HR Službeni list Europske unije C 194/6

Objava zahtjeva u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

(2016/C 194/05)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1).

JEDINSTVENI DOKUMENT

„ŠTAJERSKI HMELJ”

EU br.: SI-PGI-0005-01191 – 10.1.2014

ZOI ( ) ZOZP ( X )

1. Naziv

„Štajerski hmelj”

2. Država članica ili treća zemlja

Slovenija

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda

Razred 1.8. Ostali proizvodi navedeni na popisu u Prilogu I. Ugovoru (začini itd.)

3.2. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1.

Hmelj je zelena trajna biljka penjačica. Hmelj je dvodomna biljka, što znači da jedna biljka sadržava samo muške odnosno samo ženske cvjetove. Samo su ženske biljke od gospodarskog interesa jer isključivo na njima rastu češeri hmelja.

Štajerski hmelj karakterizira fina aroma hmelja s biljnom, voćnom ili cvjetnom notom. Štajerski hmelj obuhvaća slovenske vrste hmelja koje su uvrštene na nacionalni popis vrsta, a to su prije svega sljedeće: Savinjski golding, Aurora, Atlas, Ahil, Apolon, Bobek, Buket, Blisk, Celeia, Cekin, Cicero, Cerera, Dana, Styrian gold, Styrian Eureka i Styrian Eagle. Najviše se uzgajaju vrste hmelja Aurora, Bobek, Celeia i Savinjski golding, dok je manji dio uzgoja usredotočen na novije vrste Dana i Styrian gold. Vrste su klasificirane kao finoaromatične i aromatične (Aurora, Bobek, Celeia, Savinjski golding) te gorke vrste (Dana).

Slovenski Institut za hmeljarstvo i pivarstvo svake godine utvrđuje prosječni sadržaj i sastav eteričnih ulja u svježe ubranim i osušenim češerima vrsta hmelja koje rastu na zaštićenom zemljopisnom području. Kod najraširenije vrste Aurora 10-godišnji prosjek u razdoblju od 2005. do 2014. iznosio je 1,4 ml eteričnog ulja/100 g suhih češera, 6,1 rel. % farnezena i 0,8 rel. % linalola. Omjer alfahumulena i betakariofilena iznosio je 3,1. Kod vrste Savinjski golding 10-godišnji prosjek u razdoblju od 2005. do 2014. iznosio je 1,1 ml eteričnog ulja/100 g suhih češera, 6,0 rel. % farnezena i 0,5 rel. % linalola. Omjer alfahumulena i betakariofilena iznosio je 2,9.

Najmanji sadržaj eteričnog ulja u proizvodu „Štajerski hmelj” iznosi 0,5 ml eteričnog ulja/100 g suhih češera.

Registracija naziva „Štajerski hmelj” odnosi se na osušene češere hmelja i na proizvode dobivene od njih koji su u obliku kuglica i ekstrakta hmelja. Svi oblici proizvoda dobiveni su od osušenih češera hmelja. Konvencionalnim proizvodima od hmelja smatraju se kuglice tipa 90, lupulinom obogaćene kuglice tipa 45 i ekstrakt hmelja s CO2 ili etanolom.

Kuglice tipa 90 proizvode se mljevenjem hmelja i tiskanjem kroz kalup. Kuglice tipa 45 proizvode se mljevenjem zamrznutog osušenog hmelja koji je prethodno prosijan radi odstranjivanja dijelova češera koji ne sadržavaju lupulin.

3.3. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla) i sirovine (samo za prerađene proizvode)

—

3.4. Posebni proizvodni postupci koji se moraju provesti na određenom zemljopisnom području

Sve faze proizvodnje proizvoda „Štajerski hmelj”, uključujući sušenje češera hmelja, moraju se odvijati na određenom zemljopisnom području.

Kuglice i ekstrakt mogu se proizvoditi i izvan određenog zemljopisnog područja. Tijekom proizvodnje kuglica i ekstrakta osušenim češerima hmelja ne dodaju se druge tvari.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd. proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

—

3.6. Posebna pravila za označivanje proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

Štajerski hmelj označuje se zajedničkim logotipom za proizvod „Štajerski hmelj”.

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Zemljopisno područje koje se odnosi na oznaku na zapadu definira granica štajerske regije koja se na jugozapadu i na jugu nastavlja uz rijeku Savu, a na jugoistoku granica koju čini državna granica s Republikom Hrvatskom, na istoku rijeka Mura te na sjeveru državna granica s Austrijom.

