U Komunikaciji Komisije o jačem i pametnijem informacijskom sustavu za granice i sigurnost naglašeno je da je kao dugoročni cilj potrebno poboljšati interoperabilnost informacijskih sustava, a isto su utvrdili i Europsko vijeće i Vijeće. U Komunikaciji se predlaže osnivanje stručne skupine za informacijske sustave i interoperabilnost kako bi se pristupilo rješavanju pitanja pravne i tehničke izvedivosti postizanja interoperabilnosti informacijskih sustava za granice i sigurnost. Ovaj je prijedlog u skladu s ciljevima navedenima u Komunikaciji jer se njime EURODAC uspostavlja tako da se omogućuje buduća interoperabilnost s drugim informacijskim sustavima, ako je to potrebno i razmjerno. Komisija će u tu svrhu uz potporu stručne skupine za informacijske sustave i interoperabilnost procijeniti nužnost i razmjernost uspostave interoperabilnosti sa schengenskim informacijskim sustavima (SIS) i viznim informacijskim sustavima (VIS). Komisija će u tom kontekstu i u skladu s Komunikacijom istražiti i je li potrebno revidirati pravni okvir za pristup tijela kaznenog progona EURODAC-u.

Predlaže se da države članice prikupljaju i dodatni biometrijski podatak, prikaz lica, i da se on kao i drugi osobni podaci pohranjuje u središnjem sustavu kako bi se smanjila potreba za dodatnom komunikacijskom infrastrukturom među državama članicama za razmjenu informacija o nezakonitim migrantima koji nisu zatražili azil. Prikupljanje prikaza lica priprema je za uvođenje softvera za prepoznavanje lica u budućnosti te će se EURODAC tako uskladiti s drugim sustavima poput sustava ulaska/izlaska. Agencija eu-LISA trebala bi prije uvođenja softvera za prepoznavanje lica u središnji sustav provesti studiju u kojoj će se ocijeniti točnost i pouzdanost tog softvera.

Osim toga, ovim se prijedlogom omogućuje dijeljenje informacija o identitetu nezakonitog migranta s trećom zemljom ako je to nužno u svrhu vraćanja i isključivo u tu svrhu. Ponovni prihvat i ponovno evidentiranje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom u njihovoj zemlji podrijetla podrazumijeva dijeljenje informacija o njima s tijelima te zemlje kada je potrebno pribaviti putnu ispravu. Stoga se ovim prijedlogom omogućuje dijeljenje podataka na toj osnovi i u skladu s pravilima o zaštiti podataka. Strogo se zabranjuje dijeljenje informacija o tome da je u EU-u podnesen zahtjev za azil jer bi se time moglo ugroziti sigurnost podnositelja kojem je odbijen zahtjev za azil i prekršiti njegova temeljna prava.

Usto će biti potrebno pohraniti informacije o državljanima trećih zemalja s nezakonitim boravkom i onima zadržanima pri nezakonitu ulasku na vanjskim granicama EU-a dulje nego što je trenutačno dopušteno. Postojećom se Uredbom pohrana informacija dopušta najdulje 18 mjeseci za osobe zadržane na vanjskim granicama, a nikakvi se podaci ne čuvaju o osobama za koje je utvrđeno da nezakonito borave u državi članici. To je posljedica toga što postojeća Uredba o EURODAC-u ne obuhvaća pohranjivanje informacija o nezakonitim migrantima dulje nego što je potrebno za utvrđivanje zemlje prvog ulaska prema Dublinskoj uredbi ako je zahtjev za azil podnesen u drugoj državi članici. S obzirom na proširenje područja primjene EURODAC-a za šire svrhe u pogledu migracije, potrebno je dulje zadržati navedene podatke kako bi se sekundarna kretanja u EU-u mogla odgovarajuće pratiti, posebno ako nezakoniti migrant na sve načine pokušava izbjeći da ga se otkrije. Smatra se da je za te svrhe primjereno razdoblje od pet godina, čime se razdoblje čuvanja podataka usklađuje s drugim bazama podataka EU-a u području pravosuđa i unutarnjih poslova (PUP) i razdobljem na koje se nezakonitom migrantu može odrediti zabrana ulaska na temelju Direktive o vraćanju.

Tijekom istog se razdoblja u državama članicama čije granice nisu ujedno i vanjske granice Unije javila sve veća potreba za pohranjivanjem i uspoređivanjem informacija o nezakonitim migrantima za koje je utvrđeno da nezakonito borave na njihovu državnom području, posebno ako nisu podnijeli zahtjev za azil. Zbog toga tisuće migranata u Europi nisu evidentirane, među ostalim tisuće maloljetnika bez pratnje, a to olakšava nedopuštena sekundardna i daljnja kretanja i nezakonit boravak u EU-u. Postalo je jasno da je potrebno poduzeti krupne korake kako bi se riješio problem nezakonite migracije unutar EU-a i u njega.

