Mišljenje br. 6/2020

(u skladu s člankom 287. stavkom 4. i člankom 322. stavkom 1. točkom (a) UFEU‐a)

o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost (COM(2020) 408)

(2020/C 350/01)

SADRŽAJ

Odlomak Stranica Sažetak I-V 3 Uvod 1-6 3 Opća opažanja – struktura Mehanizma 7-23 5 Ciljevi i koordinacija različitih izvora financiranja 7-14 5 Prikladnost predloženog iznosa potpore 15-18 7 Mehanizmi upravljanja i revizije 19-23 9 Financijski doprinos i proces dodjele 24-36 10 Maksimalni financijski doprinos 24-30 10 Dodjela financijskog doprinosa 31-33 13 Operacije zaduživanja 34-36 15 Planovi za oporavak i otpornost 37-46 15 Izrada i donošenje planova za oporavak i otpornost 37-41 15 Ocjena planova za oporavak i otpornost 42-44 18 Poveznica s europskim semestrom 45-46 18 Financijske odredbe 47-50 19 Postupak odlučivanja o zahtjevima za plaćanje 47-50 19 Izvješćivanje, praćenje i evaluacija 51-59 20 Podnošenje izvješća država članica Komisiji 51-52 20 Praćenje i mjerenje uspješnosti 53-57 20 Evaluacija 58-59 21 Zaključne napomene 60-63 21 Prilog I. – Pregled proračuna za programe u okviru instrumenta „EU sljedeće generacije” u skladu s prijedlogom Komisije i zaključcima Europskog vijeća 23 Prilog II. – Usporedba prijedloga Europske komisije i prijedloga Europskog vijeća 24 Prilog III. – Ostala relevantna mišljenja Suda 27 Prilog IV. – Ocjenjivanje planova za oporavak i otpornost 28

Sažetak

I. Komisija je u svibnju 2020. predložila uredbu o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost (u daljnjem tekstu: Mehanizam). Svrha je Mehanizma pružiti nepovratnu financijsku potporu i zajmove državama članicama kako bi se ublažile posljedice krize uzrokovane bolešću COVID‐19 i povećala njihova otpornost u budućnosti.

II. U skladu sa zahtjevom Odbora Europskog parlamenta za proračunski nadzor ovim se mišljenjem nastoji pružiti procjena ukupne strukture Mehanizma, prikladnosti predloženih instrumenata i mogućih rizika u pogledu njegove primjene, usklađenosti i dobrog financijskog upravljanja, kao i njegovih mehanizama izvješćivanja i praćenja. Ovo mišljenje odnosi se samo na prijedlog Komisije, ali se njime uzima u obzir i povezani politički dogovor postignut na sastanku Europskog vijeća 21. srpnja.

III. Sud zaključuje da se Mehanizmom pruža prilika za davanje potpore državama članicama kako bi se ublažile gospodarske i financijske posljedice pandemije. Sud pozdravlja činjenicu da se prijedlog temelji na postojećim okvirima kao što su Uredba o zajedničkim odredbama i europski semestar, čime se potiče sinergija i smanjuje administrativno opterećenje i na razini EU‐a i na razini država članica. Osim toga, sudjelovanjem država članica na način opisan u prijedlogu, vjerojatno će se povećati njihov osjećaj odgovornosti te se omogućuje prilagođavanje posebnim okolnostima u pojedinačnim zemljama.

IV. Međutim, Sud napominje da su područje primjene i ciljevi Mehanizma prilično široka opsega, da se djelomično preklapaju s drugim instrumentima financiranja i da se ne odražavaju u potpunosti u dodjeli financijskog doprinosa. Na pravodobnu primjenu mogu utjecati problemi u vezi s iskorištavanjem sredstava na razini država članica i složeni postupci za ocjenjivanje planova za oporavak i otpornost. U tom kontekstu Sud želi istaknuti važnost djelotvornih mjera protiv prijevara i nepravilnosti kojima bi se otklonili rizici koji proizlaze iz toga što se znatna dodatna sredstva trebaju potrošiti u kratkom roku, kao što je to slučaj s Mehanizmom. Nadalje, praćenje uspješnosti Mehanizma može biti ugroženo zbog ciljeva koji su široka opsega i koji postavljeni na visokoj razini, u spoju s nedostatcima u sustavu izvješćivanja. Naposljetku, u prijedlogu nije jasno definirana uloga Europskog parlamenta u proračunskom postupku, kao ni revizijske ovlasti Europskog revizorskog suda (Suda).

V. Sud na temelju svojih opažanja smatra da bi se prijedlog mogao dodatno poboljšati na sljedeće načine: — uspostavom odgovarajućih mehanizama kojima bi se zajamčila koordinacija s drugim izvorima financiranja EU‐a i postizanje dodatnosti; — boljim povezivanjem ciljeva Mehanizma u pogledu oporavka i otpornosti s „ključevima dodjele”; — pojednostavnjenjem postupaka za planove za oporavak i otpornost te zahtjeva za plaćanje u mjeri u kojoj je to moguće, kako bi se smanjilo administrativno opterećenje i olakšalo iskorištavanje sredstava; — ponovnim razmatranjem učestalosti te vremenskog rasporeda izvješćivanja i evaluacije, kao i utvrđivanjem odgovarajućih pokazatelja za opća postignuća Mehanizma; — definiranjem uloge Parlamenta u proračunskom postupku i izričitim utvrđivanjem revizijskih ovlasti Europskog revizorskog suda.

Uvod

1. Mjere ograničavanja kretanja uvedene nakon izbijanja pandemije bolesti COVID‐19 početkom ove godine dovele su do znatnih gubitaka prihoda za mnoga poduzeća, povećanja nezaposlenosti i povećanja broja neprihodonosnih kredita diljem EU‐a. Kako bi se suočile s tim izazovima, države članice i Europska unija (EU) poduzele su niz mjera čija je svrha pružiti potporu dohotku kućanstava, pomoći s rashodima u području zdravstva, zadržati radna mjesta i zaštititi poduzeća.

2. Krajem svibnja Komisija je predložila opsežan paket mjera ( 1 ) u kojemu se novi višegodišnji financijski okvir (VFO) za razdoblje 2021. – 2027. u vrijednosti od 1 100 milijardi EUR kombinira s jednokratnim instrumentom za izvanredne situacije pod nazivom „EU sljedeće generacije” u vrijednosti od 750 milijardi EUR (vidjeti Prilog I.). Cilj je instrumenta „EU sljedeće generacije” poduprijeti države članice u smanjenju društveno‐gospodarskih posljedica pandemije, oporavku i nastavku ostvarivanja održivog rasta.