5. Povezanost sa zemljopisnim područjem

Povoljni klimatski i pedološki uvjeti omogućuju da se proizvodnja hmelja na zemljopisnom području odvija već stoljećima, a također pridonose visokoj kvaliteti proizvoda „Štajerski hmelj” te njegovu međunarodnom ugledu i prepoznatljivosti.

Na zemljopisnom području proizvodnje proizvoda „Štajerski hmelj” teče nekoliko rijeka (Savinja, Mislinja, Drava, Mura) koje imaju važan utjecaj na rast i razvoj biljaka te kvalitetu proizvoda. Srednjoduboko do duboko eutrično smeđe tlo koje leži na šljunku i koje prevladava na terasama rijeka uvrštava se u razred kambičnih tala koja su najprikladnija za proizvodnju hmelja. Temperatura je isto tako važan čimbenik koji utječe na dinamiku rasta i razvoja biljaka hmelja. Hmelj najbolje raste na temperaturi od 15 do 18 °C. Temperatura na cijelom zemljopisnom području na kojem se proizvodi hmelj u tim je optimalnim granicama prikladnima za proizvodnju hmelja. U periodu rasta hmelju je potrebno 500 do 600 mm padavina. U periodu rasta (od travnja do rujna) na geografskom području padne u prosjeku 690 mm kiše.

Zemljopisno područje znatno utječe na proizvodnju hmelja jer klima, tlo i tradicija proizvodnje utječu na kvalitetu i time na ugled proizvoda „Štajerski hmelj”. Utjecaj zemljopisnog područja lako se može dokazati na primjeru vrste Savinjski golding. Engleska vrsta Fuggle krajem 19. stoljeća donesena je iz Engleske. Nakon 1926., kada je druge osjetljivije vrste uništila peronospora hmelja, izrazito se proširio Savinjski golding, ekotip vrste Fuggle. Unatoč tome što se Savinjski golding genetski ubraja u skupinu Fuggle, kvaliteta njegova eteričnog ulja drugačija je od vrste Fuggle. To je posljedica utjecaja područja proizvodnje, što se odražava u sastavu i kvaliteti eteričnog ulja (Joh. Barth & Sohn GmbH). Usporedba pojedinačnih komponenata eteričnog ulja uzetih iz većeg broja uzoraka obaju vrsta upućuje na to da Savinjski golding ima niže najveće vrijednosti betakariofilena zbog čega je najveća vrijednost omjera alfahumulena i betakariofilena viša. Omjer alfahumulena i betakariofilena jedan je od glavnih pokazatelja kvalitete arome hmelja. Najveće vrijednosti farnesena i linalola, koji se također smatraju jednim od glavnih pokazatelja fine arome hmelja, više su u uzorcima vrste Savinjski golding nego kod vrste Fuggle (što potvrđuju brojni nalazi slovenskog Instituta za hmeljarstvo i pivarstvo (IHPS) tijekom njegova djelovanja duljeg od 60 godina). Upravo je ta vrsta, Savinjski golding, proslavila Štajerski hmelj (Styrian hops) u trgovini hmeljem diljem svijeta.

U 99 % slučajeva Štajerski hmelj upotrebljava se u pivarstvu, a njegove gorke tvari i eterična ulja pivu daju karakterističnu gorčinu i aromu. Zbog svoje fine arome poznat je diljem svijeta, a također mu je svojstven visok sadržaj eteričnog ulja koji u nekim slučajevima premašuje 4,0 ml/100 g suhih češera.

Ciljanim oplemenjivanjem poboljšavale su se kvaliteta, odnosno viši sadržaj alfakiselina ili eteričnog ulja, jednolikost i stabilnost proizvoda, što je dovelo do razvoja novih slovenskih vrsta hmelja. Svi oblici proizvoda sadržavaju povećane vrijednosti alfakiselina i količine eteričnog ulja. Nakon vrste Savinjski golding razvijaju se nove, lokalne slovenske vrste koje zadržavaju karakterističnu ugodnu aromu hmelja s voćnom odnosno cvjetnom notom. Te vrste poznate su diljem svijeta, a pivu daju ugodnu, zaokruženu gorčinu i kvalitetnu aromu.

Uzgoj biljaka od visokokvalitetnog materijala za sađenje te matičnih biljaka bez virusa i viroida također utječe na kvalitetu proizvedenog hmelja.

