(f)novu i progresivnu posebnu potporu za održavanje ugovora o radu privremenim skraćivanjem redovnog radnog vremena. Prvotno je u okviru te mjere poduzećima koja ispunjavaju uvjete osigurano pokrivanje 70 % iznosa naknade zaposlenicima za neodrađene sate, pri čemu je ta nadoknada iznosila dvije trećine njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate u kolovozu i rujnu 2020. te četiri petine njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate u razdoblju od listopada do prosinca 2020. Donja granica za dobivenu ukupnu bruto plaću zaposlenika bila je jednaka nacionalnoj minimalnoj plaći. Mjerom je bilo predviđeno i potpuno ili djelomično oslobođenje od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje pojedinog poslodavca, koje se utvrđivalo ovisno o tome jesu li poduzeća koja ispunjavaju uvjete mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća ili velika poduzeća. Poduzeća koja su ispunjavala uvjete bila su prisiljena obustaviti poslovne aktivnosti ili su pretrpjela gubitak prihoda od najmanje 40 % u razdoblju od 30 dana prije zahtjeva za potporu, u usporedbi s istim mjesecom prethodne godine ili s mjesečnim prosjekom za dva mjeseca prije toga razdoblja. Maksimalno privremeno skraćivanje redovnog radnog vremena bilo je utvrđeno na način da se povećava u skladu s iznosom gubitka prihoda poduzeća koja ispunjavaju uvjete. Mjera je naknadno nekoliko puta proširena, među ostalim uvrštavanjem poduzeća koja su pretrpjela gubitak prihoda od najmanje 25 % kao prihvatljivih poduzeća, ponovnim utvrđivanjem maksimalnog privremenog skraćivanja redovnog radnog vremena u skladu s iznosom gubitka prihoda poduzeća koja ispunjavaju uvjete, privremenim povećanjem naknade zaposlenicima na 100 % njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate te uvođenjem postupnog ukidanja olakšica za doprinose poslodavaca za socijalno osiguranje.

(e)novi dodatak za stabilizaciju dohotka za zaposlenike koji koriste mjere iz točke (a) ili (b) tijekom najmanje mjesec dana (kasnije precizirano kao 30 uzastopnih dana) u razdoblju od travnja do lipnja 2020. Uvjete su ispunjavali zaposlenici čija bruto plaća u odnosu na veljaču 2020. nije premašila dvostruku nacionalnu minimalnu plaću. Zaposlenici su imali pravo na naknadu jednaku razlici između bruto plaće u veljači 2020. i plaće u razdoblju u kojem su zaposlenici bili obuhvaćeni jednom od dviju prethodno navedenih mjera, s donjom granicom od 100 EUR i gornjom granicom od 351 EUR.

(c)ako su poduzeća koristila mjere iz točke (a) ili (b) i provodila program osposobljavanja koji su odobrile nacionalne javne službe za zapošljavanje i osposobljavanje („Instituto do Emprego de Formação Profissional”, IEFP) u okviru posebnih strukovnih programa, mogla su dobiti naknade za osposobljavanje kako bi se pokrila nadoknada dohotka i povezani troškovi osposobljavanja koje se treba odvijati tijekom radnog vremena kao alternativa za skraćivanje radnog vremena zaposlenika.

U skladu s člankom 6. stavkom 2. Uredbe o instrumentu SURE Komisija se savjetovala s portugalskim tijelima kako bi provjerila iznenadno i znatno povećanje stvarnih i planiranih rashoda koji se izravno odnose na portugalske mjere na tržištu rada i zdravstvene mjere uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19. To se posebno odnosi na postojeće mjere iz Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354:

Portugal je 17. rujna 2022. ponovno podnio zahtjev za financijsku pomoć Unije na temelju Uredbe o instrumentu SURE.