3. Glavna je tema ovog mišljenja Mehanizam za oporavak i otpornost ( 2 ) , koji je dio instrumenta „EU sljedeće generacije”. S ukupnim proračunom većim od 600 milijardi EUR po trenutačnim cijenama, Mehanizam čini oko 80 % proračuna instrumenta „EU nove generacije” i odgovara više od polovice novopredloženog VFO‐a. Svrha mu je pružiti izdašnu financijsku potporu javnim ulaganjima i reformama kojima će gospodarstva država članica postati otpornija i bolje pripremljena za budućnost. Sastoji se od bespovratnih sredstava i zajmova državama članicama (slika 1.).

Izvor: Sud, na temelju prijedloga Komisije o uspostavi Mehanizma (po trenutačnim cijenama; po cijenama iz 2018. riječ je o iznosima od 310 milijardi EUR za bespovratna sredstva i 250 milijardi EUR za zajmove) i zaključaka Europskog vijeća od 21. srpnja 2020. o planu oporavka i VFO‐u za razdoblje 2021. – 2027. (po cijenama iz 2018.).

4. Mehanizam će se primjenjivati zajedno s drugim programima u okviru instrumenta „EU sljedeće generacije” (REACT EU u okviru strukturnih i kohezijskih fondova te izmijenjeni prijedlozi za EFSU i InvestEU) i drugim instrumentima EU‐a povezanima s odgovorom na COVID‐19 (npr. potpora za ublažavanje rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE), financijska sredstva Europske investicijske banke i Europskog stabilizacijskog mehanizma za poduzeća i države članice te hitni program ESB‐a za kupnju zbog pandemije).

5. Odbor Europskog parlamenta za proračunski nadzor zatražio je 17. srpnja 2020. od Suda mišljenje o prijedlogu Komisije o uspostavi Mehanizma. Cilj je ovog mišljenja procijeniti strukturu Mehanizma, prikladnost predloženih instrumenata, moguće rizike te mehanizme praćenja i izvješćivanja u okviru Mehanizma. Ovo mišljenje odnosi se samo na prijedlog Komisije, ali se njime uzima u obzir i povezani politički dogovor postignut na sastanku Europskog vijeća 21. srpnja ( 3 ) (vidjeti Prilog II.).

6. Ovim mišljenjem nadopunjuju se ostala mišljenja Suda koja se odnose na vladavinu prava, Uredbu o zajedničkim odredbama, inicijativu REACT‐EU, Fond za pravednu tranziciju te Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju (vidjeti Prilog III.).

Opća opažanja – struktura Mehanizma

Ciljevi i koordinacija različitih izvora financiranja

Članci 3., 4., 6., 8. i 22. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Preklapanjem područja primjene i ciljeva Mehanizma s drugim programima EU‐a stvara se rizik od dvostrukog financiranja i konkurencije — Potrebno je uspostaviti jaču poveznicu s ciljevima EU‐a i ključnim područjima od interesa za EU‐a — Dodatnost i komplementarnost izvora financiranja EU‐a mogla bi se dodatno ojačati

7. Svrha je instrumenta „EU sljedeće generacije”, čiji je sastavni dio i Mehanizam, doprinijeti ciljevima EU‐a u pogledu kohezije, održivosti i digitalizacije. U okviru tog instrumenta podupirat će se aktivnosti obuhvaćene naslovom VFO‐a „Kohezija i vrijednosti”, kao i naslovima „Jedinstveno tržište, inovacije i digitalizacija” te „Prirodni resursi i okoliš” (slika 2.).

Izvor: Europski parlament, Služba Europskog parlamenta za istraživanja.

8. Područje primjene ( 4 ) te opći i posebni ciljevi ( 5 ) Mehanizma definirani su u prijedlogu Komisije. Područje primjene Mehanizma za oporavak i otpornost uspostavljenog ovom Uredbom odnosi se na područja politike povezana s ekonomskom, socijalnom i teritorijalnom kohezijom, zelenom i digitalnom tranzicijom, zdravstvom, konkurentnošću, otpornošću, produktivnošću, obrazovanjem i vještinama, istraživanjem i inovacijama, pametnim, održivim i uključivim rastom, zapošljavanjem i ulaganjima te stabilnošću financijskih sustava. Opći je cilj Mehanizma „ promicanje ekonomske, socijalne i teritorijalne kohezije Unije poboljšanjem otpornosti i sposobnosti prilagodbe država članica, ublažavanjem socijalnih i gospodarskih posljedica krize te podupiranjem zelene i digitalne tranzicije” ( 6 )

9. Područje primjene i ciljevi prilično su široka opsega i obuhvaćaju širok raspon područja politika. Stoga se svi ti ciljevi ne mogu postići u jednakoj mjeri, a neki ciljevi mogu se ostvariti nauštrb drugih (npr. gospodarska kohezija u odnosu na zelenu tranziciju). Osim toga, ne postoji kvantifikacija očekivanih rezultata na razini EU‐a, kao ni dodjela sredstava za različite ciljeve, što bi moglo smanjiti učinkovitost Mehanizma.

10. Prijedlogom se Mehanizam povezuje s ciljevima EU‐a na visokoj razini kao što su održivi oporavak te gospodarska i socijalna konvergencija ( 7 ) , kao i sa zelenim planom i digitalnom transformacijom ( 8 ) . Međutim, ta bi se veza u praksi mogla dodatno ojačati, primjerice uvođenjem obveznih zajedničkih pokazatelja. Time bi se smanjio rizik od slabe povezanosti između ključnih etapa i ciljnih vrijednosti utvrđenih u pojedinačnim planovima za oporavak i otpornost s općenitijim ciljevima na razini Mehanizma ili čak na razini EU‐a.

11. Svaka potpora za financiranje projekata reformi i ulaganja u okviru Mehanizma trebala bi biti nadopuna drugim fondovima i programima Unije i ne bi trebala pokrivati iste troškove ( 9 ) . Mehanizam dijeli zajedničke ciljeve s drugim programima EU‐a, što nosi određene prednosti u smislu komplementarnosti i sinergije. Međutim, time se povećava rizik od dvostrukog financiranja i konkurencije među različitim programima, posebno s obzirom na to da će program obuhvaćati projekte koji su potencijalno prihvatljivi u drugim područjima politike, kao što su kohezija, promet, energetika i istraživanje.

12. Stoga je ključno raspolagati djelotvornim mehanizmima za koordinaciju različitih programa i instrumenata Unije kako bi se, među ostalim, zajamčila komplementarnost, dosljednost i bliska suradnja za postizanje ciljeva utvrđenih u prijedlogu ( 10 ) . Sud pozdravlja namjeru Komisije da razvije te mehanizme uz savjetovanje s državama članicama.

