OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Predsjednica Von der Leyen u svojem je govoru o stanju Unije 2021. najavila europsku strategiju za skrb kako bi se muškarcima i ženama omogućio pristup najboljoj skrbi u različitim razdobljima života i ostvarivanje najbolje ravnoteže između poslovnog i privatnog života. Inicijativa se sastoji od Komunikacije Komisije o europskoj strategiji za skrb popraćene dvama prijedlozima preporuke Vijeća, od kojih se jedan odnosi na reviziju ciljeva iz Barcelone o ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, a drugi na dugotrajnu skrb.

Dostupnost usluga ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja ključni je pokretač sudjelovanja žena na tržištu rada. Povezanost između sudjelovanja majki na tržištu rada i stopa upisa u ustanove ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja posebno je jaka u slučaju majki čije je najmlađe dijete mlađe od tri godine. Imajući to na umu, Europsko vijeće utvrdilo je 2002. ciljeve iz Barcelone o skrbi za djecu kako bi se povećalo sudjelovanje žena na tržištu rada zahvaljujući boljem pristupu uslugama ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Europsko vijeće postavilo je dva cilja: stopu sudjelovanja od 90 % djece u dobi od tri godine do dobi za početak obveznog obrazovanja i stopu sudjelovanja od 33 % djece mlađe od tri godine. Iako su ciljevi iz Barcelone u prosjeku postignuti na razini EU-a, neke države članice za njima znatno zaostaju, a razlike i dalje postoje, posebno za djecu iz kućanstava s nižim dohotkom.

Cilj je ove Preporuke potaknuti države članice da povećaju sudjelovanje u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju kako bi se olakšalo sudjelovanje žena na tržištu rada i poboljšao društveni i kognitivni razvoj djece, posebno djece u ranjivom ili nepovoljnom položaju. Komisija predlaže reviziju ciljeva iz Barcelone kako bi se dao nov poticaj daljnjoj uzlaznoj konvergenciji među državama članicama u pogledu sudjelovanja djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju i na taj način pridonijelo povećanju sudjelovanja žena na tržištu rada i smanjenju rodno uvjetovane razlike u zaposlenosti. Nadalje, uzima u obzir dodatne dimenzije koje su bitne za postizanje ciljeva iz Barcelone, ponajprije cjenovnu pristupačnost, dostupnost i kvalitetu ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, kako bi se odgovorilo na potrebe roditelja i djece i na taj način utjecalo na stvarno korištenje takvim uslugama. Poziva države članice i da uzmu u obzir vremenski intenzitet sudjelovanja djece u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, koji bi trebao biti dovoljan da bi roditelji mogli obavljati plaćeni posao, te udio djece izložene riziku od siromaštva ili društvene isključenosti koja sudjeluju u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju.

Unatoč tim poboljšanjima rodno uvjetovana razlika u zaposlenosti i dalje je znatna te je 2021. iznosila čak 10,8 postotnih bodova. Eurofound je procijenio da je gubitak zbog rodno uvjetovane razlike u zaposlenosti 2018. iznosio 320 milijardi EUR. Većina tog iznosa sastoji se od prihoda i socijalnih doprinosa koje je gospodarstvo izgubilo zbog toga što žene nisu zaposlene. Rodno uvjetovana razlika u zaposlenosti usko je povezana s obvezama skrbi. Žene su i dalje primarni pružatelji skrbi za djecu i odrasle kojima je potrebna skrb i snose glavnu odgovornost za kućanske poslove. Ta neravnoteža ograničava njihovu mogućnost obavljanja plaćenog rada i odvajanja vremena za njega.

U anketi o radnoj snazi u zemljama EU-27 provedenoj 2021., 27,9 % žena u dobi od 25 do 49 godina izvan tržišta rada navelo je da je glavni razlog zašto ne traže zaposlenje to što se brinu o djeci ili odraslim osobama kojima je potrebna skrb, u odnosu na samo 8,0 % muškaraca. Prije pandemije, 2019., te su brojke iznosile 32,6 %odnosno 7,6 %. Europski institut za ravnopravnost spolova (EIGE) navodi da zbog obveza pružanja skrbi 7,7 milijuna žena u Europi ne sudjeluje na tržištu rada, a mnoge su prisiljene na rad u nepunom radnom vremenu: 29 % žena koje rade na nepuno radno vrijeme za to je kao glavni razlog navelo obvezu pružanja skrbi, dok je isto navelo samo 6 % muškaraca.

