EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 14.10.2020. COM(2020) 663 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA o strategiji EU-a za smanjenje emisija metana



I.Uvod Metan je snažan staklenički plin i od njega samo ugljikov dioksid više doprinosi klimatskim promjenama. Na molekularnoj razini metan je snažniji od ugljikova dioksida. Iako se u atmosferi zadržava kraće, znatno utječe na klimu i u doprinosi stvaranju prizemnog ozona, tvari koja znatno onečišćuje zrak i uzrokuje ozbiljne zdravstvene probleme . Smanjivanjem emisija metana stoga se usporavaju klimatske promjene i poboljšava kvaliteta zraka. Velik dio emisija metana može se smanjiti na troškovno učinkovit način. Uredbom o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime Komisija se poziva da izradi strateški plan za smanjenje emisija metana. Nadalje, u Komunikaciji o europskom zelenom planu Komisija je navela da je u okviru obveze postizanja klimatske neutralnosti do 2050. potrebno riješiti problem emisija metana povezanih s energetskim sektorom. Tako će se političkim mjerama za smanjenje emisija metana pridonijeti radu EU-a na dekarbonizaciji u okviru plana za klimatske ciljeve do 2030. te ambiciji EU-a da postigne nultu stopu onečišćenja i netoksičan okoliš. Predviđa se da će se trenutačnim politikama kojima se reguliraju emisije plinova koji nisu CO2 emisije metana u EU-u do 2030. smanjiti za 29 % u odnosu na razine iz 2005. Međutim, u procjeni učinka plana za klimatske ciljeve do 2030. utvrđeno je da će u EU-u metan, uz CO2, i dalje biti najvažniji staklenički plin. Zaključeno je da će za ambicioznije smanjenje emisija stakleničkih plinova, za najmanje 55 % do 2030. u odnosu na razine iz 1990., biti potrebno i ubrzano smanjivanje emisija metana: predviđanja ukazuju na potrebu za povećanim smanjenjem emisija metana: za 37 % umjesto 35 % do 2030. u odnosu na razine iz 2005. Smanjenjem emisija metana povezanih s ljudskom (antropogenom) aktivnošću za 50 % na globalnoj razini tijekom sljedećih 30 godina globalna promjena temperature mogla bi se smanjiti za 0,18 °C do 2050. EU je postavio ciljeve smanjenja emisija do 2030. za sve stakleničke plinove, pri čemu su antropogene emisije metana obuhvaćene obvezujućim nacionalnim ciljevima smanjenja emisija iz Uredbe o raspodjeli tereta. Međutim, trenutačno ne postoji politika usmjerena na smanjenje antropogenih emisija metana. Oko 41 % emisija metana na globalnoj razini potječe iz prirodnih izvora (biogene emisije), primjerice močvara ili šumskih požara. Preostalih 59 % antropogene su emisije, koje većinom dolaze iz poljoprivrednih djelatnosti, posebice onih povezanih s intenzivnom proizvodnjom (40 – 53 %), zatim iz proizvodnje i upotrebe fosilnih goriva (19 – 30 %) te iz otpada (20 – 26 %). U EU-u 53 % antropogenih emisija metana potječe iz poljoprivrede, 26 % iz otpada i 19 % iz energetskog sektora. Prijavljena raspodjela emisija po sektoru neprestano se mijenja usporedno s poboljšanjima u izvješćivanju i prikupljanju podataka. U svakom slučaju, iz ta tri sektora dolazi do 95 % antropogenih emisija metana na svjetskoj razini te bi stoga na njih trebalo usmjeriti mjere za ublažavanje. EU bi se trebao uključiti i u osiguravanje smanjenja emisija metana na globalnoj razini. Iako iz EU-a dolazi samo 5 % globalnih emisija metana , EU može iskoristiti svoj položaj najvećeg svjetskog uvoznika fosilnih goriva i snažnog aktera u poljoprivrednom sektoru kako bi podržao slične mjere svojih globalnih partnera. EU je i tehnički predvodnik u području satelitskog snimanja i otkrivanja istjecanja metana putem programa Copernicus te može predvoditi međunarodnu suradnju za poboljšavanje praćenja i ublažavanje globalnih emisija metana. U ovoj se Komunikaciji utvrđuje strategija za smanjenje emisija metana. Opisuje se sveobuhvatan okvir politike u kojem se kombiniraju konkretne međusektorske i sektorske mjere unutar EU-a te se promiče slično djelovanje na međunarodnoj razini. Iako se strategijom kratkoročno potiču dobrovoljne i poslovne inicijative na globalnoj razini kako bi se što brže uklonile razlike u pogledu praćenja, provjere i izvješćivanja o emisijama te smanjile emisije metana u svim sektorima, njome se za 2021. predviđa donošenje zakonodavnih prijedloga na razini EU-a kako bi se osigurao širok i pravodoban doprinos ostvarenju ciljeva EU-a u pogledu dekarbonizacije. II.Nova strategija za smanjenje emisija metana: kombinacija međusektorskih i sektorskih mjera EU je mjere za smanjenje emisija metana prvi put poduzeo u okviru strategije donesene 1996. Narednih je godina EU donosio regulatorne inicijative koje su doprinijele smanjenju emisija metana u ključnim sektorima. U odnosu na razine iz 1990., emisije metana iz energetskog sektora prepolovile su se, iz otpada su se smanjile za trećinu, a iz poljoprivrede za nešto više od petine. Međutim, emisije metana i dalje predstavljaju velik problem u svakom od tih sektora.

