostvariti UN-ov cilj od 0,7 % u okviru novog Programa održivog razvoja do 2030. Tijekom 2015. Europska komisija, zajedno s ESVD-om, isto je tako započela opsežno savjetovanje o budućem partnerstvu EU-a sa zemljama AKP-a kako bi tijekom 2016. postupno izradila prijedlog buduće politike. U tu je svrhu osnovana posebna radna skupina. Ta je radna skupina, u suradnji s Europskom službom za vanjsko djelovanje, organizirala nekoliko okruglih stolova s različitim dionicima i sastavila Zajednički savjetodavni dokument (06/10/2015 JOIN(2015) 33 final) povezan s tim pitanjem. Javno savjetovanje završeno je početkom 2016., a izvješće s rezultatima stavljeno je naknadno na raspolaganje. To će savjetovanje poslužiti kao dragocjeni materijal koji će, zajedno s unutarnjim razmatranjima i detaljnom analizom velikog broja postojećih ocjena, usmjeravati buduće korake u tom procesu. Istodobno su održani redoviti sastanci u Vijeću i u Europskom parlamentu koji pomažu u definiranju europskog stajališta o mnogim različitim aspektima tog pitanja. Prijedlog za razdoblje nakon isteka Sporazuma iz Cotonoua izradit će se 2017. u obliku Komunikacije. Temeljit će se na ocjeni i na radnim dokumentima službe za procjenu učinka. Uzajamni fondovi razvojni su alati koji objedinjuju sredstva različitih donatora kako bi se omogućio brz, fleksibilan i zajednički odgovor EU-a na različite dimenzije hitne situacije. Dvije vrste uzajamnih fondova uvedene su Financijskom uredbom koja se primjenjuje na 11. ERF (članak 42.), na temelju financijske uredbe o proračunu EU-a : krizni uzajamni fond i uzajamni fond nakon krize za rješavanje svih vrsta krize, koji omogućuju Komisiji EU-a da odlučuje i primjenjuje postupke brze dodjele pomoći i da delegira provedbene zadatke ako smatra da će to biti učinkovitije, tematski uzajamni fondovi za odgovor na globalne izazove, koji omogućuju Komisiji da izravno provodi potrebne aktivnosti u okviru svojih standardnih postupaka. EU je nastavio s proaktivnim sudjelovanjem u vijećima i odborima globalnih inicijativa, odnosno u Globalnom fondu za borbu protiv AIDS-a, tuberkuloze i malarije (GFTAM), Globalnom savezu za cjepiva (GAVI) i Globalnom partnerstvu za obrazovanje. Te su globalne inicijative usmjerene na odgovaranje na najvažnije izazove za mnoge partnerske zemlje u njihovim naporima za postizanje milenijskih razvojnih ciljeva i ciljeva održivog razvoja koji se odnose na zdravlje i obrazovanje, poput onih povezanih s trima bolestima u slučaju globalnog fonda i onih koji osiguravaju jednakost pristupa i poboljšanje ishoda učenja u slučaju globalnog partnerstva za obrazovanje. Svojim proaktivnim sudjelovanjem u odborima Globalnog fonda, GAVI-ja i GPE-a, EU je imao ključnu ulogu u poboljšanju upravljanja, programskog nadzora i u učinkovitijoj raspodjeli i programiranju resursa za siromašne zemlje. Članstvo u odborima tih inicijativa omogućilo je da se glas EU-a snažno čuje u međunarodnim debatama o zdravstvenoj i obrazovnoj politici te pruža platformu za podupiranje napretka u učinkovitosti pomoći i razvoja te odgovornosti zemlje. EU je isto tako vrlo aktivan u podupiranju zemalja zahvaćenih krizom epidemije ebole.



