Taj se pristup odražava u cijelom paketu za ostvarivanje cilja od 55 %, od raspodjele tereta za postizanje klimatskih ciljeva među državama članicama na temelju njihova relativnog bogatstva do uzimanja u obzir njihovih različitih mogućnosti za raspodjelu prihoda i rješavanja pitanja nejednakosti u svakoj od njih. Time se naglasak stavlja na potrebu za većom solidarnošću i socijalnom pravednošću kako bi se mogla pratiti veća razina ambicije i brzina tranzicije.

Stoga je solidarnost ključno načelo europskog zelenog plana, i to između generacija, država članica, regija, ruralnih i urbanih područja i različitih dijelova društva, i ugrađeno je u mehanizam za pravednu tranziciju i niz drugih instrumenata uvedenih na razini EU-a posljednjih godina. Postizanje klimatske neutralnosti iziskivat će zajednički osjećaj svrhe, zajednička nastojanja i shvaćanje da postoje različita polazišta i izazovi. Brojni građani, a posebno mladi, spremni su promijeniti svoje obrasce potrošnje i mobilnosti kad ih na to potaknu relevantne informacije kako bi ograničili svoj ugljični otisak i živjeli u zelenijem i zdravijem okolišu. Osim toga, u ovom se paketu odgovara i na zabrinutost onih na čije zaposlenje ili dohodak utječe tranzicija.

Cilj je paketa za ostvarivanje cilja od 55 % ispuniti EU-ov ambiciozniji cilj smanjenja emisija na korist svih Europljana i stvoriti prilike za sudjelovanje u tranziciji, pomoći onima kojima je to najpotrebnije i potaknuti veća ukupna smanjenja emisija. Njime će se potaknuti zeleni oporavak EU-a nakon pandemije, pomoći u širenju ekoloških standarda izvan granica EU-a i potaknuti inovativniji proizvodi i tehnologije budućnosti.

Zakonodavni prijedlozi temelje se na analizi u procjeni učinka u kojoj se u obzir uzima međusobna povezanost cijelog paketa. Analiza pokazuje da bi prekomjerno oslanjanje na jače regulatorne politike dovelo do nepotrebno visokih gospodarskih opterećenja, a samo određivanjem cijena ugljika ne bi se mogli prevladati trajni nedostaci tržišta i netržišne prepreke. Odabranom kombinacijom politika stoga se postiže osjetljiva ravnoteža između određivanja cijena, ciljeva, standarda i mjera potpore.

Paket za ostvarivanje cilja od 55 % sastoji se od niza međusobno povezanih prijedloga koji su usmjereni na osiguravanje pravedne, konkurentne i zelene tranzicije do 2030. i nakon toga. Gdje je to moguće, postojeće zakonodavstvo postalo je ambicioznije, a izneseni su i novi prijedlozi gdje se za tim pokazala potreba. Općenito, u sklopu paketa jača se osam postojećih zakonodavnih akata i predstavlja pet novih inicijativa u nizu područja politika i gospodarskih sektora: klime, energetike i goriva, prijevoza, zgrada, korištenja zemljišta i šumarstva.

Paket za ostvarivanje cilja od 55 % („Fit for 55”) jača primat EU-a poduzimanjem mjera i pozitivnim primjerom u borbi protiv klimatskih promjena. Ipak, samo mjere koje poduzima EU nisu dovoljne i njima se ne mogu ostvariti potrebna smanjenja globalnih emisija. EU je i dalje u potpunosti predan multilateralnom globalnom poretku i poziva partnere diljem svijeta na suradnju. Zbog toga surađuje sa skupinama G7 i G20 te drugim međunarodnim partnerima kako bi pokazao da veće ambicije u području klime, gospodarsko blagostanje i održiv rast mogu ići ruku pod ruku. Uoči ključne 26. Konferencije stranaka Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime („COP26”) koja će se održati u Glasgowu u studenome 2021. ovim se skupom prijedloga nastoji odrediti program suradnje s ostatkom svijeta u zelenoj tranziciji kojom se žele ukloniti prijetnje našem opstanku i stvoriti nove prilike za sve.

