Procjena učinka nije provedena jer se Sporazumom uglavnom ažurira i poboljšava postojeći sporazum o partnerstvu i suradnji te se stoga njime neće uvesti bitna nova područja suradnje koja bi imala znatan učinak na gospodarstvo, društvo ili okoliš. Očekivani učinak pretežno je političke prirode – EU nastoji poboljšati političko usmjerenje partnerske zemlje te ojačati politički kapital EU-a. To može imati pozitivne socijalne posljedice u Kirgiskoj Republici, uglavnom u vezi s predviđenim odredbama o vladavini prava, ljudskim pravima i sigurnosti. Očekuje se i povećanje trgovine zbog poboljšanog poslovnog okruženja, ali ne predstavlja nikakav rizik za određene industrijske sektore ni na jednoj strani, s obzirom na to da se Kirgiska Republika i EU ne natječu u istim sektorima. Kako je navedeno u planu, provedba procjene učinka ne bi imala dovoljnu dodanu vrijednost.

EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 13.6.2022. COM(2022) 276 final PRILOG

Prijedlogu odluke Vijeća o potpisivanju, u ime Europske unije, Sporazuma o pojačanom partnerstvu i suradnji između Europske unije, s jedne strane, i Kirgiske Republike, s druge strane



NACRT

SPORAZUMA O POJAČANOM PARTNERSTVU I SURADNJI

IZMEĐU EUROPSKE UNIJE I KIRGISKE REPUBLIKE EUROPSKA UNIJA, s jedne strane, KIRGISKA REPUBLIKA, s druge strane, dalje u tekstu zajednički nazvane „stranke”, UZIMAJUĆI U OBZIR svoje čvrste veze i zajedničke vrijednosti, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju želju za jačanjem uzajamno korisne suradnje prethodno uspostavljene Sporazumom o partnerstvu i suradnji o uspostavi partnerstva između Europskih zajednica i njihovih država članica, s jedne strane, i Kirgiske Republike, s druge strane, potpisanim u Bruxellesu 9. veljače 1995., UZIMAJUĆI U OBZIR svoju želju da unaprijede svoje odnose kako bi se uzele u obzir nove političke i gospodarske okolnosti i napredak njihova partnerstva, IZRAŽAVAJUĆI zajedničku volju za učvršćivanjem, jačanjem i proširenjem suradnje na svim razinama u bilateralnim, regionalnim i međunarodnim pitanjima od zajedničkog interesa,



PONOVNO POTVRĐUJUĆI svoju odlučnost da još više promiču, štite i provode ljudska prava i temeljne slobode te poštovanje demokratskih načela, vladavine prava i dobrog upravljanja te razvoj parlamentarne demokracije, POTVRĐUJUĆI svoju posvećenost načelima utvrđenima u Povelji Ujedinjenih naroda (dalje u tekstu „Povelja UN-a”), Općoj deklaraciji o ljudskim pravima donesenoj rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/217 (III) A 10. prosinca 1948. (dalje u tekstu „Opća deklaracija o ljudskim pravima”), aktima Organizacije za europsku sigurnost i suradnju (dalje u tekstu „OESS”), a posebno Helsinškom završnom aktu donesenom 1. kolovoza 1975. u okviru Konferencije o sigurnosti i suradnji u Europi (dalje u tekstu „Helsinški završni akt OESS-a”), Međunarodnom paktu o građanskim i političkim pravima donesenom rezolucijom Opće skupštine UN-a 2200A (XXI) 16. prosinca 1966. i Međunarodnom paktu o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima donesenom rezolucijom Opće skupštine UN-a 2200A (XXI) 16. prosinca 1966. te načelima i normama međunarodnog prava, PONOVNO ISTIČUĆI svoju predanost aktivnom promicanju međunarodnog mira i sigurnosti te sudjelovanju u djelotvornom multilateralizmu i mirnom rješavanju sporova, osobito suradnjom u okviru UN-a i OESS-a, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju želju za daljnjim razvojem redovitog političkog dijaloga o bilateralnim i međunarodnim pitanjima od zajedničkog interesa, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju predanost međunarodnim obvezama u borbi protiv širenja oružja za masovno uništenje i načina njegove isporuke,

UZIMAJUĆI U OBZIR svoju odlučnost da pojačaju suradnju u području pravosuđa, slobode i sigurnosti, među ostalim u borbi protiv korupcije, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju želju da doprinesu, putem sveobuhvatne suradnje u različitim područjima od zajedničkog interesa, političkom, socioekonomskom i institucionalnom razvoju Kirgiske Republike, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju spremnost da ojačaju svoje gospodarske odnose na temelju načela slobodnog tržišnog gospodarstva i da stvore ozračje koje pogoduje širenju bilateralnih trgovinskih i ulagačkih odnosa te povezivosti, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju predanost poštovanju prava i obveza koje proizlaze iz članstva u Svjetskoj trgovinskoj organizaciji (dalje u tekstu „WTO”) te transparentnoj i nediskriminirajućoj provedbi tih prava i obveza, UZIMAJUĆI U OBZIR svoju odlučnost da poštuju načela održivog razvoja i surađuju radi ostvarivanja ciljeva zaključnog dokumenta sastanka na vrhu UN-a za donošenje programa razvoja za razdoblje nakon 2015. pod nazivom „Promijeniti svijet: Program održivog razvoja do 2030.”, donesenog 25. rujna 2015. rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/70/1 (dalje u tekstu „program do 2030.”), uzimajući pritom u obzir svoje nacionalne programe,



UZIMAJUĆI U OBZIR svoju posvećenost osiguravanju okolišne održivosti i zaštite okoliša te provedbe multilateralnih sporazuma o okolišu kojih su stranke, kao i jačanju suradnje u području zaštite okoliša, smanjenja rizika od katastrofa u svim područjima djelovanja u području klime u skladu s ciljevima Pariškog sporazuma donesenog 12. prosinca 2015. u sklopu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama (dalje u tekstu „Pariški sporazum o klimatskim promjenama”), UZIMAJUĆI U OBZIR svoju predanost promicanju prekogranične i međuregionalne suradnje, ISTIČUĆI da će se posebno stajalište Irske na temelju Protokola br. 21 o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske s obzirom na područje slobode, sigurnosti i pravde, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, i posebno stajalište Danske na temelju Protokola br. 22 o stajalištu Danske priloženog Ugovorima, prema potrebi, uzeti u obzir u ovom Sporazumu, SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:

GLAVA I. CILJEVI I OPĆA NAČELA ČLANAK 1. Ciljevi 1. Ovim se Sporazumom uspostavljaju pojačano partnerstvo i suradnja stranaka na temelju zajedničkih vrijednosti, zajedničkih interesa i ambicije da ojačaju svoj odnos u svim područjima njegove primjene na obostranu korist. 2. Ta je suradnja proces između stranaka koji doprinosi održivom razvoju, miru, stabilnosti i sigurnosti povećanom konvergencijom u području vanjske i sigurnosne politike, djelotvorne političke i gospodarske suradnje i multilateralizma.



ČLANAK 2. Opća načela 1. Poštovanje demokratskih načela i ljudskih prava i temeljnih sloboda kako su utvrđeni u Povelji UN-a, Općoj deklaraciji o ljudskim pravima, Helsinškom završnom aktu OESS-a i u drugim odgovarajućim međunarodnim instrumentima ljudskih prava kojih su stranke te načela vladavine prava, temelj je za unutarnje i međunarodne politike stranaka i ključan je element ovog Sporazuma. 2. Stranke ponovno potvrđuju svoje poštovanje načela dobrog upravljanja, uključujući borbu protiv korupcije na svim razinama. 3. Stranke ponovno ističu svoju predanost načelima slobodnog tržišnog gospodarstva, promicanju održivog razvoja i borbi protiv klimatskih promjena. 4. Stranke se obvezuju na borbu protiv različitih oblika transnacionalnog organiziranog kriminala i terorizma, borbu protiv širenja oružja za masovno uništenje (dalje u tekstu „OMU”) i načina njegove isporuke te djelotvorni multilateralizam. 5. Stranke provode ovaj Sporazum na temelju zajedničkih vrijednosti, načela dijaloga, uzajamnog povjerenja i poštovanja, regionalne suradnje, djelotvornog multilateralizma i poštovanja svojih međunarodnih obveza koje prvenstveno proizlaze iz njihova članstva u UN-u i OESS-u.

GLAVA II. POLITIČKI DIJALOG I REFORMA;

SURADNJA U PODRUČJU VANJSKE I SIGURNOSNE POLITIKE

ČLANAK 3. Ciljevi političkog dijaloga Stranke razvijaju učinkovit politički dijalog u svim područjima zajedničkog interesa, uključujući vanjsku i sigurnosnu politiku i unutarnju reformu. Ciljevi su političkog dijaloga: (a) povećati djelotvornost političke suradnje i konvergencije u području vanjske i sigurnosne politike te promicati, čuvati i jačati mir i regionalnu i međunarodnu stabilnost i sigurnost na temelju djelotvornog multilateralizma; (b) jačati demokraciju i politički, održivi socioekonomski i institucijski razvoj u Kirgiskoj Republici; (c) jačati poštovanje demokratskih načela, vladavine prava i dobrog upravljanja, ljudskih prava, temeljnih sloboda i načela nediskriminacije te povećati suradnju u tim područjima;

(d) razvijati dijalog i proširiti suradnju u području sigurnosti i obrane; (e) promicati mirno rješavanje sukoba i načela teritorijalne cjelovitosti, nepovredivosti granica, suvereniteta i neovisnosti; (f) poboljšati uvjete za regionalnu suradnju.

ČLANAK 4. Demokracija i vladavina prava Stranke jačaju dijalog i suradnju radi: (a) osiguravanja primjene demokratskih načela i vladavine prava; (b) razvoja, učvršćivanja i povećanja stabilnosti, djelotvornosti i odgovornosti demokratskih institucija; (c) provođenja reforme pravosuđa i sudstva i djelotvornog funkcioniranja institucija u području izvršavanja zakonodavstva i pravosuđa kako bi se osigurao jednak pristup pravosuđu i pravo na pošteno suđenje (uključujući postupovna prava osumnjičenika, optuženih i žrtava), kako bi se osigurala neovisnost, odgovornost, kvaliteta i učinkovitost pravosuđa, kaznenog progona i izvršavanja zakonodavstva;

(d) promicanja e-upravljanja i provedbe reforme javne uprave kako bi se uspostavilo odgovorno, učinkovito i transparentno upravljanje na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini; (e) jačanja izbornih postupaka i kapaciteta tijela za upravljanje izborima; (f) osiguravanja djelotvornosti u borbi protiv korupcije na svim razinama.

ČLANAK 5. Ljudska prava i temeljne slobode Stranke surađuju u promicanju i zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda te jačaju dijalog i suradnju radi: (a) osiguravanja poštovanja ljudskih prava, načela nediskriminacije i prava pripadnika manjina i ranjivih skupina; (b) osiguravanja zaštite temeljnih sloboda, uključujući slobodu izražavanja, slobodu okupljanja i udruživanja; slobodu medija i slobodu vjeroispovijesti; (c) promicanja gospodarskih, socijalnih i kulturnih prava; (d) promicanja rodne ravnopravnosti, promicanja, zaštite i ostvarivanja prava djevojčica i žena, među ostalim osiguravanjem njihova aktivnog sudjelovanja u privatnoj i javnoj sferi;

(e) jačanja nacionalnih institucija povezanih s ljudskim pravima, među ostalim njihovim sudjelovanjem u postupcima donošenja odluka; (f) jačanja suradnje unutar tijela Ujedinjenih naroda za ljudska prava i odjela posebnih postupaka Vijeća za ljudska prava, uključujući pravilno praćenje njihovih preporuka u skladu s nacionalnim zakonodavstvom stranaka. ČLANAK 6.

Civilno društvo Stranke surađuju kako bi ojačale civilno društvo i njegovu ulogu u gospodarskom, društvenom i političkom razvoju otvorenog demokratskog društva, osobito: (a) jačanjem kapaciteta, neovisnosti i transparentnosti organizacija civilnog društva; (b) poticanjem sudjelovanja civilnog društva u postupcima donošenja zakona i politika uspostavom otvorenog, transparentnog i redovitog dijaloga između javnih institucija s jedne strane i predstavnika civilnog društva s druge strane; (c) poticanjem jačanja kontakata, razmjene informacija i iskustava, među ostalim u okviru seminara i savjetovanja između svih sektora civilnog društva Europske unije i Kirgiske Republike, među ostalim i provedbom ovog Sporazuma.

ČLANAK 7. Vanjska i sigurnosna politika 1. Stranke ponovno potvrđuju svoju opredijeljenost za načela i norme međunarodnog prava, uključujući one utvrđene u Povelji UN-a i u Helsinškom završnom aktu OESS-a te svoju predanost promicanju tih načela i normi u svojim bilateralnim i multilateralnim odnosima. 2. Stranke jačaju dijalog i suradnju u području vanjske i sigurnosne politike, uključujući različite aspekte sigurnosne i obrambene politike, te pritom posebnu pozornost posvećuju pitanjima sprečavanja sukoba i upravljanja krizama, smanjenja rizika, kibersigurnosti, učinkovitog funkcioniranja sigurnosnog sektora, regionalne stabilnosti, razoružanja, neširenja oružja, kontrole oružja i kontrole izvoza.

ČLANAK 8. Teška kaznena djela koja se tiču međunarodne zajednice 1. Stranke ponovno potvrđuju da najteža kaznena djela koja se tiču cijele međunarodne zajednice ne smiju ostati nekažnjena i da se mora osigurati djelotvoran progon poduzimanjem mjera na nacionalnoj i međunarodnoj razini.

2. Stranke smatraju da su osnivanje i djelotvorno funkcioniranje Međunarodnog kaznenog suda važno postignuće za međunarodni mir i pravdu. Stranke jačaju suradnju u promicanju mira i međunarodne pravde. Stranke promiču univerzalnost Rimskog statuta Međunarodnog kaznenog suda i raspravljaju o pitanju njegove ratifikacije i provedbe, uzimajući pritom u obzir svoje pravne i ustavne okvire. 3. Stranke su suglasne blisko surađivati na sprečavanju genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina s pomoću odgovarajućih bilateralnih i multilateralnih okvira. ČLANAK 9. Sprečavanje sukoba i upravljanje krizama Stranke surađuju u sprečavanju sukoba i upravljanju krizama te poduzimaju mjere za sprečavanje sukoba u regiji kako bi stvorile okruženje mira i stabilnosti.

