Kad je riječ o trendovima, srednjosredozemna ruta, na kojoj je Italija bila glavna odredišna zemlja, 2021. ponovno je bila najčešća migracijska ruta za nezakonite migracije u EU (34 % prijavljenih nezakonitih prelazaka granice). Taj se trend nastavio 2022.: do 8. svibnja 2022. prijavljeno je gotovo 11 800 dolazaka na toj ruti, što je smanjenje od 7,6 % u usporedbi s istim razdobljem prošle godine. Ukupan broj nezakonitih prelazaka granice 2022. do 8. svibnja iznosio je 11 797 u Italiju i samo jedan u Maltu. Broj dolazaka u Španjolsku zapadnosredozemnom i zapadnoafričkom rutom isto je tako i dalje bio velik: do 8. svibnja 2022. zabilježeno je 10 475 nezakonitih prelazaka granice, što je 32 % više nego u istom razdoblju 2021. Iako se broj dolazaka u kopneni dio Španjolske 2022. smanjio u odnosu na isto razdoblje 2021., došlo je do znatnog povećanja (53 %) dolazaka na Kanarske otoke.

·Frontex napreduje u uspostavi kapaciteta za organizaciju operacija vraćanja na inicijativu same Agencije, a prvi uspješan let organiziran je u siječnju 2022 u Albaniju.

Vanjske se granice moraju zaštititi i njima se mora upravljati na učinkovit način, vodeći brigu o tome da se prava osoba koje traže zaštitu u potpunosti poštuju. Neometani prijelazi granica moraju se odvijati uz osiguravanje visoke razine sigurnosti. U pravilu se provode učinkoviti postupci granične kontrole usmjereni na sigurnost koji se temelje na sveobuhvatnim informacijama prije dolaska i pretraživanjima relevantnih baza podataka kako bi se osigurale sustavne kontrole svih osoba koje prelaze vanjske granice. Države članice isto su tako obvezne osigurati sveobuhvatan mehanizam za praćenje vanjskih granica i učinkovit nadzor granica kako bi se osigurala potpuna svjesnost o stanju i omogućio primjeren odgovor, uključujući spašavanje života na moru.

Poseban je izazov instrumentalizacija migranata u političke svrhe, za koju je Komisija u prosincu 2021. iznijela namjenske prijedloge kao odgovor na poziv Europskog vijeća: izmjenu Zakonika o schengenskim granicama kojom se utvrđuje definicija instrumentalizacije migracija i novi instrument za rješavanje situacija instrumentalizacije u području migracija i azila. Očekuje se da će se usvajanjem tih prijedloga osigurati čvrst okvir za slučajeve instrumentalizacije u budućnosti i primjena ad hoc mjera u skladu s člankom 78. stavkom 3. UFEU-a učiniti nepotrebnom.

Europsko integrirano upravljanje granicama zajednička je odgovornost svih država članica i zemalja pridruženih Schengenu, institucija i agencija Unije. U tom kontekstu europska granična i obalna straža ima ključnu ulogu jer okuplja relevantna nacionalna tijela i Frontex. Nedostaci na vanjskim granicama jedne zemlje mogu utjecati na sve države članice te dovesti u pitanje funkcioniranje schengenskog područja. Stoga je potrebno međusobno integrirati upravljanje granicama država članica kako bi se uspostavilo djelotvorno, učinkovito i koordinirano upravljanje vanjskim granicama EU-a.

Schengenske evaluacije pokazale su da su posljednjih godina države članice uložile znatna sredstva u bolju zaštitu vanjskih granica, što je dovelo do poboljšanja zabilježenih tijekom drugog ciklusa evaluacije (počevši od 2020.) i do odgovarajuće razine upravljanja vanjskim granicama općenito. Međutim, evaluacijama su utvrđeni određeni nedostaci, od kojih je jedan da općenito ne postoji odgovarajuće strateško upravljanje i planiranje nacionalnih kapaciteta za integrirano upravljanje granicama. To dovodi do smanjene međuinstitucijske suradnje, preklapanja nadležnosti među različitim tijelima za vanjske granice i raspršene dodjele sredstava. To se posebno odnosi na dugoročno planiranje ljudskih potencijala i osposobljavanja, kao i na sustavnu upotrebu informacijskih sustava za graničnu kontrolu, uključujući nisku razinu povezanosti za osiguravanje sustavne kontrole u relevantnim bazama podataka na nekim lokacijama. Razlike u provedbi i kvaliteti analiza rizika i procjena osjetljivosti u državama članicama razlog su za zabrinutost.