Zahvaljujući tom iskustvu i spoznajama ovaj je paket najsveobuhvatniji skup prijedloga koje je Komisija predstavila u području klime i energetike. Njime se polažu temelji za nova radna mjesta i za otporno i održivo europsko gospodarstvo budućnosti te se postavlja regulatorna osnova za postizanje naših ciljeva na pravedan, troškovno učinkovit i konkurentan način. Određuje se cijena ugljika u više sektora, što će dovesti do znatnih dodatnih prihoda radi osiguravanja pravedne tranzicije i niže cijene čistih tehnoloških rješenja. Podržavaju se veće korištenje energije iz obnovljivih izvora i veće uštede energije te olakšava rast prodaje čistih novih vozila i čišćih goriva za prijevoz. Industriji se omogućava da predvodi tranziciju i pruža joj se potrebna sigurnost za poticanje ulaganja i inovacija. Naglasak se stavlja na oporezivanje izvora energije u skladu s našim ciljevima u području klime i okoliša. Načelo „onečišćivač plaća” ovim se zakonodavnim paketom provodi u praksi. Njegov je cilj preokrenuti trend smanjenja kapaciteta prirode da ukloni ugljik iz atmosfere i poticanjem globalnog djelovanja u području klime osigurati da izmještanje emisija ugljika ne ugrozi naše klimatske ciljeve.

Predloženi paket temelji se na jasnim dokazima o potrebi da postignemo zadani cilj za 2030. i o tome kako ga postići na najbolji i najpravedniji mogući način. U Planu za postizanje klimatskog cilja do 2030. procijenjene su prilike i troškovi zelene tranzicije te se pokazalo da je konačni rezultat pozitivan ako osmislimo optimalnu kombinaciju politika. Pritom se nadovezujemo na spoznaju da je ono što je dobro za planet dobro i za ljude i gospodarstvo, što se odražava u rastu gospodarstva za više od 62 % od 1990., pri čemu su se emisije smanjile za 24 % u istom razdoblju, pa je jasno da rast ne podrazumijeva porast emisija CO2.

Današnji se prijedlozi nadovezuju na politike i zakonodavstvo koji već postoje u Europskoj uniji. U europskom zelenom planu pružaju se smjernice za tu preobrazbu. U njemu se uspostavljaju sastavnice gospodarstva sutrašnjice u kojem će važnu ulogu imati strategije za bioraznolikost, kružno gospodarstvo, nultu stopu onečišćenja, održivu i pametnu mobilnost, val obnove, održivu hranu, vodik, baterije, energiju iz obnovljivih izvora na moru i mnoge druge. Za potporu toj tranziciji predviđena su dosad nezabilježena sredstva, i to u sklopu plana oporavka EU-a, instrumenta NextGenerationEU iz kojeg će se za zelenu tranziciju izdvojiti najmanje 37 % sredstava, idućeg dugoročnog proračuna EU-a za razdoblje 2021.–2027. ili trajnom usmjerenošću na održivo financiranje i poticanje privatnih ulaganja. Nastavit ćemo mobilizirati sve politike EU-a kako bismo potaknuli prelazak na klimatsku neutralnost, uključujući politike u području istraživanja, vještina i tržišnog natjecanja te industrijsku i trgovinsku politiku.

Djelovanjem prije nego što dosegnemo točku nakon koje nema povratka moći ćemo osmisliti tu preobrazbu umjesto da na nju reagiramo i prilagođavamo joj se. Jasno je da je cijena nedjelovanja veća od troška ispunjavanja naših ciljeva u području klime, no brojke same po sebi ne mogu predočiti pogubne posljedice nepoduzimanja mjera. Ono bi moglo dovesti i do novih podjela u društvu: na one koji si mogu priuštiti čiste, moderne tehnologije na bazi energije iz obnovljivih izvora i one koji nemaju alternativu starim tehnologijama koje onečišćuju. Iduće generacije bit će pogođene češćim i intenzivnijim olujama, šumskim požarima, sušama i poplavama, koji bi mogli izazvati nove konflikte u svijetu. Stoga je rješavanje tih kriza pitanje međugeneracijske i međunarodne solidarnosti. Ono što postignemo u idućem desetljeću odredit će budućnost naše djece. Zbog toga postoji trajna i sve veća podrška javnosti ambicijama i djelovanju u području klime. Intenzivniji angažman u tom području posebno je važan za mlade, uključujući i današnje tinejdžere, koji kao pokretači promjena traže od vlada i EU-a da smjesta poduzmu odlučne mjere za zaštitu klime i okoliša za buduće naraštaje.