ČLANAK 10.

Regionalna suradnja i mirno rješavanje sukoba 1. Stranke ulažu dodatne napore za poboljšanje uvjeta za nastavak regionalne suradnje u ključnim područjima kao što su voda, energetika, okoliš i klimatske promjene, integrirano upravljanje vodnim i hidroenergetskim resursima, upravljanje granicama kojim se olakšava prekogranični protok osoba i robe te demokratski i održivi razvoj, čime se doprinosi dobrosusjedskim odnosima, stabilnosti i sigurnosti u središnjoj Aziji. Stranke se zalažu za mirno rješavanje sukoba. 2. Naporima iz stavka 1. nastoji se ostvariti cilj održavanja međunarodnog mira i sigurnosti, kako je utvrđeno u Povelji UN-a, Helsinškom završnom aktu OESS-a i drugim relevantnim multilateralnim instrumentima koje stranke primjenjuju.

ČLANAK 11. Suzbijanje širenja oružja za masovno uništenje 1. Stranke smatraju da je širenje oružja za masovno uništenje i sredstava njihove isporuke državnim i nedržavnim akterima jedna od najozbiljnijih prijetnji međunarodnoj stabilnosti i sigurnosti. Stranke su stoga suglasne surađivati i pridonositi suzbijanju širenja oružja za masovno uništenje te sredstava njegove isporuke punim poštovanjem i provedbom na nacionalnoj razini postojećih obveza iz međunarodnih ugovora i sporazuma o razoružanju i neširenju, kao i drugih odgovarajućih međunarodnih obveza. Stranke su suglasne da ova odredba bude ključan element ovog Sporazuma. 2. Stranke su nadalje suglasne surađivati i pridonositi suzbijanju širenja oružja za masovno uništenje i sredstava njegove isporuke: (a) poduzimanjem mjera za potpisivanje, ratifikaciju ili pristupanje, prema potrebi, kao i potpunu provedbu mjerodavnih međunarodnih instrumenata; (b) uspostavom djelotvornog sustava nacionalne kontrole izvoza, kojim se kontrolira izvoz kao i provoz robe povezane s oružjem za masovno uništenje, uključujući kontrolu krajnje upotrebe tehnologija dvojne namjene, i koji sadržava djelotvorne kazne za kršenja kontrole izvoza.

3. Stranke su suglasne uspostaviti redovan politički dijalog za praćenje i učvršćivanje tih elemenata.

ČLANAK 12. Nadzor izvoza malog i lakog oružja te konvencionalnog oružja 1. Stranke prepoznaju da nezakonita proizvodnja, prijenos i promet malog i lakog oružja, uključujući streljivo za to oružje, kao i njegovo pretjerano gomilanje, loše upravljanje njime, zalihe osigurane na neodgovarajući način i nekontrolirano širenje i dalje predstavljaju ozbiljnu prijetnju miru i međunarodnoj sigurnosti. 2. Stranke su suglasne poštovati i u cijelosti provoditi svoje obveze da djeluju protiv nezakonite trgovine malim i lakim oružjem, uključujući streljivo za to oružje, u okviru postojećih međunarodnih sporazuma i rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a, kao i svoje obveze u okviru drugih međunarodnih instrumenata koji se primjenjuju u ovom području, kao što je Akcijski program UN-a za sprečavanje, suzbijanje i iskorjenjivanje nezakonite trgovine malim i lakim oružjem u svim njezinim aspektima donesen 20. srpnja 2001. 3. Stranke uviđaju važnost domaćih sustava kontrole za prijenos konvencionalnog oružja u skladu s postojećim međunarodnim normama. Stranke prepoznaju važnost odgovorne primjene takvih kontrola kao doprinosa međunarodnom i regionalnom miru, sigurnosti i stabilnosti, smanjenju ljudske patnje te sprečavanju preusmjeravanja konvencionalnog oružja. 4. Stranke se stoga obvezuju surađivati i osigurati koordinaciju, komplementarnost i sinergiju u svojim nastojanjima da urede ili poboljšaju uređenje međunarodne trgovine konvencionalnim oružjem te spriječe, suzbiju i iskorijene nezakonitu trgovinu oružjem. Suglasne su uspostaviti redovan politički dijalog koji će pratiti i konsolidirati te obveze.

GLAVA III. PRAVOSUĐE, SLOBODA I SIGURNOST

ČLANAK 13. Zaštita osobnih podataka 1. Stranke prepoznaju važnost promicanja i osiguravanja temeljnih prava na privatnost i zaštitu osobnih podataka kao središnjeg čimbenika povjerenja građana u digitalno gospodarstvo i ključnog elementa za daljnji razvoj trgovinskih razmjena i suradnje u području izvršavanja zakonodavstva. 2. Stranke surađuju kako bi osigurale djelotvornu zaštitu i ostvarivanje tih prava, među ostalim u kontekstu sprečavanja i suzbijanja terorizma i drugih transnacionalnih kaznenih djela. Suradnja može uključivati izgradnju kapaciteta, tehničku pomoć i razmjenu informacija i stručnog znanja, ali i druge oblike suradnje.

3. Stranke surađuju kako bi osigurale visoku razinu zaštite osobnih podataka, razmjenom primjera najbolje prakse i iskustva, uzimajući u obzir europske i međunarodne pravne instrumente i norme. Kako bi olakšala suradnju, Kirgiska Republika nastojat će pristupiti Konvenciji Vijeća Europe za zaštitu pojedinaca u vezi s automatskom obradom osobnih podataka od 28. siječnja 1981. i Dodatnom protokolu uz Konvenciju za zaštitu pojedinaca u vezi s automatskom obradom osobnih podataka, koji se odnosi na nadzorna tijela i prekogranični protok podataka, sastavljenom 8. studenoga 2001. te ih provoditi. ČLANAK 14. Suradnja u području migracija, azila i upravljanja granicama 1. Stranke ponovno potvrđuju važnost uspostave sveobuhvatnog dijaloga o svim pitanjima povezanima s migracijama, uključujući, prema potrebi, zakonite migracije, međunarodnu zaštitu i borbu protiv nezakonitih migracija, borbu protiv krijumčarenja ljudi i trgovanja ljudima. 2. Suradnja se temelji na posebnoj procjeni potreba izvršenoj u međusobnom savjetovanju stranaka te se provodi u skladu s njihovim relevantnim važećim zakonodavstvom. Posebno je usmjerena na:

(a) rješavanje glavnih uzroka migracija;

(b) razvoj i provedbu nacionalnog zakonodavstva i prakse u odnosu na međunarodnu zaštitu radi poštovanja odredbi Ženevske konvencije o statusu izbjeglica donesene 28. srpnja 1951. i Protokola o statusu izbjeglica sklopljenog 31. siječnja 1967.; (c) podsjećanje na Deklaraciju iz New Yorka o izbjeglicama i migrantima donesenu 19. rujna 2016. rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/71/1; (d) pravila o prihvatu, prava i status prihvaćenih osoba, pravedno postupanje sa strancima čiji je boravak zakonit i njihovu integraciju, obrazovanje i osposobljavanje te mjere protiv rasizma i ksenofobije; (e) uspostavu djelotvorne i preventivne politike protiv nezakonitih migracija, krijumčarenja migranata i trgovine ljudima, uključujući pitanje kako se boriti protiv mreža krijumčara i trgovaca te kako zaštititi žrtve takve trgovine u okviru relevantnih međunarodnih instrumenata; (f) pitanja kao što su organizacija, osposobljavanje, najbolje prakse i druge operativne mjere u području upravljanja migracijama, a posebno nezakonitim migracijama, sigurnosti dokumenata, vizne politike te sustava za upravljanje granicama i informiranje o migracijama.

ČLANAK 15. Ponovni prihvat i borba protiv nezakonitih migracija 1. U okviru suradnje na sprečavanje i suzbijanju nezakonitih migracija stranke su suglasne da: (a) Kirgiska Republika ponovno prihvati sve svoje državljane koji ne ispunjavaju ili koji više ne ispunjavaju uvjete na snazi za ulazak, prisutnost ili boravište na državnom području države članice Europske unije na zahtjev te države i bez daljnjih formalnosti;

(b) svaka država članica Europske unije ponovno prihvati svoje državljane koji ne ispunjavaju ili koji više ne ispunjavaju uvjete na snazi za ulazak, prisutnost ili boravište na državnom području Kirgiske Republike na njezin zahtjev i bez daljnjih formalnosti;

(c) države članice Europske unije i Kirgiska Republika za potrebe vraćanja svojim državljanima osiguravaju odgovarajuće putne isprave ili prihvaćaju upotrebu europske putne isprave uspostavljene u skladu s Uredbom (EU) 2016/1953 Europskog parlamenta i Vijeća. Ako osoba koju treba ponovno prihvatiti ne posjeduje nikakve isprave ili druge dokaze svojeg državljanstva, nadležna diplomatska ili konzularna predstavništva predmetne države članice ili Kirgiske Republike, na zahtjev Kirgiske Republike ili predmetne države članice, osiguravaju punu suradnju radi utvrđivanja njezina državljanstva. 2. Stranke su suglasne da na zahtjev Europska unija i Kirgiska Republika sklope sporazum kojim će urediti posebne obveze država članica Europske unije i Kirgiske Republike u pogledu ponovnog prihvata i koji će uključivati detaljne odredbe o ponovnom prihvatu državljana drugih zemalja i osoba bez državljanstva. Ako to uvjeti dopuste, stranke mogu razmotriti i mogućnost otvaranja pregovora o sporazumu između Europske unije i Kirgiske Republike o pojednostavnjenju postupka izdavanja viza za građane Europske unije i Kirgiske Republike.

ČLANAK 16. Sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma 1. Stranke surađuju radi sprečavanja i djelotvorne borbe protiv korištenja svojih financijskih institucija i određenih nefinancijskih poduzeća i zanimanja za pranje prihoda od kriminalnih aktivnosti i financiranja terorizma. 2. U tu svrhu u okviru svojeg zakonodavstva razmjenjuju informacije i surađuju kako bi se osigurala djelotvorna i potpuna provedba preporuka Stručne skupine za financijsko djelovanje (FATF) i drugih normi koje su donijela relevantna međunarodna tijela koja djeluju u tom području. Takva suradnja može, među ostalim, uključivati identifikaciju, praćenje, zapljenu, oduzimanje i povrat imovine ili sredstava ostvarenih kriminalom. ČLANAK 17. Nedopuštene droge

1. Stranke surađuju kako bi osigurale uravnotežen i cjelovit pristup nedopuštenim drogama i novim psihoaktivnim tvarima utemeljen na dokazima.

2. Cilj je politika i aktivnosti povezanih s drogama jačanje struktura za sprečavanje i suzbijanje nedopuštenih droga, smanjenje ponude, trgovine i potražnje za nedopuštenim drogama te uspješno rješavanje problema povezanih sa zdravstvenim i socijalnim posljedicama zloporabe droga radi smanjenja štete. Stranke surađuju kako bi spriječile zloupotrebu kemijskih prekursora koji se koriste za nedopuštenu proizvodnju opojnih droga te psihotropnih i novih psihoaktivnih tvari. 3. Stranke se dogovaraju o načinima suradnje koji su potrebni za postizanje ciljeva iz stavka 1. Mjere se temelje na zajednički dogovorenim načelima utvrđenima u relevantnim konvencijama UN-a o kontroli droga i na preporukama navedenima u zaključnom dokumentu naslovljenom „Naša zajednička obveza za učinkovito rješavanje i borbu protiv svjetskog problema droge” koji je 19. travnja 2016. donesen rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/S-30/1, kao najnoviji međunarodni konsenzus o međunarodnoj politici u području droga, kako bi se razmotrila provedba obveza preuzetih radi zajedničkog rješavanja i suzbijanja svjetskog problema droga. ČLANAK 18. Borba protiv organiziranog kriminala i korupcije 1. Stranke surađuju u suzbijanju i sprečavanju kriminalnih i nezakonitih aktivnosti, uključujući transnacionalne aktivnosti, organizirane ili ostale, kao što su: (a) krijumčarenje migranata i trgovina ljudima;

(b) krijumčarenje vatrenog oružja i trgovina njime, uključujući malo i lako oružje; (c) krijumčarenje nedopuštenih droga i trgovina njima;

(d) krijumčarenje robe i trgovina njome; (e) nezakonite gospodarske i financijske aktivnosti, kao što su krivotvorenje, porezna prijevara i prijevara u javnoj nabavi; (f) pronevjera u projektima koje financiraju međunarodni donatori; (g) aktivna i pasivna korupcija u privatnom i javnom sektoru; (h) krivotvorenja dokumenata i davanja lažnih izjava; (i) kiberkriminalitet. 2. Stranke jačaju bilateralnu, regionalnu i međunarodnu suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva, uključujući osposobljavanje i razmjenu iskustava. Stranke djelotvorno provode relevantne međunarodne norme, posebno one sadržane u Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv transnacionalnog organiziranog kriminala donesenoj 8. siječnja 2001. rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/55/25 i njezinim protokolima.