Neke su države članice uslijed jačanja migracijske i izbjegličke krize 2015. postale preopterećene zbog uzimanja otisaka prstiju od svih osoba koje su nezakonito ušle u EU-u preko njegovih vanjskih granica i dalje kroz njega putovale do željenog odredišta. Neke države članice zbog toga nisu ispunile obveze uzimanja otisaka prstiju u skladu s postojećom Uredbom o EURODAC-u. U Komunikaciji Komisije od 13. svibnja 2015. pod naslovom „Europski migracijski program” navodi se da „države članice također moraju u potpunosti primjenjivati pravila o uzimanju otisaka prstiju migranata na granicama”. Komisija je zbog toga u svibnju 2015. iznijela smjernice za pojednostavnjenje sustavnog uzimanja otisaka prstiju, uz puno poštovanje temeljnih prava, što je popraćeno praktičnom suradnjom i razmjenom iskustava o najboljim praksama. Komisija je osim toga razmotrila upotrebu drugih biometrijskih identifikacijskih oznaka koje bi se mogle koristiti u EURODAC-u poput prepoznavanja lica i prikupljanja digitalnih fotografija kako bi se nadvladale poteškoće s kojima se neke države članice suočavaju pri uzimanju otisaka prstiju u svrhe EURODAC-a.

U skladu s Protokolom o stajalištu Danske priloženom UEU-u i UFEU-u Danska ne sudjeluje u donošenju mjera Vijeća koje se predlažu na temelju glave V. UFEU-a (osim mjera „kojima se utvrđuju treće države čiji državljani moraju posjedovati vizu pri prelasku vanjskih granica država članica ili mjere koje se odnose na jednoobrazni oblik viza”). Danska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. Međutim, s obzirom na to da Danska primjenjuje postojeću Uredbu o Eurodacu na temelju međunarodnog sporazuma koji je sklopila s EU-om 2006., treba u skladu s člankom 3. tog Sporazuma obavijestiti Komisiju o svojoj odluci hoće li provoditi sadržaj izmijenjene Uredbe.

U skladu s Protokolom 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske te države članice mogu donijeti odluku o sudjelovanju u donošenju ovog prijedloga. To mogu učiniti i nakon njegova donošenja.

Članak 78. stavak 2. točka (e) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) pravna je osnova trenutačnog prijedloga preinake kad je riječ o kriterijima i mehanizmima kojima se određuje koja je država članica odgovorna za razmatranje zahtjeva za azil ili supsidijarnu zaštitu, a taj je članak UFEU-a bio pravna osnova i izvornog prijedloga (članak 63. stavak 1. točka (a) Ugovora o osnivanju Europske zajednice). Osim toga, članak 79. stavak 2. točka (c) pravna je osnova kad je riječ o elementima identificiranja državljanina treće zemlje ili osobe bez državljanstva s nezakonitim boravkom u pogledu nezakonitog useljavanja i neovlaštenog boravka, uključujući udaljavanje i repatrijaciju osoba s neovlaštenim boravkom, članak 87. stavak 2. točka (a) pravna je osnova kad je riječ o elementima povezanima s prikupljanjem, pohranom, obradom, analizom i razmjenom odgovarajućih podataka u svrhe kaznenog progona, a članak 88. stavak 2. točka (a) pravna je osnova kad je riječ o djelokrugu Europola i zadaćama koje uključuju prikupljanje, pohranu, obradu, analizu i razmjenu podataka.

(b)učinkovita EU-ova politika vraćanja kako bi se pridonijelo sustavu EU-a i ojačalo ga u pogledu vraćanja nezakonitih migranata. To je ključno za održavanje povjerenja javnosti u EU-ov sustav azila i pružanje pomoći osobama koje trebaju međunarodnu zaštitu. Stopa vraćanja nezakonitih migranata mora se povećavati usporedno s povećanjem napora koje EU ulaže kako bi zaštitio potrebite;

Ovaj je prijedlog blisko povezan s drugim politikama Unije i dopunjuje ih, a to su konkrentno:

Uredbu o EURODAC-u potrebno je izmijeniti i kako bi se u nju uključila dodatna svrha, konkretno dopustiti pristup radi kontrole nezakonite migracije u EU i sekundarnih kretanja nezakonitih migranata unutar EU-a. Države članice ne mogu same u dostatnoj mjeri ostvariti taj cilj.

Trenutačnim se prijedlogom propisuje da se otisci prstiju smiju uspoređivati u EURODAC-u samo ako se pretraživanjem nacionalnih baza podataka o otiscima prstiju i automatskih baza podataka drugih država članica o otiscima prstiju na temelju Odluke Vijeća 2008/615/PUP (sporazumi iz Prüma) dobiju negativni rezultati. To znači da država članica koja nije provela prethodno navedenu Odluku Vijeća i koja ne može izvršiti provjeru na temelju sporazuma iz Prüma ne može provjeriti ni EURODAC u svrhe kaznenog progona. Slično tome, pridružene države koje nisu provele sporazume iz Prüma ili ne sudjeluju u njima ne mogu provjeravati EURODAC.