13. Prijedlogom Komisije omogućuje da se u Mehanizam prenesu sredstva iz programa pod podijeljenim upravljanjem ( 11 ) , koji u prijedlogu nisu uvjetovani i ograničeni, ali bi se na njih mogli primjenjivati uvjeti i ograničenja utvrđeni u njihovim osnovnim uredbama, kao što je Uredba o zajedničkim odredbama za europske strukturne i investicijske fondove (ESI fondovi). Mogućnost prijenosa može dovesti do prebacivanja sredstava u programe koji se smatraju manje zahtjevnima u pogledu uvjeta ili povoljnijima u smislu troškova. Na primjer, prijenosom sredstava mogle bi se narušiti zaštitne mjere uspostavljene za operativne programe koji se provode pod podijeljenim upravljanjem ili bi se moglo omogućiti izbjegavanje sufinanciranja koje je inače obvezno za države članice. Stoga bi trebalo razmotriti mogućnost da se Uredbom o Mehanizmu propišu posebni uvjeti za takav prijenos sredstava, kao i maksimalan iznos.

14. Iako Mehanizam ima neke od istih ciljeva kao i strukturnih fondovi u okviru VFO‐a, njegova je svrha i dalje drukčija te on slijedi drukčiju logiku potrošnje. Mehanizam je usmjeren na potporu opsežnim programima reformi i ulaganja koji se temelje na postizanju ključnih etapa u pogledu napretka, dok se u sklopu strukturnih fondova u okviru VFO‐a pruža nadoknada za posebne troškove povezane s programima ili projektima. To može biti izazov u praksi jer zahtijeva kombiniranje različitih sustava ciljeva i pokazatelja te bi moglo otežati djelotvornu koordinaciju tih dvaju različitih tokova financiranja na razini država članica.

Prikladnost predloženog iznosa potpore

Članak 5. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Mehanizmom će se znatno povećati iznos raspoloživih sredstava, posebno u razdoblju 2021. – 2022. — Prikladnost predloženog iznosa teško je procijeniti jer su ciljevi prilično široka opsega, a gospodarski učinak pandemije bolesti COVID‐19 koja je još u tijeku još nije u potpunosti poznat.

15. Uzimajući u obzir novi prijedlog Komisije o VFO‐u iz svibnja 2020. EU u razdoblju 2021. – 2027. stavlja na raspolaganje više od 1 800 milijardi EUR (novi VFO i „EU nove generacije” zajedno). „EU nove generacije” osigurava dodatna financijska sredstva u iznosu od 750 milijardi EUR, dok je istodobno ukupni iznos VFO‐a smanjen za gotovo 35 milijardi EUR u usporedbi s prijedlogom Komisije iz svibnja 2018. te za gotovo 224 milijarde EUR u usporedbi s prijedlogom Europskog parlamenta iz studenoga 2018. ( 12 )

16. S obzirom na to da će se obveze za 60 % bespovratnih sredstava iz Mehanizma (ili 70 % u skladu sa zaključcima Vijeća) morati preuzeti u razdoblju 2021. – 2022., zahvaljujući sredstvima dostupnima u tom razdoblju gotovo će se udvostručiti iznos od 150 milijardi EUR godišnje, koliko iznosi uobičajeno godišnje financiranje u okviru VFO‐a (vidjeti sliku 3.).

Izvor: Sud, na temelju prijedloga Komisije o uspostavi Mehanizma, str. 40.

17. Sud napominje da se prikladnost Mehanizma za ublažavanje posljedica krize uzrokovane bolešću COVID‐19 ne bi trebala razmatrati zasebno jer je taj mehanizam tek dio niza mjera na razini EU‐a i na nacionalnoj razini, a učinak krize na gospodarstva država članica još nije moguće procijeniti. Sud je svjestan da zbog hitnosti izrade zakonodavnog akta u vrlo kratkom roku kao odgovor na COVID‐19, prijedlog Komisije o uspostavi Mehanizma nije bio predmet posebne procjene učinka ili savjetovanja s dionicima.

18. U jednom od radnih dokumenata službi Komisije ( 13 ) nastoje se utvrditi potrebe za oporavkom u EU‐u nakon krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID‐19. Međutim, taj dokument ne sadržava dovoljno informacija o tome kako je Komisija utvrdila ukupni iznos potreban za Mehanizam ili udio koji se izdvaja za zajmove ili bespovratna sredstva. Nadalje, zbog prilično širokog područja primjene Mehanizma i općih ciljeva široka opsega teško je kvantificirati iznos potpore potrebne za postizanje tih ciljeva. Time se može povećati rizik od toga da očekivanja dionika neće uvijek biti razumna.

Mehanizmi upravljanja i revizije

Članci 7. i 9. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Na Mehanizam se primjenjuju pravila o dobrom gospodarskom upravljanju utvrđena Uredbom o zajedničkim odredbama te se stoga oslanja na već postojeće okvire — Uloga Europskog parlamenta u proračunskom procesu nije jasno definirana — Relevantne revizijske ovlasti Suda nisu izričito definirane predloženom uredbom — Potrebno je ojačati mjere protiv prijevara i nepravilnosti kako bi se pružio djelotvoran odgovor na rizike

19. U skladu s prijedlogom Komisije na Mehanizam se primjenjuju pravila o gospodarskom upravljanju strukturnim i kohezijskim fondovima ( 14 ) koja su utvrđena Uredbom o zajedničkim odredbama te se Mehanizam primjenjuje pod izravnim upravljanjem Komisije u skladu s Financijskom uredbom ( 15 ) . Slijedom toga, Mehanizam objedinjuje već postojeće elemente te je stoga osmišljen tako da se oslanja na mehanizme utvrđene u Financijskoj uredbi.

20. Međutim, budući da se Mehanizam financira u okviru europskog instrumenta za oporavak, pa se stoga ubraja u „ostale prihode” u smislu članka 311. stavka 2. UFEU‐a, on nije dio proračuna EU‐a. To je velika promjena u načinu na koji će se rashodi EU‐a financirati tijekom sljedećeg razdoblja VFO‐a.

21. U prijedlogu se navodi da će Mehanizam biti pod izravnim upravljanjem Komisije u skladu s Financijskom uredbom, ali se ne navodi izričito hoće li se na Mehanizam primjenjivati i odredbe Financijske uredbe koje se odnose na donošenje proračuna i postupke davanja razrješnice. Sud je u više navrata napomenuo da bi se ista načela odgovornosti i transparentnosti trebala primjenjivati na različite financijske instrumente EU‐a ( 16 ) . Stoga Sud smatra da bi uloga Europskog parlamenta u proračunskom postupku i postupku davanja razrješnice trebala biti jasno definirana u predmetnoj uredbi.