3. Stranke surađuju u sprečavanju i borbi protiv korupcije u skladu s relevantnim međunarodnim normama, posebno onima sadržanima u Konvenciji Ujedinjenih naroda protiv korupcije donesenoj 31. listopada 2003. rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/58/4 i preporukama koje proizlaze iz procjena te konvencije. ČLANAK 19. Borba protiv terorizma

1. Stranke ponovno potvrđuju važnost suzbijanja i sprečavanja terorizma te su suglasne surađivati na bilateralnoj, regionalnoj i međunarodnoj razini radi sprečavanja i suzbijanja terorizma u svim njegovim oblicima i pojavama. 2. Stranke su suglasne da je ključno da se suzbijanje terorizma provodi uz potpuno poštovanje vladavine prava te u potpunosti u skladu s međunarodnim pravom, uključujući međunarodno pravo u području ljudskih prava, međunarodno pravo u području izbjeglica i međunarodno humanitarno pravo, načela Povelje UN-a i sve relevantne međunarodne instrumente povezane s borbom protiv terorizma. 3. Stranke naglašavaju važnost univerzalne ratifikacije i provedbe svih konvencija i protokola UN-a koji se odnose na borbu protiv terorizma. Stranke su suglasne promicati dijalog o nacrtu sveobuhvatne konvencije o međunarodnom terorizmu i surađivati u provedbi Globalne protuterorističke strategije Ujedinjenih naroda donesene 8. rujna 2006. rezolucijom Opće skupštine UN-a A/RES/60/288 i svih relevantnih rezolucija Vijeća sigurnosti UN-a.

4. Stranke ponovno potvrđuju važnost kaznenog i pravosudnog pristupa borbi protiv terorizma te su suglasne surađivati na sprečavanju i suzbijanju terorizma, posebno: (a) razmjenom informacija o terorističkim skupinama i pojedincima te njihovim mrežama podrške u skladu s međunarodnim i nacionalnim pravom, posebno u pogledu zaštite podataka i privatnosti; (b) razmjenom iskustava u pogledu sprečavanja i suzbijanja terorizma, sredstava i metoda i njihovih tehničkih aspekata, kao i u osposobljavanju, u skladu s primjenjivim pravom; (c) razmjenom stajališta o radikalizaciji i novačenju te načinima suzbijanja radikalizacije i promicanja deradikalizacije i rehabilitacije; (d) razmjenom stajališta i iskustava o prekograničnom kretanju i putovanju osumnjičenika za terorizam, kao i o terorističkim prijetnjama; (e) dijeljenjem primjera najbolje prakse u području zaštite ljudskih prava u borbi protiv terorizma, posebno u pogledu kaznenih postupaka; (f) osiguravanjem kriminalizacije kaznenih djela terorizma i poduzimanjem mjera za borbu protiv financiranja terorizma;



(g) poduzimanjem mjera protiv kemijskih, bioloških, radioloških i nuklearnih terorističkih prijetnji te nužnih mjera za sprečavanje stjecanja, prijenosa i upotrebe kemijskih, bioloških, radioloških i nuklearnih materijala u svrhu terorizma, kao i za sprečavanje nezakonitih radnji u kemijskim, biološkim, radiološkim i nuklearnim postrojenjima s visokom razinom rizika. 5. Suradnja se temelji na relevantnim raspoloživim procjenama i odvija se putem međusobnog savjetovanja stranaka. ČLANAK 20. Pravna i pravosudna suradnja 1. Stranke jačaju postojeću suradnju u području uzajamne pravne pomoći i izručenja na temelju relevantnih međunarodnih sporazuma. Stranke jačaju postojeće mehanizme i, prema potrebi, razmatraju razvoj novih mehanizama za olakšavanje međunarodne suradnje u tom području. Takva bi suradnja, prema potrebi, obuhvaćala pristupanje relevantnim međunarodnim instrumentima i njihovu provedbu te bližu suradnju s Eurojustom. 2. Stranke razvijaju pravnu i pravosudnu suradnju u građanskim i trgovačkim stvarima, prvenstveno u odnosu na pregovore o multilateralnim konvencijama o pravosudnoj suradnji u građanskim stvarima, a posebno konvencijama Haške konferencije o međunarodnom privatnom pravu te njihovu ratifikaciju i provedbu.

ČLANAK 21. Konzularna zaštita Diplomatska i konzularna tijela država članica Europske unije koje imaju predstavništvo pružaju zaštitu državljanima svake države članice Europske unije koja nema stalno predstavništvo u Kirgiskoj Republici koje bi im u takvom slučaju moglo djelotvorno pružiti konzularnu zaštitu uz iste uvjete kao i državljanima te države članice.

Kako bi se uspostavio koordinirani postupak kojim se državljanima Kirgiske Republike omogućuje dobivanje konzularne zaštite u državama članicama Europske unije u kojima Kirgiska Republika nema stalno predstavništvo koje bi im u takvom slučaju moglo djelotvorno pružiti konzularnu zaštitu, na konzularna predstavništva Kirgiske Republike u državi članici Europske unije ne primjenjuje se obveza obavješćivanja na temelju članka 7. Bečke konvencije o konzularnim odnosima donesene 24. travnja 1963.



GLAVA IV. TRGOVINA I PITANJA POVEZANA S TRGOVINOM POGLAVLJE 1. HORIZONTALNE ODREDBE ČLANAK 22. Ciljevi Ciljevi su ove glave:

(a) širenje, diversifikacija i olakšavanje trgovine između stranaka, posebno odredbama o carini i olakšavanju trgovine, tehničkim preprekama u trgovini te sanitarnim i fitosanitarnim mjerama, uz očuvanje prava svake stranke da donosi zakone kako bi se ostvarili ciljevi javne politike; (b) olakšavanje trgovine uslugama i ulaganja između stranaka, uključujući slobodnim prijenosom tekućih plaćanja i kretanja kapitala;

(c) djelotvorno i uzajamno otvaranje tržišta javne nabave stranaka; (d) promicanje inovacija i kreativnosti osiguravanjem odgovarajuće i djelotvorne zaštite svih prava intelektualnog vlasništva; (e) promicanje uvjeta kojima se potiče nenarušeno tržišno natjecanje u gospodarskim djelatnostima stranaka, osobito u smislu trgovine i ulaganja među njima; (f) razvoj međunarodne trgovine na način koji doprinosi održivom razvoju u njegovoj gospodarskoj, socijalnoj i okolišnoj dimenziji; (g) uspostava djelotvornog, pravednog i predvidljivog mehanizma za rješavanje sporova o tumačenju i primjeni ove glave. ČLANAK 23. Definicije Za potrebe ove glave:

(a) „Sporazum o poljoprivredi” znači Sporazum o poljoprivredi iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u;

(b) „Sporazum o postupcima izdavanja uvoznih dozvola” znači Sporazum o postupcima izdavanja uvoznih dozvola iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (c) „Antidampinški sporazum” znači Sporazum o provedbi članka VI. GATT-a iz 1994. iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (d) „dani” znači kalendarski dani, uključujući vikende i praznike; (e) „Ugovor o energetskoj povelji” znači Ugovor o energetskoj povelji sklopljen u Lisabonu 17. prosinca 1994.; (f) „postojeći” znači onaj koji je na snazi na dan stupanja na snagu ovog Sporazuma; (g) „GATT iz 1994.” znači Opći sporazum o carinama i trgovini iz 1994. iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (h) „GATS” znači Opći sporazum o trgovini uslugama iz Priloga 1.B Sporazumu o WTO-u; (i) „mjera” uključuje svaku mjeru stranke, u obliku zakonodavnog akta, propisa, pravila, postupka, odluke, upravnog akta ili u bilo kojem drugom obliku;

(j) „mjere stranke” znači mjere koje donose ili provode:

i. središnje, regionalne ili lokalne uprave ili tijela; i ii. nevladina tijela pri izvršavanju ovlasti koje su im povjerile središnje, regionalne ili lokalne uprave ili tijela; (k) „osoba” znači fizička ili pravna osoba; (l) „revidirana Konvencija iz Kyota” znači Međunarodna konvencija o pojednostavnjenju i usklađivanju carinskih postupaka, sastavljena u Kyotu 18. svibnja 1973., kako je izmijenjena; (m) „Sporazum o zaštitnim mjerama” znači Sporazum o zaštitnim mjerama iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (n) „Sporazum o SCM-u” znači Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (o) „Sporazum o SPS-u” znači Sporazum o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u; (p) „Sporazum o TBT-u” znači Sporazum o tehničkim preprekama u trgovini iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u;

(q) „treća zemlja” znači zemlja ili državno područje izvan zemljopisnog područja primjene ovog Sporazuma; (r) „Sporazum o olakšavanju trgovine ” znači Sporazum o olakšavanju trgovine iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u;

(s) „Sporazum o TRIPS-u” znači Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva iz Priloga 1.C Sporazumu o WTO-u; (t) „Bečka konvencija o pravu međunarodnih ugovora” znači Bečka konvencija o pravu međunarodnih ugovora, potpisana u Beču 23. svibnja 1969.; (u) „Deklaracija iz Arushe Svjetske carinske organizacije” znači Deklaracija Vijeća za carinsku suradnju o integritetu carinske službe, potpisana u Arushi u Tanzaniji 7. srpnja 1993.; (v) „WTO” znači Svjetska trgovinska organizacija; (w) „Sporazum o WTO-u” znači Sporazum iz Marakeša o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije, potpisan 15. travnja 1994.

ČLANAK 24. Odnos prema drugim međunarodnim sporazumima 1. Stranke potvrđuju međusobna prava i obveze koje proizlaze iz Sporazuma o WTO-u i drugih sporazuma čije su stranke. 2. Ništa u ovom Sporazumu ne tumači se kao da se od stranaka zahtijeva da postupaju protivno svojim obvezama iz Sporazuma o WTO-u.

ČLANAK 25. Upućivanja na zakonodavne akte i propise i druge sporazume 1. Svako upućivanje u ovoj glavi na zakonodavne akte i propise, općenito ili upućivanjem na određeni statut, propis ili direktivu, smatra se upućivanjem na zakonodavni akt i propise kako su izmijenjeni, osim ako je drukčije navedeno. 2. Za svako upućivanje ili uključivanje upućivanjem u ovoj glavi na druge sporazume ili pravne instrumente u cijelosti ili djelomično smatra se, osim ako je drukčije navedeno, da uključuje: (a) povezane priloge, protokole, bilješke, bilješke o tumačenju i bilješke s objašnjenjima; i

(b) sporazume koji zamjenjuju sporazume čije su stranke ovog Sporazuma stranke ili izmjene koje obvezuju stranke, osim ako se upućivanjem potvrđuju postojeća prava. ČLANAK 26. Pravo na poduzimanje mjera na temelju domaćeg zakonodavstva Stranka ne predviđa pravo na poduzimanje mjera protiv druge stranke u skladu sa svojim zakonodavstvom na osnovi toga da mjera druge stranke nije u skladu s ovim Sporazumom.

ČLANAK 27. Posebne zadaće Vijeća za suradnju koje djeluje u sastavu za trgovinu 1. Kad Vijeće za suradnju obavlja neku od zadaća koje su mu dodijeljene ovom glavom, ono se sastoji od predstavnika stranaka odgovornih za pitanja povezana s trgovinom, u skladu s pravnim okvirima stranaka, ili njihovih zamjenika.

2. Vijeće za suradnju koje djeluje u sastavu za trgovinu: (a) ovlašteno je, na temelju zajedničkog pristanka te nakon provedbe odgovarajućih unutarnjih postupaka stranaka kako je predviđeno njihovim zakonodavstvom, donositi odluke kako bi ažuriralo ili izmijenilo sljedeće: i. Prilog 2.; ii. priloge 8.-A, 8.-B i 8.-C; iii. Prilog 9.; iv. priloge 14.-A i 14.-B; v. Protokol I.

Takva ažuriranja i izmjene potvrđuju se razmjenom diplomatskih nota između stranaka i stupaju na snagu nakon razmjene diplomatskih nota, osim ako se stranke dogovore drukčije; (b) može donositi odluke o tumačenju odredbi ove glave; (c) može donositi odluke o osnivanju dodatnih pododbora osim onih osnovanih na temelju ove glave, koji se sastoje od predstavnika stranaka, i dodijeliti im zadaće u okviru svoje nadležnosti; može i odlučiti izmijeniti funkcije koje su dodijeljene pododborima koje osniva, kao i raspustiti ih.

3. Vijeće za suradnju koje djeluje u sastavu za trgovinu donosi odluke i daje odgovarajuće preporuke nakon provedbe odgovarajućih unutarnjih postupaka stranaka, kako je predviđeno njihovim zakonodavstvom. 4. Ako nije moguće održati sastanke Vijeća za suradnju, odluke iz stavka 2. mogu se donijeti pisanim postupkom. ČLANAK 28. Posebne zadaće Odbora za suradnju koji djeluje u sastavu za trgovinu 1. Kad Odbor za suradnju obavlja bilo koju od zadaća koje su mu dodijeljene na temelju ove glave, sastoji se od predstavnika stranaka odgovornih za pitanja povezana s trgovinom ili njihovih zamjenika. 2. Odbor za suradnju koji djeluje u sastavu za trgovinu prvenstveno ima sljedeće zadaće:

(a) pomagati Vijeću za suradnju u obavljanju njegovih zadaća povezanih s trgovinskim pitanjima; (b) odgovarati za pravilnu provedbu i primjenu ove glave. U tom smislu i ne dovodeći u pitanje prava utvrđena u poglavlju 14., svaka stranka može u okviru Odbora za suradnju uputiti na raspravu bilo koje pitanje koje se odnosi na primjenu ili tumačenje ove glave;

(c) prema potrebi, nadzirati daljnju razradu ove glave i ocjenjivati rezultate dobivene njezinom primjenom; (d) nastojati pronaći odgovarajuće načine sprečavanja i rješavanja problema koji bi inače mogli nastati u područjima obuhvaćenima ovom glavom; i (e) nadzirati rad svih pododbora osnovanih na temelju ove glave. 3. Pri obavljanju svojih zadaća iz stavka 2. ovog članka Odbor za suradnju može iznijeti prijedloge o potrebi donošenja odluka o ažuriranju ili izmjenama iz članka 27. stavka 2. točke (a) ili odluka o tumačenju iz članka 27. stavka 2. točke (b) ako u tom trenutku nisu predviđeni sastanci Vijeća za suradnju. 4. Odbor za suradnju koji djeluje u sastavu za trgovinu donosi odluke i daje odgovarajuće preporuke nakon završetka odgovarajućih unutarnjih postupaka stranaka, kako je predviđeno njihovim zakonodavstvom. ČLANAK 29. Koordinatori 1. Europska unija i Kirgiska Republika imenuju koordinatora za ovu glavu u roku od 60 dana od stupanja na snagu ovog Sporazuma i međusobno se obavješćuju o podacima za kontakt.