Odgovor na krizu uzrokovanu ebolom Kako bi odgovorila na krizu uzrokovanu ebolom u zapadnoj Africi 2014. Komisija je mobilizirala oko 210 milijuna EUR za razvojnu pomoć i pomoć za rani oporavak u 2014. i 2015. Cilj je financiranja bio poduprijeti makroekonomsku stabilnost i sektor zdravstva u zemljama koje su najviše pogođene te ojačati pripravnost za ebolu u drugim zemljama regije. Kada tomu pridodamo doprinose za humanitarnu pomoć i 138,4 milijuna EUR za istraživanje liječenja, dijagnostike i cjepiva, ukupni doprinos Europske komisije iznosio je 414 milijuna EUR. Ukupno financiranje EU-a, uključujući doprinose iz proračuna EU-a i država članica, iznosilo je više od 1,2 milijarde EUR. Dodatni iznos veći od 100 milijuna EUR financirala je industrija u okviru inicijative za inovativne lijekove.

Iznos od 210 milijuna EUR za razvoj i rani oporavak dodijeljen je kako bi se poduprijeli sljedeći ciljevi: 122 milijuna EUR za potporu makroekonomskoj stabilnosti i zdravstvenim uslugama u zemljama koje su najviše pogođene; 5 milijuna EUR za misiju Afričke unije „Podrška Afričke unije borbi protiv epidemije ebole u zapadnoj Africi” (ASEOWA); 8 milijuna EUR za pokretne laboratorije i obuku zdravstvenih radnika u Gvineji, Nigeriji i Liberiji; 28 milijuna EUR za zdravstvenu skrb, sigurnost hrane, vode i sanitetskih uvjeta te otpornost ranjivih kućanstava; 20 milijuna EUR za jačanje zdravstvenih usluga u Šumskoj Gvineji i 27,5 milijuna EUR za pripravnost zdravstva, povećanje osviještenosti i sprečavanje nasilja u pogođenim zemljama i susjednim zemljama izloženima riziku. EU je nastavio pružati pomoć tijekom čitave 2015. (660 milijuna EUR razvojnog financiranja na koji se EU obvezao). Dodatna proračunska potpora isplaćena je Liberiji (31 milijun EUR) i Sijeri Leoneu (43 milijuna EUR) kako bi se ublažio gospodarski učinak epidemije i tim zemljama osigurala dragocjena sredstva za stabiliziranje državnog proračuna – na primjer za isplatu plaća i pokrivanje drugih važnih redovnih troškova. Pokrenuti su brojni strateški projekti u okviru programa AWARE (Odgovor zapadne Afrike na ebolu) kojima se povezuje humanitarna pomoć s razvojem, na primjer, jačanje zdravstvenih sustava, otpornosti izvora zarade u Gvineji ili pristup vodi u školama u Liberiji. Prvi su programi za oporavak pokrenuti i u Gvineji (u području zdravstva) i u Liberiji (u području obrazovanja i energije). Do kraja 2015. sve su tri države zahvaćene ebolom bile na putu iskorjenjivanja te bolesti. Uzajamni fond EU-a Bêkou Uzajamni fond EU-a Bêkou uspostavljen je u srpnju 2014. sa zadaćom podupiranja otpornosti i povezivanja pomoći, oporavka i razvoja u Srednjoafričkoj Republici nakon dosad nezabilježene krize u 2013./2014. Danas fond raspolaže s 136 milijuna EUR. ERF je pridonio uzajamnom fondu Bêkou dotacijom od 44 milijuna EUR. Međutim, doprinosi nemaju posebnu namjenu jer je uzajamni fond, po svojoj prirodi, nenamjensko udruživanje sredstava. Izbijanje nasilja u rujnu i listopadu 2015. nije prouzročilo znatna kašnjenja u provedbi projekata i sve su se tekuće aktivnosti nastavile nakon nekoliko tjedana prekida. Od svojeg nastanka Fond je uspješno donio, pokrenuo i proveo niz projekata usmjerenih na hitne potrebe stanovništva u sektorima rodne jednakosti, zdravstva, urbanog oporavka, sigurnosti hrane i izbjeglica. Dosad je više od 500 000 građana Srednjoafričke Republike ostvarilo izravnu korist od projekata koje je financirao Bêkou. Ostali rezultati: u okviru programa za osnovne zdravstvene usluge (cijepljenje, asistirani porodi itd.) pružena je pomoć više od pola milijuna ljudi, 10 000 poljoprivrednika dobilo je 200 tona sjemena, gotovo 1 000 žena sudjelovalo je u obuci (između ostalog, protiv rodno utemeljenog nasilja) itd. Fond je osigurao veliku vidljivost za EU u Srednjoafričkoj Republici unatoč velikoj nestabilnosti okružja, nedostatka interesa zajednice donatora i dodatnim izljevima nasilja. U sektoru „rodne jednakosti” provedenim su se programom poboljšali socijalni i gospodarski uvjeti žena u Srednjoafričkoj Republici izobrazbom, liječničkom i psihološkom potporom te financijskom potporom. Neki od rezultata ostvarenih 2015.: — 990 žena sudjelovalo je u osposobljavanju (između ostalog, protiv rodno utemeljenog nasilja), — 45 lokalnih nevladinih organizacija udružilo se radi provedbe projekta, — 1 780 osoba sudjelovalo je u ekonomskom osposobljavanju. Još jedan projekt, proveden u području „zdravstva”, u Banguiju i pet drugih gradova diljem zemlje, imao je za cilj osiguravanje pristupa osnovnim zdravstvenim uslugama za 1 milijun ljudi u okružju gdje je većina zdravstvenih struktura i usluga narušena kao posljedica krize iz 2013. Neki od rezultata ostvarenih 2015.: – osiguravanje pristupa osnovnim zdravstvenim uslugama u 6 gradova diljem zemlje, – 450 000 izravnih korisnika (cijepljenje, asistirani porodi itd.), – reorganizacija „zdravstvenog područja” kojom će se osigurati dugoročni učinci projekta.

Program proveden u okviru „urbanog oporavka” obuhvaća radno intenzivnu (HIMO) obnovu siromašnih naselja Banguija s raširenim nasiljem, kojim će se, među ostalim, obnoviti javna infrastruktura. Neki od rezultata ostvarenih 2015.: – 1 100 radnika zaposleno je i osposobljeno za vrijeme radova, – 800 osoba uključeno je u program za podizanje svijesti o sprečavanju sukoba. Program „sigurnosti hrane” ima za cilj podržati sigurnost hrane i prehrane na temelju tri sastavnice: a) jačanje otpornosti hrane na razini zajednice, b) reorganizacija mreže sezonske ispaše, c) uspostava proizvodnje lokalne hrane i malih stočarskih farmi oko Banguija. Tijekom 2015. ostvareni su sljedeći rezultati: – 10 000 poljoprivrednika dobilo je 200 tona sjemena, – podijeljeno je 28 121 alata i 200 tona sjemena (DR Kongo s FAO-om), – provedena je imunizacija 30 000 grla stoke (cijepljenje protiv bolesti). Instrument mirovne pomoći za Afriku – Mehanizam za rani odgovor (ERM) Diljem Afrike sukobi i dalje uzrokuju ljudsku patnju. To je i jedan od temeljnih uzroka migracije i glavna prepreka gospodarskom i socijalnom razvoju. Zbog toga je potpora miru i sigurnosti središnji dio strategije EU-a za taj kontinent. EU vjeruje da bi Afrikanci trebali predvoditi mirovne i sigurnosne aktivnosti kako bi one bile uspješne. EU je stoga uspostavio instrument mirovne pomoći za Afriku (APF) u 2004. kako bi podržao te napore. Od samog početka APF-om su se financirale mirovne operacije u područjima zahvaćenim sukobima, poput Darfura. Međutim, nije bilo mehanizma koji bi Afričkoj uniji omogućio rješavanje sukoba prije nego što bi on započeo. Mehanizam za radni odgovor (ERM) uspostavljen je 2009. kako bi se pomoglo spriječiti da političke i sigurnosne krize prerastu u otvoreni sukob. To je mehanizam za hitne intervencije kojim se Afričkoj uniji mogu staviti sredstva na raspolaganje za manje od 10 dana, tako da ona može odmah poduprijeti posredovanje, izgradnju povjerenja ili bilo koje druge aktivnosti kojima se sprečava da napetosti u problematičnim područjima prerastu u situacije koje negativno