EU-ov popis iz 2020. obuhvaća 30 materijala; popis iz 2011. obuhvaćao je 14 materijala, popis iz 2014. 20, a popis iz 2017. 27 materijala. Na popisu je ostalo 26 materijala iz 2017.; uz to, na popis su po prvi put uvršteni boksit, litij, titanij i stroncij. Helij je i dalje problematičan zbog koncentracije opskrbe, ali je uklonjen s popisa kritičnih materijala iz 2020. zbog smanjenja njegove gospodarske važnosti. Komisija će i dalje pažljivo pratiti situaciju s helijem, s obzirom na njegovu važnost za niz novih digitalnih primjena. Također će pažljivo pratiti i situaciju s niklom s obzirom na kretanja povezana s porastom potražnje za sirovinama za baterije.

U procjeni za 2020. primijenjena je ista metodologija kao i u procjeni za 2017. Uzima se prosjek EU-a bez Ujedinjene Kraljevine (EU-27) za najnovije završeno petogodišnje razdoblje. Obuhvaćeno je 83 materijala (5 više nego 2017.) te je, gdje je to moguće, detaljnije nego u prošlim procjenama razmotreno gdje su kritične točke u lancu vrijednosti: vađenje i/ili prerada.

Europska komisija svake tri godine preispituje popis kritičnih sirovina za EU. Prvi je popis objavila 2011., a ažurirala ga je 2014. i 2017. Procjena se temelji na svježim informacijama iz proteklog razdoblja te od objave prve liste do danas prati promjene s obzirom na kritičnost. Njome se ne predviđaju budući trendovi; u tu svrhu Komisija iznosi prognostičku studiju (vidjeti dalje u tekstu).

Pristup resursima i održivost ključni su za smanjivanje ovisnosti EU-a o sirovinama. Za postizanje sigurnosti opskrbe resursima nužno je diversificirati opskrbu iz primarnih i sekundarnih izvora, smanjiti ovisnosti te poboljšati učinkovitost korištenja resursa i njihovu ponovnu uporabljivost te integrirati održivost u proizvode već od njihova osmišljavanja. To se odnosi na sve sirovine, uključujući obične metale, industrijske minerale, agregate za upotrebu u građevinarstvu i biotičke materijale, a pogotovo na sirovine koje su za EU kritične.

Ogromna potražnja za resursima (energijom, hranom i sirovinama) iznimno opterećuje ekosustave širom našeg planeta te je uzrok više od polovine emisija stakleničkih plinova, više od 90 % gubitka bioraznolikosti i nestašica vode. Širenje kružnog gospodarstva od vitalne je važnosti za postizanje klimatske neutralnosti do 2050., dokidanje ovisnosti gospodarskog rasta od upotrebe resursa i održavanje korištenja resursa u okvirima ograničenja našeg planeta .

Izvori opskrbe za mnoge od kritičnih sirovina vrlo su geografski koncentrirani. Na primjer, 98 % opskrbe EU-a rijetkim zemnim elementima (REE) dolazi iz Kine, 98 % borata u EU dolazi iz Turske, a Južna Afrika podmiruje 71 % potreba EU-a za platinom, te još veći udio kad je riječ o skupini platinskih metala – iridiju, rodiju i ruteniju. Za opskrbu hafnijem i stroncijem EU ovisi o samo po jednom poduzeću u EU-u.

Slika 1.: zemlje koje su najveći opskrbljivači EU-a kritičnim sirovinama

Izvor: Izvješće Europske komisije o procjeni kritičnosti iz 2020.

2.Smanjivanje ovisnosti EU-a: problem opskrbe i održivosti

Znanje i pouzdane informacije preduvjeti su za kvalitetno utemeljene odluke. Komisija je već razvila Informacijski sustav o sirovinama i upotpunit će ga, ali to nije dovoljno. Stoga će Komisija intenzivirati suradnju s mrežama za globalno predviđanje kako bi imala pregled pouzdanih pokazatelja i planirala scenarije opskrbe sirovinama, potražnje za njima i njihove uporabe u strateškim sektorima. Moguće je da će se metodologija za procjenu kritičnosti preispitati za sljedeći popis (2023.) kako bi se u nju uključila najnovija saznanja.

EU će surađivati s relevantnim međunarodnim organizacijama u globalnim nastojanjima za bolje upravljanje resursima.

Sva bi ta saznanja trebala omogućiti strateško planiranje i prognoze potrebne za postizanje EU-ova cilja digitalnog i klimatski neutralnog gospodarstva do 2050. te povećati njegov utjecaj u svijetu. Geopolitički aspekt trebao bi biti sastavni dio prognoza, čime se omogućuje da Europa predvidi i zadovolji buduće potrebe.