2. Koordinatori zajednički utvrđuju dnevni red i provode sve druge potrebne pripreme za sastanke Vijeća za suradnju i Odbora za suradnju u skladu s ovim poglavljem te, prema potrebi, poduzimaju daljnje mjere na temelju odluka tih tijela. ČLANAK 30. Pododbori 1. Pododbori su sastavljeni od predstavnika Europske unije, s jedne strane, i predstavnika Kirgiske Republike, s druge strane. 2. Pododbori se sastaju u roku od jedne godine od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma, a nakon toga jednom godišnje ili na zahtjev bilo koje stranke ili Odbora za suradnju na odgovarajućoj razini. Fizički sastanci održavaju se naizmjenično u Bruxellesu ili Biškeku. Sastanci se ujedno mogu održavati putem bilo kojeg tehnološkog sredstva koje je dostupno strankama. 3. Pododborima supredsjedaju predstavnici stranaka.

POGLAVLJE 2. TRGOVINA ROBOM

ČLANAK 31. Područje primjene Osim ako je ovim Sporazumom predviđeno drukčije, ovo se poglavlje primjenjuje na trgovinu robom stranke. ČLANAK 32. Definicije Za potrebe ovog poglavlja: (a) „konzularne transakcije” znači postupak dobivanja od konzula stranke uvoznice na državnom području stranke izvoznice ili na državnom području treće strane, konzularnog računa ili konzularne vize za trgovački račun, potvrde o podrijetlu, manifesta, izvozne deklaracije pošiljatelja ili druge carinske dokumentacije povezane s uvozom robe;

(b) „carine” znači carine ili pristojbe bilo koje vrste koje su uvedene na uvoz ili u vezi s uvozom robe; ne uključuje: i. davanja istovjetna unutarnjim porezima predviđena u skladu s člankom 34.; ii. antidampinške, posebne zaštitne, kompenzacijske ili zaštitne pristojbe koje se primjenjuju u skladu s GATT-om iz 1994., Antidampinškim sporazumom, Sporazumom o poljoprivredi, Sporazumom o SCM-u i Sporazumom o zaštitnim mjerama, ovisno o slučaju;

iii. naknade i druge pristojbe uvedene na uvoz ili u vezi s uvozom robe koje su iznosom ograničene na približni trošak pruženih usluga; (c) „postupak izdavanja izvoznih dozvola” znači upravni postupak u okviru kojeg se zahtijeva da se relevantnom upravnom tijelu ili relevantnim upravnim tijelima, kao preduvjet za izvoz s državnog područja stranke izvoznice, podnese zahtjev ili druga dokumentacija (osim onih koji se zahtijevaju za potrebe carinjenja); (d) „roba stranke” znači domaća roba kako se to tumači u GATT-u iz 1994.; (e) „harmonizirani sustav” ili „HS” znači Harmonizirani sustav nazivlja i brojčanog označivanja robe, uključujući sve njegove pravne napomene i izmjene koje je izradila Svjetska carinska organizacija;

(f) „postupak izdavanja uvoznih dozvola” znači upravni postupak u okviru kojeg se zahtijeva da se relevantnom upravnom tijelu ili relevantnim upravnim tijelima, kao preduvjet za uvoz na državno područje stranke uvoznice, podnese zahtjev ili druga dokumentacija (osim onih koji se zahtijevaju za potrebe carinjenja); (g) „obnovljeni proizvod” znači roba razvrstana u poglavlja 84., 85., 87., 90. ili tarifni broj 9402 Harmoniziranog sustava: i. koja se u cijelosti ili djelomično sastoji od dijelova dobivenih iz proizvoda koji su prethodno bili korišteni; ii. koja ima slična radna svojstva i radne uvjete u usporedbi s istovjetnim novim proizvodom; i iii. koja ima jednako jamstvo kao istovjetni novi proizvod.

ČLANAK 33. Tretman najpovlaštenije nacije 1. Svaka stranka odobrava za robu druge stranke tretman najpovlaštenije nacije u skladu s člankom I. GATT-a iz 1994., uključujući njegove napomene i dodatne odredbe koje se mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio.

2. Stavak 1. ne primjenjuje se u odnosu na povlašteni tretman koji je jedna od stranaka dodijelila za robu treće zemlje u skladu sa Sporazumom o WTO-u. ČLANAK 34. Nacionalni tretman Svaka stranka odobrava nacionalni tretman za robu druge stranke u skladu s člankom III. GATT-a iz 1994., uključujući njegove napomene i dodatne odredbe. U tu se svrhu članak III. GATT-a iz 1994. te njegove napomene i dodatne odredbe mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio. ČLANAK 35. Uvozna i izvozna ograničenja

Nijedna stranka ne smije donijeti ni provoditi bilo kakvu zabranu ili ograničenje, osim carina, poreza ili drugih pristojbi, bilo da se provode kvotama, uvoznim ili izvoznim dozvolama ili drugim mjerama, na uvoz robe druge stranke ili na izvoz ili prodaju za izvoz robe s odredištem na državnom području druge stranke, osim u skladu s člankom XI. GATT-a iz 1994. i njegovim napomenama i dodatnim odredbama. U tu se svrhu članak XI. GATT-a iz 1994. te njegove napomene i dodatne odredbe mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio.

ČLANAK 36. Izvozne carine, porezi ili druge pristojbe 1. Nijedna stranka ne smije uvesti ni primjenjivati carine, poreze ili druge naknade bilo koje vrste koje se uvode na izvoz robe u drugu stranku ili u vezi s izvozom robe u drugu stranku ili bilo koje druge mjere s istovjetnim učinkom osim za robu u skladu s rasporedom utvrđenim u Prilogu 2. Ova se odredba ne primjenjuje na robu u provozu preko državnog područja stranke u smislu članka V. GATT-a iz 1994. ili na robu koja je, u skladu s međunarodnim sporazumom između Kirgiske Republike i treće strane, uvezena u Kirgisku Republiku bez uvođenja izvoznih carina koje bi ta treća strana inače mogla uvesti za izvoz u Europsku uniju u skladu s, prema potrebi, rasporedom koncesija te treće strane priloženim GATT-u iz 1994. ili bilateralnim obvezama koje proizlaze iz sporazuma s Europskom unijom. 2. Ništa iz ovog članka ne sprečava stranku da na izvoz robe drugoj stranci uvede naknadu ili pristojbu koja je dopuštena na temelju članka 38. ČLANAK 37. Kontrola izvoza robe s dvojnom namjenom Stranke razmjenjuju informacije i primjere dobre prakse o kontroli izvoza robe s dvojnom namjenom radi promicanja usklađivanja kontrola izvoza Europske unije i Kirgiske Republike.

ČLANAK 38.

Naknade i formalnosti 1. Članak VIII. GATT-a iz 1994. i njegove napomene za tumačenje te sve iznimke i izuzeća od obveza utvrđenih u članku VIII. GATT-a iz 1994., kao i oslobođenja od njih, koji se primjenjuju na temelju Sporazuma o WTO-u, mutatis mutandis se ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio. 2. Svaka stranka odmah objavljuje sve naknade i pristojbe koje naplaćuje u vezi s uvozom ili izvozom u obliku koji državnim tijelima, trgovcima i drugim zainteresiranim stranama omogućuje da se o njima informiraju. 3. Svaka stranka periodički preispituje svoje naknade i pristojbe radi smanjenja njihova broja i raznolikosti, ako je to izvedivo. 4. Nijedna stranka ne smije zahtijevati konzularne transakcije, uključujući s time povezane naknade i pristojbe, za uvoz bilo koje robe druge stranke.

ČLANAK 39. Obnovljeni proizvodi 1. Stranka za obnovljene proizvode druge stranke nastoji odobriti tretman koji nije manje povoljan od tretmana koji odobrava za istovjetne nove proizvode. 2. Ako stranka donese ili zadrži uvozne i izvozne zabrane ili ograničenja za rabljene proizvode, nastojat će te mjere ne primjenjivati na obnovljene proizvode.

3. Stranka može zahtijevati da obnovljeni proizvodi budu označeni kao takvi za distribuciju ili prodaju na njezinu državnom području te da ispunjavaju sve primjenjive tehničke zahtjeve koji se primjenjuju na istovjetne nove proizvode. ČLANAK 40. Privremeni uvoz robe Stranka odobrava drugoj stranci oslobođenje od uvoznih pristojbi i carina na privremeno uvezenu robu, u slučajevima i u skladu s postupcima utvrđenima bilo kojom međunarodnom konvencijom o privremenom uvozu robe, koja je za nju obvezujuća. To se oslobođenje primjenjuje u skladu sa zakonodavstvom svake stranke.

ČLANAK 41. Provoz Članak V. GATT-a iz 1994. ugrađuje se u ovaj Sporazum i postaje njegov sastavni dio. Stranke poduzimaju sve potrebne mjere za olakšavanje provoza energetske robe, u skladu s načelom slobodnog provoza i člankom 7. stavcima 1. i 3. Ugovora o energetskoj povelji. ČLANAK 42. Uvozni i izvozni monopoli

Nijedna stranka ne smije odrediti ni održavati određeni uvozni ili izvozni monopol. Za potrebe ovog članka uvozni ili izvozni monopol znači isključivo pravo ili ovlasti koje stranka dodijeli subjektu za uvoz robe iz druge stranke ili izvoz robe u drugu stranku.

ČLANAK 43. Označivanje podrijetla 1. Ako Kirgiska Republika zahtijeva oznaku podrijetla za uvoz proizvoda iz Europske unije, prihvaća oznaku podrijetla „Made in EU” ili jednakovrijednu oznaku na jeziku u skladu sa zahtjevima za označivanje podrijetla Kirgiske Republike pod uvjetima koji nisu manje povoljni od onih koji se primjenjuju na oznake podrijetla država članica Europske unije. 2. Za potrebe oznake podrijetla „Made in EU” Kirgiska Republika tretira Europsku uniju kao jedinstveno područje. ČLANAK 44. Postupci izdavanja uvoznih dozvola Svaka stranka donosi i provodi postupke izdavanja uvoznih dozvola u skladu s člancima 1., 2. i 3. Sporazuma o postupcima izdavanja uvoznih dozvola. U tu se svrhu članci 1., 2. i 3. Sporazuma o postupcima izdavanja uvoznih dozvola mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio.



ČLANAK 45. Postupci izdavanja izvoznih dozvola 1. Svaka stranka u skladu sa svojim nadležnostima osigurava transparentnost postupaka izdavanja izvoznih dozvola i objavljuje sve nove postupke izdavanja izvoznih dozvola ili izmjene postojećeg postupka izdavanja izvoznih dozvola na način kojim se vladama, trgovcima i drugim zainteresiranim stranama omogućuje da se upoznaju s njima. Takve se informacije, kad je to izvedivo, objavljuju najkasnije 30 dana prije stupanja na snagu novog postupka izdavanja izvoznih dozvola ili izmjene postojećeg postupka izdavanja izvoznih dozvola, a u svakom slučaju najkasnije na datum na koji takav postupak ili izmjena stupi na snagu. 2. Objave postupaka izdavanja izvoznih dozvola sadržavaju sljedeće: (a) tekstove postupaka izdavanja izvoznih dozvola ili njihove izmjene; (b) robu koja podliježe svakom postupku izdavanja izvoznih dozvola;

(c) opis svakog postupka podnošenja zahtjeva za izvoznu dozvolu i sve kriterije koje podnositelj zahtjeva mora ispuniti kako bi imao pravo podnijeti zahtjev za izvoznu dozvolu, primjerice posjedovanje dozvole za obavljanje djelatnosti, početak ili nastavak ulaganja ili poslovanje preko određenog oblika poslovne jedinice na državnom području stranke; (d) kontaktnu točku ili kontaktne točke od kojih zainteresirane osobe mogu dobiti dodatne informacije o uvjetima za dobivanje izvozne dozvole; (e) upravno tijelo ili upravna tijela kojima se treba podnijeti zahtjev ili druga relevantna dokumentacija; (f) opis svih mjera koje se provode u okviru postupka izdavanja izvoznih dozvola;

(g) razdoblje tijekom kojeg će svaki postupak izdavanja izvoznih dozvola biti na snazi, osim ako postupak ostaje na snazi do povlačenja ili revizije u novoj publikaciji; (h) namjerava li stranka primjenjivati postupak izdavanja izvoznih dozvola za upravljanje izvoznom kvotom, ukupnu količinu i, prema potrebi, vrijednost kvote te datum otvaranja i zatvaranja kvote; i (i) sva izuzeća ili iznimke od zahtjeva za dobivanje izvozne dozvole, na koji način zatražiti ili iskoristiti ta izuzeća ili iznimke i kriterije za njihovo odobravanje.

3. U roku od 45 dana od datuma stupanja na snagu ovog Sporazuma svaka stranka obavješćuje drugu stranku o svojim postojećim postupcima izdavanja izvoznih dozvola. Stranka koja donese novi postupak izdavanja izvoznih dozvola ili izmijeni postojeći postupak izdavanja izvoznih dozvola obavješćuje drugu stranku o postupku ili izmjeni u roku od 60 dana od objave. Obavijest sadržava upućivanje na izvore u kojima su objavljene informacije propisane stavkom 2. te, prema potrebi, adresu relevantnih službenih internetskih stranica. ČLANAK 46. Mjere za zaštitu trgovine Stranke potvrđuju svoja prava i obveze na temelju: (a) članka XIX. GATT-a iz 1994.; (b) Sporazuma o zaštitnim mjerama; (c) članka 5. Sporazuma o poljoprivredi;

(d) članka VI. GATT-a iz 1994.; (e) Antidampinškog sporazuma; i (f) Sporazuma o SCM-u.