Rodno uvjetovana razlika u skrbi, točnije razlika između vremena koje neplaćenom pružanju skrbi posvećuju žene i muškarci, povezana je s rodnim stereotipima u zanimanjima i ulogama žena i muškaraca te ih dodatno pojačava. Od žena se i dalje uvelike očekuje da pružaju neplaćenu skrb u većoj mjeri nego muškarci, čak i u obiteljima s dva primatelja dohotka. Prije krize uzrokovane bolešću COVID-19 zaposlene žene u EU-u s djecom mlađom od sedam godina, koje žive u paru, u neplaćenom radu provodile su u prosjeku 39 sati tjedno, a zaposleni muškarci u istoj situaciji 19 sati tjedno. Rodno uvjetovana razlika u skrbi bila je veća za žene s nesigurnim radnim mjestom.

Zbog zatvaranja i ograničenja usluga skrbi tijekom pandemije od žena se još više tražilo da pružaju skrb. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 pogoršala je rodnu neravnopravnost u području neplaćene skrbi, ojačala tradicionalne rodne uloge i poništila dosad postignuti skroman napredak u području rodne ravnopravnosti. Prema internetskoj anketi Eurofounda o životu, radu i bolesti COVID-19 žene s djecom do 12 godina tijekom pandemije provodile su u prosjeku 62 sata tjedno skrbeći o djeci, u odnosu na 36 sati za muškarce u istoj situaciji, i 23 sata baveći se kućanskim poslovima, u odnosu na 15 sati za muškarce. Gotovo trećina tih žena (29 %) izjavila je da im je bilo teško usredotočiti se na posao zbog obveza skrbi, u odnosu na 11 % muškaraca.

U europskom stupu socijalnih prava navodi se da se jednako postupanje i jednake mogućnosti žena i muškaraca moraju osigurati i poticati u svim područjima, uključujući sudjelovanje na tržištu rada, uvjete zaposlenja i napredovanje u karijeri. U njemu se priznaju i pravo djece na cjenovno pristupačan i kvalitetan rani i predškolski odgoj i obrazovanje, prava djece na zaštitu od siromaštva i pravo djece u nepovoljnom položaju na posebne mjere za povećanje jednakih mogućnosti.

U akcijskom planu za provedbu europskog stupa socijalnih prava postavljen je glavni cilj povećanja ukupne stope zaposlenosti na najmanje 78 % stanovništva (u dobi od 20 do 64 godine) do 2030., a to su pozdravili čelnici EU-a na sastanku na vrhu u Portu u svibnju 2021. i Europsko vijeće u lipnju 2021. Kako bi Europa postigla taj opći cilj, mora nastojati barem prepoloviti rodno uvjetovanu razliku u zaposlenosti u odnosu na 2019. i povećati pružanje usluga ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, čime će pridonijeti boljem usklađivanju poslovnog i privatnog života i poduprijeti veće sudjelovanje žena na tržištu rada.

Direktivom o ravnoteži između poslovnog i privatnog života iz 2019. utvrđeni su minimalni standardi za obiteljski dopust te su uvedeni i. pravo na plaćeni očinski dopust i dopust za pružatelje skrbi i jačanje prava na neprenosivi i plaćeni roditeljski dopust te ii. pravo na traženje fleksibilnog radnog vremena za radnike s obvezama skrbi kako bi se potaknula ravnopravna podjela skrbi između žena i muškaraca. Pružanje usluga kvalitetnog, dostupnog i cjenovno pristupačnog ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja zajedno s fleksibilnim radnim vremenom omogućuje ravnotežu između poslovnog i privatnog života i ključno je kako bi roditelji, posebno majke, mogli sudjelovati na tržištu rada.

Potpora javnog sektora sektoru ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja društveno je ulaganje koje donosi višestruki povrat za pojedince, društvo i gospodarstvo u cjelini. Njome se promiče sudjelovanje žena na tržištu rada, potiče se zapošljavanje žena na puno radno vrijeme, poboljšava se razvoj djece, jača se društvena uključenost i pravednost te se pomaže prekinuti međugeneracijski krug siromaštva. U okolnostima manjka radne snage i trajnih razlika u zapošljavanju povećanje sudjelovanja žena na tržištu rada, među ostalim olakšavanjem pristupa ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju, važna je prilika za uključiv i održiv rast. Ulaganje u rani i predškolski odgoj i obrazovanje ima i znatan potencijal za otvaranje radnih mjesta. Nedavno istraživanje Međunarodne organizacije rada (ILO) pokazuje da bi ulaganje 1,1 % BDP-a u rani i predškolski odgoj i obrazovanje i 1,8 % BDP-a u dugotrajnu skrb svake godine stvorilo dodatnih 26,7 milijuna radnih mjesta u Europi do 2035.

