1.UVOD

Otpad koji potječe iz industrije iskapanja kamena i rudarstva čini velik udio ukupnog obujma otpada koji se proizvodi u Europskoj uniji (otprilike 30 % 2012., vidjeti tablicu priloženu ovom izvješću). Pogrešno gospodarenje takvim otpadom može imati štetne učinke na ljudsko zdravlje i okoliš te može dovesti do ozbiljnih nesreća.

Cilj je Direktive 2006/21/EZ o gospodarenju otpadom od industrija vađenja minerala (dalje u tekstu: Direktiva) spriječiti ili smanjiti u najvećoj mogućoj mjeri sve štetne učinke na okoliš, posebno na vodu, zrak, tlo, faunu i floru i krajobraz te sve posljedične rizike za ljudsko zdravlje koji su rezultat gospodarenja otpadom od industrija vađenja minerala. Direktiva obuhvaća gospodarenje otpadom koji je izravan rezultat istraživanja, vađenja, obrade i skladištenja mineralnih sirovina te rada kamenoloma.

Tijekom dva uzastopna razdoblja obuhvaćena ovim izvješćem (1. svibnja 2008. do 30. travnja 2011. i 1. svibnja 2011. do 30. travnja 2014.) države članice bile su obvezne staviti na snagu i provesti zakone i druge propise koji su potrebni radi usklađivanja s Direktivom. Direktiva je morala biti prenesena do 1. svibnja 2008. Komisijina procjena mjera za prenošenje otkrila je brojne slučajeve u kojima je Direktiva prenesena ili nepravilno ili djelomično. Komisija je pokrenula 22 službene istrage. Trenutačno su pokrenuta četiri sudska postupka u vezi s neusklađenosti.

U skladu s člankom 22. Direktive, Komisija je donijela odluke u kojima se pružaju smjernice ili tumačenja nekih aspekata Direktive ili se dodatno razrađuju tehnički aspekti. Razvoj tehničkih smjernica za inspekcije još se mora dovršiti.

Isto tako, Komisija i Europski odbor za normizaciju (CEN) razvili su standardizirane metode uzorkovanja i analize, posebno s obzirom na članak 22. stavak 2. Direktive.

Komisija je donijela sažetak Referentnog dokumenta o najboljim raspoloživim tehnikama za upravljanje jalovinom i otpadnim kamenom u rudarskim djelatnostima 2008. godine.

2.IZVJEŠĆIVANJE I PROCJENA

U skladu s člankom 18. stavkom 1., države članice obvezne su svake tri godine Komisiji dostaviti izvješće o provedbi Direktive izrađeno na temelju upitnika. U članku 18. stavku 1. također se zahtijeva da Komisija objavljuje izvješće o provedbi Direktive na osnovu izvješća koja su poslale države članice.

To izvješće obuhvaća prva dva razdoblja izvješćivanja, od 1. svibnja 2008. do 30. travnja 2011. i od 1. svibnja 2011. do 30. travnja 2014.

U skladu s člankom 18. stavkom 2., države članice također su obvezne svake godine dostaviti informacije o bilo kakvim događajima o kojima su izvijestili operateri, a koji bi mogli ugroziti stabilnost postrojenja za gospodarenje otpadom te o bilo kojim značajnim štetnim učincima na okoliš otkrivenim tijekom postupaka kontrole i praćenja postrojenja za gospodarenje otpadom. U skladu s člankom 7. stavkom 5., podaci sadržani u dozvolama izdanima na temelju Direktive stavljaju se na raspolaganje nadležnim nacionalnim statističkim tijelima i onima EU-a kada se traže u statističke svrhe.

U procjeni informacija koje su dostavile države članice za prvo razdoblje izvješćivanja istaknuta su ograničenja trenutačnog trogodišnjeg sustava za izvješćivanje koji je usmjeren na donošenje mjera za omogućivanje provedbe odredbi iz Direktive od strane država članica. Informacije koje su države članice navele u izvješćima nisu Komisiji omogućile da procijeni provedbu tih mjera u praksi.

Osim nacionalnih izvješća i da bi se dobila potpunija slika, Komisija je stoga razmotrila dodatne izvore informacija. Oni su prije svega uključivali informacije dostupne Komisiji o mjerama koje se trebaju poduzeti nakon nesreća ili skorih nesreća te informacije iz drugih općih izvora, kao što su istraživački projekti i web-mjesta nacionalnih agencija.

Komisija je zatražila usluge neovisnih konzultanata kako bi joj pružili potporu u reviziji dostupnih informacija.

Izvješća koja je Komisija primila od država članica za dva razdoblja izvješćivanja procijenjena su prvo s obzirom na cjelovitost, a zatim da bi se utvrdilo čine li mjere opisane u izvješćima sveobuhvatan skup mjera, ne dovodeći u pitanje usklađenost tih mjera s Direktivom ili njihovu stvarnu provedbu.

3.IZVJEŠĆIVANJE O PROVEDBI DIREKTIVE U DRŽAVAMA ČLANICAMA

3.1.Postrojenja kategorije A: ključne odredbe

S obzirom na činjenicu da samo dio otpada od industrija vađenja minerala nastalog u EU-u predstavlja rizik za okoliš ili ljudsko zdravlje, Direktivom se predviđa sustav diferenciranih obveza za gospodarenje tim otpadom i postupke izdavanja odobrenja za postrojenja.

U Direktivi se primjenjuju strože obveze na postrojenja u kojima postoji veći rizik od utjecaja na okoliš i ljudsko zdravlje u slučaju nesreće. Ona su poznata kao postrojenja kategorije A. Jedanaest država članica prijavilo je da unutar svojih nacionalnih granica nemaju postrojenja kategorije A.