U energetskom sektoru metan istječe iz pogona za proizvodnju fosilnih goriva, transportnih sustava, brodova i distribucijskih sustava. Metan se i ispušta (namjerno oslobađa) u atmosferu. Čak i kad se spaljuje na bakljama, oslobađa se ugljikov dioksid, a zbog nepotpunog izgaranja može se osloboditi i određena količina metana. Prema trenutačnim procjenama, 54 % emisija metana iz energetskog sektora čine fugitivne emisije iz sektora nafte i plina, 34 % fugitivne emisije iz sektora ugljena, a 11 % emisije iz stambenog i drugih sektora krajnje uporabe. Procjena učinka plana za klimatske ciljeve EU-a ukazuje na to da se troškovno najučinkovitije smanjenje emisija metana može postići u energetskom sektoru. U naftnim i plinskim djelatnostima pri početku proizvodnog procesa u pravilu postoje razne mogućnosti bez neto troškova ili gotovo bez troškova. Poljoprivredni sektor ima drugi najveći potencijal u smislu smanjenja emisija metana. Moguće su i određene sinergije i kompromisi koji bi omogućili troškovno učinkovitije smanjivanje emisija iz poljoprivrede smanjivanjem gubitaka hranjivih tvari iz hrane za životinje u procesima crijevne fermentacije i proizvodnjom bioplina. Većina emisija metana u poljoprivrednom sektoru povezana je sa stokom: 80,7 % emisija dolazi iz crijevne fermentacije preživača, 17,4 % iz gospodarenja stajskim gnojem, a svega 1,2 % potječe iz uzgoja riže. Izvori emisija metana često su raspršeni u poljoprivrednom sektoru, zbog čega mjerenje, izvješćivanje i provjera mogu biti otežani. Znatno se razlikuju i diljem EU-a. Međutim, postoje tehnološki izvedive prakse ublažavanja i trebalo bi olakšati njihovo uvođenje i izvješćivanje o njihovim učincima. U sektoru gospodarenja otpadom glavni su utvrđeni izvori metana nekontrolirane emisije odlagališnog plina na odlagalištima, obrada kanalizacijskog mulja i istjecanje iz pogonâ za proizvodnju bioplina zbog loše izrade ili održavanja. Emisije iz otpada na odlagalištima smanjile su se za 47 % u razdoblju od 1990. do 2017. zahvaljujući boljoj usklađenosti sa zakonodavstvom EU-a o otpadu kojim su uređene emisije iz odlagališta. To se prvenstveno postiglo preusmjeravanjem biorazgradivog otpada u druge opcije obrade otpada koje su na višoj razini u hijerarhiji otpada , primjerice kompostiranje i anaerobnu razgradnju, te osiguravanjem stabilizacije biorazgradivog otpada prije odlaganja. Međutim, u praksi je potrebno strože usklađivanje kako bi se dodatno smanjile emisije metana iz otpada. Djelotvorna strategija EU-a za smanjenje emisija metana stoga mora obuhvaćati snažnije mjere za rješavanje problema emisija metana u svakom sektoru, ali i bolje iskoristiti sinergije među sektorima i područjima politika. Primjena holističkog pristupa donosi jasne prednosti jer se tako omogućava troškovno učinkovitije smanjivanje emisija metana koje se temelji na dokazima. Omogućava se i stvaranje poticajnog okvira i povećava ekonomski interes za hvatanje emisija metana. S obzirom na visok udio emisija metana u poljoprivredi koje potječu od stoke, promjenama u načinu života i prehrani također se može znatno doprinijeti smanjenju emisija metana u EU-u. Osim smanjenja emisija, strategijom će se omogućiti i stvaranje dodatnih izvora prihoda te razvoj i ulaganja u ruralna područja. 1.Međusektorske mjere unutar EU-a a.Izvješćivanje U energetskom sektoru izvješćivanje treće razine moguće je za industriju i stoga će to biti ciljni standard EU-a. Širokim prihvaćanjem okvira za mjerenje i izvješćivanje izrađenog u okviru Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP) Koalicije za klimu i čisti zrak (CCAC) ubrzat će se tranzicija (više pojedinosti dostupno je u odjeljku o mjerama u energetskom sektoru). Novim standardom Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP 2.0) poduzeća sudionike obvezuje se da u roku od tri godine povećaju točnost i granularnost izvješćivanja o emisijama metana za poslovnu imovinu, odnosno u roku od pet godina za neposlovnu imovinu.

U poljoprivrednom sektoru poteškoće povezane s većim brojem različitih dionika uključenih u prilagodbu novim ciljevima opravdavaju privremeni cilj primjene pristupa druge razine, uz poboljšanje raščlambe emisijskih faktora i konačni cilj postizanja treće razine. U sektoru gospodarenja otpadom kvaliteta izvješćivanja već je stabilna kad je riječ o odlaganju otpada na odlagališta (u okviru područja primjene Direktive 2010/75/EZ) zahvaljujući europskom registru ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari. S druge strane, u sektoru pročišćavanja otpadnih voda potrebna su poboljšanja. b.Osnivanje međunarodnog opservatorija za emisije metana Trenutačno ne postoji neovisno međunarodno tijelo koje prikuplja i provjerava podatke o emisijama metana. U partnerstvu s Programom Ujedinjenih naroda za okoliš (UNEP), Koalicijom za klimu i čisti zrak (CCAC) i Međunarodnom agencijom za energiju Komisija će poduprijeti uspostavu neovisnog međunarodnog opservatorija za emisije metana, čija će zadaća biti prikupljanje, usklađivanje, provjeravanje i objavljivanje podataka o antropogenim emisijama metana na globalnoj razini. Opservatorij bi djelovao u okviru Ujedinjenih naroda na temelju niza izvora kao što su Partnerstvo za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP) i globalne znanstvene studije o metanu u okviru Koalicije za klimu i čisti zrak. Opservatorij bi se u početku usmjerio na metan iz sektora nafte i fosilnog plina jer su u tim sektorima već dobro utvrđene pouzdane metodologije koje mogu pružiti vjerodostojne podatke, primjerice putem standarda OGMP 2.0. Komisija predviđa proširenje djelokruga opservatorija tako da se obuhvate ugljen, otpad i poljoprivredne djelatnosti nakon što se za te sektore uspostave podjednako pouzdane metodologije praćenja i izvješćivanja. Mjere za definiranje tih metodologija trebale bi se odmah početi primjenjivati. Za potrebe provjere i usklađivanja podataka o emisijama metana povezanima s energetskim sektorom, izvješćivanje poduzećâ potrebno je dopuniti podacima iz nacionalnih inventara emisija, znanstvenih istraživanja te satelitskih promatranja i drugih tehnologija daljinskog istraživanja, uz provjere praćenjem na razini tla. Opservatorij bi bio zadužen i za ispitivanje novih tehnologija praćenja i izvješćivanja, procjenu načina na koji bi se te tehnologije mogle koristiti u okviru postojećih metodologija te procjenu razine poboljšanja koju te tehnologije pružaju u pogledu kvalitete podataka koje dostavljaju poduzeća. Komisija očekuje da bi opservatorij mogao pomoći u boljem razumijevanju izvora emisija i unutar sektora, primjerice s obzirom na razlike u emisijama metana iz životinja iz intenzivnog uzgoja u odnosu na stoku koja se uzgaja na pašnjacima. Komisija je spremna mobilizirati sredstva iz programa Obzor 2020. kako bi pokrenula uspostavu takvog međunarodnog opservatorija za emisije metana. U suradnji s Programom Ujedinjenih naroda za okoliš i Koalicijom za klimu i čisti zrak Komisija planira organizirati donatorsku konferenciju kako bi potaknula nacionalne vlade da doprinesu financiranju opservatorija. c.Satelitsko otkrivanje, Copernicus i praćenje iz zraka EU-ovim programom Copernicus za promatranje Zemlje poboljšava se neizravni nadzor iz zraka i praćenje emisija metana. Copernicus, konkretno, može doprinijeti kapacitetu koordiniranom na razini EU-a za otkrivanje i praćenje globalnih superonečišćivača , prvenstveno putem usluge praćenja stanja atmosfere (CAMS) . Na globalnoj razini 50 % emisija iz energetskog sektora proizlazi iz 5 % izvora u sektorima iskorištavanja nafte, ugljena i fosilnog plina , a prva analiza podataka o emisijama u EU-u pokazala je da je slično i u EU-u. Satelitska tehnologija vrlo je važna za utvrđivanje tih žarišnih točaka, usmjeravanje otkrivanja i saniranja istjecanja na terenu te usklađivanje podataka iz izvješća poduzeća. Misija programa Copernicus za praćenje CO2 (CO2M) počinje 2025. i obuhvaćat će konstelaciju od tri satelita te će služiti kao potpora za utvrđivanje manjih i učestalijih izvora emisija. Moći će i pratiti globalne razine metana u atmosferi. To će biti znatan dodatni kapacitet uz usluge praćenja stanja atmosfere i instrument za praćenje troposfere (TROPOMI), dva postojeća kapaciteta programa Copernicus na satelitu Sentinel 5P, koji mogu otkrivati veće izvore emisija. Poboljšanim satelitskim podacima lakše će se usmjeravati otkrivanje istjecanja na terenu i praćenje iz zraka. Posljednjih je godina u tim područjima ostvaren znatan tehnološki napredak te su poboljšane točnost i troškovna učinkovitost. Na primjer, upotreba bespilotnih letjelica omogućava pregled velikih područja infrastrukture te olakšava širu upotrebu i povećanu učestalost praćenja iz zraka, što je ključno za zaustavljanje povremenog istjecanja. Napredni analitički programi omogućavaju usklađivanje podataka na različitim razinama i mogu usmjeravati rad na smanjenju emisija. Komisija namjerava poduprijeti razmjenu informacija i tehnologije među dionicima kako bi se poboljšao pristup i ubrzalo smanjivanje emisija.

