(3)Svjetska zdravstvena organizacija službeno je 11. ožujka 2020. proglasila globalnu pandemiju bolesti COVID-19. Pandemija je ozbiljna javnozdravstvena kriza koja pogađa građane, društva i gospodarstva. Veliko je opterećenje za nacionalne zdravstvene sustave, uzrokuje poremećaje u globalnim lancima opskrbe, kolebanja na financijskim tržištima, šokove potražnje potrošača i negativno utječe na razne sektore. Ugrožava radna mjesta, dohotke radnika i poslovanje poduzećâ. Uzrokovala je snažan gospodarski udar čije se ozbiljne negativne posljedice već osjećaju u Europskoj uniji. Komisija je 13. ožujka 2020. donijela Komunikaciju u kojoj je pozvala na koordiniran gospodarski odgovor na krizu suradnjom svih dionika na nacionalnoj razini i na razini Unije.

(4)Više država članica proglasilo je izvanredno stanje ili je uvelo izvanredne mjere. Sve izvanredne mjere trebale bi biti strogo proporcionalne, nužne, ograničena trajanja i u skladu s europskim i međunarodnim standardima. Trebale bi biti predmet demokratskog nadzora i neovisnog sudskog preispitivanja.

(5)Komisija je 20. ožujka 2020. donijela Komunikaciju o aktivaciji opće klauzule o odstupanju iz Pakta o stabilnosti i rastu. Ta klauzula olakšava koordinaciju proračunskih politika u vrijeme ozbiljnog gospodarskog pada, kako je utvrđeno u članku 5. stavku 1., članku 6. stavku 3., članku 9. stavku 1. i članku 10. stavku 3. Uredbe (EZ) 1466/97 te članku 3. stavku 5. i članku 5. stavku 2. Uredbe (EZ) 1467/97. Komisija je u Komunikaciji Vijeću iznijela stajalište da trenutni uvjeti dopuštaju aktivaciju te klauzule zbog očekivanog ozbiljnog gospodarskog pada prouzročenog pandemijom bolesti COVID-19. Ministri financija država članica složili su se 23. ožujka 2020. s Komisijinom procjenom. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju dopušta se privremeno odstupanje od kretanja prilagodbe prema srednjoročnom proračunskom cilju, pod uvjetom da se time srednjoročno ne ugrozi fiskalna održivost. Vijeće na preporuku Komisije može za korektivni dio donijeti i odluku o usvajanju revidirane fiskalne putanje. Aktivacijom opće klauzule o odstupanju ne obustavljaju se postupci u okviru Pakta o stabilnosti i rastu, nego se državama članicama omogućuje da odstupe od proračunskih zahtjeva koji bi se obično primjenjivali, a Komisiji i Vijeću da u okviru Pakta poduzmu potrebne mjere za koordinaciju politika.

(6)Nužno je kontinuirano djelovanje radi ograničenja i nadzora širenja pandemije, povećanja otpornosti nacionalnih zdravstvenih sustava, ublažavanja socioekonomskih posljedica mjerama potpore poduzećima i kućanstvima te radi uvođenja adekvatnih zdravstvenih i sigurnosnih uvjeta na radnom mjestu u cilju nastavka gospodarske aktivnosti. Unija bi trebala u cijelosti iskoristiti razne instrumente koji su joj na raspolaganju i tako poduprijeti napore država članica u tim područjima. Istodobno bi države članice i Unija, izvlačeći pouke iz krize, trebale surađivati na pripremi mjera potrebnih za povratak na normalno funkcioniranje naših društava i gospodarstava te na održiv rast, koje bi među ostalim uključivale zelenu tranziciju i digitalnu transformaciju.

(7)Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 naglasila je fleksibilnost koju jedinstveno tržište nudi radi prilagodbe u izvanrednim situacijama. Međutim, da bi se osigurao brz i neometan prelazak na fazu oporavka i slobodnog kretanja robe, usluga i radnika, izvanredne mjere koje sprječavaju normalno funkcioniranje jedinstvenog tržišta moraju se ukinuti čim prestanu biti neophodne. Aktualna je kriza pokazala da su u zdravstvu potrebni planovi pripravnosti za krizne situacije, uz poboljšane strategije nabave, diversificirane lance opskrbe i strateške rezerve osnovne medicinske opreme. Ključni su to elementi za izradu širih planova pripravnosti za krizne situacije.