Uredbom Vijeća (EU) 2020/672 („Uredba o instrumentu SURE”) utvrđen je pravni okvir za financijsku pomoć Unije državama članicama u kojima je zbog izbijanja bolesti COVID-19 došlo do ozbiljnih gospodarskih poremećaja ili kojima ozbiljno prijete takvi poremećaji. Potpora iz instrumenta SURE namijenjena je prvenstveno za financiranje programa skraćenog radnog vremena ili sličnih mjera kojima je cilj zaštititi zaposlene i samozaposlene osobe i na taj način smanjiti nezaposlenost i gubitak prihoda te, dodatno, za financiranje nekih zdravstvenih mjera, osobito na radnom mjestu.

Ovaj je Prijedlog dopuna drugom instrumentu prava Unije za potporu državama članicama u izvanrednim situacijama, a to je Uredba Vijeća (EZ) br. 2012/2002 od 11. studenoga 2002. o osnivanju Fonda solidarnosti Europske unije (EUSF) („Uredba (EZ) br. 2012/2002”). Uredba (EU) 2020/461 Europskog parlamenta i Vijeća, kojom je taj instrument izmijenjen da bi se njegovo područje primjene proširilo na izvanredna stanja velikih razmjera u području javnog zdravlja i definirale određene operacije prihvatljive za financiranje, donesena je 30. ožujka 2020.

Uzimajući u obzir dostupne dokaze, Komisija predlaže Vijeću da donese provedbenu odluku o odobravanju financijske pomoći Portugalu u skladu s Uredbom o instrumentu SURE radi potpore navedenim mjerama.

(n)program izvanredne potpore za samozaposlene radnike, radnike bez pristupa drugim mehanizmima socijalne zaštite i rukovoditelje čiji je dohodak posebno pogođen pandemijom bolesti COVID-19. U slučaju samozaposlenih radnika mjerom je osigurana naknada jednaka iznosu od dvije trećine smanjenja mjesečnog dohotka radnika, s gornjom granicom od 501,16 EUR. Uvjete su ispunjavali samozaposleni radnici čiji se dohodak smanjio za najmanje 40 % u razdoblju od ožujka do prosinca 2020. u odnosu na 2019. U slučaju radnika bez pristupa drugim mehanizmima socijalne zaštite mjerom se osigurala: i. za zaposlenike, naknada jednaka razlici između mjesečne referentne vrijednosti od 501,16 EUR i prosječne mjesečne plaće po odrasloj osobi u predmetnom kućanstvu; ili ii. za samozaposlene radnike, naknada jednaka iznosu od dvije trećine smanjenja mjesečnog dohotka radnika, s gornjom granicom od 501,16 EUR. U slučaju rukovoditelja mjerom se osigurala naknada koja odgovara njihovu referentnom prosječnom mjesečnom dohotku, ako je njegov iznos manji od 1,5 portugalskog indeksa socijalne potpore („Indexante dos Apoios Sociais”, IAS, koji je 2021. iznosio 438,81 EUR), ili iznosu od dvije trećine njihova referentnog prosječnog mjesečnog dohotka, ako je njegov iznos jednak ili viši od navedenog indeksa. Uvjete su ispunjavali rukovoditelji čije su poslovne aktivnosti privremeno obustavljene zbog pandemije bolesti COVID-19 ili su pretrpjeli gubitak prihoda od najmanje 40 % u razdoblju od 30 dana prije zahtjeva za potporu, u usporedbi s istim mjesecom prethodne godine ili s mjesečnim prosjekom za dva mjeseca prije toga razdoblja. U svim slučajevima donja granica naknade iznosila je 50 EUR, koja se povećavala na 50 % zabilježenog smanjenja mjesečnog dohotka kad je potonje bilo između 50 % i 100 % portugalskog indeksa socijalne potpore, ili na 50 % portugalskog indeksa socijalne potpore kad je smanjenje dohotka premašilo navedeni indeks.