22. Jasno je da Sud ima pravo obavljati reviziju svih prihoda ili rashoda Unije u okviru Mehanizma u skladu s člankom 287. stavkom 1. UFEU‐a. Budući da će se Mehanizam provoditi izvan proračuna EU‐a, Sud ipak, radi jasnoće, preporučuje da se u predloženu uredbu unese posebna odredba kojom će se jasno definirati da Sud ima ovlasti provedbe revizije nad bespovratnim sredstvima, kao i nad zajmovnim komponentama Mehanizma.

23. Kako je istaknuto u prethodnim publikacijama Suda, izdvajanjem znatne količine dodatnih sredstava koje je potrebno potrošiti u kratkom roku povećava se pritisak na sustave kontrole ( 17 ) . U jednom prethodnom izvješću Sud je utvrdio da postoji niz nedostataka koji nepovoljno utječu na proces upravljanja borbom protiv prijevara te pozvao Komisiju i upravljačka tijela da poboljšaju otkrivanje prijevara, poduzimanje odgovarajućih mjera i koordinaciju relevantnih aktivnosti među tijelima država članica ( 18 ) . S obzirom na navedeno, Sud pozdravlja namjeru Komisije da dodatno ojača mjere protiv prijevara i nepravilnosti ( 19 ) , ali u ovoj fazi nije u mogućnosti zaključiti je li vjerojatno da će te mjere biti prikladne za otklanjanje rizika od nepravilnosti i prijevara. Stoga Sud ističe važnost djelotvornih unutarnjih kontrola i mjera za borbu protiv prijevara koje su nužne za pružanje odgovora na nove rizike proizašle iz gospodarskih poticaja kao što su oni koje donosi Mehanizam.

Financijski doprinos i proces dodjele

Maksimalni financijski doprinos

Članak 10. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Financijski doprinos (bespovratnima sredstvima) samo se djelomično temelji na učinku pandemije bolesti COVID‐19 — Predloženom formulom ne odražavaju se u potpunosti ciljevi Mehanizma koji se odnose na poboljšanje otpornosti i poticanje oporavka

24. Komisijina metodologija za izračun maksimalnog financijskog doprinosa za bespovratna sredstva temelji se na broju stanovnika država članica, inverznoj vrijednosti bruto domaćeg proizvoda (BDP) po glavi stanovnika i relativnoj stopi nezaposlenosti za razdoblje 2015. – 2019.

25. Iako je Mehanizam uveden kao odgovor na srednjoročne i dugoročne posljedice krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID‐19, to se tek djelomično odražava u financijskom doprinosu s obzirom na to da se dodjela sredstava temelji na nedostatcima utvrđenima prije krize, a ne onima povezanima s pandemijom bolesti COVID‐19. Tako se primjerice u četirima državama članicama od njih deset koje će primiti najveći iznos bespovratnih sredstava u okviru Mehanizma očekuje da će pad BDP‐a biti manji od prosjeka EU‐a koji se procjenjuje na oko 7 % (vidjeti sliku 4.).

26. Iako se u zaključcima Europskog vijeća navodi i preispitivanje maksimalnog financijskog doprinosa kako bi se uzeo u obzir učinak pandemije bolesti COVID‐19, on će se primjenjivati samo na 30 % sredstava za koja će obveze biti preuzete 2023.

Napomena: sivom su bojom označene države članice za koje se prema prognozi Europske komisije za proljeće 2020. očekuje se da će tijekom 2020. zabilježiti pad BDP-a od 7 % ili više.

Izvori:

(1) Prilog I. prijedlogu o uspostavi Mehanizma.

(2) Prognoza Europske komisije, proljeće 2020.

27. Osim što mu je cilj ublažiti učinak pandemije bolesti COVID‐19, cilj je Mehanizma i promicanje gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije Unije poboljšanjem otpornosti i poticanjem oporavka. Međutim, to je tek djelomično uzeto u obzir u mehanizmu dodjele. Više od dvije trećine bespovratnih sredstava u okviru Mehanizma namijenjeno je za 14 država članica čiji je BDP po glavi stanovnika 2019. iznosio najmanje 90 % prosjeka EU‐a, dok je otprilike tek jedna četvrtina namijenjena za osam država članica čiji je BDP po glavi stanovnika 2019. bio ispod 75 % prosjeka EU‐a (vidjeti sliku 5.).

28. Do takve je razlike uglavnom došlo zbog broja stanovnika u tim zemljama (vidjeti grafikon 5.) i činjenice da broj stanovnika ima jednak ponder u izračunu maksimalnog financijskog doprinosa bespovratnih sredstava kao i inverzna vrijednost BDP‐a po glavi stanovnika.

Napomena: sivom su bojom označene države članice u kojima je ukupni BDP za 2019. po glavi stanovnika iznosio najviše 75 % BDP-a skupine EU-27.

Izvori:

(1) Prilog I. prijedlogu Komisije o uspostavi Mehanizma.

(2) Eurostat, [nama_10_pc], inačica ažurirana 4. kolovoza 2020.

(3) Eurostat, internetska oznaka podataka: TPS00001.

29. Osim toga, maksimalni iznos zajmova računa se kao postotak BND‐a pojedinačnih država članica. Time se omogućuju veći zajmovi razvijenijim državama članicama, iako je – uz najveći mogući iznos od 6,8 % BND‐a – riječ o znatnom iznosu za sve države članice.

30. Sud također napominje da promjene BDP‐a s vremenom mogu dovesti do promjena u ključu dodjele. To je posebno važno ako se uzmu u obzir trenutačna gospodarska previranja, zbog kojih se povećava vjerojatnost da će se BDP iz razdoblja 2020. – 2021. mijenjati u razdoblju nakon 2022., te da će stoga doći do usklađivanja ključa dodjele.

Dodjela financijskog doprinosa

Članak 11. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Kratki rokovi za preuzimanje obveza za sredstva jamče pružanje brzog odgovora, ali mogu ugroziti ukupnu djelotvornost Mehanizma — Problemi u pogledu kapaciteta za iskorištavanje financijskih sredstava mogli bi biti prepreka za države članice.

31. Komisija je predložila da se pravne obveze za najmanje 60 % nepovratne potpore preuzmu do 31. prosinca 2022. Za preostali iznos pravne obveze trebale bi se preuzeti do 31. prosinca 2024. Europsko vijeće predložilo je da se obveze za 70 % bespovratnih sredstava preuzmu do kraja 2022., a ostatak do kraja 2023.

32. Kao što je Sud već iznio u jednom od prethodnih opažanja ( 20 ) , države članice moraju imati dovoljno vremena i odgovarajućih administrativnih kapaciteta za iskorištavanje sredstava koja je Komisija dodijelila u okviru različitih programa. Neke od država članica s najnižom stopom iskorištavanja sredstava u tekućem programskom razdoblju vjerojatno će dobiti znatnu potporu u okviru Mehanizma (vidjeti sliku 6.).

