Europsko vijeće utvrdilo je u listopadu 2014. indikativni cilj na razini EU-a od najmanje 27 % za poboljšanje energetske učinkovitosti do 2030. Taj će cilj do 2020. biti preispitan, imajući na umu razinu od 30 % u EU-u. Europsko vijeće također je utvrdilo cilj smanjenja emisije stakleničkih plinova za 40 % do 2030.

Budući da je označivanje energetske učinkovitosti uspješno potaknulo proizvodnju energetski sve učinkovitijih proizvoda, te oznake upravo dostižu svoja ograničenja. Većina modela u mnogim skupinama proizvoda sad je u najvišim energetskim razredima zbog čega je modele teško razlikovati. Iako su 2010. dodani razredi energetske učinkovitosti od A+ do A+++, u nekim su skupinama proizvoda svi modeli već u tim novim razredima i više nema modela u nižim razredima. Postoji sustavna potreba za promjenom vrijednosti razreda proizvoda i vraćanjem na izvornu ljestvicu energetske učinkovitosti s oznakama od A do G, za koju se na temelju studija pokazalo da je potrošači najbolje razumiju. Iako je na temelju trenutačne Direktive dopušteno eventualno ponovno razvrstavanje proizvoda posebnim delegiranim aktima, u ovom je prijedlogu riječ o potrebi mnogo sustavnije promjene vrijednosti oznaka energetske učinkovitosti. Također se jasno utvrđuju obveze dobavljača i trgovaca u fazi uvođenja promjena vrijednosti i zamjenjivanja oznaka.

Pozitivan učinak na prihode (procijenjeno na 34 milijarde EUR godišnje u 2030.) ima jednak utjecaj na veća poduzeća, mala i srednja poduzeća te mikropoduzeća. Ne može se opravdati drugačiji režim za mikropoduzeća ili mala i srednja poduzeća. Za sve trgovce na malo trebali bi vrijediti isti propisi jer su oznake energetske učinkovitosti potrošačima korisne samo ako su u maloprodajnim prostorima označeni svi proizvodi. To ima utjecaj na malobrojne male i srednje proizvođače, a na mikroproizvođače uopće nema. Ista pravila trebala bi se primjenjivati na sve kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje na jedinstvenom tržištu te kako bi potrošači dobivali usklađene i dosljedne informacije. Procjenjuje se da će potrošači do 2030. uštedjeti 10 – 30 milijardi EUR godišnje, ovisno o pretpostavkama o budućem razvoju cijena energije.

1.za oznake s promijenjenom vrijednošću objavio bi se delegirani akt, koji bi stupio na snagu 20 dana kasnije (kao što je to već slučaj). U tom delegiranom aktu odredili bi se energetski zahtjevi na temelju kojih ni jedan proizvod trenutačno prisutan na tržištu ne bi bio svrstan u najviše energetske razrede. Tako bi se potaknuo tehnološki napredak i inovacije te bi se omogućilo prepoznavanje sve učinkovitijih proizvoda. Taj delegirani akt sadržavao bi konkretan datum do kojeg bi se „stare” oznake morale zamijeniti oznakama s promijenjenom vrijednošću („datum zamjene”);

(8)U zaključcima Europskog vijeća od 23. i 24. listopada 2014. određen je indikativan cilj na razini Unije od barem 27 % za poboljšanje energetske učinkovitosti do 2030. u usporedbi s predviđanjima buduće potrošnje energije. Taj će cilj biti preispitan 2020., uzimajući u obzir vrijednost na razini EU-a od 30 %. U tim zaključcima postavljen je i obvezujući cilj EU-a da se do 2030. domaće emisije stakleničkih plinova smanje barem za 40 % u odnosu na 1990., uključujući smanjenje emisija od 30 % u sektorima koji nisu obuhvaćeni ETS-om.

(9)Pružanjem točnih, relevantnih i usporedivih informacija o specifičnoj potrošnji energije proizvoda povezanih s energijom, krajnjim korisnicima olakšava se izbor onih proizvoda koji tijekom upotrebe troše manje energije i drugih bitnih resursa. Standardizirane obvezne oznake učinkovito su sredstvo za pružanje usporedivih informacija potencijalnim potrošačima o potrošnji energije proizvoda povezanih s energijom. Kad god je to moguće, te oznake trebale bi biti nadopunjene informacijskim listom proizvoda. Oznake bi trebale biti lako prepoznatljive, jednostavne i sažete. U tu svrhu trebalo bi na oznakama zadržati postojeći raspon boja od tamnozelene do crvene kao osnovu za informiranje potrošača o energetskoj učinkovitosti proizvoda. Pokazalo se da je za potrošače najučinkovitije razvrstavanje pomoću slova od A do G. U slučajevima kad zbog mjera za ekološki dizajn u skladu s Direktivom 2009/125/EZ proizvodi više ne mogu biti u razredima „F” ili „G”, ti razredi ne bi trebali biti prikazani na oznaci. U iznimnim bi se slučajevima ta praksa trebala proširiti i na razrede „D” i „E”, iako do toga vjerojatno neće doći jer bi se vrijednost oznake mijenjala nakon što većina proizvoda bude svrstana u dva najviša razreda.