d.Preispitivanje i moguće revizije relevantnog zakonodavstva u području okoliša i klime U europskom zelenom planu Komisija je najavila da će 2021. preispitati zakonodavstvo EU-a, s općim ciljem utvrđivanja ambicioznijih klimatskih ciljeva kako je navedeno u procjeni učinka plana za klimatske ciljeve do 2030. Preispitivanjem je obuhvaćen niz zakonodavnih akata koji utječu na emisije metana. To uključuje sustav EU-a za trgovanje emisijama (ETS) i Uredbu o raspodjeli tereta (ESR), kojom su obuhvaćene sve emisije metana u EU-u i svi staklenički plinovi koji nisu uključeni u sustav trgovanja emisijama. U procjeni uz plan za klimatske ciljeve do 2030. istaknuto je da će za daljnje smanjenje emisija biti potrebni i veći poticaji za te plinove. Sektorske mjere iz ove strategije pridonijet će ostvarenju tih povećanih ambicija. Revizija zakonodavstva o okolišu uključivat će mjere za rješavanje problema onečišćenja. Komisija će, primjerice, procijeniti može li se proširiti uloga Direktive o industrijskim emisijama radi sprečavanja i kontrole emisija metana. To bi se moglo postići proširenjem područja primjene Direktive o industrijskim emisijama tako da se obuhvate sektori iz kojih se ispušta metan, a još nisu obuhvaćeni tom direktivom, te većom usmjerenošću na metan tijekom preispitivanja referentnih dokumenata o najboljim raspoloživim tehnikama (NRT). To bi značilo da se tehnike za smanjivanje emisija metana utvrđuju tijekom preispitivanja referentnih dokumenata te da se razine emisija povezane s najboljim raspoloživim tehnikama uključuju u zaključke o NRT-ima. Komisija će procijeniti i mogućnost proširenja sektorskog područja primjene Uredbe o europskom registru ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari na izvješćivanje o emisijama metana. Komisija će razmotriti uključivanje metana u okvir za praćenje nulte stope onečišćenja, koji će se razviti u okviru akcijskog plana za nultu stopu onečišćenja najavljenog za 2021. i trećeg izdanja Izgleda za čisti zrak EU-a 2022. Komisija će do 2025. preispitati i Direktivu o nacionalnim obvezama smanjenja emisija te u okviru tog preispitivanja istražiti mogućnost da se metan uvrsti među regulirane onečišćujuće tvari. e.Mogućnosti u proizvodnji bioplina Ljudski i poljoprivredni otpad (tj. gnoj) i tokovi ostataka koji se ne mogu reciklirati mogu se upotrijebiti u anaerobnim digestorima za proizvodnju bioplina ili u biorafinerijama za proizvodnju biomaterijala i prijelaznih biokemikalija. Kad se upotrebljavaju za proizvodnju bioplina, takve sirovine mogu doprinijeti smanjenju emisija metana iz procesa anaerobnog raspadanja u prirodi. Proizvodnjom bioplina istovremeno se za poljoprivrednike mogu stvoriti dodatni izvori prihoda te pružiti prilike za razvoj i ulaganja u ruralna područja. Stoga je neophodna suradnja s poljoprivrednicima i lokalnim zajednicama te među njima, uz mogućnosti za poboljšanje lokalnog gospodarstva i promicanje kružnosti. Taj pristup, temeljen na suradnji u promicanju mogućnosti za ruralna područja, bit će uključen i u dugoročnu viziju za ruralna područja, koju će Komisija predložiti 2021. Bioplin dobiven iz takvih sirovina vrlo je održiv i koristan obnovljiv izvor energije s više mogućnosti primjene, a materijal koji ostaje nakon anaerobne razgradnje (digestat) može se nakon daljnje prerade upotrebljavati kao poboljšivač tla. Tako se smanjuje potreba za alternativnim proizvodima za poboljšanje tla, primjerice umjetnim gnojivima fosilnog podrijetla. Nadalje, u skladu s hijerarhijom otpada, biorazgradivi ulazni materijal u biorafinerijama i postrojenjima za proizvodnju bioplina koji se temelji na otpadu može se uračunati u ciljeve recikliranja komunalnog otpada utvrđene u Direktivi 2008/98/EZ. Doprinos održive proizvodnje bioplina ciljevima dekarbonizacije EU-a prepoznat je u nedavno objavljenim strategijama EU-a za integraciju energetskog sustava i za vodik. Prema dugoročnoj strategiji EU-a za dekarbonizaciju predviđa se da će do 2050. godišnja potrošnja bioplinova (bioplina i biometana) u EU-u porasti na 54–72 Mtoe, dok je 2017. bila oko 17 Mtoe. Taj rast proizvodnje pomoći će u postizanju ciljeva EU-a u pogledu energije iz obnovljivih izvora i klime koji su oblikovani u dugoročnoj strategiji. Bioplin iz poljoprivrednog otpada ili ostataka također može na troškovno učinkovit način smanjiti emisije metana iz sektora poljoprivrede i gospodarenja otpadom. S druge strane, bioplin dobiven iz kultura za proizvodnju hrane za ljude ili hrane za životinje povećava emisije metana, što može umanjiti koristi od bioplina u pogledu smanjenja emisija. Stoga je važno da se razvoj bioplina prvenstveno temelji na otpadu ili ostacima. Trebalo bi dodatno poticati prikupljanje organskog otpada ili ostataka iz poljoprivrede iz kojih se ispuštaju velike količine metana te njihovu upotrebu kao supstrat za bioplin. To se, primjerice, može postići utvrđivanjem najboljih praksi za prikupljanje i/ili dobavljanje održivog otpada i ostataka ili poticanjem uporabe digestata kao održivog poboljšivača tla umjesto gnojiva koja se temelje na rudama. Uzgoj s više od jedne žetve godišnje može se primjenjivati i u kombinaciji s gnojem kao sirovinom za održivu proizvodnju bioplina uz istodobno doprinošenje održivim poljoprivrednim praksama te bi se kao takav mogao dodatno poticati. Nacionalni strateški planovi za zajedničku poljoprivrednu politiku (ZPP), među ostalim instrumentima i u skladu s ciljevima utvrđenima u nacionalnim energetskim i klimatskim planovima, trebali bi poticati integriranu intervenciju koja može obuhvaćati potporu odgovarajućim poljoprivrednim praksama, održivu uporabu digestata i hranjivih tvari u njima, ulaganja u učinkovita postrojenja te usluge kao što su savjetovanje, osposobljavanje i inovacije. U tu će svrhu Komisija do kraja 2020. uključiti to pitanje u posebne preporuke državama članicama. Kako je najavljeno u strategiji EU-a za integraciju energetskog sustava27, Komisija će preispitati regulatorni okvir za tržište plina kako bi olakšala uvođenje plinova iz obnovljivih izvora, među ostalim razmatranjem pitanja kao što su priključivanje na infrastrukturu i pristup tržištu za decentraliziranu i lokalno povezanu proizvodnju plinova iz obnovljivih izvora. Osim toga, predstojeća revizija Direktive o energiji iz obnovljivih izvora u lipnju 2021. pružit će mogućnosti za dodatnu ciljanu potporu kako bi se ubrzao razvoj tržišta za bioplin.