Svijet je na prekretnici klimatske krize i krize bioraznolikosti; mi smo zadnja generacija koja još može nešto poduzeti na vrijeme. Ovo je presudno desetljeće kad je riječ o ispunjavanju obveza preuzetih u sklopu Pariškog sporazuma u interesu zdravlja, dobrobiti i blagostanja za sve. EU pritom pruža primjer drugima: postavio je ambiciozan cilj smanjenja emisija za barem 55 % do 2030. u odnosu na razine iz 1990. i želi postati prvi klimatski neutralan kontinent do 2050. Ti ciljevi nisu više puka težnja ili ambicija; sad su to obveze ugrađene u prvi europski propis o klimi, kojim se stvaraju nove prilike za inovacije, ulaganja i otvaranje radnih mjesta.

U tom će duhu paralelno s uvođenjem novog sustava za trgovanje emisijama u sektoru cestovnog prometa i zgrada novi socijalni instrument za klimatsku politiku omogućiti namjensko financiranje državama članicama kako bi se pružila potpora najpogođenijim građanima ili onima kojima prijeti rizik od siromaštva u području energije ili mobilnosti. Energetsko siromaštvo danas pogađa do 34 milijuna ljudi u Europskoj uniji. Navedenim instrumentom pomoći će se ublažiti troškove onima koje će povećanje cijena fosilnih goriva tijekom tranzicije najviše pogoditi. Novim instrumentom promicat će se pravednost i solidarnost među državama članicama i u njima te ujedno ublažiti rizik od siromaštva u području energije ili mobilnosti. Njime će se nadograditi i dopuniti postojeći mehanizmi solidarnosti. Za socijalni instrument za klimatsku politiku iz proračuna EU-a izdvojit će se 72,2 milijarde EUR u tekućim cijenama za razdoblje 2025.–2032. na temelju novog sustava za trgovanje emisijama. On će državama članicama omogućiti da pruže potporu ranjivim kućanstvima s niskim ili srednjim dohotkom, korisnicima prijevoznih usluga i mikropoduzećima pogođenima proširivanjem sustava za trgovanje emisijama na zgrade i prijevoz. Obuhvatit će i potporu ulaganjima za povećanje energetske učinkovitosti i obnove zgrada te čišće grijanje i hlađenje i uključiti energiju iz obnovljivih izvora tako da se na održiv način mogu smanjiti emisije CO2 i računi za energiju ranjivih kućanstava i mikropoduzeća. Iz njega će se financirati pristup mobilnosti s nultim i niskim emisijama. Gdje je to potrebno i koliko god treba, iz instrumenta se mogu pokriti izravne potpore dohotku, dok se provode zelena ulaganja i ostvaruju njihove koristi putem tog instrumenta i, među ostalim, putem Mehanizma za oporavak i otpornost i Europskog fonda za regionalni razvoj.

Sredstva će u načelu odgovarati iznosu od 25 % očekivanih prihoda iz novog sustava za trgovanje emisijama koji će obuhvaćati sektore zgrada i cestovnog prometa, s početkom godinu dana prije nego što određivanje cijene ugljika stupi na snagu kako bi bio spreman za promjenu. Kombinirat će se s nacionalnim doprinosima od najmanje 50 posto. Komisija će uskoro predložiti izmjenu Odluke o vlastitim sredstvima i višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2021.–2027. kako bi se taj novi instrument uzeo u obzir. Usto, namjerava dati dodatne smjernice državama članicama prijedlogom preporuke Vijeća o tome kako na najbolji mogući način uzeti u obzir socijalne i radne aspekte klimatske tranzicije.