U skladu s tim trima prethodno navedenim sporazumima pridružene zemlje bez iznimke prihvaćaju dublinsku pravnu stečevinu i pravnu stečevinu EURODAC-a te njihov razvoj. One ne sudjeluju u donošenju akata o izmjeni ili nadogradnji dublinske pravne stečevine (pa tako ne sudjeluju ni u ovom prijedlogu), ali Komisiju u utvrđenom roku moraju obavijestiti prihvaćaju li sadržaj tog akta, nakon što ga odobre Vijeće i Europski parlament. U slučaju da Norveška, Island, Švicarska ili Lihtenštajn ne prihvati akt o izmjeni ili nadogradnji dublinske pravne stečevine i pravne stečevine EURODAC-a, primjenjuje se „giljotinska” klauzula te se predmetni sporazumi otkazuju, osim ako sporazumom ustanovljen zajednički/mješoviti odbor jednoglasno odluči drukčije.

– Osiguravanje prvenstva dublinskog postupka (članak 15. stavak 4. i članak 16. stavak 5.): Dodana je odredba kako bi se zajamčilo da, ako pozitivni rezultat u pogledu otisaka prstiju pokaže da je zahtjev za azil podnesen u Europskoj uniji, država članica koja je izvršila pretraživanje osigura da se kad je riječ o predmetnom pojedincu sustavno slijedi dublinski postupak, a ne postupak vraćanja. Svrha je toga zajamčiti da, ako se iz središnjeg sustava dobije više pozitivnih rezultata koji se odnose na istog pojedinca, država članica koja je pretražila EURODAC ne dvoji o tome koji postupak treba slijediti te da se nijednog podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu ne vrati u zemlju podrijetla ili treću zemlju ako bi se time prekršilo načelo zabrane protjerivanja. Kako bi se to postiglo, uvedena je „hijerarhija pozitivnih rezultata”.

– Proširenje područja primjene EURODAC-a u svrhe vraćanja (članak 1. stavak 1. točka (b)): Područje primjene nove Uredbe o EURODAC-u prošireno je kako bi se državama članicama omogućilo da pohranjuju i pretražuju podatke o državljanima trećih zemalja ili osobama bez državljanstva koji nisu podnijeli zahtjev za međunarodnu zaštitu kako bi ih se moglo identificirati u svrhe vraćanja i ponovnog prihvata. Za te je svrhe dodana nova pravna osnova, članak 79. stavak 2. točka (c). EURODAC time postaje baza podataka za šire imigracijske svrhe i više mu nije isključiva svrha osigurati učinkovitu provedbu Dublinske uredbe III., ali to će i dalje biti njegov važan aspekt. EURODAC je baza podataka povezanih s azilom te se stoga podaci o otiscima prstiju nezakonitih migranata i podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu trenutačno uspoređuju samo s podacima povezanima s azilom. Podaci o otiscima prstiju uzetih od nezakonitih migranata na vanjskim granicama ne uspoređuju se s podacima o otiscima prstiju uzetih od državljana trećih zemalja za koje je utvrđeno da nezakonito borave na državnom području države članice.

Kako je propisano člankom 52. stavkom 1. Povelje, svako ograničavanje prava na zaštitu osobnih podataka mora odgovarati cilju koji se želi postići i ne smije prelaziti ono što je potrebno za njegovo postizanje. Člankom 8. stavkom 2. Europske konvencije o ljudskim pravima isto se tako priznaje da zadiranje nekog javnog tijela u pravo osobe na privatnost može biti opravdano ako je to potrebno u interesu nacionalne sigurnosti, javne sigurnosti ili sprečavanja kaznenih djela kao što je to slučaj u ovom prijedlogu. Prijedlogom se predviđa pristup EURODAC-u radi sprečavanja, otkrivanja ili istrage terorističkih kaznenih djela ili drugih teških kaznenih djela, a za potrebe identifikacije državljana trećih zemalja koji prelaze vanjske granice i za potrebe pristupanja podacima o njihovim dosadašnjim putovanjima. Zaštitne mjere u pogledu osobnih podataka uključuju i pravo na pristup podacima ili pravo na ispravljanje ili brisanje podataka. Ograničavanjem razdoblja čuvanja podataka iz poglavlja 1. ovog obrazloženja isto se tako doprinosi zaštiti osobnih podataka kao temeljnom pravu.