Sve mjere za potporu proizvodnji bioplina moraju se pažljivo procijeniti kako bi se izbjegli neželjeni poticaji koji bi mogli dovesti do ukupnog povećanja emisija iz sektora poljoprivrede, gospodarenja otpadom i gospodarenja zemljištem te kako bi se izbjeglo da se veća količina digestata odbacuje na odlagališta umjesto da se upotrijebi kao poboljšivač tla. Mjere koje se promiču u okviru strategije za metan trebale bi biti u skladu s općim kriterijima održivosti za bioenergiju razvijenima u kontekstu zakonodavstva o energiji iz obnovljivih izvora i s Uredbom o taksonomiji. Međusektorske mjere 1.Komisija će podupirati poduzeća u poboljšanju mjerenja emisija metana i izvješćivanja o njima u svim relevantnim sektorima, među ostalim putem sektorskih inicijativa. 2.Komisija će u suradnji s međunarodnim partnerima podupirati uspostavu neovisnog međunarodnog opservatorija za emisije metana, koji bi djelovao u okviru Ujedinjenih naroda i bio zadužen za prikupljanje, usklađivanje, provjeru i objavljivanje podataka o antropogenim emisijama metana na globalnoj razini. 3.Komisija će poboljšati satelitsko otkrivanje i praćenje emisija metana putem EU-ova programa Copernicus u cilju izgradnje kapaciteta koordiniranih na razini EU-a za otkrivanje i praćenje globalnih superonečišćivača. 4.Kako bi se ostvarile povećane klimatske ambicije iz procjene učinka plana za klimatske ciljeve do 2030., Komisija će preispitati relevantno zakonodavstvo EU-a u području klime i okoliša, posebno Direktivu o industrijskim emisijama i europski registar ispuštanja i prijenosa onečišćujućih tvari, s ciljem djelotvornijeg smanjenja emisija povezanih s metanom. 5.Komisija će u okviru budućih političkih inicijativa pružiti ciljanu potporu kako bi ubrzala razvoj tržišta za bioplin iz održivih izvora kao što su gnoj ili organski otpad i ostaci. To će obuhvaćati budući regulatorni okvir za tržište plina i predstojeću reviziju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora. Komisija će predložiti pilot-projekt za potporu ruralnim područjima i poljoprivrednim zajednicama u izradi projekata u području bioplina i pristupu sredstvima za proizvodnju bioplina iz poljoprivrednog otpada. 2.Mjere u energetskom sektoru Mjere za metan u energetskom sektoru primjenjuju se u cijelim lancima opskrbe naftom, plinom i ugljenom. To uključuje ukapljeni prirodni plin (UPP), skladištenje plina i biometan koji se uvodi u plinske sustave. U tom je sektoru moguće smanjiti emisije, a najmanje trećina tog smanjenja može se postići bez neto troškova za industriju. Najveće neto koristi u gospodarskom, ekološkom i socijalnom smislu ostvarile bi se smanjenjem ispuštanja i spaljivanja na bakljama, smanjenjem istjecanja u proizvodnji, transportu i izgaranju fosilnog plina i nafte te smanjenjem emisija metana iz ugljenokopa. Ispuštanje i rutinsko spaljivanje na bakljama trebalo bi ograničiti i primjenjivati samo u neizbježnim okolnostima, na primjer iz sigurnosnih razloga, i bilježiti u svrhu provjere. Potpora dobrovoljnim inicijativama Pristup Komisije u energetskom sektoru obuhvaća podupiranje dobrovoljnih inicijativa uz istodobnu pripremu temeljnog zakonodavstva i konsolidaciju napretka ostvarenog dobrovoljnim djelovanjem. U okviru tog pristupa Komisija aktivno promiče široku provedbu okvira za mjerenje i izvješćivanje koji je osmišljen u okviru Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP). OGMP je dobrovoljna inicijativa u koju su trenutačno uključena poduzeća na početku proizvodnog lanca nafte i plina. U suradnji s Programom Ujedinjenih naroda za okoliš (UNEP) i Koalicijom za klimu i čisti zrak Komisija nastoji proširiti okvir OGMP-a na više poduzeća na početku, sredini i kraju proizvodnog lanca plina te na sektor ugljena i zatvorene ili napuštene pogone, rudnike i ležišta. Okvir OGMP-a najbolje je postojeće sredstvo za poboljšanje sposobnosti mjerenja, izvješćivanja i provjere u energetskom sektoru. Osim toga, Komisija poziva poduzeća u sektorima nafte, plina i ugljena da uspostave pouzdanije programe za otkrivanje i saniranje istjecanja (LDAR) kako bi se pripremili za buduće zakonodavne prijedloge kojima bi takvi programi postali obvezni (više pojedinosti navedeno je u sljedećem odjeljku). Zakonodavne mjere Komisija će 2021. podnijeti zakonodavni prijedlog o obveznom mjerenju, izvješćivanju i provjeri na temelju metodologije Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP) za sve emisije metana povezane s energetskim sektorom. Poboljšanje kvalitete podataka o emisijama putem obveznog izvješćivanja poduzeća na višoj razini pomoći će i državama članicama da poboljšaju svoje izvješćivanje na temelju Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Tako se može povećati i udio izvješćivanja na višoj razini za predmetne glavne kategorije u inventaru EU-a.

