15.

Za potrebe ovih Smjernica primjenjuju se sljedeće definicije: (1) „potpora” znači svaka mjera koja ispunjava sve kriterije utvrđene u članku 107. stavku 1. Ugovora; (2) „razdoblje dodjele potpore” znači jedna ili više godina u razdoblju 2021.–2030. Ako država članica želi dodijeliti potporu za kraće razdoblje, trebala bi kao referentnu točku uzeti poslovnu godinu korisnika i dodijeliti potporu na godišnjoj osnovi; (3) „istjecanje ugljika” znači vjerojatnost povećanja globalnih emisija stakleničkih plinova kada poduzeća premjeste proizvodnju izvan Unije jer povećanje troškova povezano s ETS-om EU-a ne mogu prenijeti na svoje kupce bez znatnog gubitka tržišnog udjela; (4) „najveći intenzitet potpore” znači ukupan iznos potpore izražen kao postotak prihvatljivih troškova; (5) „samoproizvodnja” znači proizvodnja električne energije u postrojenju koje se ne smatra „generatorom (proizvođačem) električne energije” u smislu članka 3. točke (u) Direktive 2003/87/EZ; (6) „korisnik” znači poduzetnik koji prima potporu; (7) „emisijska jedinica Europske unije” (EUA) znači prenosivo pravo na emisiju jedne tone ekvivalenta CO2 tijekom određenog razdoblja; (8) „bruto dodana vrijednost” (BDV) znači bruto dodana vrijednost prema troškovima proizvodnih faktora, to jest BDV prema tržišnim cijenama umanjen za sve neizravne poreze i uvećan za sve subvencije; (9) „terminska cijena emisijskih jedinica Europske unije”, u eurima, znači jednostavan prosjek dnevnih jednogodišnjih terminskih cijena emisijskih jedinica Europske unije (zaključna cijena) za isporuku u prosincu godine za koju se potpora dodjeljuje, kako je zabilježeno na određenoj burzi za emisijske jedinice ugljika u EU-u od 1. siječnja do 31. prosinca godine koja prethodi godini za koju se potpora dodjeljuje (10); (10) „faktor emisije CO2”, izražen u tCO2/MWh, znači ponderirani prosjek intenziteta CO2 pri proizvodnji električne energije iz fosilnih goriva na različitim zemljopisnim područjima. Ponder odražava kombinaciju proizvodnje iz fosilnih goriva na određenom zemljopisnom području. Faktor CO2 dobiva se podjelom podataka o emisijama u ekvivalentu CO2 za energetski sektor s bruto proizvodnjom električne energije na temelju fosilnih goriva u TWh. Za potrebe ovih Smjernica (11) područja su definirana kao zemljopisna područja (a) koja se sastoje od podtržišta povezanih putem burza za električnu energiju ili (b) na kojima nisu utvrđena zagušenja te, u oba slučaja, na kojima su cijene po satu za dan unaprijed na burzama za električnu energiju na predmetnim područjima iskazane s odstupanjem od najviše 1 % cijene u eurima (na temelju dnevnih deviznih tečajeva ESB-a) u znatnom broju svih sati u određenoj godini. Takva regionalna diferencijacija odraz je značaja elektrana na fosilna goriva za utvrđivanje konačne cijene na veleprodajnom tržištu i njihove uloge marginalnih elektrana na listi ekonomskog prvenstva. Sama činjenica da dvije države članice međusobno trguju električnom energijom ne znači da one automatski čine nadnacionalnu regiju. S obzirom na nedostatak relevantnih podataka na podnacionalnoj razini, zemljopisna područja obuhvaćaju cijelo državno područje jedne države članice ili više njih. Na temelju toga mogu se utvrditi sljedeća zemljopisna područja: jadransko područje (Hrvatska i Slovenija), nordijsko područje (Švedska i Finska), baltičko područje (Litva, Latvija i Estonija), srednjozapadna Europa (Austrija, Njemačka i Luksemburg), Pirenejski poluotok (Portugal i Španjolska), Češka i Slovačka (Češka i Slovačka) te sve druge države članice zasebno. Odgovarajući najveći regionalni faktori CO2, koji se primjenjuju kao