Komisija bi trebala moći ugovoriti zaduživanje na financijskim tržištima u svrhu korištenja istih sredstava za zajmove državi članici koja je zatražila financijsku pomoć iz instrumenta SURE.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

Prijedlogom se poštuje načelo proporcionalnosti. On ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje ciljeva instrumenta.

o izmjeni Provedbene odluke (EU) 2020/1354 o odobravanju na temelju Uredbe (EU) 2020/672 privremene potpore Portugalskoj Republici radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji nakon izbijanja bolesti COVID-19

VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) 2020/672 od 19. svibnja 2020. o uspostavi Europskog instrumenta za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) nakon izbijanja bolesti COVID-19, a posebno njezin članak 6. stavak 1.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

budući da:

(1)Na zahtjev koji je Portugal podnio 11. kolovoza 2020. Vijeće je Provedbenom odlukom (EU) 2020/1354 Portugalu odobrilo financijsku pomoć u obliku zajma u maksimalnom iznosu od 5 934 462 488 EUR s maksimalnim prosječnim dospijećem od 15 godina i razdobljem raspoloživosti od 18 mjeseci kako bi se dopunili nacionalni napori Portugala u odgovoru na učinak izbijanja bolesti COVID-19 i socioekonomske posljedice izbijanja te bolesti za radnike i samozaposlene osobe.

(2)Portugal je trebao koristiti zajam za financiranje programa skraćenog radnog vremena, sličnih mjera i zdravstvenih mjera kako je navedeno u članku 3. Provedbene odluke (EU) 2020/1354.

(3)Na temelju drugog zahtjeva koji je Portugal podnio 9. prosinca 2021. Vijeće je Provedbenom odlukom (EU) 2022/99 proširilo popis mjera za koje je financijska pomoć već bila odobrena Provedbenom odlukom (EU) 2020/1354 kako bi se dopunili nacionalni napori Portugala u odgovoru na učinak izbijanja bolesti COVID-19 i socioekonomske posljedice izbijanja te bolesti za radnike i samozaposlene osobe.

(4)Izbijanje bolesti COVID-19 dovelo je do imobilizacije znatnog dijela radne snage u Portugalu. Posljedica toga bilo je iznenadno i znatno povećanje javnih rashoda u Portugalu u vezi s mjerama iz članka 3. Provedbene odluke (EU) 2020/1354.

(5)Izbijanje bolesti COVID-19 i izvanredne mjere koje je Portugal uveo 2020., 2021. i 2022. radi ograničavanja izbijanja te bolesti i njezinih socioekonomskih i zdravstvenih posljedica snažno su utjecale i još uvijek utječu na javne financije. Portugal je 2020. zabilježio deficit opće države od 5,8 % i dug opće države od 135,2 % bruto domaćeg proizvoda (BDP), koji su se na kraju 2021. smanjili na 2,8 % odnosno 127,4 %. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2022. predviđa se da će Portugal do kraja 2022. zabilježiti deficit opće države od 1,9 % i dug opće države od 119,9 % BDP-a. U Komisijinoj ljetnoj privremenoj prognozi 2022. predviđeno je povećanje BDP-a Portugala za 6,5 % u 2022.

(6)Portugal je 17. rujna 2022. podnio zahtjev za dodatnu financijsku pomoć Unije u iznosu od 300 000 000 EUR kako bi nastavio dopunjavati svoje nacionalne napore poduzete 2020., 2021. i 2022. u odgovoru na učinak izbijanja bolesti COVID-19 i socioekonomske posljedice izbijanja te bolesti za radnike i samozaposlene osobe. Konkretno, Portugal je dodatno proširio i/ili izmijenio programe skraćenog radnog vremena i slične mjere utvrđene u uvodnim izjavama od 7. do 21.

(7)Člancima od 298. do 308. „Zakona br. 7/2009 od 12. veljače”, kako je dodatno utvrđeno člankom 142. „Zakona br. 75-B/2020 od 31. prosinca”, uvodi se mjera kojom se podupire zadržavanje ugovora o radu privremenim prekidom rada ili skraćivanjem redovnog radnog vremena utvrđena u portugalskom Zakonu o radu. Mjera je opisana u članku 3. točki (a) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Prvotno su poduzeća koja su ispunjavala uvjete mjerom ostvarivala povlasticu u pogledu pokrivanja 70 % naknada zaposlenicima, pri čemu je naknada zaposlenicima iznosila dvije trećine njihove redovne bruto plaće. Ta korekcija od dvije trećine podlijegala je donjoj granici koja je bila jednaka nacionalnoj minimalnoj plaći i gornjoj granici koja je bila jednaka trostrukoj nacionalnoj minimalnoj plaći. Poduzeća koja su ispunjavala uvjete bila su prisiljena obustaviti svoje poslovne aktivnosti ili su pretrpjela velike gubitke prihoda. Mjera je naknadno proširena, među ostalim privremenim povećanjem naknade zaposlenicima na 100 % njihove redovne bruto plaće.