Komisija će 2028. procijeniti uspješnost socijalnog instrumenta za klimatsku politiku, među ostalim u odnosu na željene učinke Uredbe o raspodjeli tereta i primjenu sustava za trgovanje emisijama u novim sektorima.

Kako bi se dodatno ojačala socijalna dimenzija, Komisija poziva države članice da iskoriste dio prihoda ostvarenih dražbom emisijskih jedinica za sektore zgrada i cestovnog prometa kako bi ublažile učinke tranzicije na ranjiva kućanstva s nižim i srednjim primanjima i korisnike prijevoznih usluga, čime bi se nadopunio socijalni instrument za klimatsku politiku.

Države članice s većim udjelom fosilnih goriva u kombinaciji izvora energije, većim emisijama stakleničkih plinova, višim energetskim intenzitetom i nižim BDP-om po stanovniku imat će koristi i od poboljšanog Fonda za modernizaciju. Sredstva u tom fondu ovisit će o cijeni ugljika, no on će se ojačati s dodatnih 192,5 milijuna emisijskih jedinica.

Naposljetku, uspostavit će se i trajna solidarnost u okviru Uredbe o raspodjeli tereta i sustava EU-a za trgovanje emisijama, u kojem se desetina emisijskih jedinica za dražbe preraspodjeljuje među državama članicama.

2.2. Konkurentna tranzicija: nove prilike zahvaljujući industrijskim i sektorskim promjenama

Za ostvarivanje cilja za 2030. bit će potrebna sustavna preobrazba cjelokupnog gospodarstva. Predstojećim revizijama nacionalnih energetskih i klimatskih planova i Uredbe o upravljanju osigurat će se integrirano planiranje, provedba i praćenje zelene tranzicije do 2030. Omogućit će se uravnotežen napredak EU-a i država članica na putu ka postizanju ciljeva. To se odražava u prijedlozima za ostvarivanje cilja od 55 % i predviđenim mjerama u području industrije, prijevoza, zgrada i energije. Komplementarne i ciljane politike na razini EU-a i nacionalnoj razini ubrzat će promjene ponašanja, tehnološke inovacije i uvođenje novih tehnologija te razvoj nove infrastrukture. Okosnica paketa je nadgradnja važnih postignuća sustava EU-a za trgovanje emisijama njegovim jačanjem i primjenom na nove sektore u kojima dosad nije bilo smanjenja emisija. Iskustva iz zadnjih 16 godina pokazala su da je trgovanje emisijama vrlo djelotvoran mehanizam za troškovno učinkovito smanjenje emisija, a prihodi koji se time ostvaruju mogu se iskoristiti za potporu prelasku na čišću proizvodnju i poticanje inovacija.

Osim signala cijene ugljika, potrebni su jasni ciljevi kako bi se potaknule promjene kao što su one predviđene u Uredbi o raspodjeli tereta, kojom će se države članice ovlastiti da poduzmu nacionalne mjere za smanjenje emisija u sektorima zgrada, prijevoza, poljoprivrede, otpada i male industrije. Zahvaljujući prijedlogu na razini EU-a do 2030. trebalo bi se ostvariti smanjenje emisija od 40 % u tim sektorima u odnosu na stanje 2005. Načela prema kojima se svakoj državi članici dodjeljuje relativni teret ostaju ista kao prije. Njihove različite mogućnosti za poduzimanje mjera i dalje se uzimaju u obzir određivanjem nacionalnih ciljeva na temelju BDP-a po glavi stanovnika, uz prilagodbe kojima se uzimaju u obzir okolnosti u državi članici i troškovna učinkovitost.