Osim toga, takvo zakonodavstvo trebalo bi uključivati obvezu poboljšanja otkrivanja i saniranja istjecanja (LDAR) iz svih infrastruktura za fosilni plin i bilo koje druge infrastrukture za proizvodnju, transport ili upotrebu fosilnog plina, među ostalim i kao sirovine. Kako bi se smanjile emisije nastale ispuštanjem i spaljivanjem na bakljama, obveze otkrivanja i saniranja istjecanja prvenstveno će biti usmjerene na učinkovitost spaljivanja na bakljama. Nadalje, Komisija će razmotriti mogućnosti u pogledu ciljeva ili normi za smanjenje emisija metana ili druge poticaje za fosilnu energiju koja se troši u EU-u i uvozi u EU. Poduzeća na početku proizvodnog lanca plina imaju određen, ali ograničen financijski poticaj za provedbu programa otkrivanja i saniranja istjecanja jer mogu prodati plin čije istjecanje spriječe. Operatori transportnih, skladišnih i distribucijskih sustava (uključujući mnoge terminale za UPP) regulirana su poduzeća i nisu vlasnici plina. Stoga će Komisija poticati nacionalna regulatorna tijela, među ostalim eventualnim smjernicama za regulatore, da priznaju ulaganja u otkrivanje i saniranje istjecanja te u smanjenje emisija metana kao dopuštene troškove za regulirane subjekte u području transporta, skladištenja i distribucije. Predložena revizija Direktive o nefinancijskom izvješćivanju mogla bi dovesti do razvoja europskih standarda nefinancijskog izvješćivanja. Kako bi se osigurala odgovarajuća usklađenost, pri izradi takvih standarda mogli bi se uzeti u obzir postojeći standardi Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP) za lance opskrbe naftom, fosilnim plinom i ugljenom. Komisija će ispitati dostupne mogućnosti s ciljem predlaganja zakonodavstva o ukidanju rutinskog ispuštanja i spaljivanja na bakljama u energetskom sektoru tako da se obuhvati cijeli lanac opskrbe do točke proizvodnje. Time bi se dopunili ciljevi iz inicijative Svjetske banke za prekid rutinskog spaljivanja na bakljama do 2030. (eng. Zero Routine Flaring) , koju Komisija namjerava poduprijeti, kao i Globalno partnerstvo Svjetske banke za smanjenje spaljivanja plina na bakljama. Komisija će dati prednost i istraživanju preciznijeg standarda za učinkovitost spaljivanja na bakljama, s ciljem daljnjeg smanjenja fugitivnih emisija i emisija uzrokovanih nepotpunim izgaranjem goriva. Te su mogućnosti ublažavanja općenito troškovno učinkovite i glavni su element smanjivanja emisija metana u energetskom sektoru, iz čijeg izgaranja potječe znatan dio emisija u EU-u. Rješavanje pitanja ugljenokopa i napuštenih proizvodnih pogona Komisija potiče korektivne mjere za zaustavljanje emisija metana iz ugljenokopa u EU-u koji su aktivni ili se više ne koriste te iz napuštenih naftnih i plinskih pogona i ležišta. Iskustvo u zemljama izvan EU-a i određenim državama članicama pokazuje da iz tih mjesta mogu dolaziti znatne količine emisija. Međutim, trenutačno ne postoje pravila na razini EU-a o kontroli, mjerenju ni korištenju metana koji istječe ni emisija iz ugljenokopa ni naftnih i plinskih bušotina nakon zatvaranja. Predstojećim prijedlogom Komisije za reformu Istraživačkog fonda za ugljen i čelik također se podupiru istraživanja u tom području. Inicijativa za rudarske regije u tranziciji, koja je sada dio platforme za pravednu tranziciju, može poslužiti kao forum za raspravu o dobrim praksama i najboljim raspoloživim tehnikama. Komisija će podržati učinkovito zatvaranje i pečaćenje ugljenokopa ili njihovu upotrebu za proizvodnju preostale energije (prikupljanje metana za lokalnu uporabu). Tehnologije za postizanje tog cilja dostupne su i već se primjenjuju u nekim dijelovima Europe. Za to će biti potrebno osposobiti lokalnu radnu snagu u tim područjima, dodijeliti sredstva za potporu nekomercijalnom konačnom zatvaranju te komercijalnim poduzećima omogućiti prikupljanje metana iz napuštenih pogona i rudnika. Komisija će iznijeti preporuke za najbolje prakse i/ili, prema potrebi, poticajno zakonodavstvo. Mjere u energetskom sektoru 6.Komisija će 2021. donijeti zakonodavne prijedloge o: •obveznom mjerenju, izvješćivanju i provjeri (MRV) za sve emisije metana povezane s energetskim sektorom, na temelju metodologije Partnerstva za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP 2.0), •obvezi poboljšanja otkrivanja i saniranja istjecanja (LDAR) iz svih vrsta infrastrukture za fosilni plin i bilo koje druge infrastrukture koja se upotrebljava za proizvodnju, transport ili korištenje fosilnog plina, među ostalim i kao sirovine. 7.Komisija će razmotriti donošenje zakonodavstva o ukidanju rutinskog ispuštanja i spaljivanja na bakljama u energetskom sektoru tako da se obuhvati cijeli lanac opskrbe do točke proizvodnje. 8.Komisija će raditi na proširenju okvira OGMP-a na više poduzeća na početku, sredini i kraju proizvodnog lanca plina i nafte te na sektor ugljena i zatvorene ili napuštene pogone, rudnike i ležišta. 9.Komisija će promicati korektivne mjere u okviru inicijative za rudarske regije u tranziciji. Ako bude potrebno, donijet će se preporuke o najboljoj praksi i/ili poticajno zakonodavstvo. 3.Mjere u poljoprivrednom sektoru Emisije metana iz poljoprivrede u EU-u općenito su se smanjile za otprilike 22 % od 1990., uglavnom zbog smanjenja broja preživača. Međutim, tijekom posljednjih pet godina stada su se ponovno povećala, što je dovelo do blagog porasta emisija metana u tom razdoblju. Intenzitet emisija metana iz proizvodnje mesa i mlijeka (u smislu emisija metana po masi mesa ili mlijeka) s vremenom se smanjio zbog promjena u metodama proizvodnje. Daljnja smanjenja mogu se postići održivijom proizvodnjom s pomoću inovacija i tehnologije s jedne strane te održivijom prehranom s druge strane. Stoga se strateška vizija treba temeljiti na ravnoteži tehnologija, tržišta i promjena u prehrani, smanjenju unosa fosilnih ugljikovodika te osiguravanju sredstava za život i održivih poslovnih prilika za poljoprivrednike, uz istovremeno poštovanje temeljnih načela prehrambene politike EU-a, kako je opisano u strategiji „od polja do stola”.

Postoje određene inherentne poteškoće povezane sa smanjivanjem emisija metana u poljoprivredi te točnim praćenjem, provjeravanjem i izvješćivanjem o tim emisijama. Kompromisi u mjerama ublažavanja moraju se svesti na najmanju moguću mjeru. Na primjer, povećanje uporabe stalnih smještajnih objekata za stoku obično rezultira smanjenjem emisija metana. Međutim, mogle bi se povećati emisije ugljikova dioksida zbog povećane potrošnje energije u tim prostorima. Jedno od pitanja koja treba uzeti u obzir jest pitanje gubitka koristi od ispaše preživača, posebno u smislu sekvestracije ugljika i bioraznolikosti na travnjacima i pašnjacima. Dostupan je niz tehnologija i praksi za ublažavanje kojima se mogu smanjiti emisije bez smanjivanja proizvodnje. Te tehnologije i prakse uglavnom se odnose na poboljšanje prehrane životinja, upravljanje stadom, gospodarenje gnojem (posebice njegovom upotrebom u gnojivima i proizvodnji bioplina) te poboljšanje rasplodnih praksi, zdravlja stada i dobrobiti životinja. Emisije iz crijevne fermentacije najučinkovitije se mogu smanjiti poboljšanjem zdravlja i plodnosti stada te poboljšanjem prehrane životinja (mješavina krmiva), dodataka hrani za životinje i tehnika hranjenja. Otprilike 7–10 % energije u hrani preživača metabolizira se u metan. Najveći potencijal za smanjenje intenziteta emisija leži u novim pristupima hranidbi životinja, kako je navedeno u strategiji „od polja do stola”, kojima se mogu postići znatna smanjenja emisija metana. Osim smanjenja emisija, te bi mjere mogle pogodovati i poljoprivrednicima i životinjama jer bi doprinijele smanjenju troškova i poboljšanju dobrobiti životinja. Mjere kojima se smanjuju emisije iz gnoja poljoprivrednicima donose dodatni prihod. Suradnjom među poljoprivrednicima i unutar zajednica usmjerenom na praktičnu primjenu anaerobne razgradnje moglo bi se povećati