maksimalne vrijednosti ako država članica koja podnosi prijavu nije provela procjenu faktora emisije CO2 temeljenog na tržištu u skladu s točkom (11) u nastavku, navedeni su u Prilogu III. Kako bi se osiguralo jednako postupanje s izvorima električne energije i izbjegla moguća zlouporaba, isti faktor emisije CO2 primjenjuje se na sve izvore opskrbe električnom energijom (samoproizvodnja, ugovori o opskrbi električnom energijom ili mrežna opskrba) i na sve korisnike potpore u predmetnoj državi članici; (11) „faktor emisije CO2 temeljen na tržištu”, u tCO2/MWh. Države članice koje namjeravaju odobriti nadoknadu neizravnih troškova mogu pri prijavi relevantnog programa zatražiti da se primjenjivi faktor emisije CO2 utvrdi na temelju studije sadržaja CO2 za tehnologiju na temelju koje se određuje marginalna cijena na tržištu električne energije. U takvoj prijavi faktora emisije CO2 temeljenog na tržištu mora se dokazati prikladnost odabranog faktora emisije CO2 temeljenog na tržištu primjenom modela električnog sustava kojim se simulira formiranje cijene i zabilježenih podataka o tehnologiji na temelju koje se određuje marginalna cijena za cijelu godinu t-1 (uključujući sate tijekom kojih se marginalna cijena određivala na temelju uvoza). To izvješće treba podnijeti nacionalnom regulatornom tijelu na odobrenje i proslijediti Komisiji ako se mjera državne potpore prijavljuje Komisiji na temelju članka 108. stavka 3. Ugovora. Komisija procjenjuje prikladnost studije i dobivenog faktora emisije CO2 temeljenog na tržištu u okviru analize spojivosti koju provodi u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (c) Ugovora i ovim Smjernicama; (12) „stvarna proizvodnja”, u tonama po godini, znači stvarna proizvodnja postrojenja u godini t, utvrđena ex post u godini t + 1; (13) „stvarna potrošnja električne energije”, izražena u MWh, znači stvarna potrošnja električne energije u postrojenju (uključujući potrošnju električne energije za proizvodnju eksternaliziranih proizvoda prihvatljivih za potporu) u godini t, utvrđena ex post u godini t + 1; (14) „mjerilo za učinkovitost potrošnje električne energije”, izraženo u MWh po toni proizvodnje i definirano na osmeroznamenkastoj razini Prodcom (12), znači potrošnja električne energije za određeni proizvod po toni proizvodnje ostvarene energetski najučinkovitijim metodama proizvodnje za predmetni proizvod. Ažuriranje mjerila za učinkovitost potrošnje električne energije mora biti u skladu s člankom 10.a stavkom 2. Direktive 2003/87/EZ. Za proizvode u prihvatljivim sektorima za koje je u odjeljku 2. Priloga I. Delegiranoj uredbi Komisije (EU) 2019/331 (13) utvrđena zamjenjivost između goriva i električne energije, mjerila za učinkovitost potrošnje električne energije utvrđuju se unutar istih granica sustava, pri čemu se za određivanje iznosa potpore u obzir uzima samo udio električne energije. Odgovarajuća mjerila za učinkovitost potrošnje električne energije za proizvode obuhvaćene prihvatljivim sektorima navedena su u Prilogu II. ovim Smjernicama; (15) „nadomjesno mjerilo za učinkovitost potrošnje električne energije” znači [...] postotak stvarne potrošnje električne energije koji se određuje odlukom Komisije zajedno s mjerilima za učinkovitost potrošnje električne energije. Odgovara prosječnom naporu smanjenja koji je određen primjenom mjerilâ za učinkovitost potrošnje električne energije (mjerilo za potrošnju električne energije/ex ante potrošnja električne energije). Primjenjuje se na sve proizvode koji su obuhvaćeni prihvatljivim sektorima, ali za koje nije definirano mjerilo za učinkovitost potrošnje električne energije.