(8)„Uredbom sa zakonskom snagom br. 10-G/2020 od 26. ožujka”, kako je izmijenjena „Deklaracijom o ispravku br. 14/2020 od 28. ožujka”, člankom 4. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 14-F/2020 od 13. travnja”, člankom 3. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 20/2020 od 1. svibnja”, člankom 6. „Uredbe sa zakonskom snagom 20-H/2020 od 14. svibnja”, člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 27-B/2020 od 19. lipnja” i člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 6-C/2021 od 15. siječnja” te kako je dodatno utvrđeno člankom 142. „Zakona br. 75-B/2020 od 31. prosinca”, uvedena je nova i pojednostavnjena posebna potpora za održavanje ugovora o radu privremenim prekidom rada ili skraćivanjem redovnog radnog vremena. Mjera je opisana u članku 3. točki (b) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Ova je mjera bila slična mjeri navedenoj u uvodnoj izjavi 7., ali je imala pojednostavnjene postupke kako bi se omogućio brži pristup sredstvima. Prvotno su poduzeća koja su ispunjavala uvjete mjerom ostvarivala povlasticu u pogledu pokrivanja 70 % naknada zaposlenicima, pri čemu je naknada zaposlenicima iznosila dvije trećine njihove redovne bruto plaće, te oslobođenja od plaćanja doprinosa poslodavca za socijalno osiguranje. Ta korekcija od dvije trećine podlijegala je donjoj granici koja je bila jednaka nacionalnoj minimalnoj plaći i gornjoj granici koja je bila jednaka trostrukoj nacionalnoj minimalnoj plaći. Poduzeća koja su ispunjavala uvjete bila su prisiljena obustaviti poslovne aktivnosti ili su pretrpjela gubitak prihoda od najmanje 40 % u razdoblju od 30 dana prije zahtjeva za potporu, u usporedbi s istim mjesecom prethodne godine ili s mjesečnim prosjekom za dva mjeseca prije toga razdoblja. Mjera je naknadno više puta proširena, među ostalim privremenim povećanjem naknade zaposlenicima na 100 % njihove redovne bruto plaće u određenim okolnostima. Budući da oslobođenje od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje čini izgubljeni državni prihod, za potrebe Uredbe (EU) 2020/672, može se smatrati jednakim javnim rashodima.

(9)Člankom 5. stavkom 2. i člancima od 7. do 9. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 10-G/2020 od 26. ožujka” utvrđeno je da ako su poduzeća koristila mjere iz uvodne izjave 7. ili 8. i provodila program osposobljavanja koji su odobrile nacionalne javne službe za zapošljavanje i osposobljavanje („Instituto do Emprego de Formação Profissional”, IEFP) u okviru posebnih strukovnih programa, mogla su dobiti naknade za osposobljavanje kako bi se pokrila nadoknada dohotka i povezani troškovi osposobljavanja koje se treba odvijati tijekom radnog vremena kao alternativa za skraćivanje radnog vremena zaposlenika. Mjera je opisana u članku 3. točki (c) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354.