vrijednost tokova otpada i ostataka iz sektora poljoprivrede i gospodarenja otpadom. Trebalo bi ukloniti prepreke kao što su nedostatno znanje i stručnost, koje otežavaju širu primjenu tih metoda. Vidljiva je potreba za sustavnim promicanjem povezanog stručnog znanja i poticajnih okvira, uzimajući u obzir posebnosti različitih država članica i proizvodnih sustava. Emisije metana iz rižinih polja mogu se smanjiti ponovnim vlaženjem, sušenjem i drugim odgovarajućim poljoprivrednim praksama. Potrebno je razmotriti pitanje visokih troškova tih praksi i potrebne reorganizacije upravljanja poljoprivrednim gospodarstvima. Radi promicanja šireg prihvaćanja pristupa kojima se smanjuju emisije metana iz poljoprivrede, Komisija će do kraja 2021. sastaviti zbirku najboljih praksi, dostupnih tehnologija i inovativnih tehnologija te će je ažurirati dodavanjem tehnologija koje postupno ulaze na tržište. Zbirka će se izraditi i ažurirati u suradnji sa stručnjacima iz sektora, glavnim dionicima i državama članicama. U prvoj polovini 2021. Komisija će podržati osnivanje stručne skupine za analizu mjerenja emisija metana tijekom životnog ciklusa. Ta će skupina na temelju relevantnog međunarodnog rada analizirati upravljanje stokom, gnojem i hranom za životinje, svojstva hrane za životinje, nove tehnologije i prakse te druga pitanja. Tom će se analizom životnog ciklusa nastojati utvrditi u kojoj mjeri (1) određene mjere upravljanja stokom i dobrobiti životinja, (2) uvezena ili domaća hrana za životinje i (3) odluke o intenzivnom uzgoju ili uzgoju na pašnjacima utječu na emisije metana. Komisija će tu temu uključiti i u program za poljoprivredu Koalicije za klimu i čisti zrak (CCAC) kao područje rada te će se u cilju dobivanja potpunih informacija savjetovati sa znanstvenim savjetodavnim povjerenstvom CCAC-a. Osim toga, kako bi pomogla u prikupljanju podataka i mjerenju, Komisija će do 2022. izraditi digitalni predložak za izračunavanje bilance ugljika te će poticati razvoj i upotrebu takvih predložaka na razini poljoprivrednih gospodarstava. Time će se poboljšati i informiranost poljoprivrednika o emisijama stakleničkih plinova i učincima tehnologija ublažavanja na njihova poljoprivredna gospodarstva. Druge inicijative koje proizlaze iz zelenog plana i reformirane zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) dodatno će pridonijeti učinkovitom i stalnom smanjenju ukupnih emisija metana iz sektora stočarstva u EU-u. U skladu s planom za klimatske ciljeve do 2030., Uredba o raspodjeli tereta (ESR) (koja obuhvaća emisije metana iz poljoprivrede) sada će se preispitati kako bi se odrazio ambiciozniji cilj smanjenja emisija ugljika, koji uključuje povećane poticaje za smanjenje emisija metana. Komisija će poticati države članice da u svoje strateške planove za ZPP uključe programe za smanjenje emisija metana kao što su inicijative za sekvestraciju ugljika u poljoprivredi. Takvi programi mogu pomoći u razvoju novog zelenog poslovnog modela nagrađivanjem poljoprivrednika za primjenu poljoprivrednih praksi kojima se CO2 uklanja iz atmosfere i pridonosi cilju klimatske neutralnosti (uključujući sektor uzgoja životinja), kako je navedeno u strategiji „od polja do stola” . Strateškim planovima za ZPP i nacionalnim planovima za oporavak i otpornost također se mogu podupirati ulaganja u postrojenja za proizvodnju bioplina, kao i suradnja među poljoprivrednicima i lokalnim zajednicama kako bi se maksimalno povećala dodana vrijednost. Takva ulaganja mogu doprinijeti gospodarskom oporavku EU-a i povećanju kvalitete života na ruralnim područjima. Tehničkim mjerama ublažavanja nadopunit će se druga važna kretanja u sektoru i ruralnim područjima, posebice očekivani društveni prijelaz na uravnoteženiju prehranu, s manje crvenog i prerađenog mesa, a više voća, povrća i biljnih izvora bjelančevina, u skladu sa strategijom EU-a „od polja do stola”. Tim promjenama u načinu života „smanjit će se ne samo rizik od bolesti opasnih po život, već i utjecaj prehrambenog sustava na okoliš”. Naposljetku, Komisija će unaprijediti svoj istraživački program u tom području, posebice ciljanim istraživanjima u svojem strateškom planu za razdoblje 2021.–2024. za Obzor Europa.

Mjere u poljoprivrednom sektoru 10.U prvoj polovini 2021. Komisija će podržati osnivanje stručne skupine za analizu mjerenja emisija metana tijekom životnog ciklusa. Ta će skupina analizirati upravljanje stokom, gnojem i hranom za životinje, svojstva hrane za životinje, nove tehnologije i prakse te druga pitanja. Radit će i na uspostavi metodologije životnog ciklusa u pogledu ukupnih emisija za stoku. 11.Komisija će u suradnji sa stručnjacima iz sektora i državama članicama do kraja 2021. izraditi zbirku najboljih praksi i dostupnih tehnologija s ciljem istraživanja i promicanja šireg prihvaćanja inovativnih mjera za ublažavanje. Te će mjere biti posebno usmjerene na metan iz crijevne fermentacije. 12.Kako bi potaknula izračunavanje bilance ugljika na razini poljoprivrednih gospodarstava Komisija će do 2022. na raspolaganje staviti digitalni predložak za izračunavanje bilance ugljika i smjernice o uobičajenim postupcima za kvantitativni izračun emisija i uklanjanja stakleničkih plinova. 13.Komisija će od 2021. promicati prihvaćanje tehnologija za ublažavanje, i to širom primjenom sekvestracije ugljika u poljoprivredi u državama članicama i njihovih strateških planova zajedničke poljoprivredne politike. 14.Komisija će razmotriti da u strateškom planu programa Obzor Europa za razdoblje 2021.–2024. predloži ciljana istraživanja o različitim čimbenicima koji djelotvorno dovode do smanjenja emisija metana, s naglaskom na tehnološkim i prirodnim rješenjima, te o čimbenicima koji utječu na promjenu načina prehrane. 4.Mjere u sektoru gospodarenja otpadom i otpadnim vodama Kad je riječ o gospodarenju otpadom, Direktiva o odlagalištima , donesena 1999., obvezuje operatere odlagališta da upravljaju odlagališnim plinom tako da ga koriste za proizvodnju energije ili da ga spaljuju na bakljama. U slučaju spaljivanja na bakljama i dalje nastaju onečišćujuće tvari i CO2. U skladu s hijerarhijom otpada odlaganje na odlagališta najnepoželjnija je opcija i trebalo bi ga ograničiti na nužni minimum. Na odlagališta je 2018. odloženo 24 % ukupnog komunalnog otpada nastalog u EU-u, ali u nizu država članica taj je udio znatno veći zbog pravnih i investicijskih nedostataka. Odlagališni plin potječe iz biorazgradivog otpada. Nedavnim izmjenama zakonodavstva EU-a o otpadu (2018.) uvedena je obveza da se 2024. počne odvojeno prikupljati biorazgradivi otpad i postavljen je novi cilj da se do 2035. na odlagališta odlaže najviše 10 % otpada. Očekuje se da će se zahvaljujući tim promjenama dodatno smanjiti emisije metana iz odlagališta. Što manje odlaganje biorazgradivog otpada na odlagališta i njegova upotreba za klimatski neutralne kružne materijale i kemikalije na biološkoj osnovi ključni su za izbjegavanje nastanka metana i istodobno osiguravanje zamjene za proizvode koji se temelje na fosilnim gorivima i proizvode povezane s visokim emisijama ugljika. Zbog toga bi države članice trebale strože provoditi postojeće pravne zahtjeve kao što su ciljevi preusmjeravanja biorazgradivog otpada s odlagališta i obrada biorazgradivog otpada prije odlaganja kako bi se neutralizirala njegova razgradivost. Države članice trebale bi i suzbijati rad nezakonitih odlagališta. Potrebno je i pojačano praćenje, izvješćivanje i provjera u tom području kako bi se predvidjeli učinci tih mjera na klimatske ambicije za 2030. i nadalje. Potrebno je više podataka i informacija kako bi se utvrdila potreba za daljnjim djelovanjem i njegov opseg. U idealnom bi slučaju sva odlagališta trebala upotrebljavati plin koji proizvode sve dok energetski sadržaj ne padne ispod korisne vrijednosti. Nakon što se odlagališni plin više ne može održivo upotrebljavati, može se preporučiti upotreba