ČLANAK 47. Transparentnost instrumenata trgovinske zaštite 1. Stranke su suglasne da bi se instrumenti trgovinske zaštite (antidampinške, antisubvencijske i globalne zaštitne mjere) trebali upotrebljavati u potpunosti u skladu s relevantnim zahtjevima WTO-a te na temelju pravednog i transparentnog sustava. 2. Prije donošenja konačne odluke o antidampinškim ili kompenzacijskim mjerama stranke osiguravaju objavu svih bitnih činjenica koje se razmatraju i koje čine osnovu za odluku o primjeni mjera, ne dovodeći u pitanje članak 6.5. Antidampinškog sporazuma i članak 12.4. Sporazuma o SCM-u. Objavom se zainteresiranim stranama ostavlja dovoljno vremena za iznošenje primjedbi. 3. Svaka zainteresirana strana ima priliku izraziti svoja stajališta tijekom antidampinških i antisubvencijskih ispitnih postupaka, pod uvjetom da se time nepotrebno ne odgađa provođenje ispitnih postupaka. 4. Ovaj članak ne podliježe poglavlju 14. ove glave.



POGLAVLJE 3. CARINA ČLANAK 48. Carinska suradnja 1. Stranke jačaju suradnju u području carine kako bi osigurale transparentno trgovinsko okruženje, olakšale trgovinu, poboljšale sigurnost lanca opskrbe, promicale zaštitu potrošača, zaustavile tokove robe kojom se povređuju prava intelektualnog vlasništva i kako bi se borile protiv krijumčarenja i prijevare. 2. U svrhu provedbe ciljeva iz stavka 1. i u granicama raspoloživih resursa stranke surađuju, među ostalim, radi: (a) poboljšanja carinskog zakonodavstva te usklađivanja i pojednostavnjenja carinskih postupaka, u skladu s međunarodnim konvencijama i normama primjenjivima u području carina i olakšavanja trgovine, uključujući one koje su razvili WTO (uključujući Sporazum o olakšavanju trgovine) i Svjetska carinska organizacija (posebno Revidirana Konvencija iz Kyota), uzimajući u obzir instrumente i primjere najbolje prakse koje je osmislila Europska unija, uključujući carinske nacrte;

(b) uspostave modernih carinskih sustava, uključujući moderne tehnologije za carinjenje; odredbe za ovlaštene gospodarske subjekte; automatske analize i kontrole koje su utemeljene na riziku; pojednostavnjene postupke puštanja robe u promet; revizije nakon carinjenja; transparentno određivanje carinske vrijednosti i odredbe za partnerstvo između carinskih tijela i poduzeća; (c) osiguravanja jednostavnije i djelotvorne kontrole prekrcaja i provoza kroz njihova državna područja; osiguravanja suradnje i koordinacije svih uključenih tijela i agencija na njihovim državnim područjima kako bi se olakšao promet u provozu; i, ako je to relevantno i primjereno, ostvarivanja mogućnosti za usklađivanje odgovarajućih sustava carinskog provoza;

(d) poticanja najviših standarda profesionalne etike, posebno na granicama, primjenom mjera koje odražavaju načela Deklaracije iz Arushe Svjetske carinske organizacije; (e) razmjene primjera najbolje prakse i pružanja tehničke podrške za planiranje i osiguravanje najviših standarda profesionalne etike; (f) razmjene, prema potrebi, relevantnih informacija i podataka uz poštovanje pravila druge strane o povjerljivosti osjetljivih podataka i o zaštiti osobnih podataka; (g) sudjelovanja, ako je to relevantno i primjereno, u koordiniranim carinskim aktivnostima između carinskih tijela stranaka.

ČLANAK 49. Uzajamna administrativna pomoć Ne dovodeći u pitanje druge oblike suradnje predviđene ovim Sporazumom, posebno u članku 48., stranke jedna drugoj pružaju uzajamnu administrativnu pomoć u carinskim pitanjima u skladu s Protokolom I. ČLANAK 50. Određivanje carinske vrijednosti

1. Člancima od 1. do 17. Sporazuma o provedbi članka VII. GATT-a iz 1994. iz Priloga 1.A Sporazumu o WTO-u uređuje se carinska vrijednost robe u trgovini između stranaka. Te se odredbe mutatis mutandis ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio. 2. Stranke surađuju radi postizanja zajedničkog pristupa pitanjima povezanima s određivanjem carinske vrijednosti.

POGLAVLJE 4. TEHNIČKE PREPREKE U TRGOVINI ČLANAK 51. Cilj Cilj je ovog poglavlja olakšati trgovinu robom između stranaka sprečavanjem, utvrđivanjem i uklanjanjem nepotrebnih tehničkih prepreka u trgovini. ČLANAK 52. Područje primjene

1. Ovo poglavlje primjenjuje se na pripremu, donošenje i primjenu svih normi, tehničkih propisa i postupaka ocjene sukladnosti kako su definirani u Sporazumu o TBT-u, a koji mogu utjecati na trgovinu robom između stranaka.

2. Neovisno o stavku 1., ovo se poglavlje ne primjenjuje na: (a) nabavne specifikacije koje vladina tijela pripremaju za potrebe proizvodnje ili potrošnje tih tijela; ili (b) sanitarne i fitosanitarne mjere iz Priloga A Sporazumu o SPS-u, koje su obuhvaćene poglavljem 5. ovog Sporazuma. ČLANAK 53. Odnos prema Sporazumu o TBT-u Stranke potvrđuju svoja postojeća prava i obveze u skladu sa Sporazumom o TBT-u koji se mutatis mutandis ugrađuje u ovaj Sporazum i postaje njegov sastavni dio. ČLANAK 54. Tehnički propisi

1. Svaka stranka provodi, u skladu s pravilima i postupcima koji se primjenjuju na tu stranku, procjenu regulatornog učinka planiranih tehničkih propisa uzimajući u obzir dostupne regulatorne i neregulatorne alternative predloženom tehničkom propisu kojima se mogu ispuniti legitimni ciljevi stranke u skladu s člankom 2.2. Sporazuma o TBT-u.

2. Svaka stranka koristi odgovarajuće međunarodne norme kao osnovu za svoje tehničke propise osim ako može dokazati da bi takve međunarodne norme bile nedjelotvorna ili neprikladna sredstva za ostvarenje postavljenih legitimnih ciljeva. 3. Ako stranka svoje tehničke propise nije donijela na temelju međunarodnih normi, na zahtjev druge stranke poduzima mjere kako bi osigurala utvrđivanje svih bitnih odstupanja od relevantne međunarodne norme i objašnjava razloge zbog kojih se te norme smatraju neprikladnima ili nedjelotvornima za cilj koji se želi postići. 4. Svaka stranka preispituje svoje tehničke propise kako bi povećala svoju usklađenost s relevantnim međunarodnim normama, uzimajući u obzir, među ostalim, svaku promjenu relevantnih međunarodnih normi ili svaku promjenu okolnosti koja je dovela do odstupanja od bilo koje relevantne međunarodne norme. 5. Pri izradi važnih tehničkih propisa koji mogu imati znatan utjecaj na trgovinu svaka stranka poduzima mjere kako bi osigurala, u skladu sa svojim pravilima i postupcima, da postoje postupci putem kojih osobe mogu iznijeti svoje stavove u okviru javne rasprave, osim ako dođe ili postoji opasnost da će doći do hitnih problema povezanih sa sigurnošću, zdravljem, zaštitom okoliša ili nacionalnom sigurnošću, te da se rezultati takvih rasprava objavljuju.



ČLANAK 55. Norme 1. Radi što opsežnijeg usklađivanja normi, svaka stranka potiče normizacijska tijela osnovana na njezinu državnom području i regionalna normizacijska tijela čiji su članovi ona ili normizacijska tijela s poslovnim nastanom na njezinu državnom području na: (a) sudjelovanje, u okviru svojih resursa, u radu relevantnih međunarodnih normizacijskih tijela na pripremi međunarodnih normi;

(b) upotrebu relevantnih međunarodnih normi kao temelja normi koje razvijaju, osim kad bi te međunarodne norme bile nedjelotvorne ili neprikladne, na primjer zbog nedovoljne razine zaštite ili temeljnih klimatskih ili geografskih čimbenika ili temeljnih tehnoloških problema; (c) izbjegavanje udvostručavanja ili preklapanja s radom međunarodnih normizacijskih tijela; (d) preispitivanje, u redovitim vremenskim razmacima, nacionalnih i regionalnih normi čija osnova nisu relevantne međunarodne norme kako bi se povećala njihova usklađenost s odgovarajućim međunarodnim normama;

(e) suradnju s relevantnim normizacijskim tijelima druge stranke u međunarodnim aktivnostima normizacije; ta se suradnja može odvijati u međunarodnim normizacijskim tijelima ili na regionalnoj razini; i (f) poticanje bilateralne suradnje između njih i normizacijskih tijela druge stranke. 2. Stranke bi trebale razmjenjivati informacije o svojim postupcima normizacije i o mjeri u kojoj su koristili međunarodne, regionalne ili podregionalne norme kao temelj za svoje nacionalne norme. 3. Ako su zahtjevi normi navedeni kao obvezni u nacrtu tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti, moraju se ispuniti obveze u pogledu transparentnosti utvrđene u članku 58. ovog Sporazuma i u člancima 2. ili 5. Sporazuma o TBT-u. 4. Međunarodne norme koje su donijeli Međunarodna organizacija za normizaciju, Međunarodna elektrotehnička komisija, Međunarodna telekomunikacijska unija, Komisija za Codex Alimentarius koju je osnovala Organizacija za hranu i poljoprivredu smatraju se relevantnim međunarodnim normama u smislu članaka 2. i 5. Sporazuma o TBT-u i Priloga 3. Sporazumu o TBT-u, čime se ne isključuje upotreba drugih međunarodnih normi.

5. Norma koju su razvile druge međunarodne organizacije isto tako bi se mogla smatrati relevantnom međunarodnom normom u smislu članaka 2. i 5. Sporazuma o TBT-u i Priloga 3. Sporazumu o TBT-u, pod uvjetom da je razvijena: (a) u okviru normizacijskog tijela koje nastoji postići konsenzus među:

i. nacionalnim izaslanstvima uključenih članica WTO-a koja predstavljaju sva nacionalna normizacijska tijela na njihovu državnom području koja su donijela ili se očekuje da će donijeti norme za pitanje na koje se odnosi međunarodna normizacijska aktivnost ili ii. državnim tijelima članice WTO-a koja sudjeluje u Sporazumu; i (b) u skladu s Odlukom Odbora za načela za razvoj međunarodnih normi, uputa i preporuka povezanih s člancima 2. i 5. Sporazuma o TBT-u i njegovim Prilogom 3. ČLANAK 56. Ocjenjivanje sukladnosti 1. Odredbe iz članka 52. koje se odnose na pripremu, donošenje i primjenu tehničkih propisa primjenjuju se mutatis mutandis na postupke ocjenjivanja sukladnosti.

2. Ako stranka zahtijeva ocjenjivanje sukladnosti kao pozitivno jamstvo da je proizvod u skladu s tehničkim propisom, odabire postupke ocjenjivanja sukladnosti razmjerne uključenim rizicima kako je utvrđeno na temelju procjene rizika, uključujući, prema potrebi, korištenje izjave o sukladnosti koju daje dobavljač. 3. Ako zahtijeva ocjenu sukladnosti od treće strane kao pozitivno jamstvo da je proizvod u skladu s tehničkim propisom, a za tu zadaću nije predvidjela državno tijelo kako je navedeno u stavku 4., stranka: (a) po mogućnosti koristi akreditacije za kvalificiranje tijela za ocjenjivanje sukladnosti; (b) na najbolji način koristi međunarodne norme za akreditaciju i ocjenjivanje sukladnosti, kao i međunarodne sporazume koji uključuju akreditacijska tijela stranaka, na primjer putem mehanizama Međunarodne organizacije za akreditaciju laboratorija (ILAC) i Međunarodnog akreditacijskog foruma (IAF);

(c) razmatra da se pridruži ili potakne svoja tijela za ocjenjivanje sukladnosti da se pridruže, prema potrebi, svim funkcionalnim međunarodnim sporazumima ili dogovorima za usklađivanje ili olakšavanje prihvaćanja rezultata ocjenjivanja sukladnosti; (d) osigurava da gospodarski subjekti mogu birati između tijela za ocjenjivanje sukladnosti koja su tijela stranke prihvatila za određeni proizvod;

(e) osigurava da su tijela za ocjenjivanje sukladnosti neovisna o proizvođačima, uvoznicima i gospodarskim subjektima općenito te da među akreditacijskim tijelima i tijelima za ocjenjivanje sukladnosti ne postoji sukob interesa; (f) omogućuje tijelima za ocjenjivanje sukladnosti da podugovaraju ispitivanja ili inspekcije povezane s ocjenjivanjem sukladnosti; i (g) na jednoj internetskoj stranici objavljuje popis tijela koja je imenovala za obavljanje takvog ocjenjivanja sukladnosti i bitne informacije o tome što je obuhvaćeno imenovanjem svakog takvog tijela. 4. Ništa u stavku 3. točki (f) ne tumači se na način da se stranci zabranjuje da od podugovaratelja zahtijeva da ispune iste zahtjeve koje bi tijelo za ocjenjivanje sukladnosti s kojim je sklopilo ugovor moralo ispuniti kako bi samo provelo ugovorena ispitivanja ili inspekciju. 5. Ništa u ovom članku ne sprečava stranku da zahtijeva da ocjenjivanje sukladnosti za određene proizvode obavljaju njezina određena državna tijela. U tim slučajevima stranka: (a) ograničava naknade za ocjenjivanje sukladnosti na približan trošak pruženih usluga i, na zahtjev podnositelja zahtjeva za ocjenjivanje sukladnosti, objašnjava na koji su način naknade koje naplaćuje za to ocjenjivanje sukladnosti ograničene na približan trošak pruženih usluga; i

(b) javno objavljuje naknade za ocjenjivanje sukladnosti. 6. Tri godine nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma stranke pokreću rasprave o prihvaćanju izjave o sukladnosti dobavljača kao dokaza o sukladnosti s postojećim tehničkim propisima, posebno u sljedećim područjima:

(a) sigurnosni aspekti električne i elektroničke opreme; (b) sigurnosni aspekti strojeva; (c) elektromagnetska kompatibilnost opreme; (d) energetska učinkovitost, uključujući zahtjeve za ekološki dizajn; i (e) ograničenje upotrebe određenih opasnih tvari u električnoj i elektroničkoj opremi.