Obveza uzimanja otisaka prstiju provodi se uz puno poštovanje prava na ljudsko dostojanstvo i prava djeteta. U prijedlogu se iznova naglašava da su države članice obvezne osigurati da se postupak uzimanja otisaka prstiju i prikaza lica utvrđuje i primjenjuje u skladu s nacionalnom praksom predmetne države članice i u skladu s odredbama utvrđenima u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, Europskoj konvenciji za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i Konvenciji Ujedinjenih naroda o pravima djeteta. Kazne za nepoštovanje obveza povezanih s postupkom uzimanja otisaka prstiju u skladu su s načelom proporcionalnosti. Konkretno, u prijedlogu se izričito navodi da bi u tom kontekstu državljanina treće zemlje trebalo zadržati samo ako je to nužno potrebno da bi se utvrdio ili provjerio njegov identitet. Kad je riječ o djeci, otisci prstiju moraju se od maloljetnika, a posebno male djece, uzeti na način prilagođen djeci. Osim toga, odgovarajućim se odredbama jamči da se dijete administrativno ne kazni ako se od njega iz opravdanog razloga nije moglo uzeti otiske prstiju ili prikaz lica te osigurava da tijela država članica upute dijete nacionalnim tijelima zaduženima za zaštitu djece ako sumnjaju da je zaštita djeteta koje je odbilo dati otiske prstiju upitna ili ako su jagodice prstiju ili ruke djeteta oštećene.

– Dopuštanje pripadnicima europske granične i obalne straže i stručnjacima EASO-a iz države članice da uzimaju otiske prstiju (članak 10. stavak 3. i članak 13. stavak 7.): Prijedlogom se dopušta, o čemu odlučuje država članica, da pripadnici Europske agencije za graničnu [i obalnu] stražu i stručnjaci država članica za azil razmješteni u državi članici pod okriljem EASO-a uzimaju i šalju otiske prstiju u EURODAC u ime države članice. Prijedlogom se te funkcije ograničavaju na područja u kojima su za to ovlaštene obje agencije (tj. na vanjske granice za one koji nezakonito ulaze i na podnositelje zahtjeva za azil).

– Dijeljenje informacija dobivenih iz EURODAC-a s trećim zemljama (članak 38.): Dijeljenje informacija s trećom zemljom, međunarodnom organizacijom ili privatnim subjektom strogo je zabranjeno postojećom Uredbom. Zbog proširenja područja primjene EURODAC-a kako bi država članica mogla upotrijebiti podatke iz EURODAC-a za identifikaciju i ponovno evidentiranje državljanina treće zemlje s nezakonitim boravkom u svrhe vraćanja i ponovnog prihvata bit će nužno u nekim slučajevima dijeliti podatke s trećom zemljom u zakonite i isključive svrhe vraćanja. Stoga je uključena odredba kojom se dopušta dijeljenje podataka s trećim zemljama u svrhe vraćanja i za to propisuju strogi uvjeti. Osim toga, strogo se zabranjuje da bazi podataka EURODAC-a pristupa treća zemlja ako nije stranka Dublinske uredbe ili da država članica provjerava podatke u ime treće zemlje. Dodavanjem te odredbe o dijeljenju podataka s trećim zemljama EURODAC se usklađuje s drugim bazama podataka poput VIS-a i sustava ulaska/izlaska koji također sadržavaju slične odredbe o dijeljenju informacija u svrhe vraćanja.

Podaci o otiscima prstiju državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom koji ne zatraže azil čuvat će se pet godina. Razlog tome je to što EURODAC više nije samo baza podataka o podnositeljima zahtjeva za azil te je dulje čuvanje tih podataka nužno kako bi se nezakonita imigracija u EU i sekundarna kretanja u njemu mogli pratiti u dovoljnoj mjeri. Razdoblje pohrane odgovara najduljem razdoblju na koje je pojedincu moguće zabraniti ulazak u migracijske svrhe kako je utvrđeno člankom 11. Direktive 2008/115/EZ o vraćanju, razdoblju čuvanja podataka za pohranu informacija o vizi (članak 23. Uredbe o vizama) i predloženom razdoblju čuvanja podataka za pohranu podataka u sustava ulaska/izlaska (članak 31. EES-a).

– Čuvanje podataka (članak 17.): Podaci o podnositeljima zahtjeva za međunarodnu zaštitu i dalje se čuvaju deset godina. Time se osigurava da države članice mogu pratiti sekundarna kretanja unutar Europske unije nakon dodjele međunarodne zaštite ako predmetni pojedinac nema dopuštenje boraviti u drugoj državi članici. S obzirom na to da će se u područje primjene Dublinske uredbe uključiti korisnici međunarodne zaštite, ti se podaci sada mogu upotrijebiti kako bi se izbjeglice ili osobe kojima je odobrena supsidijarna zaštita vratile u državu članicu koja im je tu zaštitu odobrila.

Države članice i dalje će uzimati ravne otiske i otiske uzete zakretanjem svih deset prstiju, a to će se sada primjenjivati i na pojedince za koje se utvrdi da nezakonito borave u državi članici jer će za točnu usporedbu svih triju kategorija biti potreban isti skup otisaka prstiju.