tehnologije biooksidacije na „žarišnim točkama” utvrđenima na odlagalištu kako bi se neutralizirao preostali metan. Kad je riječ o pročišćavanju i uporabi otpadnih voda i kanalizacijskog mulja u okviru postojećeg regulatornog okvira, odnosno Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i Direktive o mulju iz otpadnih voda, emisije stakleničkih plinova nisu posebno razmotrene. Tijekom proteklih 29 godina provedba Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda znatno je pridonijela sprečavanju emisija metana zahvaljujući prikupljanju i pročišćavanju otpadnih voda u učinkovitim centraliziranim postrojenjima. Ta postrojenja ispuštaju znatno manje metana i drugih stakleničkih plinova od alternativnih pristupa obradi. Direktivom o mulju iz otpadnih voda, donesenom prije više od 30 godina, uređuje se upotreba kanalizacijskog mulja kako bi se okoliš, a posebno tlo, zaštitio od štetnih učinaka upotrebe onečišćenog mulja u poljoprivredi. Direktiva o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda trenutačno se preispituje. Usporedno s procjenom učinka Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda, Komisija će u trećem tromjesečju 2020. započeti studiju za potporu evaluaciji Direktive o mulju iz otpadnih voda. Provest će i dodatnu studiju u kojoj će se procijeniti mogućnosti za daljnje djelovanje u pogledu emisija stakleničkih plinova, uključujući metan iz kanalizacijskog mulja. Na temelju rezultata evaluacije Direktive o mulju iz otpadnih voda te daljnjih istraživanja i procjene učinka za reviziju Direktive o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda Komisija će razmotriti poduzimanje mjera za ograničavanje emisija stakleničkih plinova iz kanalizacijskog mulja. Tijekom preispitivanja Direktive o odlagalištima otpada, koje se treba provesti 2024., Komisija će razmotriti nekoliko mjera povezanih s gospodarenjem odlagališnim plinom. Prvo će razmotriti nove tehnike za smanjenje emisija metana. To može uključivati prozračivanje odlagališne mase kako bi se spriječilo stvaranje metana, povećanje upotrebe odlagališnog plina za proizvodnju energije ili, ako ništa od toga nije moguće, upotrebu tehnika za učinkovitu oksidaciju metana, kao što su biooksidacija ili spaljivanje na bakljama. Komisija će zatim razmotriti pojačano praćenje, izvješćivanje i provjeru, što je ključno za mjerenje učinaka i postupno poboljšanje rezultata u tom području. Nadovezujući se na prethodno navedene mjere, postojeće smjernice za provedbu Direktive o odlagalištima otpada u pogledu zahtjeva za kontrolu plina prema potrebi će se ažurirati. Nove tehnologije za bolje pretvaranje otpada u biometan mogu biti učinkovite za daljnje smanjenje emisija metana u tom sektoru. S obzirom na to Komisija će u svojem strateškom planu programa Obzor Europa za razdoblje 2021.–2024. poduprijeti ciljana istraživanja u području tehnoloških rješenja. Mjere u sektoru gospodarenja otpadom i otpadnim vodama 15.Komisija će nastaviti suzbijati nezakonite prakse i pružati tehničku pomoć državama članicama i regijama. Ta pomoć bit će usmjerena na rješavanje problema kao što su odlagališta koja ne zadovoljavaju standarde. Komisija će također pomagati državama članicama i regijama da stabiliziraju biorazgradivi otpad prije odlaganja i sve češće upotrebe za proizvodnju klimatski neutralnih kružnih materijala i kemikalija na biološkoj osnovi te da taj otpad preusmjere u proizvodnju bioplina. 16.Tijekom preispitivanja Direktive o odlagalištima otpada 2024. Komisija će razmotriti daljnje mjere za poboljšanje upravljanja odlagališnim plinom, smanjenje njegovih štetnih učinaka na klimu i iskorištavanje što je moguće većeg dijela energetskog potencijala tog plina. 17.U strateškom planu programa Obzor Europa za razdoblje 2021.–2024. Komisija će razmotriti predlaganje ciljanih istraživanja u području tehnologija za dobivanje biometana iz otpada.

III.Mjere na međunarodnoj razini EU će problem emisija metana u sektorima energetike, poljoprivrede i gospodarenja otpadom nastojati riješiti u suradnji s partnerskim zemljama i međunarodnim organizacijama. Taj će se rad temeljiti na postojećim partnerstvima u međunarodnim forumima, primjerice u okviru Koalicije za klimu i čisti zrak (CCAC), Arktičkog vijeća i Udruženja država jugoistočne Azije (ASEAN). EU će surađivati i s međunarodnim organizacijama. Kao najveći uvoznik nafte i plina, EU može promicati smanjenje emisija metana povezanih s energetskim sektorom na svjetskoj razini. Procjene pokazuju da su vanjske emisije ugljika ili metana povezane s potrošnjom fosilnih goriva u EU-u (tj. emisije koje se ispuštaju izvan EU-a tijekom proizvodnje i transporta fosilnog plina u EU) od tri do osam puta veće od količine emisija koje nastaju u EU-u. Komisija stoga namjerava osnovati koaliciju glavnih zemalja uvoznica za koordinaciju rada na smanjenju emisija iz energetskog sektora. Osim toga, EU će za ubrzavanje djelovanja na međunarodnoj razini iskoristiti svoj vodeći položaj u kružnom gospodarstvu i svoje napredne poljoprivredne prakse kojima se dobrobit životinja uravnotežuje s produktivnošću. Komisija će podupirati i međunarodnu razmjenu podataka o emisijama metana putem predviđenog međunarodnog opservatorija za emisije metana te stavljanjem EU-ovih satelitskih podataka na raspolaganje globalnim partnerima. Tako će EU poslužiti kao uzor za međunarodnu suradnju u području razmjene podataka. Te međusektorske mjere dopunit će se posebnim mjerama u svakom sektoru, kako je opisano u nastavku. 1.Energetika a.Povezivanje s međunarodnim dobavljačima energije i zemljama kupcima te podupiranje multilateralne suradnje EU će voditi diplomatsku informativnu kampanju za zemlje i poduzeća proizvođače fosilnih goriva te ih poticati da postanu aktivni u Partnerstvu za kontrolu metana iz nafte i plina (OGMP) . EU će nastojati ostvariti i bližu suradnju s SAD-om, Kanadom i Meksikom (zemlje u kojima je metan reguliran i koje imaju utvrđene nacionalne ciljeve smanjenja metana) radi razmjene iskustava i oblikovanja zajedničkih mjera. U okviru bilateralnih dijaloga EU će ukazivati na potrebu pravilnog mjerenja i smanjenja emisija metana na globalnoj razini. Komisija će istražiti mogućnost pružanja tehničke pomoći partnerskim zemljama u proizvodnji plina i nafte kako bi te zemlje mogle poboljšati svoje regulatorne okvire za metan i kapacitete za praćenje, izvješćivanje i provjeru. Posebno je velik prostor za koordinirano međunarodno djelovanje zemalja koje kupuju fosilna goriva u pogledu smanjenja emisija metana u sektoru fosilnog plina. Na EU, Kinu, Južnu Koreju i Japan otpada više od 75 % svjetske trgovine fosilnim plinom. EU će se povezati s tim partnerima radi osnivanja koalicije zemalja kupaca kako bi se podržao ambiciozni međunarodni standard za praćenje, izvješćivanje i provjeru i tako promicala globalna primjena tehnologija za smanjenje emisija. Osim toga, međunarodni opservatorij za emisije metana bio bi zadužen za izradu i objavljivanje indeksa opskrbe metanom (MSI) na razini EU-a i međunarodnoj razini. Taj bi se indeks isprva mogao izrađivati na temelju postojećih i dostavljenih podataka iz inventara emisija koje su zemlje dostavile UNFCCC-u, što bi kupcima omogućilo da pri kupnji goriva donose informirane odluke. S vremenom bi se u indeks mogli uključiti globalni podaci koje će dostavljati međunarodni opservatorij za emisije metana. Kako bi se potaknulo točno mjerenje, izvješćivanje i provjera fosilnog plina (uključujući uvoz), Komisija će predložiti upotrebu zadane vrijednosti za količine za koje nisu uspostavljeni odgovarajući sustavi mjerenja, izvješćivanja i provjere. Zadana vrijednost primjenjivat će se prema potrebi dok se ne uvede obvezni okvir mjerenja, izvješćivanja i provjere za sve emisije metana povezane s energetskim sektorom na temelju metodologije OGMP 2.0. Tim će se koracima povećati transparentnost u međunarodnim tokovima trgovine plinom.