Proizvodnja hmelja u Sloveniji ima dugogodišnju tradiciju, a varenje piva prvi se put spominje već oko 1160. u urbaru vlastele iz Škofje Loke koja je bila u sklopu freisinške biskupije. Proizvodnja hmelja počela se intenzivnije razvijati nakon 1870.

U časopisu Novice kmetijskih, obertnijskih in narodnih reči 1852. objavljene su prve detaljne upute o hmelju na slovenskom jeziku pod naslovom Priporočilo hmelja (dr. Janez Bleiweiss, 15. veljače 1852.).

Štajerski hmelj spominje se već 1883. u prilogu Gospodarska priloga štajerskog gospodarskog društva od 12.8.1883. u kojem se navodi da se u Nürnbergu 1881. i 1882. u prodaju prvo stavljao štajerski hmelj.

U časopisu Jutro od 24.9.1929. navodi se da se Štajerski hmelj 20.9.1929. na tržnici u Strasbourgu plaćao po dvostruko višoj cijeni od one koje se plaćala za najbolje alzaške vrste, što upućuje na to da u inozemstvu Štajerski hmelj dobiva zasluženi ugled.

U inozemstvu je Štajerski hmelj poznatiji i cjenjeniji pod engleskim nazivom Styrian hops.

U Ekomuzeju hmeljarstva i pivarstva iz Žalca čuva se knjižica pod naslovom Styrian hops koja je tiskana u vrijeme Kraljevine Jugoslavije (1929.–1945.). U knjižici se navodi da se Štajerski hmelj u Jugoslaviji nije puno upotrebljavao, stoga se najviše izvozio u Ujedinjenu Kraljevinu, Sjedinjene Američke države, Kanadu, Belgiju, Francusku i Daleki istok. U knjižici se, među ostalim, posebno upozorava na oznake, odnosno certifikat koji kupcima proizvoda „Štajerski hmelj” jamči da nisu kupili krivotvoreni proizvod.

Danas je Štajerski hmelj pod nazivom Styrian hops poznat u svim vodećim, ali i u brojnim manjim pivovarama diljem svijeta. Visoko je ocijenjen, a na međunarodnim sajmovima i degustacijama poznatih degustatora piva smatra se jednim od najkvalitetnijih proizvoda.

Zbog njegove visoke kvalitete mnogi kupci izrazito cijene i proizvode od proizvoda „Štajerski hmelj” koji su neizostavni dio njihove proizvodnje piva. U Sloveniji je trgovina hmeljem izrazito izvozno orijentirana. Naime, već duže vrijeme na inozemna tržišta izvozi se više od 95 % proizvoda.

Ugled proizvoda „Štajerski hmelj” očuvao se sve do današnjih dana, čemu pridonose i tradicionalni festivali hmelja, kao što su Praznik hmeljarjev v Braslovčah u kolovozu, Hmeljarski likof početkom listopada u Žalcu te godišnji izbor poglavara i princeze hmelja. Prije nekoliko je godina otvoren Ekomuzej hmeljarstva i pivarstva u Žalcu koji je posvećen tradiciji hmeljarstva u Sloveniji.

Postojeći ugled proizvoda „Štajerski hmelj” potvrđuje se u različitim izvorima (knjige, internetske stranice, emisije itd.) u kojima se naglašava kvaliteta i ugled proizvoda „Štajerski hmelj” (npr. Slohops, A small flower is a big industry for a Slovenian valley od 7. kolovoza 2015. – Ljubljana, MMC RTV SLO).

U knjizi World Beer (Dorling Kindersley Ltd., 2013., London, Ujedinjena Kraljevina) autor Tim Hampson navodi da pivu tipa Green King, IPA okus po narančama i grejpu daje upotreba proizvoda „Štajerski hmelj”. Isti autor u svojem drugom djelu The Beer Book (Dorling Kindersley Ltd., 2008., 2015.) navodi da je Štajerski hmelj osnova za proizvodnju piva u pivovari Lion Brewery koja ima sjedište u Šri Lanki.

Upućivanje na objavu specifikacije

(članak 6. stavak 1. drugi podstavak te uredbe)

http://www.mkgp.gov.si/fileadmin/mkgp.gov.si/pageuploads/podrocja/Kmetijstvo/zascita_kmetijskih_pridelkov_zivil/SPEC_HMELJ_25_3_2016.pdf

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.