(8)Zakonodavac Unije već je izmijenio relevantne zakonodavne okvire kako bi se državama članicama omogućilo da sva neiskorištena sredstva iz europskih strukturnih i investicijskih fondova mobiliziraju za ublažavanje izvanrednih posljedica pandemije bolesti COVID-19. Te će izmjene osigurati dodatnu fleksibilnost, ali i znatno jednostavnije i povezanije procedure. Kako bi ublažile pritisak na novčane tokove, države članice u obračunskoj godini 2020.–2021. mogu iskoristiti i stopu sufinanciranja sredstvima iz proračuna Unije od 100 %. Španjolska se potiče da u cijelosti iskoristi te mogućnosti i tako pomogne najugroženijim građanima i sektorima.

(9)Socioekonomske posljedice pandemije vjerojatno će se zbog različitih obrazaca specijalizacije nejednako osjetiti u španjolskim regijama, primjerice u regijama koje se najviše oslanjaju na turizam, kao što su sredozemna obala, Andaluzija te Kanarski otoci i Balearski otoci, na kojima je više od trećine radnih mjesta povezano s tim sektorom. To uključuje rizik od povećanja nejednakosti unutar Španjolske. U kombinaciji s rizikom od privremenog prekida procesa konvergencije među državama članicama, trenutačna situacija zahtijeva ciljane odgovore politika.

(10)Španjolska je 1. svibnja 2020. dostavila Nacionalni program reformi za 2020. i Program stabilnosti za 2020. Kako bi se uzela u obzir njihova povezanost, programi su ocijenjeni istodobno.

(11)Na Španjolsku se trenutačno primjenjuje preventivni dio Pakta o stabilnosti i rastu te prijelazno pravilo o dugu.

(12)Vijeće je 13. srpnja 2018. preporučilo Španjolskoj da osigura da stopa nominalnog rasta neto primarnih državnih rashoda (3) u 2019. ne premaši 0,6 %, što odgovara godišnjoj strukturnoj prilagodbi od 0,65 % BDP-a. Ukupna ocjena koju je provela Komisija potvrđuje znatno odstupanje od preporučenog kretanja prilagodbe prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja u 2019. To je relevantan čimbenik u Komisijinu izvješću sastavljenom u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora, u kojem se ocjenjuje usklađenost Španjolske s kriterijem duga u 2019.

(13)Vlada u svojem Programu stabilnosti za 2020. predviđa da će se ukupni saldo od deficita od 2,8 % BDP-a u 2019. pogoršati na deficit od 10,3 % BDP-a u 2020. Nakon smanjenja na 95,5 % BDP-a u 2019., prema Programu stabilnosti za 2020. očekuje se da će u 2020. udio duga opće države u BDP-u porasti na 115,5 %. Na makroekonomske i fiskalne izglede utječe vrlo izražena nesigurnost izazvana pandemijom bolesti COVID-19.

(14)Španjolska je u okviru koordiniranog Unijina pristupa na pandemiju bolesti COVID-19 odgovorila donošenjem proračunskih mjera za povećanje kapaciteta svojeg zdravstvenog sustava, ograničenje pandemije i pomoć osobito ugroženim građanima i sektorima. Prema Programu stabilnosti za 2020., vrijednost tih proračunskih mjera iznosi 3,2 % BDP-a. Kvantifikacija mjera koje povećavaju deficit uglavnom se podudara s procjenama Komisije, kad se uzme u obzir različito tretiranje troškova automatskih stabilizatora. Te mjere uključuju jačanje zdravstvenih usluga i pružanje dohodovne potpore radnicima koji rade u skraćenom radnom vremenu. Osim toga, Španjolska je najavila donošenje mjera koje će pridonijeti potpori likvidnosti poduzeća bez izravnog proračunskog učinka, koje se u Programu stabilnosti za 2020. procjenjuju na 9,2 % BDP-a. Te mjere posebno uključuju kreditna jamstva (8,8 % BDP-a). Mjere koje je Španjolska poduzela općenito su u skladu sa smjernicama iz Komunikacije Komisije o koordiniranom gospodarskom odgovoru na pandemiju bolesti COVID-19. Puna provedba tih mjera uz preusmjeravanje fiskalnih politika prema ostvarenju razboritih srednjoročnih fiskalnih pozicija kada to gospodarski uvjeti dopuste, pridonijet će očuvanju fiskalne održivosti u srednjem roku.

(15)Na temelju Komisijine proljetne prognoze 2020. predviđa se da će, ne bude li promjene politika u Španjolskoj, ukupni saldo opće države iznositi –10,1 % BDP-a u 2020. te –6,7 % u 2021. Predviđa se da će udio duga opće države u BDP-u dosegnuti 115,6 % u 2020. i 113,7 % u 2021.