33. To može prouzrokovati ozbiljno administrativno opterećenje te izložiti uspješnu provedbu planova za oporavak i otpornost riziku koji bi, ako se njime ne bude upravljalo na odgovarajući način, mogao ugroziti i pripremu i provedbu kohezijske politike.

Izvori:

(1) Podatci o koheziji (https://cohesiondata.ec.europa.eu/overview), 11. kolovoza 2020., Europska komisija. Napomena: stopa iskorištavanja sredstava – postotak ukupnog iznosa sredstava dodijeljenih određenoj državi članici koji je već isplaćen.

(2) Europski revizorski sud, kratki tematski pregled „Dodjela financijskih sredstava za kohezijsku politiku državama članicama za razdoblje 2021. – 2027.”

(3) Europska komisija, proračun EU-a: regionalni razvoj i kohezijska politika nakon 2020.

(4) Prilog I. prijedlogu Komisije o uspostavi Mehanizma.

Operacije zaduživanja

Članci 12. i 13. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Komisija ima iskustva sa zaduživanjem na financijskim tržištima, no potrebno joj je brzo povećanje resursa kako bi se odgovorilo na učestalost i opseg zaduživanja — Činjenica da će kamatni rizik snositi države članice korisnice nije izričito navedena u prijedlogu

34. Komisija ima iskustva sa zaduživanjem na financijskim tržištima u ime Unije, kao i potrebne kapacitete ( 21 ) . Međutim, u skladu s prijedlogom Komisija će se zaduživati u većem opsegu nego ikad prije te će trebati brzo povećati ljudske resurse kako bi se mogla nositi s učestalošću zaduživanja i plaćanja državama članicama korisnicama.

35. Nadalje, prijedlogom se Komisiji omogućuje odstupanje od prethodne prakse zaduživanja i daljnjeg kreditiranja s istim dospijećem. S jedne strane, to bi moglo biti korisno ako bi se time Komisiji omogućilo da iskoristi tržišne uvjete i rasporede financiranja država članica korisnica. S druge strane, to podrazumijeva kamatni rizik koji nastaje kada se trošak zaduživanja promijeni od trenutka zaduživanja do trenutka isplate.

36. U skladu s prijedlogom Komisije ( 22 ) države članice korisnice trebale bi snositi troškove povezane sa zaduživanjem. Osim toga, u prijedlogu se ne navodi hoće li se pratiti sposobnost država članica da otplaćuju zajmova. U konačnoj uredbi ili u ugovorima o zajmu s državama članicama moglo bi se pojasniti da taj kamatni rizik koji proizlazi iz promjene dospijeća snose države članice korisnice.

Planovi za oporavak i otpornost

Članci 14. – 18. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Izrada i donošenje pojedinačnih planova za oporavak i otpornost vjerojatno će oduzimati puno vremena — Ocjenjivanje planova za oporavak i otpornost sveobuhvatan je postupak, ali bi se mogao dodatno pojasniti i potencijalno pojednostavniti — Povezanost s europskim semestrom može značiti smanjenje administrativnog opterećenja, ali može podrazumijevati i određene izazove — Istodobna izrada planova za oporavak i otpornost, operativnih programa i nacionalnih programa reformi može biti zahtjevan zadatak za države članice

Izrada i donošenje planova za oporavak i otpornost

37. Planovi za oporavak i otpornost bit će osnova za isplatu financijskog doprinosa. U njima bi trebalo utvrditi mjere kojima se uzimaju u obzir izazovi i prioriteti specifični za pojedine zemlje koji su utvrđeni u europskom semestru te kojima se doprinosi zelenoj i digitalnoj tranziciji ( 23 ) . Osim toga, trebali bi uključivati ključne etape, ciljne vrijednosti, okvirni raspored kao i procijenjeni ukupni trošak reformi za sljedeće četiri godine, kao i ulaganja za sljedećih sedam godina.

38. Imajući u vidu da je ublažavanje gospodarskog učinka krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID‐19 jedan od ciljeva Mehanizma, izrazito je važno pravodobno ocjenjivanje i odobrenje planova za oporavak i otpornost. Stoga Sud podržava mogućnost razmjene dobre prakse među državama članicama koju bi organizirala Komisija ( 24 )

39. U prijedlogu Komisije navodi se da bi države članice trebale podnijeti svoj plan za oporavak i otpornost Komisiji do 30. travnja te da mogu podnijeti nacrt plana zajedno s nacrtom proračuna počevši od 15. listopada prethodne godine. Komisija je dužna ocijeniti plan u roku od četiri mjeseca ( 25 ) . U zaključcima Vijeća vrijeme za donošenje ocjene skraćuje se na dva mjeseca i navodi se da će Vijeće nastojati usvojiti prijedlog Komisije u roku od četiri tjedna ( 26 ) , ali se ne definira postupak u slučaju da ga Vijeće ne odobri (vidjeti sliku 7.). Uzimajući u obzir prijedlog Komisije i predložene izmjene u zaključcima Vijeća, planovi za oporavak i otpornost najvjerojatnije će biti doneseni tek u drugoj polovici 2021.

Izvor: Sud, na temelju prijedloga Komisije o uspostavi Mehanizma i zaključaka Europskog vijeća.

40. Mogle bi se predvidjeti sljedeće mjere: — snažno poticanje podnošenja nacrta planova za oporavak i otpornost tijekom 2020.; — Komisija bi državama članicama mogla dati smjernice za izradu planova za oporavak i otpornost te o vrstama ulaganja koje se smatraju najdjelotvornijima za potporu gospodarskom oporavku; — nastojanje da se skrati vrijeme potrebno da Komisija ocijeni konačne planove za oporavak i otpornost, na temelju prethodne analize nacrta planova; — procjena mogućnosti postupnog podnošenja planova za oporavak i otpornost kako bi se izbjeglo nakupljanje i zastoj u radu.

41. Izrada i provedba planova za oporavak i otpornost preklapat će se s izradom i provedbom novih operativnih programa za razdoblje 2021. – 2027. te će biti dodatan zadatak povrh izrade nacionalnih programa reformi predviđenih u okviru europskog semestra. Budući da će mjere u svim tim programima imati slične ciljeve, Komisija bi trebala razmotriti moguću sinergiju i usklađivanje kako bi se smanjilo administrativno opterećenje i uštedjelo vrijeme. Nadalje, Komisija i države članice trebale bi primijeniti sve raspoložive alate kako bi se iskoristile prednosti digitalizacije i IT rješenja.