utječu na životne uvjete stanovništva. U okviru ERM-a 2015. financiralo se 9 aktivnosti u ukupnom iznosu od 7 milijuna EUR, koje su bile nužne ili za sprečavanje ili za smirivanje sukoba u nekoliko afričkih regija. U Južnom Sudanu, u kojem je građanski rat izbio u prosincu 2014., ERM-om se financirao dijalog koji je doveo do sporazuma o prekidu vatre između vlade i oporbe, te se tako poboljšao položaj stotina tisuća ljudi raseljenih zbog rata. ERM je i pridonio jačanju mira između sjevernog Sudana i Južnog Sudana podupiranjem pregovora o neriješenim spornim pitanjima, poput određivanja granica i diobe bogatstva. U Srednjoafričkoj Republici s pomoću ERM-a pronađeno je rješenje za prestanak nasilja, tako što se financiralo posredovanje kojim se stvorilo okruženje pogodno za održavanje izbora u veljači 2016. U regiji Velikih jezera, gdje je stanovništvo koje živi u istočnim područjima Demokratske Republike Konga pogođeno jednom od najvećih humanitarnih katastrofa izazvanih djelovanjem ljudi u posljednja dva desetljeća, ERM-om se pomoglo ponovno uspostaviti i poboljšati povjerenje između DR Konga i njegovih susjeda, tako što se pružila podrška zajedničkom mehanizmu provjere sporazuma koje su sklopili kako bi se postigla stabilnost u regiji. Čak je i u Burundiju, gdje se politička situacija brzo pogoršala krajem 2015., brzo financiranje u okviru ERM-a pomoglo spriječiti daljnje nasilje, tako što se Afričkoj uniji omogućilo da rasporedi promatrače za ljudska prava i službenike za sigurnost, kao i financiranjem brzog početka dijaloga unutar Burundija uz posredovanje Ugande. Tijekom 2015. provedena je vanjska evaluacija ERM-a u kojoj je utvrđeno da se radi o posebno značajnom i korisnom mehanizmu s pomoću kojeg se mogu brzo mobilizirati sredstva i poduprijeti napori usmjereni na rješavanje krize, koji imaju preventivna i posrednička obilježja. S obzirom na uspješnost instrumenta, Komisija je odlučila povećati sredstva ERM-a na 15 milijuna EUR do sredine 2018.



Put prema novoj migracijskoj politici U programu Europske komisije o migracijama iznosi se europski odgovor, u kojem se objedinjuju unutarnje i vanjske politike, i u najvećoj se mogućoj mjeri iskorištavaju agencije i alati EU-a te uključuju svi dionici: države i institucije EU-a, međunarodne organizacije, civilno društvo, lokalna tijela i nacionalni partneri izvan EU-a.

Uz postojeće mehanizme, uvedeni su i inovativni instrumenti za rješavanje temeljnih uzroka nezakonite migracije, pri čemu se osigurava globalni odgovor, prisutnost i dodana vrijednost EU-a. Krizni uzajamni fond EU-a za stabilnost i borbu protiv temeljnih uzroka nezakonitih migracija i raseljavanja u Africi Europska komisija dala je važan, konkretan doprinos koji se trebao ostvariti u okviru preuzetih obveza EU-a koje se odnose na rješavanje pitanja nezakonitih migracija i prisilnog raseljavanja, te posebno onih iz Akcijskog plana donesenog na sastanku na vrhu EU – Afrika u Valletti u rujnu 2015. Kao što je na sastanku na vrhu izjavio predsjednik Juncker: „Rekordna brzina osnivanja Kriznog uzajamnog fonda za Afriku još je jedan dokaz predanosti EU-a da brzo odgovori na velike izazove u regiji.” Glavna uprava za međunarodnu suradnju i razvoj (DEVCO) intenzivno je surađivala s drugim europskim donatorima, partnerskim zemljama i regionalnim organizacijama, službama Komisije i ESVD-om kako bi brzo uspostavila u studenome 2015. Krizni uzajamni fond EU-a za stabilnost i borbu protiv temeljnih uzroka nezakonitih migracija i raseljavanja