OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Pravodobne informacije ključne su za kaznene istrage teških kaznenih djela. Posljedice nedostatka financijskih informacija mogu biti propuštene prilike za istragu teških kaznenih djela, suzbijanje kriminalnih aktivnosti, zaustavljanje terorističkih urota te otkrivanje i zamrzavanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom. Ako se zbog nedostatka informacija o svim računima koji pripadaju osumnjičeniku može samo djelomično zamrznuti njegova imovina, to može upozoriti osumnjičenika koji tada može ukloniti neotkrivena novčana sredstva s drugih računa. Brojne istrage ne urode plodom jer nije osiguran pravodoban, točan i sveobuhvatan pristup relevantnim financijskim podacima.

Trenutačni mehanizmi za pristup financijskim informacijama i njihovu razmjenu spori su u odnosu na brzinu kojom se novčana sredstva mogu prenositi po Europi i na globalnoj razini. Pribavljanje financijskih informacija zahtijeva previše vremena, čime se smanjuje djelotvornost istraga i kaznenog progona. Potrebno je pronaći brže i djelotvornije načine za pristup informacijama o bankovnim računima, financijskim informacijama i financijskim analizama te njihovu razmjenu. Veći broj uspješnih kaznenih istraga značit će i veći broj osuda i oduzimanja imovine. Time će se pridonijeti suzbijanju kriminalnih aktivnosti i povećanju sigurnosti u državama članicama i u Uniji.

Komisija je 2. veljače 2016. donijela Akcijski plan za jačanje borbe protiv financiranja terorizma u kojem je predstavljen način na koji Komisija nastoji nadograditi Četvrtu direktivu o sprečavanju pranja novca. Osim toga, planom je predviđeno evidentiranje prepreka u pogledu pristupa, razmjene i uporabe informacija te operativne suradnje među financijsko-obavještajnim jedinicama nakon čega će, prema potrebi, uslijediti zakonodavni prijedlozi.

U prosincu 2017. suzakonodavci Unije dogovorili su nekoliko znatnih izmjena Četvrte direktive o sprečavanju pranja novca (Peta direktiva o sprečavanju pranja novca). One uključuju obveznu uspostavu nacionalnih centraliziranih registara bankovnih računa ili sustava za dohvat podataka u svim državama članicama, koji bi bili dostupni financijsko-obavještajnim jedinicama i tijelima zaduženima za borbu protiv pranja novca.

Međutim, budući da je njihova pravna osnova članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), direktivama o sprečavanju pranja novca ne utvrđuju se konkretni uvjeti u skladu s kojima tijela država članica i tijela nadležna za sprečavanje, otkrivanje, istragu ili progon kaznenih djela (dalje u tekstu: „nadležna tijela”) mogu upotrebljavati financijske i druge informacije za sprečavanje, otkrivanje, istragu ili progon određenih kaznenih djela. Umjesto toga uglavnom obuhvaćaju preventivne napore za suzbijanje pranja novca, povezanih predikatnih kaznenih djela i financiranja terorizma, a skup obveza koji je u njima utvrđen izravno je povezan s „obveznicima”, odnosno gospodarskim subjektima, poduzećima i stručnjacima.

Većina nadležnih tijela trenutačno nema izravan pristup informacijama o identitetu vlasnika bankovnog računa koje se čuvaju u centraliziranim registrima bankovnih računa ili sustavima za dohvat podataka. Trenutačno su takvi registri ili sustavi uspostavljeni u 15 država članica, a u samo šest država članica nadležna tijela (ali ne sva) imaju izravan pristup. Stoga informacije obično traže ili slanjem bjanko zahtjeva svim financijskim institucijama u svojoj državi članici ili, ako im je odobren neizravan pristup, podnošenjem zahtjeva posredniku.

Bjanko zahtjev znači da nadležno tijelo mora čekati odgovor od svake financijske institucije. To podrazumijeva stvaran rizik od znatnih kašnjenja koja mogu ugroziti kaznene istrage. To utječe i na prekograničnu suradnju. Vrijeme potrebno za pribavljanje financijskih informacija od banaka u različitim državama članicama često se razlikuje i može dodatno odgoditi suradnju. Člankom 32.a stavkom 4. Pete direktive o sprečavanju pranja novca od Komisije se zahtijeva da do lipnja 2020. podnese izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o ocjeni moguće buduće međusobne povezanosti centraliziranih registara bankovnih računa. Komisija će svoju ocjenu i nalaze predstaviti do sredine 2019.