(10)Člancima 4. i 5. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 27-B/2020 od 19. lipnja” i člankom 14-A „Uredbe sa zakonskom snagom br. 46-A/2020 od 30. srpnja”, kako je izmijenjena člankom 4. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 6-C/2021 od 15. siječnja”, člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 23-A/2021 od 24. ožujka” i člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 32/2021 od 12. svibnja” te kako je određeno „Uredbom Vlade br. 102-A/2021 od 14. svibnja” uvedena je nova posebna potpora poduzećima za nastavak poslovnih aktivnosti. Mjera je opisana u članku 3. točki (d) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Prvotno su, kako bi se olakšao povratak na posao i poduprlo zadržavanje radnih mjesta, poduzeća čiji su zaposlenici koristili mjere iz uvodne izjave 7. ili 8. mogla dobiti naknadu jednaku nacionalnoj minimalnoj plaći po odgovarajućem zaposleniku koja se isplaćivala u jednom obroku ili dvostrukoj nacionalnoj minimalnoj plaći po takvom zaposleniku koja se isplaćivala u fazama tijekom šest mjeseci. Kada se potpora isplaćivala u fazama, poduzeća su mogla iskoristiti i djelomično oslobođenje od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje pojedinog poslodavca u odnosu na relevantne zaposlenike u visini od 50 %. Mjera je zatim produljena nekoliko puta, među ostalim uvrštavanjem mikropoduzeća čiji su zaposlenici koristili mjeru iz uvodne izjave 12. kao prihvatljivih poduzeća, koja su stoga mogla primiti naknadu jednaku dvostrukoj nacionalnoj minimalnoj plaći po takvom zaposleniku, isplaćenu u fazama tijekom šest mjeseci.

(11)Člankom 3. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 27-B/2020 od 19. lipnja”, kako je izmijenjena člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 58-A/2020 od 14. kolovoza”, uveden je novi dodatak za stabilizaciju dohotka za zaposlenike koji koriste mjere iz uvodne izjave 7. ili 8. tijekom najmanje jednog mjeseca (kasnije precizirano kao 30 uzastopnih dana) u razdoblju od travnja do lipnja 2020. Mjera je opisana u članku 3. točki (e) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Uvjete su ispunjavali zaposlenici čija bruto plaća u odnosu na veljaču 2020. nije premašila dvostruku nacionalnu minimalnu plaću. Zaposlenici su imali pravo na naknadu jednaku razlici između bruto plaće u veljači 2020. i plaće u razdoblju u kojem su zaposlenici bili obuhvaćeni jednom od dviju prethodno navedenih mjera, s donjom granicom od 100 EUR i gornjom granicom od 351 EUR.

(12)Člankom 4. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 46-A/2020 od 30. srpnja”, kako je izmijenjena člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 90/2020 od 19. listopada”, člankom 142. „Zakona br. 75-B/2020 od 31. prosinca”, člankom 3. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 6-C/2021 od 15. siječnja”, člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 23-A/2021 od 24. ožujka” i člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 71-A/2021 od 13. kolovoza” uvedena je nova i progresivna posebna potpora za održavanje ugovora o radu privremenim skraćivanjem redovnog radnog vremena. Mjera je opisana u članku 3. točki (f) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Prvotno je u okviru te mjere poduzećima koja ispunjavaju uvjete osigurano pokrivanje 70 % iznosa naknade zaposlenicima za neodrađene sate, pri čemu je ta nadoknada iznosila dvije trećine njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate u kolovozu i rujnu 2020. te četiri petine njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate u razdoblju od listopada do prosinca 2020. Donja granica za dobivenu ukupnu bruto plaću zaposlenika bila je jednaka nacionalnoj minimalnoj plaći. Mjerom je bilo predviđeno i potpuno ili djelomično oslobođenje od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje pojedinog poslodavca, koje se utvrđivalo ovisno o tome jesu li poduzeća koja ispunjavaju uvjete mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća ili velika poduzeća. Poduzeća koja su ispunjavala uvjete bila su prisiljena obustaviti poslovne aktivnosti ili su pretrpjela gubitak prihoda od najmanje 40 % u razdoblju od 30 dana prije zahtjeva za potporu, u usporedbi s istim mjesecom prethodne godine ili s mjesečnim prosjekom za dva mjeseca prije toga razdoblja. Maksimalno privremeno skraćivanje redovnog radnog vremena bilo je utvrđeno na način da se povećava u skladu s iznosom gubitka prihoda poduzeća koja ispunjavaju uvjete. Mjera je naknadno nekoliko puta proširena, među ostalim uvrštavanjem poduzeća koja su pretrpjela gubitak prihoda od najmanje 25 % kao prihvatljivih poduzeća, ponovnim utvrđivanjem maksimalnog privremenog skraćivanja redovnog radnog vremena u skladu s iznosom gubitka prihoda poduzeća koja ispunjavaju uvjete, privremenim povećanjem naknade zaposlenicima na 100 % njihove redovne bruto plaće za neodrađene sate te uvođenjem postupnog ukidanja olakšica za doprinose poslodavaca za socijalno osiguranje. Budući da oslobođenje od plaćanja doprinosa za socijalno osiguranje čini izgubljeni državni prihod, za potrebe Uredbe (EU) 2020/672, može se smatrati jednakim javnim rashodima.