– Pohranjivanje osobnih podataka o ispitaniku (članci 12., 13. i 14.): EURODAC je uvijek radio samo s otiscima prstiju i u njemu prije nisu pohranjivani drugi osobni podaci o ispitaniku osim njegova spola. Novim se prijedlogom dopušta pohranjivanje osobnih podataka o ispitaniku poput imena, prezimena, dobi, datuma rođenja, državljanstva i putnih isprava te prikaza lica. Time će se imigracijskim tijelima i tijelima nadležnima za azil omogućiti da lako identificiraju pojedinca bez potrebe da informacije zatraže izravno od druge države članice. Osobni podaci o pojedincu mogu se iz središnjeg sustava dobiti samo kao pozitivni ili negativni rezultati. Razlog za to zaštita je prava na pristup tim podacima tako da osobne podatke nije moguće dobiti ako nema podudaranja otisaka prstiju ili prikaza lica.

– Obveza uzimanja otisaka prstiju i prikaza lica (članak 2.): U prijedlogu se državama članicama propisuje jasna obveza uzimanja i slanja otisaka prstiju i prikaza lica svih triju kategorija osoba te se njime osigurava da države članice s tim obvezama upoznaju podnositelje zahtjeva za međunarodnu zaštitu i državljane trećih zemalja ili osobe bez državljanstva. Otisci prstiju oduvijek su se morali uzeti i o tome se ispitanika obavješćivalo brošurom u skladu s člankom 29. stavkom 1. točkom (d) Uredbe (EU) br. 603/2013. Osim toga, tim se člankom državama članicama dopušta da u skladu s nacionalnim zakonodavstvom odrede sankcije pojedincima koji odbiju da im se uzmu prikaz lica ili otisci prstiju, u skladu s, gdje je to bitno, Radnim dokumentom službi Komisije o provedbi Uredbe o Eurodacu kojim se uspostavljaju najbolje prakse za uzimanje otisaka prstiju u državama članicama. Međutim, unesene su i nove odredbe kojima se osigurava da se otisci prstiju i prikaz lica maloljetnika, posebno male djece, uzimaju na način prilagođen djeci. Tim se odredbama jamči i da se maloljetnik administrativno ne kazni ako ne pristane dati otiske prstiju ili prikaz lica i ako za to postoji dobar razlog te se osigurava da tijela države članice upute dijete nacionalnim tijelima zaduženima za zaštitu djece ako sumnjaju da je zaštita djeteta koje nije pristalo da mu se uzmu otisci prstiju ili prikaz lica upitna ili ako su jagodice prstiju ili ruke djeteta oštećene.

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 78. stavak 2. točku (e),  članak 79. stavak 2. točku (c), Õ članak 87. stavak 2. točku (a) i članak 88. stavak 2. točku (a),

(2)Zajednička politika azila, uključujući zajednički europski sustav azila, sastavni je dio cilja Europske unije za postupno stvaranje područja slobode, sigurnosti i pravde, otvorenog za one koje su okolnosti prisilile na traženje međunarodne zaštite u Uniji.

(16)Ovlasti tijela kaznenog progona u pogledu pristupa Eurodacu ne bi trebale dovoditi u pitanje pravo podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu da se njegov ili njezin zahtjev pravovremeno obradi u skladu s relevantnim pravom. Nadalje, bilo kakvo naknadno praćenje nakon dobivanja pozitivnih rezultata iz Eurodaca također ne bi to pravo trebalo dovoditi u pitanje.

(20)S obzirom na to da je Eurodac prvotno osnovan da bi se olakšala primjena Dublinske konvencije, pristup Eurodacu za potrebe sprečavanja, otkrivanja ili istrage terorističkih kaznenih djela ili drugih teških kaznenih djela predstavlja izmjenu prvotne svrhe Eurodaca, što dolazi u sukob s temeljnim pravom poštovanja privatnog života pojedinaca čiji se osobni podaci obrađuju u Eurodacu. ð U skladu sa zahtjevima iz članka 52. stavka 1. Povelje Europske unije o temeljnim pravima, ï Svako takvo uplitanje mora biti u skladu sa zakonom, koji mora biti sastavljen dovoljno precizno da bi pojedincima dozvolio da prilagode svoje ponašanje te mora štititi pojedince od arbitrarnosti i dovoljno jasno naznačiti raspon slobode odlučivanja dodijeljene nadležnim tijelima te način njegova korištenja. Svako uplitanje mora u demokratskom društvu biti opravdano potrebom zaštite legitimnog i razmjernog biti nužno ð za istinsko ispunjenje cilja od općeg ï interesa te razmjerno legitimnom cilju koji se želi ostvariti.