(10)Napredcima u digitalnoj tehnologiji omogućavaju se alternativni načini elektronskog dostavljanja i prikazivanja oznaka, primjerice na internetu, ali i na elektroničkim zaslonima u trgovinama. Kako bi se iskoristile takve prednosti, ovom bi se Uredbom trebala omogućiti upotreba elektroničkih oznaka kao zamjena ili nadopuna za fizičke oznake energetske učinkovitosti. U slučajevima kad nije moguće prikazati oznake energetske učinkovitosti, primjerice kod određenih oblika prodaje na daljinu te u oglasima i tehničkim promotivnim materijalima, potencijalnim potrošačima trebao bi se navesti barem energetski razred proizvoda.

(11)Proizvođači na oznake energetske učinkovitosti reagiraju proizvodnjom sve učinkovitijih proizvoda. Zbog tog se tehnološkog razvoja proizvodi uglavnom nalaze u najvišim razredima oznaka energetske učinkovitosti. Kako bi potrošači mogli primjereno usporediti proizvode, potrebno je uvesti dodatne načine za razlikovanje proizvoda, zbog čega nastaje potreba za promjenom vrijednosti oznaka. Prikladna učestalost takvih promjena vrijednosti bila bi svakih deset godina, uzimajući u obzir potrebu da se izbjegne preopterećivanje proizvođača. Ovom bi se Uredbom stoga trebao utvrditi detaljan način promjene vrijednosti kako bi se što je moguće više povećala pravna sigurnost za dobavljače i trgovce. Primjenom novih oznaka s promijenjenom vrijednošću nijedan se proizvod ne bi trebao svrstati u najviše razrede kako bi se potaknuo tehnološki napredak i omogućili razvoj i prepoznavanje sve učinkovitijih proizvoda. Nakon promjene vrijednosti oznaka, mogućnost zabune potrošača trebala bi se izbjeći tako što će se sve energetske oznake zamijeniti u vrlo kratkom vremenu.

(12)U slučaju oznaka s promijenjenom vrijednošću, dobavljači bi tijekom određenog razdoblja trgovcima trebali dostavljati i stare i nove oznake. Zamjena postojećih oznaka na izloženim proizvodima, uključujući na internetu, oznakama s promijenjenom vrijednošću trebala bi biti izvršena što je brže moguće nakon datuma zamjene navedenog u delegiranom aktu o oznakama s promijenjenom vrijednošću. Trgovci ne bi trebali prikazivati oznake s promijenjenom vrijednošću prije datuma zamjene.

(13)Potrebno je osigurati jasnu i razmjernu raspodjelu obveza koje odgovaraju ulozi svakog subjekta u opskrbnom i distribucijskom procesu. Gospodarski subjekti trebali bi biti odgovorni za sukladnost u vezi sa svojom ulogom u opskrbnom lancu i trebali bi poduzeti odgovarajuće mjere kako bi osigurali da na raspolaganje na tržištu stavljaju samo one proizvode koji su u skladu s ovom Uredbom i njezinim delegiranim aktima.

(14)Kako bi potrošači zadržali povjerenje u oznake energetske učinkovitosti, za proizvode povezane s energijom ne bi trebala biti dopuštena upotreba drugih oznaka koje imitiraju oznaku energetske učinkovitosti. Ne bi trebale biti dopuštene ni dodatne oznake, znakovi, simboli ili natpisi koji bi mogli potrošače zbuniti ili dovesti u zabludu u vezi s potrošnjom energije.

(15)Kako bi se osigurala pravna sigurnost, potrebno je pojasniti da se pravila za nadzor tržišta Unije i kontrolu proizvoda koji ulaze na tržište Unije iz Uredbe (EZ) br. 765/2008 Europskog parlamenta i Vijeća primjenjuju na proizvode povezane s energijom. S obzirom na načelo slobodnog kretanja robe, nužno je da tijela za nadzor tržišta država članica učinkovito surađuju. Takva suradnja u području označivanja energetske učinkovitosti trebala bi se ojačati potporom Komisije.