ČLANAK 57. Suradnja u području tehničkih prepreka u trgovini 1. Stranke jačaju suradnju u pogledu normi, tehničkih propisa, mjeriteljstva, nadzora tržišta, akreditiranja i postupaka ocjenjivanja sukladnosti radi poboljšavanja uzajamnog razumijevanja njihovih sustava i olakšavanja pristupa njihovim tržištima. U tu svrhu stranke nastoje utvrditi i razviti mehanizme suradnje i inicijative prikladne za određena pitanja ili sektore, uključujući: (a) razmjenu informacija i iskustava o pripremi i primjeni njihovih tehničkih propisa i postupaka ocjenjivanja sukladnosti;

(b) poticanje suradnje između njihovih tijela nadležnih za mjeriteljstvo, normizaciju, ocjenjivanje sukladnosti i akreditaciju; i (c) razmjenu informacija o razvoju relevantnih regionalnih i multilateralnih foruma povezanih s normama, tehničkim propisima, postupcima ocjenjivanja sukladnosti i akreditacijom. 2. Kako bi promicale međusobnu trgovinu, stranke: (a) nastoje smanjiti razlike koje među njima postoje u području tehničkih propisa, mjeriteljstva, normizacije, nadzora tržišta, akreditiranja i postupaka ocjenjivanja sukladnosti, među ostalim poticanjem upotrebe relevantnih međunarodno usuglašenih instrumenata;

(b) promiču, u skladu s međunarodnim pravilima, upotrebu akreditacije kao potpore ocjenjivanju tehničke stručnosti tijela za ocjenjivanje sukladnosti i njihovih aktivnosti; i (c) promiču sudjelovanje i, ako je moguće, članstvo Kirgiske Republike i njezinih relevantnih nacionalnih tijela u europskim i međunarodnim organizacijama čija se djelatnost odnosi na norme, ocjenjivanje sukladnosti, akreditaciju, mjeriteljstvo i povezane funkcije. ČLANAK 58. Transparentnost 1. Nakon prosljeđivanja predloženog tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti središnjem registru notifikacija WTO-a stranka drugoj stranci omogućuje rok od najmanje 60 dana za dostavu pisanih primjedbi, osim ako dođe ili postoji opasnost da će doći do hitnih problema povezanih sa sigurnošću, zdravljem, zaštitom okoliša ili nacionalnom sigurnošću. Stranka mora razmotriti sve razumne zahtjeve za produljenje roka za dostavljanje primjedbi. 2. Ako stranka primi pisane primjedbe od druge stranke o svojem predloženom tehničkom propisu ili postupku ocjenjivanja sukladnosti, ona:

(a) na zahtjev druge stranke, raspravlja o pisanim primjedbama uz sudjelovanje svojeg nadležnog regulatornog tijela u vrijeme kad ih je moguće uzeti u obzir; i

(b) pisanim putem odgovara na primjedbe najkasnije na dan objave tog tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti. 3. Svaka stranka objavljuje na internetskoj stranici svoje odgovore na primjedbe koje primi nakon obavijesti iz stavka 1. najkasnije na dan objave donesenog tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti. 4. Svaka stranka na zahtjev druge stranke dostavlja informacije o ciljevima, pravnoj osnovi i obrazloženju tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti koji je donijela ili čije donošenje je predložila. 5. Svaka stranka osigurava da se tehnički propisi i postupci ocjenjivanja sukladnosti koje je donijela objave na internetskim stranicama kojima se može besplatno pristupiti. 6. Svaka stranka u obliku dopune izvorne obavijesti WTO-u dostavlja informacije o donošenju i stupanju na snagu tehničkog propisa ili postupka ocjenjivanja sukladnosti i doneseni konačni tekst. 7. Utvrđuje se razuman rok od objave tehničkih propisa do njihova stupanja na snagu kako bi se gospodarski subjekti druge stranke imali vremena prilagoditi. Izraz „razuman rok” znači razdoblje od najmanje šest mjeseci, osim ako se na taj način ne bi mogli učinkovito ostvariti legitimni ciljevi koji se žele postići.

8. Stranka na odgovarajući način razmatra razuman zahtjev druge stranke, zaprimljen prije isteka roka za podnošenje primjedbi nakon prosljeđivanja predloženog tehničkog propisa WTO-u kako je navedeno u stavku 1., za produljenje roka od donošenja tehničkog propisa do njegova stupanja na snagu, osim u slučajevima kad se radi odgode ne bi mogli učinkovito ostvariti legitimni ciljevi koji se žele postići. ČLANAK 59.

Obilježavanje i označivanje 1. Stranke su suglasne da tehnički propis može uključivati ili se isključivo odnositi na zahtjeve za obilježavanje ili označivanje. U takvim slučajevima stranke primjenjuju načela iz članka 2.2. Sporazuma o TBT-u. 2. Ako stranka zahtijeva obvezno obilježavanje ili označivanje proizvoda: (a) zahtijeva samo informacije koje su relevantne za potrošače ili korisnike proizvoda ili u kojima se navodi sukladnost proizvoda s obveznim tehničkim zahtjevima; (b) ne zahtijeva prethodno odobrenje, registraciju ili certifikaciju etiketa ili oznaka proizvoda, kao ni bilo kakvu isplatu naknade, kao preduvjet za stavljanje na tržište proizvoda koji na drugi način ispunjavaju utvrđene zahtjeve, osim ako je to potrebno s obzirom na rizik koji proizvodi predstavljaju za zdravlje ili život ljudi, životinja ili bilja, okoliš ili nacionalnu sigurnost;

(c) kad se zahtijeva da gospodarski subjekti koriste jedinstveni identifikacijski broj, izdaje takav broj gospodarskim subjektima druge stranke bez nepotrebne odgode i na nediskriminirajućoj osnovi; (d) pod uvjetom da elementi navedeni u nastavku nisu obmanjujući, proturječni ili zbunjujući u odnosu na informacije koje se zahtijevaju u stranci koja uvozi robu, ta stranka dopušta: i. informacije na drugim jezicima uz jezik koji se zahtijeva u stranci uvoznici robe; ii. međunarodno prihvaćene nomenklature, piktograme, simbole ili grafičke prikaze; i iii. dodatne informacije uz one koje se zahtijevaju u stranci uvoznici robe;

(e) prihvaća da se označivanje, uključujući dodatno označivanje ili ispravke označivanja, umjesto u zemlji podrijetla može odvijati u carinskim skladištima ili drugim utvrđenim područjima; i (f) ona će, prema potrebi, razmotriti prihvaćanje privremenih ili odstranjivih etiketa, obilježavanja ili označivanja u pratećoj dokumentaciji, a ne fizički pričvršćenih na proizvod.

ČLANAK 60. Savjetovanja 1. Stranka može zahtijevati savjetovanje s drugom strankom o svim pitanjima koja se pojave u okviru ovog poglavlja dostavljanjem pisanog zahtjeva koordinatoru za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini druge stranke. Stranke nastoje riješiti to pitanje na obostrano zadovoljavajući način te u tu svrhu mogu sazvati sastanak Odbora za suradnju. 2. Podrazumijeva se da se ovim člankom ne dovode u pitanje prava i obveze stranaka na temelju poglavlja 14. ČLANAK 61. Koordinator za poglavlja o tehničkim preprekama u trgovini 1. Svaka stranka predlaže koordinatora za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini i obavješćuje drugu stranku ako se on promijeni. Koordinatori za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini zajedno rade na olakšavanju provedbe ovog poglavlja i suradnje među strankama u svim pitanjima koja se odnose na Sporazum o TBT-u.



2. Funkcije svakog koordinatora za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini uključuju: (a) praćenje provedbe ovog poglavlja i upravljanja njime, uključujući sva pitanja povezana s razvojem, donošenjem, primjenom ili provedbom normi, tehničkih propisa i postupaka ocjenjivanja sukladnosti; (b) komunikaciju s koordinatorom za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini druge stranke o inicijativama koje su stranke poduzele za jačanje suradnje usmjerene na razvoj i poboljšanje normi, tehničkih propisa i postupaka ocjenjivanja sukladnosti te razmjenu informacija o promjenama u području normi, tehničkih propisa i postupaka ocjenjivanja sukladnosti na nevladinim, regionalnim i multilateralnim forumima. 3. Koordinatori za poglavlje o tehničkim preprekama u trgovini međusobno komuniciraju na bilo koji dogovoreni način koji je prikladan za obavljanje njihovih funkcija.

POGLAVLJE 5. SANITARNA I FITOSANITARNA PITANJA ČLANAK 62. Cilj Cilj je ovog poglavlja utvrditi načela koja se primjenjuju na sanitarne i fitosanitarne mjere u trgovini između stranaka te surađivati u području dobrobiti životinja, zaštite bilja i antimikrobne otpornosti. Stranke primjenjuju načela utvrđena u ovom poglavlju na način kojim se olakšava trgovina i izbjegava stvaranje neopravdanih prepreka trgovini među njima uz istodobno očuvanje razine zaštite života ili zdravlja ljudi, životinja ili bilja u svakoj stranci.

ČLANAK 63. Multilateralne obveze Stranke potvrđuju svoja prava i obveze u okviru Sporazuma o SPS-u.

ČLANAK 64. Načela 1. Stranke osiguravaju da se sanitarne i fitosanitarne mjere razvijaju i primjenjuju na temelju načela proporcionalnosti, transparentnosti, nediskriminacije i znanstvene opravdanosti te uzimajući u obzir međunarodne standarde (Međunarodna konvencija o zaštiti bilja, potpisana u Rimu 6. prosinca 1951. (dalje u tekstu „IPPC”), Svjetska organizacija za zdravlje životinja (dalje u tekstu „OIE”) i Komisija za Codex Alimentarius (dalje u tekstu „Codex Alimentarius”)). 2. Svaka stranka osigurava da se njezinim sanitarnim i fitosanitarnim mjerama ne uspostavlja samovoljna ili neopravdana diskriminacija između njezina državnog područja i državnog područja druge stranke ako vladaju identični ili slični uvjeti. Sanitarne i fitosanitarne mjere ne primjenjuju se na način koji bi činio prikriveno ograničavanje trgovine. 3. Stranke osiguravaju da se sanitarne i fitosanitarne mjere, postupci i kontrole provode te da se zahtjevi za informacije koje dostavi nadležno tijelo druge stranke rješavaju bez nepotrebne odgode i na način koji nije manje povoljan za uvezene proizvode u usporedbi s istim domaćim proizvodima.

ČLANAK 65.

Zahtjevi u pogledu uvoza 1. Zahtjevi u pogledu uvoza stranke uvoznice primjenjuju se na cijelom državnom području stranke izvoznice podložno članku 64. 2. Zahtjevi u pogledu uvoza utvrđeni u certifikatima koji mogu biti potrebni za trgovinu hranom i poljoprivrednim proizvodima između stranaka temelje se na načelima IPPC-a, OIE-a i Codex Alimentariusa te njihovim relevantnim normama, osim ako su zahtjevi u pogledu uvoza potkrijepljeni znanstveno utemeljenom procjenom rizika koja se provodi u skladu s primjenjivim međunarodnim pravilima predviđenima Sporazumom o SPS-u. 3. Zahtjevi navedeni u uvoznim dozvolama koje je izdala Kirgiska Republika ne smiju sadržavati sanitarne i veterinarske uvjete koji su stroži od onih utvrđenih u certifikatima iz stavka 2. Svaka stranka trebala bi primjenjivati usklađene uvozne certifikate kojima se upravlja na središnjoj razini i koji se primjenjuju na cijelom državnom području stranke izvoznice.

ČLANAK 66. Mjere povezane sa zdravljem životinja i bilja U skladu sa Sporazumom o SPS-u i relevantnim normama, smjernicama ili preporukama IPPC-a, OIE-a i Codex Alimentariusa: (a) stranke priznaju koncept područjâ slobodnih od štetnih organizama ili bolesti te područjâ s niskom stopom pojavnosti štetnih organizama ili bolesti; (b) stranka uvoznica donosi svoje sanitarne mjere koje se primjenjuju na stranku izvoznicu čije je državno područje zahvaćeno štetnim organizmima ili bolešću na temelju odluke o utvrđivanju zona koju je donijela stranka izvoznica, pod uvjetom da će se tako postići odgovarajuća razina zaštite stranke uvoznice;

(c) pri utvrđivanju područjâ slobodnih od štetnih organizama ili bolesti te područjâ s niskom stopom pojavnosti štetnih organizama ili bolesti stranke uzimaju u obzir čimbenike kao što su zemljopisni položaj, ekosustavi, epidemiološki nadzor te djelotvornost sanitarnih ili fitosanitarnih kontrola u takvim područjima.

ČLANAK 67. Inspekcije i revizije Inspekcije i revizije koje je provela stranka uvoznica na državnom području stranke izvoznice kako bi ocijenila i priznala njezine sustave inspekcije i certificiranja obavljaju se u skladu s relevantnim normama, smjernicama i preporukama IPCC-a, OIE-a i Codex Alimentariusa. Troškove nadzora i revizija snosi stranka koja ih provodi. ČLANAK 68. Razmjena informacija i suradnja 1. Stranke raspravljaju o postojećim sanitarnim i fitosanitarnim mjerama i mjerama za dobrobit životinja i o njihovu razvoju i provedbi te razmjenjuju informacije o tome. U okviru tih rasprava i razmjena informacija uzimaju se, prema potrebi, u obzir Sporazum o SPS-u i norme, smjernice i preporuke IPPC-a, OIE-a i Codex Alimentariusa. 2. Stranke su suglasne surađivati u pitanjima koja se odnose na sigurnost hrane, zdravlje životinja, dobrobit životinja, zdravlje bilja, zaštitu bilja i antimikrobnu otpornost na način da razmjenjuju informacije, stručno znanje i iskustvo radi jačanja kapaciteta u tim područjima. Takva suradnja može uključivati tehničku pomoć.

3. Stranke, na zahtjev jedne od stranaka, pravovremeno uspostavljaju dijalog o pitanjima sanitarnih i fitosanitarnih mjera kako bi razmotrile pitanja povezana s tim mjerama i druga hitna pitanja obuhvaćena ovim poglavljem. Odbor za suradnju može donijeti pravila za vođenje takvih dijaloga.