(35)Primjereno je pohraniti podatke koji se odnose na one ispitanike čiji su otisci prstiju ð i prikazi lica ï već bili upisani u Eurodacu u trenutku podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu i kojima je odobrena međunarodna zaštita u državi članici kako bi se omogućilo uspoređivanje s podacima upisanim nakon podnošenja zahtjeva za međunarodnu zaštitu.

(32)Državljani trećih zemalja ili osobe bez državljanstva koje su zatražile međunarodnu zaštitu u jednoj državi članici mogu tijekom razdoblja od više godina imati mogućnost ð pokušati ï zatražiti međunarodnu zaštitu u drugoj državi članici. Stoga bi najduže razdoblje čuvanja podataka o otiscima prstiju ð i prikazu lica ï u središnjem sustavu trebalo biti razmjerno dugo. S obzirom na to da će većina državljana trećih zemalja ili osoba bez državljanstva koje su nekoliko godina boravile u Uniji, nakon tog razdoblja, ostvariti uređen status ili čak državljanstvo države članice, razdoblje od deset godina trebalo bi se smatrati razumnim razdobljem za pohranu podataka o otiscima prstiju ð i prikazu lica ï .

(40)Određeno tijelo i tijelo za provjeru mogu biti dio iste organizacije, ako to dopušta nacionalno zakonodavstvo, ali bi tijelo za provjeru kod izvršavanja zadaća u okviru ove Uredbe trebalo djelovati nezavisno.

(46)S obzirom na to da države članice ne mogu, zbog njegove prirode, ostvariti cilj ove Uredbe, odnosno kreiranje sustava za usporedbu podataka o otiscima prstiju ð i prikazu lica ï da bi se olakšala provedba politike Unije o azilu  i migraciji Õ na zadovoljavajućoj razini, i stoga se isti može lakše ostvariti na razini Unije, Unija bi mogla donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno člankom 5. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). U skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno tim člankom, ova Uredba ne prelazi granice onoga što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(42)Osim toga, pristup bi trebalo dozvoliti samo pod uvjetom da usporedbe s nacionalnim bazama podataka o otiscima prstiju države članice i sa sustavima za automatsku identifikaciju otisaka prstiju svih ostalih država članica u okviru Odluke Vijeća 2008/615/PUP od 23. lipnja 2008. o produbljivanju prekogranične suradnje, posebno u suzbijanju terorizma i prekograničnog kriminala nisu dovele do utvrđivanja identiteta ispitanika. Taj uvjet zahtijeva da država članica koja podnosi zahtjev provede usporedbe sa sustavima za automatsku identifikaciju otisaka prstiju svih ostalih država članica u okviru Odluke 2008/615/PUP koji su tehnički dostupni, osim ako ta država članica može opravdati postojanje utemeljenih razloga za vjerovanje da usporedba s takvim sustavima ne bi dovela do utvrđivanja identiteta ispitanika. Takvi opravdani razlozi posebno postoje kada određeni slučaj nije operativno ni u smislu istrage povezan s pojedinom državom članicom. Taj uvjet zahtijeva prethodnu pravnu i tehničku provedbu Odluke 2008/615/PUP od strane države članice koja je podnijela zahtjev u području podataka o otiscima prstiju, jer provjera pomoću sustava Eurodac ne bi trebala biti dopuštena u svrhu kaznenog progona ako prvo nisu poduzeti navedeni koraci.

(41)Za potrebe zaštite osobnih podataka i da bi se isključile sistematične usporedbe koje bi trebalo zabraniti, obrada podataka iz Eurodaca trebala bi se provoditi samo u posebnim slučajevima i kada je to potrebno za potrebe sprečavanja, otkrivanja ili istrage terorističkih kaznenih djela ili drugih teških kaznenih djela. Posebnim se slučajem smatra kada je zahtjev za usporedbu povezan s posebnom i konkretnom situacijom ili posebnom i konkretnom opasnosti povezanom s terorističkim kaznenim djelom ili drugim teškim kaznenim djelom, ili s posebnim osobama u odnosu na koje postoje ozbiljni razlozi za sumnju da će počiniti ili da su počinile takvo kazneno djelo. O posebnom je slučaju riječ i kada je zahtjev za usporedbu povezan s osobom koja je žrtva terorističkog kaznenog djela ili drugog teškog kaznenog djela. Određena tijela i Europol bi, stoga, trebali zatražiti usporedbu s podacima iz Eurodaca samo kada imaju opravdane razloge za pretpostavku da će takva usporedba osigurati podatke koji će im znatno pomoći u sprečavanju, otkrivanju ili istrazi terorističkog kaznenog djela ili drugog teškog kaznenog djela.