Stoga se ovim Prijedlogom predviđa izravan pristup nadležnih tijela nacionalnim centraliziranim registrima bankovnih računa ili sustavima za dohvat podataka. Nadležna tijela za koja je predviđen pristup uključuju i porezna tijela te tijela za suzbijanje korupcije kada provode kaznene istrage u skladu s nacionalnim pravom. Ona uključuju i urede za oduzimanje imovinske koristi koji su odgovorni za praćenje i utvrđivanje imovinske koristi ostvarene kaznenim djelom radi njezina mogućeg zamrzavanja i oduzimanja. Kako bi se osiguralo da se „kriminal ne isplati” te da se počiniteljima kaznenih djela oduzme sva njihova dobit, potrebno je zajamčiti da se uredima za oduzimanje imovinske koristi pruže odgovarajući alati za pristup informacijama koje su potrebne za izvršavanje njihovih zadaća. Neizravan pristup osigurat će se i Europolu posredstvom nacionalnih jedinica država članica. Europol ne provodi kaznene istrage, ali podupire djelovanja država članica. S obzirom na to da nema pristup financijskim informacijama, uključujući one sadržane u nacionalnim centraliziranim registrima bankovnih računa i sustavima za dohvat podataka, Europol ne može u potpunosti iskoristiti potencijal svojih analitičkih sposobnosti. Ta su ograničenja istaknuta i objašnjena u izvješću Europola „From suspicion to action” objavljenom 2017.

Kad je riječ o suradnji među financijsko-obavještajnim jedinicama te između financijsko-obavještajnih jedinica i nadležnih tijela, unatoč tomu što je ona već uređena na temelju Četvrte direktive o sprečavanju pranja novca, i financijsko-obavještajne jedinice i nadležna tijela i dalje se suočavaju s preprekama u svojim interakcijama. U prosincu 2016. 28 financijsko-obavještajnih jedinica u EU-u predstavilo je zajedničko izvješće o pregledu stanja kako bi se te prepreke utvrdile i predložila rješenja. U Radnom dokumentu službi Komisije o poboljšanju suradnje između financijsko-obavještajnih jedinica objavljenom u lipnju 2017. daju se rezultati izvješća o pregledu stanja te utvrđuju pitanja koja bi se mogla riješiti smjernicama i pojačanom suradnjom u okviru rada Platforme financijsko-obavještajnih jedinica EU-a i druga pitanja za koja su potrebna regulatorna rješenja.

Osim toga, Europski parlament izrazio je žaljenje „zbog toga što je izostala šira usklađenost pristupa država članica u pogledu suzbijanja financijskog kriminala” te pozvao Uniju da riješi pitanje potrebe za djelotvornijom razmjenom informacija i bližom koordinacijom među predmetnim nacionalnim tijelima kako bi se postigli bolji rezultati, uključujući donošenjem potrebnog zakonodavstva Unije.

Ovim se Prijedlogom stoga predviđaju mjere za olakšavanje uporabe financijskih i drugih informacija u svrhu djelotvornijeg sprečavanja i suzbijanja teških kaznenih djela, uključujući prekogranične mjere. Točnije, njime se povećava pravodobni pristup nadležnih tijela informacijama sadržanima u nacionalnim centraliziranim registrima bankovnih računa ili sustavima za dohvat podataka kako je utvrđeno Četvrtom direktivom o sprečavanju pranja novca. Njime se zadržava i visoka razina zaštite temeljnih prava, a posebno prava na zaštitu osobnih podataka, te se smanjuje administrativno opterećenje povezano s postupkom bjanko zahtjeva, i za nadležna tijela i za bankarski sektor. Izravan pristup najneposrednija je vrsta pristupa financijskim informacijama.

Prijedlogom se isto tako olakšava suradnja među financijsko-obavještajnim jedinicama te između financijsko-obavještajnih jedinica i nadležnih tijela. Utvrđuje se koju vrstu informacija (financijske informacije, financijska analiza, informacije o izvršavanju zakonodavstva) mogu zatražiti nadležna tijela odnosno financijsko-obavještajne jedinice te iscrpan popis kaznenih djela o kojima svako tijelo uvijek može razmjenjivati informacije na osnovi pojedinog slučaja, što znači za konkretan predmet pod istragom. Predviđaju se rokovi unutar kojih bi financijsko-obavještajne jedinice trebale razmijeniti informacije i propisuje se uporaba sigurnog kanala komunikacije kako bi se te razmjene poboljšale i ubrzale. Naposljetku, od država članica zahtijeva se da imenuju sva nadležna tijela koja imaju pravo zatražiti informacije. Prijedlogom se osigurava šira i djelotvornija, a istodobno proporcionalna razmjena informacija.

S obzirom na navedeno Komisija ističe potrebu da se financijsko-obavještajnim jedinicama osiguraju odgovarajući resursi za izvršavanje njihovih zadaća, kako je propisano Četvrtom direktivom o sprečavanju pranja novca. Osim toga, kako je propisano člankom 65. stavkom 2. Pete direktive o sprečavanju pranja novca, Komisija će do lipnja 2019. ocijeniti okvir za suradnju financijsko-obavještajnih jedinica s trećim zemljama te prepreke i prilike za unaprjeđenje suradnje među financijsko-obavještajnim jedinicama u Uniji, uključujući mogućnost uspostave mehanizma za koordinaciju i potporu.