(16)Komisija je 20. svibnja 2020. objavila izvješće pripremljeno u skladu s člankom 126. stavkom 3. Ugovora jer Španjolska u 2019. nije poštovala pravilo o dugu te je u 2020. planirala premašiti referentnu vrijednost deficita od 3 % BDP-a. Analiza općenito upućuje na zaključak da kriteriji deficita i duga kako su definirani u Ugovoru i Uredbi (EZ) br. 1467/1997 nisu ispunjeni.

(17)Mjere poduzete kako bi se zaustavilo širenje virusa imaju znatan učinak na gospodarstvo te bi ove godine mogle dovesti do 9,4 % gubitka BDP-a. Negativan učinak na zaposlenost, iako ga je trenutačno teško izračunati, bit će također golem. Od početka krize posao je izgubilo oko milijun ljudi. Negativan učinak na zaposlenost trenutačno ublažava činjenica da je gotovo 3.5 milijuna radnika uključeno u programe skraćenog radnog vremena (ERTE), čime se dosad uspio spriječiti neposredan gubitak radnih mjesta. Posljedice pandemije u Španjolskoj pogoršava visok udio zaposlenosti u malim i srednjim poduzećima, važnost sektora koji su posebno pogođeni i koji će vjerojatno doživjeti sporiji oporavak, kao što je turizam i maloprodaja, te visoka stopa zaposlenih na određeno vrijeme (26,3 % u 2019.). Svi ti čimbenici mogli bi dovesti do velikih gubitaka radnih mjesta i pojačati šok. Prema Komisijinoj prognozi očekuje se porast nezaposlenosti (koja je u veljači 2020. iznosila 13,6 %) na 18,9 % u 2020. i pad na 17 % u 2021.

(18)Španjolska tijela nastojala su ublažiti utjecaj pandemije i razdoblja provođenja mjera za sprečavanje širenja virusa raznim paketima mjera u ukupnom iznosu od 145 milijardi EUR. U borbi protiv bolesti nadležna tijela povećala su rashode za zdravstvene i socijalne usluge. Olakšala su i korištenje programa ERTE radi očuvanja radnih mjesta i potpore dohotku kućanstava. Korisnici programa ERTE primaju naknadu u iznosu od 70 % svoje osnovice za doprinose za socijalno osiguranje, uz donju (502 EUR) i gornju granicu (1402 EUR). Radni se odnos ne mijenja tijekom trajanja ERTE-a, koji je nedavno produljen do 30. lipnja 2020. Poduzeća koja provode ERTE bit će oslobođena obveze plaćanja velikog dijela doprinosa za socijalno osiguranje za radnike obuhvaćene programom pod uvjetom da im zadrže radna mjesta najmanje šest mjeseci od početka normalnog rada. Te mjere prate posebnu potporu MSP-ovima i samozaposlenim radnicima koji čine okosnicu španjolskog gospodarstva (odgoda plaćanja poreza, smanjenje doprinosa za socijalno osiguranje i državna jamstva) i pokušaj su pomoći poduzećima da izbjegnu stečaj i nastave s poslovanjem ubrzo nakon završetka krize. Donesene su i mjere kojima se privremeno jamči potpora dohotku radnicima s nestandardnim ugovorima koji nemaju pristup socijalnoj zaštiti.

(19)Španjolski zdravstveni sustav ostvaruje dobre rezultate u području zdravstva unatoč relativno niskoj razini ulaganja. Međutim, pandemija bolesti COVID-19 dovela je do nezapamćenog pritiska na sustav i otkrila njegovu osjetljivost na šokove. Hitne mjere usmjerene su na jačanje kapaciteta zdravstvenih radnika, ključnih medicinskih proizvoda i infrastrukture kako bi se tijekom pandemije spasili životi i ponovno uspostavilo dobro zdravstveno stanje. Osobe s invaliditetom i starije osobe u domovima za njegu posebno su bile izložene tijekom krize. Potrebno im je osigurati stalan pristup zdravstvenoj i socijalnoj skrbi, uključujući usluge hitne i intenzivne njege. Poslije bi se napori trebali usmjeriti na poboljšanje otpornosti zdravstvenog sustava kako bi se što prije postigla njegova optimalna učinkovitost i kako bi se bolje nosio s novim šokovima. Tijekom pandemije do izražaja su došli postojeći strukturni problemi, od kojih neki proizlaze iz određenih nedostataka ulaganja u fizičku infrastrukturu te nedostatnog zapošljavanja i radnih uvjeta zdravstvenih radnika. Postoje regionalne razlike u smislu potrošnje, fizičkih resursa i osoblja, a koordinacija među različitim razinama vlasti nije uvijek učinkovita. Pružanjem zdravstvene skrbi moglo bi se srednjoročno bolje odgovoriti na izazove starenja, sve većeg broja kroničnih oboljenja i invaliditeta. Primarna zaštita i razvoj usluga e-zdravstva imat će u tome središnju ulogu. Srednjoročno će biti važno osigurati da vjerojatno smanjenje sredstava zbog gospodarske krize ne utječe na zdravstveno osiguranje ljudi i ne dovede do nejednakosti u pristupu.