Kad je riječ o graničnoj kontroli (granične provjere i nadzor granice), schengenske evaluacije pokazale su da je primjena schengenske pravne stečevine u državama članicama općenito primjerena. U schengenskoj evaluaciji istaknuti su i primjeri dobre prakse i inovativne aktivnosti koje države članice provode kako bi učinkovito primjenjivale schengenske kriterije. Unatoč općenito dobrom napretku, postoje opetovani nedostaci u nadzoru vanjskih granica i manjkavi postupci granične kontrole na nekim graničnim prijelazima. Granične kontrole provode se u skladu sa sveobuhvatnom analizom rizika u većini država članica; međutim, i dalje postoje utvrđeni nedostaci u načinu na koji neke države članice provode europski model analize rizika za graničnu kontrolu, što dovodi do nedovoljne svjesnosti o stanju, raspršenog planiranja resursa i neodgovarajućih operativnih mjera.

Na nekim graničnim prijelazima granične se kontrole ne provode sustavno i nisu u skladu sa standardima. To je uglavnom povezano s nedovoljnim ljudskim potencijalima, nedostatkom odgovarajuće osposobljenih službenika graničnog nadzora i slabom povezanošću s bazama podataka, čime je onemogućeno ujednačeno i sustavno provođenje kontrola provjerom u relevantnim bazama podataka, uključujući Schengenski informacijski sustav i Interpolovu bazu podataka o ukradenim i izgubljenim putnim ispravama, što dovodi do važnih sigurnosnih nedostataka. To bi moglo predstavljati prijetnju javnom poretku, unutarnjoj sigurnosti, javnom zdravlju ili međunarodnim odnosima bilo koje države članice i EU-a u cjelini.

To dodatno pogoršava nedovoljna provedba i primjena direktiva o odgovornosti prijevoznika i obvezi prijevoznika na dostavljanje podataka o putnicima u nekim državama članicama. Kako bi se suzbila nezakonita imigracija i osigurala učinkovita granična kontrola, zračni prijevoznici moraju na zahtjev tijela nadležnih za obavljanje kontrola osoba na vanjskim granicama do kraja registracije prenijeti informacije o putnicima koje će prevoziti do ovlaštenog graničnog prijelaza preko kojeg će te osobe ući na državno područje države članice. Ako se to ne obavi, službenici graničnog nadzora nemaju na raspolaganju sve potrebne informacije za provođenje odgovarajućih graničnih kontrola. Revizija Direktive o obvezi prijevoznika na dostavljanje podataka o putnicima predviđena je do kraja 2022. kako bi se uklonili nedostaci koji su postali vidljivi i iz evaluacije iz 2020. te osigurali uvjeti za odgovarajuću provedbu.

Nekoliko država članica ima fragmentiranu nacionalnu sliku stanja, smanjene sposobnosti otkrivanja i ograničene kapacitete za odgovor, posebno na morskim i kopnenim granicama, zbog nedostatka integriranih sustava nadzora granica, nedovoljne koordinacije i suradnje među nacionalnim tijelima za nadzor granica, kao i raspršene provedbe Europskog sustava nadzora granica (EUROSUR), što utječe na kvalitetu graničnih kontrola. Ti bi nedostaci mogli smanjiti operativnu učinkovitost upravljanja vanjskim granicama i kapaciteta za odgovor, čime bi se ugrozilo schengensko područje. To posebno vrijedi na morskim i kopnenim granicama zbog ograničenih mogućnosti i nedostatka integriranih sustava nadzora granica, što utječe na kvalitetu graničnih kontrola. Ti bi nedostaci mogli smanjiti operativnu učinkovitost upravljanja vanjskim granicama i kapaciteta za odgovor, čime bi se ugrozilo schengensko područje.