Iz takvog ulaganja mogu proizići dodatni prihodi od poreza i doprinosa za socijalno osiguranje. Općenito, porasli bi prihodi od poreza i doprinosa za socijalno osiguranje na temelju većih primanja i zaposlenosti, čime bi se smanjila ukupna potrebna sredstva za mjere politike skrbi s 3 % BDP-a (prije oporezivanja) na 2 % neto BDP-a (nakon oporezivanja). ILO procjenjuje da je stopa po kojoj države članice mogu nadoknaditi ulaganja u sektor skrbi u prosjeku oko 55 %, a prvenstveno ovisi o potrebnom iznosu ulaganja, potražnji za radnom snagom u predmetnoj državi članici i razini oporezivanja. Države članice mogu poboljšati fiskalnu održivost ulaganja u rani i predškolski odgoj i obrazovanje procjenom učinka na javne financije i osiguranjem troškovne učinkovitosti, među ostalim učinkovitim oblikovanjem mehanizama financiranja koji su u skladu s općom održivošću javnih financija.

Osim ulaganja u rani i predškolski odgoj i obrazovanje mnoge države članice uvele su zakonsko pravo na mjesto u ustanovama ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, dok su druge pohađanje ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja učinile obveznim, osobito u posljednjoj godini prije osnovne škole. Utvrđivanjem tog zakonskog prava tijela javne vlasti moraju zajamčiti mjesto za svako dijete čiji roditelji to zatraže (u dobnoj skupini obuhvaćenoj zakonskim pravom), dok u zemljama u kojima su rani i predškolski odgoj i obrazovanje obvezni javna tijela moraju osigurati dovoljan broj predškolskih mjesta za svu djecu u dobnoj skupini obuhvaćenoj zakonskom obvezom. U većini država članica takvo zakonsko pravo već postoji, ali se početna dob za ostvarenje prava znatno razlikuje. U Europi postoje velike razlike u dobi u kojoj djeca imaju zajamčeno mjesto u ustanovi ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Samo sedam država članica EU-a uvelo je zakonsko pravo na mjesto u ustanovi ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja za djecu od rane dobi (6–18 mjeseci). To se pravo često može iskoristiti odmah nakon završetka dopusta radi skrbi za djecu jer u idealnom slučaju između završetka odgovarajuće plaćenog obiteljskog dopusta i početka ostvarivanja zakonskog prava na mjesto u ustanovi ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja ne bi trebalo biti vremenskog razmaka. U 13 država članica zakonsko pravo postoji za djecu u dobi od tri ili više godina, a neke su se države članice obvezale uvesti ga u kontekstu svojih nacionalnih planova za oporavak i otpornost.

Dokazano je da pružanje kvalitetnog ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja ima ključnu ulogu u poboljšanju kognitivnog, društvenog i obrazovnog razvoja djece od najranije dobi. Zahvaljujući takvim poboljšanjima djeca često ostvaruju bolje ishode učenja i kasnije u životu imaju bolje prilike za zapošljavanje. Sudjelovanje u kvalitetnom ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju korisno je za svu djecu, a osobito za djecu u nepovoljnom položaju. To je ključno sredstvo za borbu protiv nejednakosti, popravljanje mogućeg društvenog nepovoljnog položaja djece i promicanje jednakih mogućnosti. Ti se aspekti posebno spominju u Preporuci Vijeća o visokokvalitetnim sustavima ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja iz 2019. te u europskom jamstvu za djecu. Koristi pritom ne ostvaruju samo uključena djeca. Na individualnoj razini sudjelovanje u ranom i predškolskom odgoju i obrazovanju povezano je s višim obrazovnim postignućima, većim primanjima, boljom društvenom integracijom i boljim zdravljem. Postoje i mnoge koristi na društvenoj razini, od smanjenja potrošnje u području socijalne skrbi i niže stope kriminala do većih poreznih prihoda i bolje socijalne kohezije.

Konačno, ovaj Prijedlog preporuke bavi se radnim uvjetima u sektoru ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja. Radnici u tom sektoru, od kojih velik broj čine žene, često se suočavaju s teškim radnim uvjetima i ograničenim mogućnostima napredovanja. Za poboljšanje radnih uvjeta potrebni su bolji socijalni dijalog, primjerena plaća te mogućnosti usavršavanja i prekvalifikacije. Promicanje poštenih radnih uvjeta osoblja u sektoru ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja trebalo bi pridonijeti privlačenju i zadržavanju radnika – i muškaraca i žena – u tom sektoru, a može jednako tako pridonijeti rješavanju problema rodne segregacije u sektoru i nedostatka osoblja do kojeg dolazi u mnogim zemljama. To je važan aspekt i u osiguravanju kvalitete skrbi. EU podupire ulaganja i reforme država članica u području ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja različitim instrumentima financiranja, među kojima se posebno ističu Europski fond za regionalni razvoj, Europski socijalni fond plus i Mehanizam za oporavak i otpornost. Ta je potpora osobito važna za uklanjanje teritorijalnih nejednakosti među državama članicama i unutar njih. EU pruža i izravnu tehničku potporu za reforme u okviru Instrumenta za tehničku potporu. Komisija će nastaviti pratiti provedbu politika ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja te ocjenjivati napredak u ostvarenju ciljeva iz Barcelone u europskom semestru.