Ocjena planova za oporavak i otpornost

42. Jamčenje usklađenog ocjenjivanja i kvalitetnih planova za oporavak i otpornost moglo bi se pokazati kao zahtjevan zadatak. Razlog leži u tome što su ciljevi u okviru Mehanizma široka opsega i postavljeni na visokoj razini, što može dovesti do toga da planovi za oporavak i otpornost obuhvaćaju širok raspon pitanja, ali da nisu dovoljno usmjereni i specifični.

43. Planovi za oporavak i otpornost i njihovo naknadno ocjenjivanje uglavnom će se temeljiti na dijalogu između Komisije i relevantne države članice. Iako Sud pozdravlja takav pristup jer se njime potencijalno povećava osjećaj odgovornosti na razini država članica, potrebno je uspostaviti prikladne mehanizme kako bi se u planovima za oporavak i otpornost zajamčila dovoljna razina ambicioznosti u pogledu ciljeva te ključnih etapa i pokazatelja.

44. Komisijino ocjenjivanje planova za oporavak i otpornost temelji se na kriterijima utvrđenima u Prilogu II. prijedlogu Komisije. Sud je mišljenja da bi se ti kriteriji i ocjenjivanje mogli dodatno pojednostavniti ili pojasniti (vidjeti Prilog IV. ). — Neki će se kriteriji možda preklapati, posebice jer će se u preporukama za pojedine zemlje (preporuke, kriterij 2.1.) vjerojatno spominjati i drugi kriteriji, npr. zelena i digitalna tranzicija (kriterij 2.2.), potencijal za rast i otvaranje radnih mjesta (kriterij 2.4.) te će se vjerojatno nastojati postići dugotrajni učinak (kriterij 2.3.). — Dijelom kriterija („djelotvoran doprinos” ili „trajan učinak”) i ocjena (npr. „u velikoj mjeri / donekle / u manjoj mjeri”) ostavlja se prostor za kvalitativnu prosudbu. — Zajednički pokazatelji i standardni troškovi za određene mjere mogli bi olakšati i poboljšati proces ocjenjivanja. Međutim, oni se u prijedlogu ne navode. — Nekoliko kriterija obuhvaća više od jednog aspekta, što bi moglo otežati ocjenjivanje određenog kriterija (npr. kriterij 2.2. „zelena i digitalna tranzicija”). — Usklađivanje s preporukama za pojedine zemlje (kriterij 2.1.) jedan je od najvažnijih kriterija jer uvelike utječe na ukupnu ocjenu, no njime se može samo djelomično obuhvatiti pitanje daljnjeg razvoja krize i izazova koje je kriza donijela, s obzirom na to da su predmetne preporuke za pojedine zemlje izražene već u svibnju 2020.

Poveznica s europskim semestrom

45. Sud općenito smatra pozitivnim da postoji uska povezanost s europskim semestrom i preporukama za pojedine zemlje koje se definiraju u tom okviru, zbog sličnosti ciljeva i potencijala za smanjenje administrativnog opterećenja. Međutim, povezivanjem Mehanizma s europskim semestrom znatno se mijenjaju narav i financijske posljedice europskog semestra.

46. Sud je tijekom svojih revizijskih aktivnosti utvrdio sljedeće nedostatke u vezi s preporukama za pojedine zemlje i europskim semestrom ( 27 ) , koji bi mogli utjecati i na Mehanizam. — Neke države članice ne provode u potpunosti preporuke koje su im upućene, a Komisija nije uvijek ili nije u dovoljnoj mjeri iskoristila svoje ovlasti za preporučivanje konkretnih mjera u slučajevima u kojima države članice nisu u potpunosti provele preporuke koje su im upućene. — Izvješća za pojedinačne zemlje općenito služe kao osnova za odabir i oblikovanje preporuka za pojedine zemlje, ali veza između uporabe financijskih sredstava EU‐a kojima se podupiru reforme i tih preporuka nije dovoljno razrađena. — U određenim slučajevima preporuke za pojedine zemlje odnose se na niz različitih problema te se u njima obično ne navode jasni rokovi i troškovi. — Preporuke za pojedine zemlje usmjerene su na rizike utvrđene u izvješćima za pojedinačne zemlje, ali određivanje prioriteta u određenim slučajevima nije dovoljno objašnjeno. — Često se u nacionalnim programima reformi ne objašnjava točan sadržaj mjera koje relevantna tijela planiraju, kao ni njihovi očekivani rokovi, ključne etape provedbe i procjene njihovih troškova i učinka te ih se umjesto toga često opisuje samo u vrlo općenitim crtama.

Financijske odredbe

Članak 19. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Složeno i dugotrajno donošenje odluka o zahtjevima za plaćanje može usporiti proces — Prijedlog Komisije ne uključuje odredbe o povratu sredstava

Postupak odlučivanja o zahtjevima za plaćanje

47. Države članice mogu podnositi zahtjeve za plaćanje dvaput godišnje nakon postizanja relevantnih ključnih etapa i ciljnih vrijednosti dogovorenih u planovima za oporavak i otpornost. Komisija je dužna zatim procijeniti zahtjev u roku od četiri mjeseca.

48. Zaključcima Vijeća predviđeno je obvezno mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora Vijeća. Osim toga, njima se uvodi mogućnost da određena država članica zatraži raspravu na sastanku Europskog vijeća ako smatra da postoje ozbiljna odstupanja od zadovoljavajućeg postizanja ključnih etapa i ciljnih vrijednosti utvrđenih u planu za oporavak i otpornost predmetne države članice. Europsko vijeće mora raspraviti o tom pitanju u roku od tri mjeseca nakon što Komisija zatraži mišljenje Gospodarskog i financijskog odbora. Preostaje vidjeti u kojoj će se mjeri taj „mehanizam usporavanja” primjenjivati u praksi.

49. Stoga taj proces, od podnošenja zahtjeva države članice za plaćanje do Komisijine isplate sredstava, može biti dugotrajan, pri čemu valja voditi računa o važnosti pravodobnog odgovora na trenutačnu krizu. Stoga bi pri primjeni Uredbe u praksi trebalo razmotriti mogućnost pojednostavnjenja postupka i usporednog rada na određenim koracima.

50. Potreba za pravodobnom dostupnošću sredstava donekle je spomenuta u zaključcima Vijeća u kojima se navodi uvođenje mogućnosti pretfinanciranja u iznosu od 10 %. Međutim, uključivanje mogućnosti pretfinanciranja u Uredbu trebalo bi popratiti konkretnijim pravilima o povratu sredstava. U prijedlogu Komisije navodi se samo da bi „za potrebe dobrog financijskog upravljanja trebalo […] utvrditi posebna pravila za […] ukidanje i povrat sredstava”, no ta pravila nisu definirana prijedlogom.