(13)Člankom 26. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 10-A/2020 od 13. ožujka”, kako je izmijenjena člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 12-A/2020 od 6. travnja”, člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 14-F/2020 od 13. travnja”, člankom 4. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 20-C/2020 od 7. svibnja”, člankom 9. „Zakona br. 27-A/2020 od 24. srpnja” i člankom 2. „Zakona br. 31/2020 od 11. kolovoza” te člankom 325.-G „Zakona br. 2/220 od 31. ožujka”, kako je dodano člankom 3. „Zakona br. 27-A/2020 od 24. srpnja”, uvedena je nova posebna potpora za samozaposlene osobe, neformalne radnike i rukovoditelje. Mjera je opisana u članku 3. točki (g) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Prvotno je tom mjerom osigurana mjesečna naknada jednaka prijavljenom osobnom dohotku, uz gornju granicu jednaku portugalskom indeksu socijalne potpore („Indexante dos Apoios Sociais”, IAS, koji je 2020. iznosio 438,81 EUR). Pravo na korištenje mjere imale su osobe koje su obustavile svoje poslovne aktivnosti. Mjera je naknadno nekoliko puta proširena, među ostalim uvrštavanjem osoba koje su pretrpjele gubitke prihoda od najmanje 40 % u razdoblju od 30 dana prije podnošenja zahtjeva za potporu u usporedbi s istim mjesecom prethodne godine ili s mjesečnim prosjekom za dva mjeseca prije tog razdoblja, i prilagođena kako bi mjesečna naknada bila jednaka prijavljenom osobnom dohotku, uz gornju granicu jednaku portugalskom indeksu socijalne potpore ako je prijavljeni osobni dohodak bio niži od 1,5 portugalskog indeksa socijalne potpore, ili iznosu od dvije trećine prijavljenog osobnog dohotka, uz gornju granicu jednaku nacionalnoj minimalnoj plaći ako je prijavljeni dohodak pojedinaca bio jednak ili veći od 1,5 portugalskog indeksa socijalne potpore, te je utvrđena donja granica od 50 % portugalskog indeksa socijalne potpore.

(14)Člankom 23. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 10-A/2020 od 13. ožujka”, kako je izmijenjena člankom 2. „Uredbe sa zakonskom snagom br. 12-A/2020 od 6. travnja”, i člankom 3. „Zakona br. 16/2021 od 7. travnja”, uvedena je obiteljska naknada za zaposlenike koji ne mogu raditi jer moraju pružati pomoć svojoj djeci mlađoj od 12 godina ili drugim uzdržavanim osobama mlađima od 12 godina ili, neovisno o dobi, osobama s invaliditetom ili kroničnom bolešću. Mjera je opisana u članku 3. točki (h) Provedbene odluke Vijeća (EU) 2020/1354. Mjerom je osigurana naknada koja odgovara iznosu od dvije trećine redovne bruto plaće, koju su u jednakim dijelovima isplaćivali poslodavac i socijalno osiguranje, uz donju granicu jednaku nacionalnoj minimalnoj plaći i gornju granicu jednaku trostrukoj nacionalnoj minimalnoj plaći. Te se mjere mogu smatrati mjerom sličnom programima skraćenog radnog vremena, kako je navedeno u Uredbi (EU) 2020/672, jer pružaju dohodovnu potporu zaposlenicima koja će im pomoći da pokriju troškove skrbi o djeci dok su škole zatvorene i time pomoći roditeljima da nastave raditi, čime se sprečava ugrožavanje radnog odnosa.