Minimalni standardi i ciljevi u pogledu emisija metana ili drugi takvi poticaji koji se temelje na pouzdanoj znanstvenoj analizi mogu djelotvorno pridonositi smanjenju emisija metana u EU-u i svijetu. Komisija će ispitati sve dostupne mogućnosti na temelju rada planiranog neovisnog međunarodnog opservatorija za emisije metana i na temelju indeksa opskrbe metanom. Ako međunarodni partneri ne preuzmu značajne obveze u pogledu smanjenja emisija metana, Komisija će razmotriti predlaganje zakonodavstva o ciljevima, standardima ili drugim poticajima za smanjenje emisija metana iz potrošnje i uvoza fosilne energije u EU-u. To će se temeljiti na sveobuhvatnoj procjeni učinka u kojoj će se analizirati posljedice uvođenja takvog instrumenta, među ostalim u pogledu neovisnih provjera i provjera usklađenosti koje će biti potrebne za njegovu učinkovitu provedbu te u pogledu mogućih doprinosa ukupnom smanjenju globalnih emisija metana. Procjena učinka provest će se uz blisko savjetovanje s međunarodnim partnerima, civilnim društvom i glavnim dionicima. EU će se pridružiti i aktivno podupirati razne inicijative, uključujući međunarodnu javno-privatnu Globalnu inicijativu za metan, globalnu inicijativu Svjetske banke za smanjenje spaljivanja plina na bakljama i inicijativu Svjetske banke za prekid rutinskog spaljivanja na bakljama do 2030. Suradnja EU-a s Programom Ujedinjenih naroda za okoliš (UNEP), Međunarodnom agencijom za energiju (IEA) i Koalicijom za klimu i čisti zrak (CCAC) radi uspostave međunarodnog opservatorija za emisije temeljna je sastavnica međunarodnih nastojanja tih organizacija za kratkoročno smanjenje globalnih emisija metana. Komisija će sudjelovati u nizu važnih međunarodnih događanja u okviru priprema za Opću skupštinu UN-a u New Yorku u rujnu 2021. kako bi se na tom sastanku utvrdila putanja smanjenja emisija metana uz vodstvo UN-a u razdoblju 2021.–2031. Cilj će biti poduprijeti koordinaciju međunarodnih mjera za brzo smanjenje razina metana u atmosferi i promicati dugoročnije djelovanje, posebice stvaranjem pravno obvezujućeg okvira za smanjenje emisija metana na međunarodnoj razini. b.Razmjena satelitskih podataka o superonečišćivačima Rješavanje pitanja superonečišćivača u EU-u i na međunarodnoj razini troškovno je učinkovita mjera koja je izvediva s trenutačno dostupnim podacima i postojećim mjerama za otkrivanje i saniranje istjecanja. Iz ugljenokopa također često istječu znatne količine metana, ali je za bolje razumijevanje tog područja potrebno više podataka. EU će promicati proširenje kapaciteta za otkrivanje i praćenje superonečišćivača u cijelom svijetu u okviru planiranog međunarodnog opservatorija za emisije metana. EU će te kapacitete ponuditi međunarodnim partnerima i poduzeti mjere energetske diplomacije kako bi pratio superonečišćivače na globalnoj razini i radio na smanjenju njihovih emisija. Te će se informacije temeljiti na satelitskim podacima usklađenima s postupcima otkrivanja na terenu. Ta će sposobnost otkrivanja i praćenja od 2021. biti temelj za uspostavu postupka kojim će se EU i nacionalne vlade u EU-u i izvan njega upozoravati na velike izvore emisija. Od 2023. bit će dostupna daljnja poboljšanja u pogledu sposobnosti otkrivanja. EU je tehnički predvodnik u satelitskom snimanju i otkrivanju istjecanja metana putem programa Copernicus, konkretno s pomoću globalnih i besplatno dostupnih proizvoda CAMS-a i Sentinela 5P. EU, SAD i Japan sljedećih će godina lansirati druge satelite koji će obuhvaćati ista područja spektra kao Sentinel 5P. Razmjena podataka među međunarodnim dionicima bit će primjer međunarodne suradnje radi poboljšanja praćenja globalnih emisija metana. 2.Poljoprivreda Znatan udio globalnih emisija metana iz poljoprivrednog sektora potječe iz zemalja izvan EU-a, a predviđa se da će taj udio još rasti. Stoga je vrlo važna međunarodna vizija i promicanje mjera ublažavanja. Komisija i države članice jesu i bit će i dalje vrlo aktivne u raznim međunarodnim forumima za smanjenje emisija iz poljoprivrednih i poljoprivredno-prehrambenih sustava. EU će pojačati suradnju sa zemljama izvan EU-a u okviru Koronivije – Zajedničkog rada u području poljoprivrede (KJWA) u sklopu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC). Taj okvir obuhvaća niz međusobno povezanih tema kao što su tlo, stoka, gospodarenje hranjivim tvarima i vodama, sigurnost opskrbe hranom, socioekonomske posljedice klimatskih promjena na poljoprivredni sektor te metode za procjenu klimatskih promjena. Na konferenciji COP 26 EU će nastojati izdvojiti najbolje prakse i stručno znanje iz programa rada KJWA-e kako bi se povećala održivost globalnog prehrambenog sustava. EU je aktivan član Tematske radne skupine za poljoprivredu , koju vodi Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda. U tom će svojstvu EU pomoći u poticanju suradnje i razmjene znanja i najboljih praksi kako bi se poboljšala provedba klimatske politike u poljoprivredi. Tim će se radom obuhvatiti pitanja povezana sa stokom i usmjeriti na poboljšavanje provedbe nacionalno utvrđenih doprinosa na koje su se zemlje obvezale u okviru Pariškog sporazuma.