(20)Iako su se posljednjih godina otvarala brojna radna mjesta, visoke stope nezaposlenosti i segmentacija tržišta rada na španjolskom tržištu rada zabilježene su i prije izbijanja bolesti COVID-19. Preliminarni podaci pokazuju znatno povećanje razine nezaposlenosti u Španjolskoj kao posljedicu krize, što će opteretiti ionako već ograničene kapacitete socijalnih službi te službi za zapošljavanje u pružanju potpore radnicima i poslodavcima. Srednjoročno bi se u suradnji sa socijalnim partnerima radi oporavka trebale provesti mjere potpore zapošljavanju, kao što su postupno ukidanje programa skraćenog radnog vremena, revizija sustava poticaja za zapošljavanje radi boljeg promicanja održivih oblika zapošljavanja, osobito za mlade, te fleksibilnost radnih uvjeta. Povećanje udjela studenata u području znanosti i digitalnih tehnologija, povećanje privlačnosti strukovnog obrazovanja i osposobljavanja te fleksibilne mogućnosti usavršavanja i prekvalifikacije mogli bi pomoći u zadovoljavanju sve veće potražnje za tehničkim vještinama potrebnima za zelenu i digitalnu tranziciju koja će pratiti oporavak. Općenito, poboljšanjem obrazovnog i profesionalnog usmjeravanja te pružanjem odgovarajuće potpore učenicima u nepovoljnom položaju i regijama koje zaostaju moglo bi se pridonijeti boljim obrazovnim rezultatima. Uspjeh mjera koje bi se mogle donijeti radi postizanja tih ciljeva uvelike će ovisiti o vremenu potrebnom za postizanje širokog i dugotrajnog društvenog i političkog konsenzusa o reformama.

(21)Posljedice pandemije na tržište rada izazvale su hitnu potrebu za podupiranjem dohotka kućanstava pogođenih krizom. U tom je nastojanju ključno olakšati upotrebu programa skraćenog radnog vremena. Međutim, radnici zaposleni na određeno vrijeme s vrlo kratkim ugovorima, koji čine većinu od gotovo milijun novih nezaposlenih osoba od kojih su mnogi mladi radnici, često nemaju pravo na standardnu zaštitu u slučaju nezaposlenosti. Radi potpore održivom oporavku i socijalnoj koheziji potrebno je vrlo rano osigurati da svi radnici, uključujući radnike na određeno vrijeme i samozaposlene osobe, imaju pristup odgovarajućoj socijalnoj zaštiti i mjerama aktivne politike tržišta rada.

(22)Uslijed krize će se vjerojatno povećati visoke razine siromaštva ili socijalne isključenosti u Španjolskoj, posebno među obiteljima s djecom. Španjolska je 2019. imala najniži prosjek obiteljskih naknada po djetetu od svih država članica. Obitelji s niskim do srednjim dohotkom nemaju pravo na stroge naknade za djecu, a ne pomažu im mnogi ni porezni odbitci. Rashodi za socijalnu zaštitu i dalje su znatno usmjereni na starije osobe, a razina rashoda za mirovine trebala bi se znatno povećati u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju ako najavljena odstupanja od mirovinske reforme iz 2013. budu trajna i ako se ne poduzmu odgovarajuće kompenzacijske mjere. Zbog gospodarskih i društvenih posljedica pandemije potrebna je međugeneracijska solidarnost u korist mlađih generacija. Pomoć u slučaju nezaposlenosti dugotrajno nezaposlenim osobama i radnicima koji ne ispunjavaju uvjete za dobivanje doprinosa trenutačno je rascjepkana na više programa, što dovodi do niske pokrivenosti. Postojeći regionalni programi minimalnog dohotka obuhvaćaju samo 20 % potencijalnih korisnika u zemlji zbog velikih regionalnih razlika u pokrivenosti, trajanju, uvjetima pristupa i primjerenosti. U trenutačnom kontekstu, uskoro će se uvesti stalni nacionalni program zajamčenog dohotka koji će prema procjenama obuhvatiti tri milijuna korisnika i dopuniti postojeće regionalne programe minimalnog dohotka. U ovoj se fazi ne može procijeniti njezin učinak na smanjenje siromaštva i njezina održivost u kratkoročnom i srednjoročnom razdoblju.