Izvješćivanje, praćenje i evaluacija

Članci 20., 21., 23., 24. i 25. prijedloga Komisije Ključna pitanja — Predviđeno je da države članice šalju izvješća Komisiji češće nego zahtjeve za plaćanje, koji bi se trebali podnositi dvaput godišnje — Zajednički pokazatelji temeljeni na kriterijima RACER za bolje praćenje i mjerenje uspješnosti Mehanizma nisu uključeni u prijedlog

Podnošenje izvješća država članica Komisiji

51. U prijedlogu Komisije predlaže se tromjesečno podnošenje izvješća država članica o napretku postignutom u postizanju ciljeva utvrđenih u planovima za oporavak i otpornost. Osim toga, ta se izvješća moraju na odgovarajući način uzeti u obzir i sažeto prikazati u nacionalnim programima reformi koji se podnose svake godine te će se upotrebljavati kao alat za izvješćivanje o napretku.

52. U prijedlogu se ne navode svrha i sadržaj tih tromjesečnih izvješća, a provjere koje bi Komisija trebala provoditi trenutačno su u planu samo za zahtjeve za plaćanje koje države članice podnose dvaput godišnje. Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje država članica i Komisije potrebno je razmotriti mogućnost rjeđeg izvješćivanja u vidu podnošenja polugodišnjih izvješća istodobno sa zahtjevima za plaćanje. Osim toga, Komisija će morati pružiti dodatne smjernice o sadržaju izvješća te o prikupljanju, analizi i provjeri informacija koje su u njima sadržane.

Praćenje i mjerenje uspješnosti

53. Potrebno je uspostaviti pouzdan sustav praćenja kako bi se provjeravalo upotrebljavaju li se zajmovi i bespovratna sredstva iz Mehanizma u svrhu postizanja ciljeva te kako bi se riješili mogući problemi u primjeni ili, po potrebi, poduzele korektivne mjere. Sustavom praćenja trebali bi se moći jasno povezati ciljevi i relevantni pokazatelji ( 28 ) . Takvi pokazatelji pomažu u analizi i uspoređivanju uspješnosti te mogu biti korisni za utvrđivanje prioriteta. U mjeri u kojoj je to moguće, takvi pokazatelji trebali bi biti u skladu s kriterijima RACER (relevantni, prihvaćeni, vjerodostojni, jednostavni i pouzdani), kao i sa značajkama definiranima u smjernicama za bolju regulativu.

54. Prijedlogom se od Komisije zahtijeva ( 29 ) da prati provedbu i mjeri postizanje ciljeva, i to na temelju pokazatelja uspješnosti koji su navedeni u Prilogu III.: — broj odobrenih planova za oporavak i otpornost (ostvarenje); — ukupni financijski doprinos dodijeljen planu za oporavak i otpornost (ostvarenje); — broj provedenih planova za oporavak i otpornost (rezultati); — ciljevi utvrđeni u planovima za oporavak i otpornost za svaku državu članicu koji su ostvareni zahvaljujući ukupnoj financijskoj potpori (učinak).

55. Sud napominje da su prva dva pokazatelja pokazatelji ostvarenja koji nisu izravno povezani s ciljevima Mehanizma. Trećim pokazateljem mjeri se rezultat Mehanizma, ali je on tek neizravno povezan s predviđenim ciljevima. Slijedom toga, tek je posljednje navedeni pokazatelj izravno povezan s ciljevima Mehanizma, ali će ga biti teško procjenjivati jer je njegova svrha povezati ostvarivanje ciljeva s financijskom potporom te se stoga temelji na pretpostavci jednostavnog uzročno‐posljedičnog odnosa koji u stvarnosti ne postoji.

56. Uzimajući u obzir poseban cilj prijedloga ( 30 ) , Sud se slaže s Komisijom da bi pokazatelje i ciljne vrijednosti trebalo utvrditi na razini država članica kako bi se uzele u obzir posebnosti svake zemlje. Međutim, imajući na umu opće ciljeve utvrđene u prijedlogu i zajedničke kriterije za ocjenjivanje koji se primjenjuju za odobrenje planova za oporavak i otpornost za sve države članice, Komisija bi trebala razviti zajedničke pokazatelje i, u svim slučajevima u kojima je to moguće, postaviti posebne ciljne vrijednosti na razini EU‐a. Time bi se olakšalo bolje praćenje i mjerenje primjene Mehanizma na razini EU‐a te bi se državama članicama pružile smjernice o tome kako da svoje resurse djelotvornije iskoriste za postizanje ciljeva EU‐a. Bez zajedničkih pokazatelja i bez primjene zajedničke metodologije bit će teško pratiti rashode i obavljati reviziju nad njima, kao što bi to primjerice mogao biti slučaj u području zelene tranzicije. Sud je u svojem mišljenju o Fondu za pravednu tranziciju ( 31 ) istaknuo važnost pokazatelja uspješnosti kojima se jasno obuhvaća cilj tranzicije iz sektora s visokim emisijama ugljika u kontekstu zelene tranzicije.

57. Sud je i u nedavno objavljenom tematskom izvješću o europskom semestru istaknuo izazove u pogledu mjerenja djelotvornosti intervencija u okviru politika kad je riječ o višestrukim i usporednim ciljevima te činjenicu da utvrđivanje ciljeva na različitim razinama (od općih ciljeva koji se temelje na Ugovorima do onih koji se temelje na godišnjim preporukama za pojedine zemlje) često nije sljedivo, ni ex ante ni ex post . Praćenjem napretka trebalo bi se moći pokazati relevantnost preporuka i ostvareni napredak u njihovoj provedbi za pojedine zemlje, kao i doprinos postizanju širih ciljeva na razini EU‐a.

Evaluacija

58. Prijedlogom je predviđena obvezna neovisna evaluacija primjene Mehanizma četiri godine nakon stupanja na snagu Uredbe o Mehanizmu ( 32 ) . Konkretno, takvom bi se evaluacijom trebalo procijeniti u kojoj su mjeri ostvareni ciljevi, učinkovitost upotrebe resursa i europska dodana vrijednost. Osim toga, ona će poslužiti kao podloga za iznošenje svih nužnih prijedloga za izmjenu Uredbe.

59. Sud napominje da se rashodi u okviru Mehanizma pojačano financiraju na početku razdoblja te da će se evaluacija objaviti nakon što se potroši većina sredstava. Stoga bi u preostalom dijelu primjene Mehanizma korist od svih pouka izvučenih nakon provedbe evaluacije bila tek ograničena. Sud prihvaća argument Komisije da je potrebno postići pravu ravnotežu između toga da se evaluacija obavi kad je program već proveden u dovoljnoj mjeri (kako bi se mogli donijeti korisni zaključci) i potrebe za time da se evaluacijom dobiju informacije korisne za upravljanje tim programom. Sud također napominje da bi evaluacija mogla biti korisna za sve moguće rasprave o tome treba li je upotrijebiti kao model za buduće programe u okviru VFO‐a za razdoblje 2028. – 2034. Nadalje, potrebno je istaknuti da će se ex post evaluacijama i evaluacijama u sredini razdoblja provedbe vrlo teško moći pružiti smislene procjene djelotvornosti ako se ne razvije pouzdaniji skup pokazatelja.