(50)Trebalo bi zabraniti slanje osobnih podataka koje su država članica ili Europol dobili iz središnjeg sustava u skladu s ovom Uredbom bilo kojoj trećoj zemlji ili međunarodnoj organizaciji ili privatnom subjektu uspostavljenom u Uniji ili izvan nje, kako bi se osiguralo pravo na azil i zaštitili podnositelji zahtjeva za međunarodnu zaštitu od otkrivanja njihovih podataka trećoj zemlji. Navedeno ukazuje na to da države članice ne bi trebale slati podatke dobivene iz središnjeg sustava u vezi s: ð imenima; datumom rođenja; državljanstvom; ï podrijetlom države članice ð ili državom članicom raspodjele; pojedinostima o identitetu i putnom ispravom; ï mjestom i datumom zahtjeva za međunarodnu zaštitu; referentnim brojem kojim se koristi država članica podrijetla; datumom kojeg su uzeti otisci prstiju kao i datumom kojeg je država članica poslala podatke u Eurodac; korisničkom identifikacijskom oznakom operatera; svim podacima povezanim sa svim prijenosima podataka u okviru [Uredbe (EU) br. 604/2013]. Ta zabrana ne bi trebala dovesti u pitanje pravo država članica da šalju takve podatke trećim zemljama na koje se primjenjuje [Uredba (EU) br. 604/2013] [ð u skladu s Uredbom (EU) br. […/2016] i nacionalnim pravilima donesenima na temelju Direktive [2016/…/EU] ï] kako bi se državama članicama osiguralo da za potrebe ove Uredbe  mogu surađivati Õ surađuju s takvim trećim zemljama.

(56)S Europskim nadzornikom za zaštitu podataka provedeno je savjetovanje u skladu s člankom 28. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 45/2001 i on je iznio mišljenje […]

(53)Uredba (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. prosinca 2000. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka u institucijama i tijelima Zajednice i o slobodnom kretanju takvih podataka, a posebno njezini članci 21. i 22. o povjerljivosti i sigurnosti obrade primjenjuje se na obradu osobnih podataka od strane institucija, tijela, ureda i agencija Unije izvršenu u okviru primjene ove Uredbe. Međutim, određene bi točke trebalo pojasniti u odnosu na odgovornost u vezi s obradom podataka i nadzorom zaštite podataka, imajući na umu to da je zaštita podataka ključni čimbenik uspješnog rada Eurodaca i da su sigurnost podataka, visoka tehnička kvaliteta i zakonitost savjetovanja ključni za osiguranje neometanog i ispravnog funkcioniranja Eurodaca kao i jednostavnije primjene [Uredbe (EU) br. 604/2103].

(58)Prikladno je redovito pratiti i ocjenjivati rad Eurodaca, uključujući i je li pristup tijela koja provode zakon doveo do neizravne diskriminacije u odnosu na podnositelje zahtjeva za međunarodnu zaštitu, kako je navedeno u evaluaciji Komisije o usklađenosti ove Uredbe s Poveljom o temeljnim pravima Europske unije („Povelja”). Agencija  eu-LISA Õ bi Europskom parlamentu i Vijeću trebala podnijeti godišnje izvješće o aktivnostima središnjeg sustava.

4. Ne dovodeći u pitanje stavak 3. ovog članka, ako otiske prstiju ili prikaz lica nije moguće uzeti od državljana trećih zemalja za koje se smatra da su ranjive osobe ili od maloljetnika zbog stanja jagodica prstiju ili lica, tijela te države članice ne smiju prijetnjom sankcija pokušati dobiti otiske prstiju ili prikaz lica. Država članica može pokušati ponovno uzeti otiske prstiju ili prikaz lica maloljetnika ili ranjive osobe koja odbije surađivati ako razlog izostanka suradnje nije povezan sa stanjem jagodica prstiju ili prikaza lica ni zdravljem pojedinca i ako je to propisno opravdano. Ako maloljetnik, posebno ako je bez pratnje ili ako je razdvojen od obitelji, odbije dati otiske prstiju ili prikaz lica i ako se može razumno pretpostaviti da postoje rizici u pogledu sigurnosti i zaštite djeteta, uputit će ga se nacionalnim tijelima za zaštitu djece i/ili nacionalnim referalnim mehanizmima.

(c) „korisnik međunarodne zaštite” znači državljanin treće zemlje ili osoba bez državljanstva kojoj je odobrena međunarodna zaštita kako je navedeno u članku 2. točki (a) Direktive 2011/95/EU;

(j) „teroristička kaznena djela” znači kaznena djela prema nacionalnom pravu koja odgovaraju ili su jednaka kaznenim djelima iz članaka 1. do 4. Okvirne odluke Vijeća 2002/475/PUP;

(c) ugovorna pitanja.

(c) usklađivanje odnosa između država članica i pružatelja.

Određeno tijelo i tijelo za provjeru mogu biti dio iste organizacije, ako to dopušta nacionalno zakonodavstvo, ali tijelo za provjeru kod izvršavanja svojih zadaća u okviru ove Uredbe djeluje nezavisno. Tijelo za provjeru odvojeno je od operativnih jedinica iz članka 5. stavka 3. i ne prima upute od njih u odnosu na rezultate provjere.