4. Stranke određuju i redovito ažuriraju kontaktne točke za komunikaciju o pitanjima obuhvaćenima ovim poglavljem. ČLANAK 69. Transparentnost Svaka stranka: (a) osigurava transparentnost u pogledu sanitarnih i fitosanitarnih mjera koje se primjenjuju na trgovinu te, posebno, na sanitarne i fitosanitarne zahtjeve koji se primjenjuju na uvoz druge stranke; (b) na zahtjev druge stranke i u roku od dva mjeseca od dana takvog zahtjeva, obavješćuje drugu stranku o zahtjevima koji se primjenjuju na uvoz određenih proizvoda, među ostalim i o tome je li potrebno provesti procjenu rizika; i (c) bez nepotrebne odgode obavješćuje kontaktnu točku druge stranke poštom, telefaksom ili e-poštom o svim ozbiljnim ili znatnim rizicima za zdravlje životinja ili bilja, uključujući hitne slučajeve povezane s hranom koji se odnose na robu kojom se trguje između stranaka.

POGLAVLJE 6. TRGOVINA USLUGAMA I ULAGANJA

ČLANAK 70. Cilj, područje primjene i opseg 1. Stranke, ponovno potvrđujući svoje obveze na temelju Sporazuma o WTO-u, utvrđuju potrebne aranžmane radi poboljšanja recipročnih uvjeta za trgovinu uslugama i ulaganje. 2. Ništa se u ovom poglavlju ne tumači kao uvođenje bilo kakve obveze u odnosu na javnu nabavu na koju se primjenjuju odredbe poglavlja 9. 3. Odredbe ovog poglavlja ne primjenjuju se na subvencije koje dodjeljuje jedna od stranki. 4. Stranke ponovno potvrđuju pravo na regulaciju na svojem državnom području radi ostvarivanja legitimnih ciljeva politike, kao što su zaštita javnog zdravlja, socijalne usluge, javno obrazovanje, sigurnost, okoliš i klimatske promjene, javni moral, socijalna zaštita i zaštita potrošača, zaštita privatnosti i podataka te promicanje i zaštita kulturne različitosti.

5. Ovo se poglavlje ne primjenjuje na mjere koje utječu na fizičke osobe koje traže pristup tržištu rada stranki niti se primjenjuje na mjere koje se odnose na državljanstvo, boravište ili trajno zapošljavanje. 6. Ovo poglavlje ne sprečava stranku da primjenjuje mjere za reguliranje ulaska fizičkih osoba na njezino područje ili njihova privremenog boravka na njezinu državnom području, uključujući mjere potrebne za zaštitu integriteta njezinih granica i osiguranje urednog kretanja fizičkih osoba preko njezinih granica, pod uvjetom da se te mjere ne primjenjuju na način kojim bi se poništile ili umanjile povlastice na koje druga stranka ima pravo na temelju ovog poglavlja. Sama činjenica da se za fizičke osobe određene zemlje zahtijeva viza, a za one drugih zemalja ne, ne smatra se poništavanjem ili umanjivanjem povlastica ostvarenih na temelju ovog poglavlja. 7. Za potrebe ovog poglavlja tretman koji je stranka odobrila ne uzima se u obzir: (a) ako je dodijeljen na temelju sporazuma kojim se znatno liberalizira trgovina uslugama (uključujući uvjete poslovnog nastana u području usluga) koje ispunjavaju kriterije iz članaka V. i V.a GATS-a ili na temelju sporazuma kojim se znatno liberalizira poslovni nastan u području drugih gospodarskih djelatnosti koje ispunjavaju iste kriterije u odnosu na te djelatnosti;

(b) ako proizlazi iz mjera kojima se predviđa priznavanje, među ostalim normi ili kriterija za izdavanje odobrenja, izdavanje dozvola ili certifikata fizičke osobe ili poduzeća za obavljanje gospodarske djelatnosti ili bonitetnih mjera.

8. Ovo se poglavlje ne primjenjuje na sektor audiovizualnih usluga. ČLANAK 71. Definicije Za potrebe ovog poglavlja: (a) „djelatnosti koje se obavljaju u okviru izvršavanja javne vlasti” znači djelatnost koja se ne obavlja, uključujući sve pružene usluge, na komercijalnoj osnovi ni u tržišnom natjecanju s jednim gospodarskim subjektom ili više njih; (b) „podružnica” znači mjesto poslovanja u stranci koje nema pravnu osobnost, prema pojavnom obliku trajnog je karaktera, kao što je produžetak matičnog društva osnovanog u drugoj stranci, ima upravu i materijalno je opremljeno za poslovanje s trećim stranama tako da one, iako znaju da će se, bude li to potrebno, uspostaviti pravna veza s matičnim društvom sa sjedištem u inozemstvu, ne moraju izravno poslovati s tim matičnim društvom, nego mogu poslovati na mjestu obavljanja poslovne djelatnosti koje predstavlja njegov produžetak;

(c) „prekogranično pružanje usluga” znači pružanje usluge: i. iz državnog područja jedne stranke na državno područje druge stranke; ili

ii. na državnom području stranke korisniku usluge druge stranke; (d) „gospodarska djelatnost” znači svaka usluga ili djelatnost industrijske, komercijalne i profesionalne naravi ili obrtnička djelatnost, osim usluga koje se pružaju ili djelatnosti koje se obavljaju u okviru izvršavanja javnih ovlasti; (e) „poduzeće” znači pravna osoba, podružnica ili predstavništvo uspostavljeno osnivanjem poslovne jedinice; (f) „poslovni nastan” znači osnivanje ili stjecanje pravne osobe, među ostalim sudjelovanjem u kapitalu, ili stvaranje podružnice ili predstavništva u Europskoj uniji odnosno u Kirgiskoj Republici radi uspostave ili održavanja trajnih gospodarskih veza;

(g) „osoba premještena unutar društva” znači fizička osoba koja je zaposlena u pravnoj osobi stranke ili je partner u toj pravnoj osobi najmanje godinu dana neposredno prije datuma podnošenja zahtjeva za ulazak i privremeni boravak u drugoj stranci i koja je privremeno premještena u poduzeće na državnom području druge stranke koje čini dio iste grupe prve pravne osobe, uključujući njezino predstavništvo, društvo kćer, podružnicu ili matično društvo, uz uvjet da su ispunjeni sljedeći uvjeti: i. predmetna fizička osoba pripada jednoj od sljedećih kategorija: (A) upravitelji ili izvršni direktori: osobe na rukovodećim položajima koje prvenstveno rukovode upravom poduzeća pod općim nadzorom ili prema uputama ponajprije upravnog odbora ili dioničara poduzeća ili njihova ekvivalenta, uključujući najmanje: 1. vođenje poduzeća ili njegova odjela; 2. nadziranje i kontroliranje rada drugog nadzornog, stručnog ili rukovodećeg osoblja; i 3. imaju osobnu ovlast da zapošljavaju i otpuštaju ili da preporučuju zapošljavanje, otpuštanje ili druge kadrovske mjere;



(B) stručnjaci: osobe koje posjeduju stručna znanja bitna za proizvodnju, istraživačku opremu, tehnike, procese i postupke poduzeća ili upravljanje poduzećem; ili (C) pripravnici: osobe koje imaju sveučilišnu diplomu i koje su privremeno premještene radi razvoja karijere ili osposobljavanja za poslovne tehnike ili metode; ii. za Europsku uniju, pri procjeni znanja navedenog u podtočki i. točke (B) u obzir se uzima ne samo znanje specifično za poduzeće, nego i to ima li fizička osoba visok stupanj stručne osposobljenosti za vrstu posla ili trgovine koja zahtijeva specifično tehničko znanje, uključujući članstvo u ovlaštenoj strukovnoj udruzi; (h) „ulagač” stranke znači bilo koja fizička ili pravna osoba stranke koja želi obavljati ili obavlja gospodarsku djelatnost osnivanjem poslovne jedinice u drugoj stranci; (i) „pravna osoba” znači bilo koji pravni subjekt koji je propisno osnovan ili na neki drugi način organiziran sukladno primjenjivom pravu, radi stjecanja dobiti ili ne, te neovisno o tome je li u privatnom ili državnom vlasništvu, uključujući bilo koje trgovačko društvo, zakladu, partnerstvo, zajednički pothvat, poduzeće s jednim vlasnikom ili udruženje;

(j) „pravna osoba stranke” znači pravna osoba osnovana u skladu s pravom Europske unije ili njezinih država članica ili pravom Kirgiske Republike koja ima registrirano sjedište, središnju upravu ili glavno mjesto poslovanja na području Europske unije odnosno na državnom području Kirgiske Republike; ako pravna osoba osnovana u skladu s pravom Europske unije ili njezinih država članica ili pravom Kirgiske Republike ima samo registrirano sjedište ili središnju upravu na području Europske unije odnosno na državnom području Kirgiske Republike, ne smatra se pravnom osobom stranke osim ako obavlja bitne poslovne djelatnosti na području Europske unije odnosno na državnom području Kirgiske Republike; brodarska društva s poslovnim nastanom izvan Europske unije ili Kirgiske Republike koja su pod kontrolom državljana države članice Europske unije odnosno Kirgiske Republike obuhvaćena su odredbama ovog poglavlja ako su njihova plovila registrirana u državi članici Europske unije odnosno u Kirgiskoj Republici u skladu s njihovim zakonodavstvom te ako plove pod zastavom te države članice Europske unije odnosno Kirgiske Republike; (k) „fizička osoba iz Europske unije” i „fizička osoba iz Kirgiske Republike” znači državljanin jedne od država članica Europske unije odnosno državljanin Kirgiske Republike u skladu s domaćim zakonima i propisima te države članice Europske unije odnosno Kirgiske Republike;

(l) „poslovanje” znači vođenje, upravljanje, održavanje, upotreba, uživanje i prodaja ili drugo otuđivanje poduzeća; (m) „usluge” znači sve usluge u svim sektorima, osim usluga koje se pružaju u okviru izvršavanja javne vlasti; (n) „pružatelj usluge” znači fizička ili pravna osoba koja želi pružati ili pruža uslugu;

(o) „društvo kći pravne osobe stranke” znači pravna osoba koja je pod kontrolom druge pravne osobe te stranke; (p) „pružanje usluge” znači proizvodnja, distribucija, stavljanje na tržište, prodaja ili isporuka usluge. ČLANAK 72. Tretman najpovlaštenije nacije i nacionalni tretman 1. Kad je riječ o osnivanju i poslovanju poduzeća radi obavljanja gospodarskih djelatnosti na njezinu državnom području, Europska unija ulagačima iz Kirgiske Republike i njihovim poduzećima odobrava tretman koji nije manje povoljan od tretmana koji se odobrava ulagačima iz bilo koje treće zemlje i njihovim poduzećima.

2. Kad je riječ o osnivanju i poslovanju poduzeća radi obavljanja gospodarskih djelatnosti na njezinu državnom području, Kirgiska Republika ulagačima iz Europske unije i njihovim poduzećima odobrava tretman koji nije manje povoljan od tretmana koji odobrava svojim ulagačima ili ulagačima iz bilo koje treće zemlje i njihovim poduzećima, ovisno o tome koji je bolji. 3. Podrazumijeva se da se „tretman” iz stavaka 1. i 2. ne odnosi na postupke rješavanja sporova između ulagača i države predviđene u drugim međunarodnim sporazumima. Bitne odredbe u drugim međunarodnim sporazumima koje stranka zaključi s trećom stranom same po sebi ne predstavljaju tretman u skladu s ovim člankom. Mjere stranke u skladu s takvim odredbama mogu predstavljati tretman iz stavaka 1. i 2. i stoga mogu dovesti do kršenja ovog članka. 4. Stavci 1., 2. i 3. ovog članka ne primjenjuju se na zračni prijevoz, prijevoz unutarnjim plovnim putovima i pomorski prijevoz. ČLANAK 73.

Horizontalna ograničenja usluga 1. Neovisno o bilo kojoj drugoj odredbi ovog poglavlja, od stranke se ne bi trebalo zahtijevati da za sektore ili mjere obuhvaćene GATS-om odobri tretman koji je povoljniji od tretmana koji ta stranka mora odobriti na temelju GATS-a i to za svaki uslužni sektor i podsektor te način pružanja usluge.

2. Podrazumijeva se da se u odnosu na usluge rasporedi posebnih obveza stranaka u okviru GATS-a, uključujući rezerve i, za Europsku uniju, njegov prilog o izuzećima od primjene članka II. (popis iznimaka prema načelu najpovlaštenije nacije) ugrađuju u ovaj Sporazum i postaju njegov sastavni dio te se primjenjuju. ČLANAK 74. Bonitetno izuzeće 1. Ništa se u ovom Sporazumu ne tumači na način da se sprečava stranku da donese ili provodi mjere opreza, kao što su zaštita ulagača, deponenata, osiguranika ili osoba prema kojima određeni pružatelj financijskih usluga ima fiducijarnu obvezu ili pak mjere kojima se osigurava cjelovitost i stabilnost financijskog sustava. Ako takve mjere nisu u skladu s ovim Sporazumom, one se ne upotrebljavaju kao sredstvo izbjegavanja obveza na temelju ovog Sporazuma. 2. Ništa u ovom Sporazumu ne tumači se na način kojim bi se od bilo koje stranke zahtijevalo otkrivanje informacija u vezi s poslovima i računima pojedinačnih klijenata, kao ni bilo kojih povjerljivih ili zaštićenih informacija kojima raspolažu javna tijela.

ČLANAK 75. Uskraćivanje povlastica

Stranka može uskratiti povlastice iz ovog poglavlja pravnoj osobi druge stranke ili poduzeću koje je osnovala ta pravna osoba na njezinu državnom području ako stranka koja uskraćuje povlastice donese ili provodi mjere povezane s održavanjem međunarodnog mira i sigurnosti, uključujući zaštitu ljudskih prava: (a) kojima se zabranjuju transakcije s tom pravnom osobom ili njezinim poduzećem; ili (b) koje bi se kršile ili zaobišle ako bi se povlastice iz ovog poglavlja priznale toj pravnoj osobi ili njezinom poduzeću, uključujući slučajeve u kojima se mjerama zabranjuju transakcije s fizičkom osobom koja je vlasnik ili kontrolira tu pravnu osobu ili njezino poduzeće. ČLANAK 76. Osobe premještene unutar društva 1. Svaka stranka dopušta ulagačima druge stranke da u svojim poduzećima zapošljavaju fizičke osobe te druge stranke pod uvjetom da su ti zaposlenici osobe premještene unutar društva.