u Africi. Stvaranje Kriznog uzajamnog fonda za Afriku osiguralo je EU-u platformu za jačanje svojeg zajedničkog odgovora kako bi se riješili temeljni uzroci nezakonitih migracija i prisilnog raseljavanja te posebno oni iz Akcijskog plana donesenog na sastanku na vrhu EU – Afrika u Valletti u rujnu 2015. Uzajamnim fondom EU-a, koji je uspostavljen na sastanku na vrhu i kojemu su 28 šefova država dali doprinos u iznosu 1,8 milijardi EUR, podupiru se neke od najnestabilnijih i najranjivijih zemalja u Africi (u tri regije: Sahel i jezero Čad, Rog Afrike i sjeverna Afrika i susjedne zemlje) i jača se trajna razvojna suradnja EU-a na tom kontinentu. Četiri ključna prioriteta u okviru uzajamnog fonda EU-a nadopunjuju migracijski program EU-a te će jačati napore za rješavanje temeljnih uzroka migracija i podupirati stabilnost i rast u Africi: jačanje gospodarskog razvoja, jačanje otpornosti, osiguravanje boljeg upravljanja migracijama i jačanje upravljanja, stabilnosti i sigurnosti. Krizni uzajamni fond EU-a za Afriku dokazao je svoj kapacitet za djelovanje kao fleksibilan instrument za odgovor na krizu u manje od dva mjeseca od kada je uspostavljen: prvi operativni odbor za Rog Afrike održan je krajem 2015., a prvi operativni odbor za područje Sahela / jezera Čad početkom 2016. Njima se osiguralo više od 350 milijuna EUR za projekte u tim dvama područjima. Programi se brzo pripremaju za provedbu na terenu, a operacije će se nastaviti i intenzivirati u 2016., između ostalog zaključivanjem migracijskih paktova s relevantnim ciljnim državama. Otporna energetska unija s naprednom klimatskom politikom Međunarodna zajednica je 2015. zaključila dva važna sporazuma kojima će se definirati naš rad u području međunarodne suradnje i razvoja u sljedećim godinama. Sedamnaest ciljeva novog globalnog programa održivog razvoja do 2030. naglašavaju predanost pronalaženju ravnoteže između gospodarskih, socijalnih i okolišnih ciljeva. Jedan od donesenih ciljeva održivog razvoja (13. cilj održivog razvoja) usmjeren je na klimatske promjene. Pariški sporazum (COP21) prvi je pravno obvezujući globalni klimatski sporazum kojim su obuhvaćene sve zemlje, a važan sporazum između EU-a i zemalja AKP-a priprema teren za ostvarenje tog konačnog sporazuma. U okviru Programa održivog razvoja do 2030. i Pariškog sporazuma, treba ojačati svijest o povezanosti klimatskih promjena, smanjenja siromaštva, razvoja i održivosti radi globalne transformacije u društvo s niskom emisijom ugljika, otporno na klimatske promjene. Razvijene zemlje usuglasile su se da će osigurati 100 milijardi USD godišnje za rješavanje pitanja klimatskih promjena u zemljama u razvoju od 2020. do 2025., kada će se odrediti novi zajednički cilj. EU se već obvezao da će ispuniti svoju obvezu tako što će izdvojiti barem 20 % svojeg proračuna za razdoblje 2014. – 2020. za aktivnosti povezane s klimatskim promjenama. Razvojna suradnja ima ključnu ulogu u podupiranju tog procesa, posebno u najsiromašnijim i najranjivijim zemljama. Službena razvojna pomoć (ODA) i dalje će biti jedan od glavnih izvora financiranja aktivnosti povezanih s klimatskim promjenama, a EU će pojačati svoje napore za uključivanje klimatskih promjena u svoje strategije (analitički pregled svih programa i projekata kako bi se obuhvatile klimatske promjene, uključujući sigurnost hrane, poljoprivredni i zdravstveni sektori). EU je isto tako u potpunosti predan 7. cilju održivog razvoja, kojim se želi osigurati pristup povoljnoj, pouzdanoj, održivoj i modernoj