(g) broj pozitivnih rezultata za osobe iz članka 18. stavka 1. ð i 4. ï za koje su pozitivni rezultati zabilježeni u točkama (b) ð , (c) ï i (d) ovog članka;

(c) broj pozitivnih rezultata za osobe iz članka 14. stavka 1. koje su naknadno podnijele zahtjev za međunarodnu zaštitu ð , a bile su zadržane zbog nezakonitog prelaska vanjske granice i utvrđeno je da su nezakonito boravile u državi članici ï ;

ð novo

2.  Mjesečni statistički podaci o osobama iz stavka 1. točaka od (a) do (h) objavljuju se i stavljaju na uvid javnosti svaki mjesec. ï ð Agencija eu-LISA ï Na kraju svake godine sastavlja se ð objavljuje i na uvid javnosti stavlja ï  godišnje Õ statističko izvješće ð za osobe iz stavka 1. točaka od (a) do (h) ï u obliku zbirke tromjesečnih statističkih podataka za tu godinu, uključujući broj osoba u odnosu na koje su zabilježeni pozitivni rezultati u skladu sa stavkom 1. točkama (b), (c) i (d). Statistički podaci sadržavaju raščlambu podataka za svaku državu članicu. Rezultati se javno objavljuju.

ò novo

3. Agencija eu-LISA Komisiji na njezin zahtjev dostavlja statističke podatke o posebnim aspektima u svrhe istraživanja i analize pri čemu se onemogućuju identifikacija osoba i izrada redovitih statističkih podataka u skladu sa stavkom 1. Ti se statistički podaci dijele s drugim agencijama za pravosuđe i unutarnje poslove ako su bitni za provedbu njihovih zadaća.

ê 603/2013 (prilagođeno)

ð novo

POGLAVLJE II.

PODNOSITELJI ZAHTJEVA ZA MEĐUNARODNU ZAŠTITU

Članak 9.

Prikupljanje,  i Õ slanje i usporedba  podataka o Õ otisaka prstiju  i prikazu lica Õ

1. Svaka država članica bez odgode uzima otiske svih prstiju ð i prikaz lica ï svakog podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu koji ima najmanje 14 ð šest ï godina te ih, u najkraćem mogućem roku i ne kasnije od 72 sata nakon podnošenja njegovog ili njezinog zahtjeva za međunarodnu zaštitu, kako je utvrđeno člankom [21. stavkom 2.] Uredbe (EU) br. 604/2013, šalje središnjem sustavu zajedno s podacima iz članka 11. točaka od (b) do (g) ð (c) do (n) ï ove Uredbe.

Nepoštovanje vremenskog roka od 72 sata ne oslobađa države članice od obveze uzimanja i slanja otisaka prstiju središnjem sustavu. Kada stanje otisaka prstiju ne omogućuje uzimanje otisaka prstiju na razini kvalitete koja bi omogućila odgovarajuću usporedbu na temelju članka 25., država članica podrijetla ponovno uzima otiske prstiju podnositelja zahtjeva te ih ponovno šalje u najkraćem mogućem roku i ne kasnije od 48 sati od ponovnog uspješnog uzimanja.

2. Odstupajući od stavka 1., kada nije moguće uzeti otiske prstiju ð ili prikaz lica ï podnositelja zahtjeva za međunarodnu zaštitu s obzirom na mjere poduzete da bi se osiguralo njegovo ili njezino zdravlje ili zaštita javnog zdravlja, države članice uzimaju i šalju takve otiske prstiju ð i prikaz lica ï u najkraćem mogućem roku i ne kasnije od 48 sati nakon što ti zdravstveni razlozi prestanu postojati.

U slučaju ozbiljnih tehničkih problema, države članice mogu produžiti vremenski rok od 72 sata iz stavka 1. za najviše 48 sati da bi mogle izvršiti svoje nacionalne planove neprekidnog poslovanja.

3. Podaci o otiscima prstiju u smislu članka 11. točke (a) koje je poslala bilo koja država članica, uz izuzeće onih koji su poslani u skladu s člankom 10. točkom (b), automatski se uspoređuju s podacima o otiscima prstiju koje su poslale ostale države članice i koji su već pohranjeni u središnjem sustavu.

4. Središnji sustav osigurava, na zahtjev države članice, da usporedba iz stavka 3. obuhvaća podatke o otiscima prstiju koje je prethodno poslala ta država članica, zajedno s podacima ostalih država članica.

5. Središnji sustav automatski šalje pozitivni ili negativni rezultat usporedbe državi članici podrijetla. U slučaju pozitivnog rezultata, za sve serije podataka koje odgovaraju pozitivnom rezultatu šalje podatke iz članka 11. točaka od (a) do (k) zajedno s, gdje je primjereno, oznakom iz članka 18. stavka 1.