Zaključne napomene

60. Mehanizmom za oporavak i otpornost koji je Komisija predložila u svibnju 2020. želi se poduprijeti oporavak država članica od posljedica krize uzrokovane bolešću COVID‐19 i povećanje njihove otpornosti u budućnosti. Omogućavanjem brze mobilizacije dodatnih sredstava Mehanizam bi mogao doprinijeti postizanju zajedničkih ciljeva EU‐a u sljedećem razdoblju VFO‐a.

61. Sud pozdravlja temeljno načelo prijedloga da se iskoriste već postojeći instrumenti i mehanizmi kao što su Uredba o zajedničkim odredbama i europski semestar, čime se potiče sinergija i smanjuje administrativno opterećenje i na razini EU‐a i na nacionalnoj razini. Osim toga, predviđenim dijalogom s državama članicama mogao bi se pojačati osjećaj njihove odgovornosti, a istodobno se omogućuje fleksibilnost za prilagođavanje posebnim okolnostima u svakoj državi članici. Sud želi istaknuti važnost djelotvornih mjera protiv prijevara i nepravilnosti kojima bi se otklonili rizici koji proizlaze iz toga što se znatna dodatna sredstva trebaju potrošiti u kratkom roku te stoga pozdravlja napore koje Komisija ulaže u rješavanje tog pitanja.

62. Međutim, Sud smatra da bi se prijedlog mogao dodatno poboljšati na sljedeće načine: — uvođenjem odgovarajućih mehanizama kojima bi se zajamčila koordinacija s drugim izvorima financiranja EU‐a i postizanje dodatnosti; — boljim povezivanjem „ključeva raspodjele” s općim ciljem oporavka i otpornosti; — pojednostavnjenjem postupaka za planove za oporavak i otpornost te zahtjeva za plaćanje u mjeri u kojoj je to moguće kako bi se smanjilo administrativno opterećenje i olakšalo iskorištavanje sredstava; — ponovnim razmatranjem učestalosti izvješćivanja i evaluacije te rokovaza njihovo obavljanje, kao i utvrđivanjem odgovarajućih pokazatelja za opća postignuća Mehanizma; — definiranjem uloge Europskog parlamenta u proračunskom postupku i izričitim navođenjem revizijskih ovlasti Suda.

63. Sud također ističe da u prijedlog nisu uključeni određeni aspekti koji će se utvrditi u suradnji s državama članicama. Kako bi se iskoristio puni potencijal Mehanizma u pogledu poticanja oporavka i otpornosti, posebnu pozornost trebalo bi posvetiti tome da se u planovima za oporavak i otpornost zajamči dovoljna razina ambicioznosti i dosljednosti, kao i odgovarajuća procjena njihove provedbe.

Revizorski sud donio je ovo mišljenje na sastanku održanom u Luxembourgu 7. rujna 2020. Za Revizorski sud Klaus‐Heiner LEHNE Predsjednik Suda

(1) Europska komisija „Proračun EU‐a za provedbu europskog plana oporavka”27.5.2020. (COM(2020) 442 final).

(2) Europska komisija, prijedlog 2020/0104 (COD) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost, 28. svibnja 2020. (COM(2020) 408 final).

(3) Europsko vijeće, Zaključci o planu oporavka i VFO‐u za razdoblje 2021. – 2027., 17. – 21. srpnja 2020., EUCO 10/20.

(4) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 3.

(5) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 4.

(6) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, uvodna izjava 14.

(7) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, uvodna izjava 5.

(8) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, uvodna izjava 6.

(9) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 8.

(10) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 22.

(11) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 6.

(12) Europski parlament, Služba Europskog parlamenta za istraživanja, „Negotiations on the next MFF and the EU recovery instrument – Key issues ahead of the July European Council”, str. 4., srpanj 2020.

(13) Europska komisija, Radni dokument službi Komisije: „Identifying Europe's recovery needs”, 27. svibnja 2020. (SWD(2020) 98 final).

(14) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 9.

(15) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 7.

(16) Informativni dokument Suda o prijedlogu Komisije za višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2021. – 2027; panoramski pregled: „Nedostatci, preklapanja i izazovi: panoramski pregled mehanizama odgovornosti i javne revizije EU‐a”, mišljenje br. 2/2018: „Razmatranja aspekata revizije i odgovornosti u vezi s prijedlogom od 6. prosinca 2017. o osnivanju Europskog monetarnog fonda unutar pravnog okvira Unije”.

(17) Sud, mišljenje br. 4/2020 o predloženoj Uredbi o instrumentu REACT‐EU i Uredbi o zajedničkim odredbama kojom se uređuje upotreba ESI fondova, odlomak 20.

(18) Tematsko izvješće Suda br. 06/2019 „Suzbijanje prijevara pri potrošnji sredstava EU‐a za koheziju: upravljačka tijela moraju poboljšati otkrivanje prijevara, poduzimanje odgovarajućih mjera i koordinaciju relevantnih aktivnosti”, odlomak 79. i preporuke.

(19) Europska komisija „Proračun EU‐a za provedbu europskog plana oporavka”27.5.2020. (COM(2020) 442 final).

(20) Sud, mišljenje br. 4/2020 o predloženoj Uredbi o instrumentu REACT‐EU i Uredbi o zajedničkim odredbama kojom se uređuje upotreba ESI fondova, odlomak 8.

(21) Tematsko izvješće Suda br. 18/2015: „Financijska pomoć pružena zemljama u poteškoćama”, odlomci 115. – 136.

(22) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 3.

(23) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 14.

(24) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 15. stavak 4.

(25) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 17. stavak 1.

(26) Europsko vijeće, EUCO 10/20, točka A 19.

(27) Tematsko izvješće Suda br. 16/20: „Europski semestar – preporuke državama članicama usmjerene su na važna pitanja, ali potrebno ih je bolje provoditi”.

(28) Europska komisija, Radni dokument službi Komisije: „Smjernice za bolju regulativu”, 7. srpnja 2017. (SWD(2017) 350 final).

(29) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 23.

(30) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 4. stavak 2.

(31) Mišljenje Suda br. 5/2020 o Komisijinim prijedlozima 2020/0006 (COD) Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi Fonda za pravednu tranziciju od 14. siječnja 2020. i 28. svibnja 2020.

(32) Europska komisija, prijedlog o uspostavi Mehanizma, COM(2020) 408, članak 25.