Poštovanje temeljnih prava, a posebno načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja, ključno je načelo u upravljanju vanjskim granicama EU-a. Promatrači iz Agencije Europske unije za temeljna prava počeli su 2020. sudjelovati u schengenskim evaluacijama u području vanjskih granica. Pridonijeli su utvrđivanju nedostataka i preporuka za poboljšanje. Optužbe za kršenje temeljnih prava na vanjskim granicama uvijek su razlog za zabrinutost. Djelotvorne procjene svih navodnih kršenja te, prema potrebi, brze i neovisne istrage ključne su za osiguravanje zaštite temeljnih prava na vanjskim granicama. Neovisni mehanizmi za praćenje poštovanja temeljnih prava primjer su dobre prakse u tom pogledu, koju će Komisija nastaviti podupirati i financirati. Poštovanje temeljnih prava aspekt je koji je obuhvaćen novim mehanizmom evaluacije i praćenja Schengena, kojim će se osigurati poduzimanje mjera za sprečavanje i uklanjanje svih nedostataka.

Okvir 5. Prioriteti za upravljanje europskim vanjskim granicama: ·učinkovita provedba europskog integriranog upravljanja granicama, ·povećana upotreba analize rizika u graničnoj kontroli i potpuna integracija rezultata procjene osjetljivosti u planiranje i operacije europske granične i obalne straže, ·poboljšanje kvalitete graničnih kontrola primjenom postupaka temeljenih na informacijama i povećana upotreba podataka dostavljenih prije dolaska uvođenjem informacijskih sustava za graničnu kontrolu, uključujući donošenje prijedloga Komisije za reviziju Direktive o obvezi prijevoznika na dostavljanje podataka o putnicima, ·jačanje nacionalnih integriranih sustava nadzora granica i međuagencijske suradnje, ·provedba dobrih nacionalnih sustava osposobljavanja za graničnu kontrolu, ·provedba nacionalnih mehanizama za praćenje poštovanja temeljnih prava.

4.2. Vizna politika

Schengensko područje ne može učinkovito funkcionirati bez zajedničke vizne politike. Riječ je o alatu za olakšavanje ulaska zakonitih posjetitelja, kao što su turisti i osobe koje putuju zbog posla, uz istodobno sprečavanje sigurnosnih rizika i rizika od nezakonitih migracija u EU. Zakonikom o vizama utvrđuju se usklađeni postupci i uvjeti za obradu zahtjeva za vizu i izdavanje viza, a viznim informacijskim sustavom osigurava se da konzulati, službenici graničnog nadzora, tijela za izvršavanje zakonodavstva, imigraciju i druga relevantna tijela imaju pristup podacima podnositelja zahtjeva za vizu.

Ograničenja putovanja povezana s pandemijom bolesti COVID-19 dovela su do velikog pada broja zahtjeva za schengenske vize. Dok su prije pandemije konzulati država koje sudjeluju u schengenskom području primili 16 milijuna zahtjeva za vizu 2018. i 17 milijuna 2019., broj zahtjeva smanjio se na 3 milijuna 2020. i 2,5 milijuna 2021.

Pandemija je otežala i provedbu schengenskih evaluacija u tom području politike s obzirom na to da se evaluacije provode u konzulatima država članica u trećim zemljama za koje je potrebna viza. Godine 2020. i 2021. mogle su se provesti samo dvije evaluacije. Međutim, mnoge države članice ostvarile su dobar napredak u provedbi svojih akcijskih planova povezanih s prethodnim evaluacijama. Zaključenje 12 akcijskih planova u posljednje dvije godine znači da je znatan broj utvrđenih nedostataka uspješno ispravljen.

Države članice u velikoj mjeri na odgovarajući način provode zajedničku viznu politiku odlukama koje su općenito opravdane kad je riječ o tome treba li vize izdati ili odbiti. Neka od glavnih pitanja koja izazivaju zabrinutost odnose se na sljedeće:

·prakse država članica i dalje se razlikuju pri utvrđivanju valjanosti zatraženih viza ili popratnih isprava, unatoč pravilima o valjanosti viza sadržanima u Zakoniku o vizama i pravno obvezujućim usklađenim popisima popratnih isprava koje je donijela Komisija;

·nedovoljna osposobljenost i manjak osoblja, što dovodi do proceduralnih pogrešaka;

·angažiranje vanjskih pružatelja usluga učestalo je, ali je praćenje njihovih aktivnosti nedostatno;

·upotreba viznog informacijskog sustava nije optimalna zbog ponekad neodgovarajuće kvalitete podataka koji su u njega uneseni, nedostatne odgovarajuće informatičke osposobljenosti i ograničene informiranosti o određenim funkcijama sustava te zato što nacionalni sustavi za obradu predmeta nisu uvijek prilagođeni odredbama Zakonika o vizama i radnim postupcima viznoga informacijskog sustava.