2. Ulazak i privremeni boravak fizičkih osoba iz stavka 1. dopušten je tijekom sljedećih razdoblja: (a) za direktore ili izvršne direktore, do tri godine; (b) za stručnjake, do tri godine; i (c) za pripravnike, do jedne godine.

3. Svi zahtjevi u skladu sa zakonima i propisima stranaka povezani s ulaskom, boravkom, radom i mjerama socijalne sigurnosti nastavljaju se primjenjivati, uključujući propise o razdoblju boravka, minimalnim plaćama i kolektivnim ugovorima o plaćama. 4. Ovaj se članak ne primjenjuje ako je namjera ili učinak privremenog boravka osobe premještene unutar društva ometati ili na drugi način utjecati na ishod bilo kojeg radnog ili upravljačkog spora ili pregovora.

ČLANAK 77. Postupna liberalizacija ulaganja Stranke prepoznaju važnost odobravanja nacionalnog tretmana ulagačima druge stranke u odnosu na poslovni nastan i poslovanje poduzeća na njihovom državnom području te će razmotriti mogućnost ostvarivanja tog cilja na obostrano zadovoljavajući način i uzimajući u obzir sve preporuke Odbora za suradnju. ČLANAK 78. Klauzula o mirovanju 1. Stranke nastoje u najvećoj mogućoj mjeri izbjeći poduzimanje svih mjera ili radnji kojima se dodatno ograničavaju uvjeti poslovnog nastana i poslovanja poduzeća ulagača druge stranke na njihovom državnom području u odnosu na stanje zatečeno na dan prije dana potpisivanja ovog Sporazuma. 2. Djelujući u duhu partnerstva i suradnje te s obzirom na poglavlje 13., Kirgiska Republika obavješćuje Europsku uniju o svojoj namjeri da donese nove zakone ili propise kojima bi se mogli dodatno ograničiti uvjeti poslovnog nastana ili poslovanja poduzeća ulagača iz Europske unije u Kirgiskoj Republici u odnosu na stanje zatečeno na dan prije dana potpisivanja ovog Sporazuma.



3. Europska unija može zatražiti od Kirgiske Republike da dostavi nacrte novih zakona ili propisa iz stavka 2. i da pokrene savjetovanje o takvim nacrtima. 4. Ako bi novi zakoni ili propisi uvedeni u Kirgiskoj Republici doveli do dodatnog ograničavanja uvjeta poslovanja poduzeća ulagača iz Europske unije u odnosu na stanje zatečeno na dan prije dana potpisivanja ovog Sporazuma, ti se zakoni ili propisi ne smiju primjenjivati tri godine nakon njihova stupanja na snagu na ona poduzeća koja su već imala poslovni nastan u Kirgiskoj Republici u trenutku njihova stupanja na snagu. 5. Podrazumijeva se da se porezne mjere koje Kirgiska Republika primjenjuje na nediskriminirajući način ne smatraju restriktivnijima u smislu stavka 4. ČLANAK 79. Prekogranično pružanje usluga 1. Stranke se obvezuju, u skladu s odredbama ovog poglavlja, poduzeti potrebne korake kako bi postupno omogućile prekogranično pružanje usluga između stranaka, uzimajući u obzir razvoj njihovih uslužnih sektora. 2. Vijeće za suradnju daje preporuke za provedbu ovog članka.

ČLANAK 80. Suradnja za tržišno orijentirani uslužni sektor u Kirgiskoj Republici

Stranke surađuju radi razvijanja tržišno orijentiranog uslužnog sektora u Kirgiskoj Republici. ČLANAK 81. Usluge pomorskog prijevoza: 1. Stranke primjenjuju načelo neograničenog pristupa međunarodnim pomorskim tržištima i trgovini na komercijalnoj i nediskriminirajućoj osnovi. 2. Pri primjeni načela iz stavka 1., stranke: (a) ne uključuju dogovore o raspodjeli tereta u buduće bilateralne sporazume s trećim zemljama o uslugama u pomorskom prometu, uključujući prijevoz suhog i tekućeg rasutog tereta i linijski promet, a takve dogovore o raspodjeli tereta koji postoje u prethodnim sporazumima otkazuju u razumnom roku; i

(b) nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma ukidaju i suzdržavaju se od uvođenja jednostranih mjera i upravnih, tehničkih i drugih prepreka koje bi mogle činiti prikriveno ograničenje ili imati diskriminirajuće učinke na slobodno pružanje usluga u međunarodnom pomorskom prometu. ČLANAK 82. Ostale usluge prijevoza

Radi osiguravanja koordiniranog razvoja prometa između stranaka, prilagođenog njihovim komercijalnim potrebama, posebnim sporazumima o kojima su stranke pregovarale nakon stupanja na snagu ovog Sporazuma mogu se regulirati uvjeti uzajamnog pristupa tržištu i pružanja usluga u cestovnom i željezničkom prijevozu te prijevozu unutarnjim plovnim putovima i, prema potrebi, zračnom prijevozu.

POGLAVLJE 7. KRETANJA KAPITALA, PLAĆANJA I PRIJENOSI

I PRIVREMENE ZAŠTITNE MJERE ČLANAK 83. Tekući račun Ne dovodeći u pitanje ostale odredbe ovog Sporazuma, stranke dopuštaju sva plaćanja koja se odnose na transakcije na tekućem računu platne bilance između stranaka, u slobodno konvertibilnoj valuti, i u skladu sa Statutom Međunarodnog monetarnog fonda donesenim na monetarnoj i financijskoj konferenciji Ujedinjenih naroda 22. srpnja 1944., kako je primjenjivo. ČLANAK 84. Kretanje kapitala

1. U pogledu transakcija na kapitalnom računu i financijskom računu platne bilance, svaka stranka od stupanja na snagu ovog Sporazuma osigurava slobodno kretanje kapitala koji se odnosi na izravna ulaganja koja su ostvarena u skladu s pravom zemlje primjenjivim na njezinu državnom području i u skladu s odredbama poglavlja 6., kao i likvidaciju ili povrat takvog uloženog kapitala i bilo koje dobiti nastale na temelju njega.

2. Ne dovodeći u pitanje druge odredbe ovog Sporazuma, nijedna stranka ne smije uvesti nova ograničenja kretanja kapitala i tekućih plaćanja između rezidenata država članica Europske unije i Kirgiske Republike ni dodatno ograničavati postojeće aranžmane. 3. Stranke se međusobno savjetuju radi olakšavanja međusobnog kretanja kapitala kako bi promicale trgovinu i ulaganja. ČLANAK 85. Primjena zakona i propisa povezanih s kretanjem kapitala, plaćanjima ili prijenosima 1. Člancima 82. i 83. stranku se ne sprečava da primjenjuje svoje zakone i propise koji se odnose na: (a) stečaj, nesolventnost ili zaštitu prava vjerovnika; (b) izdavanje financijskih instrumenata te trgovanje njima; (c) financijsko izvještavanje ili vođenje evidencije o kretanju kapitala, plaćanjima ili prijenosima ako su potrebni za pomoć tijelima za izvršavanje zakonodavstva ili financijskim regulatornim tijelima; (d) kaznena ili kažnjiva djela, prijevarnu ili zavaravajuću praksu;



(e) osiguravanje usklađenosti s rješenjima ili presudama u sudskim postupcima; ili (f) sustav socijalne sigurnosti, javni mirovinski sustav ili sustav obvezne štednje. 2. Zakoni i propisi iz stavka 1. ne primjenjuju se na proizvoljan ili diskriminirajući način ni na neki drugi način koji čini prikriveno ograničavanje kretanja kapitala, plaćanja ili prijenosa. ČLANAK 86. Privremene zaštitne mjere 1. U izvanrednim okolnostima ozbiljnih poteškoća za provedbu monetarne ili tečajne politike, kad je riječ o Kirgiskoj Republici ili državi članici Europske unije čija valuta nije euro, ili za funkcioniranje ekonomske i monetarne unije, kad je riječ o Europskoj uniji, ili opasnosti od tih poteškoća, predmetna stranka može donijeti ili provoditi zaštitne mjere koje se primjenjuju na kretanja kapitala, plaćanja ili prijenose u razdoblju od najviše šest mjeseci. 2. Mjere iz stavka 1. ograničavaju se na ono što je strogo potrebno.

ČLANAK 87. Ograničenja u slučaju poteškoća s platnom bilancom i poteškoća s vanjskim financiranjem

1. Ako ima ozbiljnih poteškoća s platnom bilancom ili vanjskih financijskih poteškoća ili postoji opasnost od takvih poteškoća, stranka može donijeti ili provoditi mjere ograničavanja koje se primjenjuju na kretanja kapitala, plaćanja ili prijenosa. 2. Mjere iz stavka 1.: (a) moraju biti u skladu sa Statutom Međunarodnog monetarnog fonda, ako je primjenjivo; (b) ne premašuju one koje su potrebne za savladavanje ozbiljnih poteškoća s platnom bilancom ili vanjskih financijskih poteškoća ili prijetnji od takvih poteškoća; (c) privremene su i postupno se ukidaju u skladu s poboljšanjem okolnosti iz stavka 1.; (d) takve su da se njima izbjegava nanošenje nepotrebne štete komercijalnim, gospodarskim i financijskim interesima druge stranke;

(e) takve su da se njima osigurava postupanje prema drugoj stranci koje nije manje povoljno od postupanja prema državi koja nije stranka u sličnim situacijama; 3. U slučaju trgovine robom svaka stranka može donijeti ograničavajuće mjere radi zaštite svojeg vanjskog financijskog položaja ili svoje platne bilance. Takve su mjere u skladu s GATT-om te Dogovorom o odredbama o platnoj bilanci iz Općeg sporazuma o carinama i trgovini iz 1994. 4. U slučaju trgovine uslugama svaka stranka može donijeti ograničavajuće mjere radi zaštite svojeg vanjskog financijskog položaja ili svoje platne bilance. Takve su mjere u skladu s člankom XII. GATS-a. 5. Stranka koja provodi ili je donijela mjere iz stavaka 1. i 2. o njima odmah obavješćuje drugu stranku.

6. Ako se donesu ili provode mjere ograničenja na temelju ovog članka, odmah se održava savjetovanje u okviru Odbora za suradnju, osim ako se savjetovanje održava u okviru drugog tijela. U okviru savjetovanja ocjenjuju se poteškoće s platnom bilancom ili vanjske financijske poteškoće koje su dovele do predmetnih mjera uzimajući u obzir, među ostalim, čimbenike kao što su: (a) narav i opseg poteškoća s platnom bilancom ili vanjskih financijskih poteškoća; (b) vanjsko gospodarsko i trgovinsko okruženje; i

(c) alternativne korektivne mjere koje su eventualno dostupne. 7. Tijekom savjetovanja iz stavka 6. ocjenjuje se usklađenost ograničavajućih mjera sa stavcima 1. i 2. Prihvaćaju se svi relevantni nalazi Međunarodnog monetarnog fonda statističke ili činjenične prirode, a u zaključcima se uzima u obzir ocjena platne bilance koju je izradio Međunarodni monetarni fond i vanjski financijski položaj predmetne stranke.

POGLAVLJE 8. Prava intelektualnog vlasništva ODJELJAK A OPĆE ODREDBE

ČLANAK 88. Ciljevi Ciljevi su ovog poglavlja: (a) olakšati proizvodnju i komercijalizaciju inovativnih i kreativnih proizvoda i usluga između stranaka te time pridonijeti održivijem i uključivom gospodarstvu stranki; (b) olakšati i urediti trgovinu između stranaka te smanjiti poremećaje i prepreke u takvoj trgovini; i (c) postići odgovarajuću i djelotvornu razinu zaštite i provedbe prava intelektualnog vlasništva.

ČLANAK 89. Priroda i opseg obveza 1. Stranke provode međunarodne ugovore koji se odnose na prava intelektualnog vlasništva kojih su stranke, uključujući Sporazum o TRIPS-u. Ovim poglavljem dopunjuju se i dodatno preciziraju prava i obveze svake stranke na temelju Sporazuma o TRIPS-u i drugih međunarodnih ugovora u području intelektualnog vlasništva kojih su stranke.

2. Za potrebe ovog poglavlja pojam „prava intelektualnog vlasništva” odnosi se na sve kategorije intelektualnog vlasništva iz članaka od 92. do 136. ovog poglavlja Sporazuma i odjeljaka od 1. do 7. dijela II. Sporazuma o TRIPS-u. 3. Zaštita intelektualnog vlasništva uključuje zaštitu od nepoštenog tržišnog natjecanja iz članka 10.a Pariške konvencije za zaštitu industrijskog vlasništva od 20. ožujka 1883., kako je izmijenjena 28. rujna 1979. (dalje u tekstu „Pariška konvencija”). 4. Ovim se poglavljem ne sprečava stranke da primjenjuju svoje zakonodavstvo kojim se uvode viši standardi za zaštitu i provedbu prava intelektualnog vlasništva pod uvjetom da su u skladu s ovim poglavljem.

ČLANAK 90. Iscrpljenje 1. Svaka stranka uspostavlja nacionalni ili regionalni režim za iscrpljenje prava intelektualnog vlasništva, u skladu sa svojim zakonodavstvom o autorskom pravu i srodnim pravima i žigovima. 2. U području autorskih i srodnih prava iscrpljenje prava primjenjuje se samo na javnu distribuciju izvornika djela ili njegovih umnoženih primjeraka prodajom ili na drugi način. ČLANAK 91. Nacionalni tretman

1. Kad je riječ o pravima intelektualnog vlasništva obuhvaćenima ovim poglavljem, svaka stranka državljanima druge stranke odobrava tretman koji nije manje povoljan od tretmana koji odobrava svojim državljanima u odnosu na