Stabilan financijski sustav, s odgovarajućim kontrolnim i analitičkim alatima, može pridonijeti boljem razumijevanju terorističkih i kriminalnih veza, mreža i prijetnji, te dovesti do relevantnih preventivnih radnji svih uključenih nadležnih tijela, tako što će pomoći u razotkrivanju nepravilnih transakcijskih uzoraka. Međutim, i dalje postoje nedostaci u nadzoru nad mnogobrojnim financijskim sredstvima koja koriste teroristi, od gotovine i trgovine kulturnim rukotvorinama do virtualnih valuta i anonimnih kartica s unaprijed uplaćenim sredstvima. Cilj je ovog prijedloga suočiti se s tim nedostacima te istovremeno izbjeći nepotrebne prepreke funkcioniranju plaćanja i financijskih tržišta za obične građane i poduzeća koji poštuju zakon te tako uspostaviti ravnotežu između potrebe za povećanjem sigurnosti i potrebe za zaštitom temeljnih prava, uključujući zaštitu podataka, i gospodarskih sloboda.

Proširenje područja primjene Direktive na platforme za zamjenu virtualne valute u dovoljnoj je mjeri analizirano iz perspektive prava na poštovanje privatnog života i zaštitu osobnih podataka. Zakonodavstvo o SPNFT-u zahtijeva od obveznika da poznaju svoje stranke, kao i određene druge osobe koje nisu uvijek njihove stranke (npr. stvarni vlasnici), te da procijene s njima povezane rizike od pranja novca i financiranja terorista (PNFT). U tu svrhu obveznici trebaju prikupiti, obraditi i evidentirati osobne podatke te ponekad te podatke podijeliti s javnim tijelima (poput FOJ-eva) ili s privatnim subjektima iz iste skupine. Ti zahtjevi utječu na privatne osobe, uz opći učinak na sigurnost (opći interes). Predložene izmjene formulirane su na jasan i proporcionalan način, propisujući tražene zaštitne mjere, a Komisija to smatra potrebnim da bi se postigli ciljevi jačanja učinkovitosti borbe protiv PNFT-a i sukladnosti s novim međunarodnim standardima. Uz to, očekuju se pozitivni učinci za potrošače kao rezultat predloženih pravila o određivanju platformi za zamjenu virtualne valute kao obveznika. Smanjenjem anonimnosti povezane s virtualnim valutama pridonijet će se povećanju povjerenja korisnika u dobroj vjeri.

Komisija predlaže da se od država članica zatraži da uspostave automatizirane centralizirane mehanizme za brzu identifikaciju vlasnika bankovnih računa i računa za plaćanje. To će državama članicama omogućiti da odluče između uspostavljanja i. središnjeg registra koji sadržava potrebne podatke za identifikaciju vlasnika bankovnih računa i računa za plaćanje, kojim se njihovim nacionalnim FOJ-evima i tijelima nadležnim za SPNFT omogućava potpun i brz pristup informacijama u registru, i ii. drugih centraliziranih mehanizama, poput središnjih sustava za dohvat podataka, uz pomoć kojih se postiže isti cilj. Pri ispunjavanju svojih obveza na temelju ove Direktive, FOJ-evi i druga tijela nadležna za SPNFT moraju raspolagati djelotvornim sredstvom identifikacije svih bankovnih računa i računa za plaćanje koji pripadaju jednoj osobi u obliku centraliziranog automatiziranog upita za pretraživanje. Time će se omogućiti brže otkrivanje na nacionalnoj i na međunarodnoj razini sumnjivih transakcija povezanih s PNFT-om i pojačati preventivno djelovanje. Tako bi se državama članicama ostavilo dovoljno slobode za odabir najboljeg načina za postizanje cilja utvrđenog u prijedlogu. Ako uspostave središnji mehanizam, države članice unosit će u njega usklađen skup najmanje potrebne količine informacija i, potencijalno, drugih informacija koje smatraju potrebnima i proporcionalnima za sprečavanje pranja novca i financiranja terorista. Nadalje, tražit će od uključenih financijskih institucija (ili drugih subjekata) da povremeno arhiviraju ili prenesu te informacije u mehanizam te da definiraju tehničke i pravne uvjete prema kojima FOJ-evi i tijela nadležna za SPNFT mogu pristupiti informacijama. Istovremeno, u svrhu poštovanja privatnosti i zaštite osobnih podataka, u takvim bi se registrima trebala pohranjivati najmanja količina podataka potrebna za provedbu istraga SPNFT-a, a dotični subjekti na koje se podaci odnose trebali bi biti obaviješteni da se njihovi podaci spremaju i da su dostupni FOJ-evima te dobivaju kontaktnu točku za ostvarivanje svojih prava na pristup i ispravke. Na nacionalnoj razini najduža razdoblja zadržavanja (potkrijepljena odgovarajućim objašnjenjem njihova trajanja) trebaju biti primjenjiva na unos osobnih podataka u registre te se treba omogućiti njihovo uništenje nakon što te informacije više ne budu potrebne za navedene svrhe. Pristup takvim registrima i bazama podataka treba biti ograničen prema načelu „nužnog poznavanja”. E. Uskladiti pristup EU-a prema visokorizičnim trećim zemljama U članku 18. Direktive od obveznika se zahtijeva primjena pojačanih mjera dubinske analize stranke prilikom surađivanja s fizičkim osobama ili pravnim subjektima sa sjedištem u visokorizičnim trećim zemljama. Člankom 9. Direktive Komisija se ovlašćuje da utvrdi, delegiranim aktom, visokorizične treće zemlje s nedostacima u režimu SPNFT-a koji stoga predstavljaju velik rizik za financiranje terorista. Taj delegirani akt donosi se i dostavlja Europskom parlamentu i Vijeću na kontrolu u srpnju 2016. Međutim, od država članica trenutačno se ne zahtijeva da u svoje nacionalne režime uključe konkretan popis pojačanih mjera dubinske analize stranke te stoga postoje heterogeni režimi provedbe pojačanih mjera dubinske analize stranke za zemlje s nedostacima. Usklađivanjem ovih mjera izbjeći će se ili u najmanju ruku ograničiti rizik od biranja nadležnosti (forum shopping) prema tome primjenjuje li strože ili manje stroge propise prema visokorizičnim trećim zemljama. Stoga se ovdje rješavaju regulatorni nedostaci koji bi mogli biti iskorišteni za aktivnosti PNFT-a. Predložene pojačane mjere dubinske analize stranke u potpunosti su u skladu s popisima takvih radnji koje je sastavila Radna skupina za financijsko djelovanje (FATF). Smatrat će se najmanjim potrebnim skupom zahtjeva koje moraju primjenjivati sve države članice. Provedbom ovog potpunog skupa pojačanih mjera dubinske analize stranaka omogućit će se potpunije praćenje transakcije jer će uključivati provjere stranke, svrhe i naravi poslovnog odnosa, izvora sredstava, i praćenje transakcija. Uz to, uz sustavno odobrenje više uprave, obradom financijske transakcije omogućit će se viša razina kontrole. U istom smislu, popis protumjera koje je propisao FATF treba se odgovarajuće odraziti u zakonodavstvu Unije, a ovim se prijedlogom utvrđuje neiscrpan popis mjera ublažavanja na čiju se primjenu države članice mogu odlučiti. F. Poboljšati pristup informacijama o stvarnom vlasništvu