energiji za sve. Snažniji politički dijalog između EU-a, država članica, partnerskih zemalja i drugih međunarodnih donatora doveo je do potpisivanja zajedničkih izjava o održivoj energiji. EU ima vodeću ulogu na globalnoj razini jer aktivno sudjeluje na međunarodnim forumima i gradi strateška partnerstva, poput Energetskog partnerstva Afrika – EU (AEEP) ili inicijative Održiva energija za sve. Inicijativa za obnovljivu energiju u Africi pokrenuta je za vrijeme konferencije COP21, kao i proširenje inicijative EU-a za sporazum gradonačelnika na subsaharsku Afriku. Na temelju razvojne suradnje partnerske zemlje primaju financijsku pomoć za pristup modernim, povoljnim i pouzdanim energetskim uslugama, čime se pridonosi uključivom gospodarskom rastu. EU je posebno u tom području odabrao pristup potpore jačanju ulaganja s pomoću okvira EU-a za spajanje, u cilju maksimiziranja učinka poluge sredstava razvojne suradnje EU-a. U okviru ERF-a 26 partnerskih zemalja i regija odabralo je energiju kao središnji sektor za svoju suradnju s EU-om (10 % proračuna za 2014. – 2020.) Provodi se ocjenjivanje suradnje u području razvoja održive energije. Pacifička regija S pomoću potpore EU-a Sveučilište južnog Pacifika (USP) nastavilo je osiguravati formalnu i neformalnu izobrazbu i dodjeljivati stipendije za znanstvenike i pregovarače u području klimatskih promjena. Ukupno 174 studenata iz 14 pacifičkih zemalja AKP-a diplomiralo je na diplomskim, poslijediplomskim i doktorskim studijskim programima i mnogi koji su diplomirali uspješno su se pridružili nadležnim tijelima u nacionalnim vladama i regionalnim institucijama. To ulaganje ne samo da je pridonijelo izgradnji povjerenja, nego je već ostvaren i povrat jer je došlo do stvaranja vrlo ambiciozne koalicije s pacifičkim zemljama AKP-a, što je pridonijelo zaključivanju Pariškog sporazuma na konferenciji COP21. Dodatnom izobrazbom više od 2 000 pacifičkih otočana u području aktivnosti prilagodbe na terenu na razini zajednice i završetkom procjena ranjivosti za 44 zajednice, kao i izgradnjom kapaciteta i izravnim podupiranjem najpogođenijih zajednica (npr. tehnologije za prikupljanje kišnice) u malim otočnim državama položeni su dobri temelji za buduću suradnju EU-a u području klimatskih promjena u pacifičkoj regiji. Strateški pristup očuvanju divlje faune i flore u Africi Na temelju vodeće inicijative EU-a, Biološka raznolikost za život (B4Life), nastao je okvir za krizu divlje faune i flore u Africi, kako bi se riješio sve veći problem krivolova divljih vrsta i gubitka biološke raznolikosti te utvrdio strateški pristup za očuvanje afričke divlje faune i flore. Provedena je i studija „Veći od slonova”. U njoj se opisuje razmjer krize s kojom su Afrika i njezino stanovništvo suočeni, utvrđuje se iskustvo stečeno u dosadašnjim programima za očuvanje prirode i određuju prioritetna područja za buduće djelovanje. Ta je studija primjer novog, usklađenog pristupa Europske komisije razvojnoj suradnji te sadrži podatke koji će se uzeti u obzir u strateškom pristupu EU-a očuvanju divlje faune i flore u Africi. Slične strateške studije sada se izrađuju za Aziju i Latinsku Ameriku. Novi poticaj za zapošljavanje, rast i ulaganja Izvan Europe postoje dodatne mogućnosti koje proizlaze iz razvojne politike i instrumenata koji joj stoje na raspolaganju, u prvom redu za poticanje ulaganja, stvaranja gospodarskih aktivnosti i time rasta i zapošljavanja u partnerskim zemljama, a što istodobno ima pozitivne gospodarske učinke u Europi.