Prognostičko izvješće , sastavljeno na temelju trenutno dostupnih informacija i objavljeno zajedno s ovom Komunikacijom, upotpunjuje aktualnu procjenu kritičnosti i omogućuje predviđanja u pogledu kritičnih sirovina za 2030. i 2050. za strateške tehnologije i sektore. U njegovu se okviru EU-ovi scenariji za klimatsku neutralnost za 2050. (sastavljeni prije pandemije COVID-a 19) konkretiziraju u smislu procjene potražnje za sirovinama i razmatraju opasnosti od nestašica na različitim razinama lanaca opskrbe:

·Za baterije u električnim vozilima i pohranu električne energije EU će 2030. trebati i do 18 puta više litija i 5 puta više kobalta, a 2050. gotovo 60 puta više litija i 15 puta više kobalta od sadašnjih količina koje troši gospodarstvo cjelokupnog EU-a. Ako se to pitanje ne riješi, povećanje potražnje može dovesti do problema s opskrbom .

·Potražnja za rijetkim zemnim elementima koji se koriste u trajnim magnetima , primjerice za električna vozila, digitalne tehnologije ili vjetroturbine, mogla bi se udeseterostručiti do 2050.

Treba imati u vidu globalni kontekst sve veće potražnje za sirovinama, što je posljedica porasta stanovništva, industrijalizacije, dekarbonizacije prometa, energetskih sustava i drugih industrijskih sektora, povećanja potražnje iz zemalja u razvoju i novih tehnoloških primjena.

Svjetska banka predviđa da će potražnja za metalima i mineralima brzo rasti u skladu s nastojanjima za ograničavanje klimatskih promjena . To se najbolje vidi na primjeru baterija za pohranu električne energije: prema scenariju ograničavanja porasta globalne temperature na 2 °C potražnja za relevantnim metalima, aluminijem, kobaltom, željezom, olovom, litijem, manganom i niklom, porasla bi za više od 1000 posto do 2050. u odnosu na scenarij u kojem se ne poduzima ništa protiv klimatskih promjena.

OECD predviđa da će se, unatoč poboljšanjima u pogledu intenziteta uporabe materijala i učinkovitosti u upotrebi resursa te povećanju udjela usluga u gospodarstvu, globalno korištenje materijala više nego udvostručiti, sa 79 milijardi tona 2011. na 167 milijardi tona 2060. (+110 %).

To je ukupna brojka, koja uključuje relativno obilate i raširene resurse poput građevinskih materijala i drva. Za svrhe procjene kritičnosti koristan je detaljniji uvid u OECD-ovu prognozu za metale, prema kojoj se predviđa povećanje potražnje s 8 na 20 milijardi tona 2060. (+150 %) . EU se za dobavljanje 75 do 100 % većine metala oslanja na uvoz .

Zaključak OECD-a je da je vjerojatno da će porast upotrebe materijala zajedno s posljedicama vađenja i prerade materijala te otpada na okoliš povećati opterećenje resursa na kojima se temelji globalno gospodarstvo i ugroziti poboljšanja blagostanja. Ako se ne riješe problemi resursa povezani s niskougljičnim tehnologijama, postoji opasnost da će prebacivanje odgovornosti za smanjivanje emisija na druge dijelove gospodarstva uzrokovati nove probleme za okoliš i društvo, primjerice zagađenje teškim metalima, uništavanje staništa ili iscrpljivanje resursa .

Kriza uzrokovana pandemijom COVID-a 19 globalno je potakla mnoge da kritički preispitaju organizaciju svojih lanaca opskrbe, posebno u slučajevima gdje su izvori opskrbe sirovinama i poluproizvodima vrlo koncentrirani na jednom mjestu i stoga izloženi većem riziku od poremećaja. Smanjivanje osjetljivosti lanaca opskrbe kritičnim sirovinama od presudne je važnosti i za osiguravanje prelaska na čistu energiju i za sigurnost opskrbe energijom .

U prijedlogu europskog plana oporavka Europska komisija navodi da su kritične sirovine jedno od područja u kojima Europa mora biti otpornija na buduće poremećaje i uspostaviti otvoreniju stratešku autonomiju. To se može postići diversifikacijom i jačanjem globalnih lanaca opskrbe, uključujući nastavak suradnje s partnerima širom svijeta, smanjivanje prevelike ovisnosti o uvozu, većim nastojanjima u području kružnog gospodarstva i učinkovitosti upotrebe resursa i, u strateškim područjima, povećavanjem kapaciteta izvora unutar EU-a.

3.Pretvaranje izazova u prilike

Kina, Sjedinjene Američke Države, Japan i drugi već ubrzano rade na osiguravanju buduće opskrbe, diversifikaciji izvora putem partnerstava sa zemljama bogatima resursima i razvijanju domaćih lanaca vrijednosti za sirovine.