U člancima 30. i 31. Direktive propisuju se pravila o prikupljanju i čuvanju informacija o krajnjim stvarnim vlasnicima poduzeća, trustova i ostalih vrsta pravnih aranžmana te pristupu takvim informacijama. Trenutačno se od tih subjekata zahtijeva da čuvaju točne informacije o svojem stvarnom vlasništvu.

Direktivom je propisan strukturiran pristup u odnosu na pravne subjekte, pri kojemu se prepoznaje razlika između poduzeća i trustova te sličnih pravnih aranžmana. U ovom je prijedlogu zadržana takva struktura.

– Trgovačka društva i drugi pravni subjekti

U skladu s člankom 30. Direktive svaka osoba ili organizacija koja može dokazati legitiman interes može pristupiti informacijama o stvarnom vlasništvu. U praksi složene vlasničke strukture koriste se za prikrivanje veza s kriminalnim aktivnostima, poreznih obveza, uključenosti politički izloženih osoba i sankcioniranih pojedinaca ili nadležnosti. Istovremeno, različiti pristupi transparentnosti u vezi s krajnjim stvarnim korisnicima ujedno uzrokuju izazove i konfuziju za poduzeća, koja moraju utrošiti znatne resurse u vlastite sustave i kontrole, dok se investitori, dioničari i ostali dionici moraju osloniti na javno i odmah dostupne informacije o kontroli i vlasništvu poduzeća na popisu.

Razumijevanje stvarnog vlasništva poduzeća nalazi se u središtu ublažavanja rizika od financijskog kriminala i strategija sprečavanja za regulirane tvrtke. Uz to, unutar okvira koji postoji u EU-u taj aspekt predstavlja srž veze između preventivnog režima u Direktivi i prava trgovačkih društava, i to Direktive 2009/101/EZ, pravnog akta Unije kojim se utvrđuju pravila o otkrivanju dokumenata trgovačkih društava. Ovim se prijedlogom to pitanje nastoji riješiti uz pomoć izmjene te Direktive, tako da će se od država članica zahtijevati da osiguraju obvezu otkrivanja (javni pristup) za ograničen skup informacija o tvrtkama stvarnim vlasnicima i pravnim subjektima koji sudjeluju u aktivnostima kojima ostvaruju dobit, kako je utvrđeno člankom 54. UFEU-a. Dobra infrastruktura korporativnog upravljanja trebala bi kombinirati transparentnost, odgovornost i integritet, a to uključuje znanje o stvarnom vlasništvu.