Primjenom sustava za trgovanje emisijama na nove sektore dopunjuju se druge politike iz paketa kako bi se potaknule promjene u javnim i privatnim ulaganjima, ponašanju potrošača i poslovnoj praksi. Procjene učinka koje je provela Komisija pokazuju da bi odluka da se sustav za trgovanje emisijama ne primjenjuje na te sektore iziskivala bitno strože regulatorne mjere u svim sektorima nego što je predloženo u ovom paketu, konkretno kad je riječ o standardima za goriva, energiji iz obnovljivih izvora i energetskoj učinkovitosti te oporezivanju.

2.2.1. Industrijska transformacija i određivanje cijena ugljika

Zelena tranzicija predstavlja brojne mogućnosti za industriju EU-a, a svijet prati naš primjer dok razvijamo tržišta čistih novih tehnologija i proizvoda te otvaramo održiva, lokalna i dobro plaćena radna mjesta u EU-u. Industrija EU-a spremna je ulagati, ali potrebni su joj predvidljivost i dosljedan regulatorni okvir, pristup infrastrukturi i potpora inovacijama.

Paket uključuje nove zahtjeve za dekarbonizaciju proizvodnih procesa u industriji, ali i potporne mehanizme za prihvaćanje novih tehnologija. Inovacijski fond, koji podupire poduzeća i ulaganja malih i srednjih poduzeća u čistu energiju, povećat će financiranje inovativnih projekata i infrastrukture za dekarbonizaciju industrije. Posebna pažnja posvetit će se projektima u sektorima obuhvaćenima mehanizmom za prilagodbu ugljika na granicama.

Kao odgovor na potrebu za većim smanjenjem emisija, Komisija danas predlaže da bi do 2030. sektori obuhvaćeni revidiranim EU-ovim sustavom za trgovanje emisijama (ETS) morali smanjiti svoje emisije stakleničkih plinova do 61 % u odnosu na razine iz 2005. Kako bismo to postigli, moramo smanjiti godišnju gornju granicu emisija u skladu s planom za postizanje ambicioznijeg cilja za 2030.

Radi jačanja uloge određivanja cijena ugljika u prometnom sektoru Komisija predlaže postupno proširenje sadašnjeg ETS-a EU-a na pomorski sektor u razdoblju od 2023. do 2025. Zrakoplovni operatori morat će učiniti više kako bi smanjili emisije, pa Komisija stoga predlaže postupno ukidanje besplatnih emisijskih jedinica koje taj sektor trenutačno prima. Kako bi se obuhvatile i emisije iz zrakoplovstva na globalnoj razini, Program za neutralizaciju i smanjenje emisija ugljika za međunarodno zrakoplovstvo (CORSIA) provest će se u sklopu Direktive o sustavu EU-a za trgovanje emisijama. Nastavit ćemo provoditi domaće politike i surađivati sa svojim partnerima na međunarodnoj razini u okviru Međunarodne pomorske organizacije i Međunarodne organizacije civilnog zrakoplovstva (ICAO).

Fosilna goriva koja se koriste u cestovnom prometu i zgradama važan su izvor emisija i onečišćenja. Dekarbonizacija tih sektora dosad je bila vrlo teška, što s druge strane znači da postoji velik potencijal za inovacije i otvaranje radnih mjesta. Na primjer, trgovanje emisijama u cestovnom prometu potaknut će ponudu čišćih goriva za postojeća vozila. To će dovesti do razvoja goriva dostupnih na tržištu za postojeći vozni park i potaknuti dobavljače goriva da ih dekarboniziraju. Međutim, cijena ugljika sama po sebi ne jamči brz prelazak na mobilnost s nultim emisijama, za koju su potrebne komplementarne politike, uključujući one za infrastrukturu za punjenje.

Slično tome, primjenom trgovanja emisijama na goriva u sektoru zgrada pridonijelo bi se uvođenju čišćih goriva za grijanje na tržište, skratila razdoblja povrata od ulaganja u obnovu i ubrzala zamjena goriva za grijanje i hlađenje u postojećim zgradama. Uz to bi se uvele mjere za poboljšanje energetske učinkovitosti zgrada te uređaja i sustava koji troše energiju kako bi se sveukupne potrebe za energijom u našim domovima i energije za grijanje i hlađenje također smanjile.