(16)Kako bi se olakšalo praćenje sukladnosti i pružili ažurni tržišni podaci za regulatorni postupak o revizijama oznaka i informacijskih listova za određene proizvode, dostavljači bi informacije o sukladnosti svojih proizvoda trebali dostavljati elektroničkim putem u bazu podataka koju će uspostaviti Komisija. Te informacije trebale bi biti javno dostupne kako bi se potrošačima pružile informacije, a trgovcima omogućili alternativni načini za primanje oznaka. Tijela za nadzor tržišta trebala bi imati pristup informacijama u toj bazi podataka.

(17)Primjenjive kazne za povrede odredaba iz ove Uredbe i delegiranih akata donesenih na temelju nje trebale bi biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

(18)Kako bi se promicala energetska učinkovitost, ublažavanje klimatskih promjena i zaštita okoliša, države članice trebale bi biti u mogućnosti stvoriti poticaje za upotrebu energetski učinkovitih proizvoda. Države članice mogu same odlučivati o prirodi takvih poticaja koji bi trebali biti sukladni s propisima Unije o državnim potporama i ne bi trebali predstavljati neopravdane tržišne prepreke. Ovom Uredbom ne dovodi se u pitanje ishod bilo kojih budućih postupaka za dobivanje državne potpore koji se mogu poduzeti u skladu s člancima 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u odnosu na takve poticaje.

(19)Potrošnja energije i drugi podaci o proizvodima obuhvaćenima zahtjevima za određene proizvode iz ove Uredbe trebali bi biti izmjereni primjenom pouzdanih, točnih i obnovljivih metoda kojima se uzimaju u obzir općenito priznate najmodernije metode mjerenja i izračuna. U interesu je funkcioniranja unutarnjeg tržišta postojanje normi koje su usklađene na razini Unije. U nedostatku objavljenih normi u trenutku primjene zahtjeva za određene proizvode, Komisija bi u Službenom listu Europske unije trebala objaviti prijelazne metode mjerenja i izračuna u odnosu na te zahtjeve za određene proizvode. Kad se upućivanje na takvu normu objavi u Službenom listu Europske unije, sukladnost s njom treba stvoriti pretpostavku usklađenosti s metodama mjerenja za te zahtjeve za određene proizvode donesene na temelju ove Uredbe.

(20)Komisija bi trebala osigurati plan rada za preispitivanje oznaka određenih proizvoda, uključujući indikativni popis ostalih proizvoda povezanih s energijom za koje bi se mogla uspostaviti oznaka energetske učinkovitosti. Na početku provedbe plana rada treba izvršiti tehničku, ekološku i gospodarsku analizu obuhvaćenih skupina proizvoda. U okviru te analize trebale bi se razmotriti dodatne informacije, uključujući mogućnost i troškove pružanja informacija potrošačima o učinkovitosti proizvoda povezanog s energijom, kao što su njegova apsolutna potrošnja energije, trajnost ili ekološka učinkovitost, u skladu s ciljem promicanja kružnoga gospodarstva. Takvim dodatnim informacijama trebala bi se poboljšati razumljivost i učinkovitost oznake te ne bi trebalo biti nikakvog negativnog utjecaja na potrošače.

(21)Kako bi se uspostavile oznake i informacijski listovi za određene proizvode te operativni detalji povezani s bazom podataka o proizvodima, ovlasti donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije trebalo bi delegirati Komisiji. Od posebne je važnosti da Komisija tijekom pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja, uključujući ona sa stručnjacima i sa Savjetodavnim forumom.

(22)Ovom se uredbom ne bi trebale dovesti u pitanje obveze država članica koje se odnose na rokove za prenošenje Direktive 2010/30/EU u nacionalno pravo i njezinu primjenu.

(23)Direktivu 2010/30/EU treba stoga staviti izvan snage.

DONIJELI SU OVU UREDBU:

Članak 1.

Predmet i područje primjene

1.Ovom se Uredbom uspostavlja okvir za označivanje potrošnje energije i ostalih resursa proizvoda povezanih s energijom uz pomoć oznaka i standardiziranih informacija o proizvodu tijekom upotrebe te dodatnih informacija o proizvodima povezanima s energijom kako bi se potrošačima omogućio odabir učinkovitijih proizvoda.

2.Ova se Uredba ne primjenjuje na:

(a)rabljene proizvode;