Okvir 3.2.: Predviđeni scenariji za klimatsku strategiju EU-a do 2050. i njihova važnost za zeleni plan U posljednja dva desetljeća zabilježeno je 18 najtoplijih godina otkad postoje mjerenja. Ako se temperature nastave povećavati za samo 0,2 °C po desetljeću, godišnja šteta od riječnih poplava u Europi mogla bi se povećati s 5 milijardi EUR na 112 milijardi EUR, a 16 % trenutačne sredozemne klimatske zone do kraja stoljeća moglo bi postati sušno i neproduktivno. Klimatske promjene, gubitak biološke raznolikosti i poplavljenost obalnih područja mogli bi do 2050. prisiliti više od 140 milijuna ljudi na unutarnje migracije po cijeloj Africi, južnoj Aziji i Latinskoj Americi . Unijina strategija smanjenja emisija stakleničkih plinova dostavljena Okvirnoj konvenciji Ujedinjenih naroda o promjeni klime (UNFCCC) temeljila se na osam scenarija s dimenzijama predviđanja. U prvih pet scenarija razmatrala se ambicija smanjenja znatno ispod 2 °C, s ciljem smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2050. od 80 % u odnosu na 1990. Razmotreni su diferencirani skupovi opcija za dekarbonizaciju i utvrđena kompromisna rješenja. Primjerice, rješenja koja su više usmjerena na elektrifikaciju za krajnju potrošnju iziskuju velike kapacitete pohrane (šest puta veće od postojećih) zbog varijabilnosti proizvodnje električne energije, ali je za rješenja koja uključuju veću upotrebu vodika potrebno više električne energije da bi se on uopće proizveo. Mjere i tehnologije iz pet scenarija prve kategorije objedinjene su u šesti scenarij (COMBO). Rezultat toga predviđeno je smanjenje neto emisija stakleničkih plinova do 2050. od gotovo 90 % u odnosu na 1990., uz neznatno oslanjanje na tehnologije s negativnim emisijama i bez promjene preferencija potrošača. Naposljetku, u dvama posljednjim scenarijima razmatralo se što je potrebno kako bi EU postigao nultu neto stopu emisija stakleničkih plinova do 2050., čime bi ispunio svoj dio zadatka u okviru globalnih napora prema ostvarenju cilja Pariškog sporazuma da se povećanje temperature ograniči na 1,5 °C u odnosu na predindustrijske razine. U sedmom scenariju razmatra se hvatanje i skladištenje ugljika, a osmi scenarij podrazumijeva prelazak na kružnije gospodarstvo kao posljedicu određenih obrazaca poslovanja i potrošnje u EU-u. To uključuje nastavak trenda prelaska na prehranu s manjim ugljičnim otiskom, ekonomiju dijeljenja u prometu, upotrebu održivijih načina prijevoza i racionalnije korištenje energije za grijanje i hlađenje. U scenarijima je prikazan skup opcija u okviru kojih se mobiliziraju postojeće i nove tehnologije u svim gospodarskim sektorima kako bi Europa do 2050. postala klimatski neutralna. Iako se radom na scenarijima nastavlja podupirati razvoj klimatske politike, za zelenu tranziciju potrebne su sve raspoložive snage. Uz predan rad na uključivanju održivosti u sve politike EU-a i jamčenju pravedne tranzicije, u europskom zelenom planu utvrđen program preobrazbe koji se temelji na sljedećim elementima: 1.većim klimatskim ambicijama EU-a za 2030. i 2050.; 2.opskrbi čistom i sigurnom energijom po povoljnoj cijeni; 3.mobilizaciji industrije za čisto i kružno gospodarstvo; 4.izgradnji i obnovi uz učinkovitu upotrebu energije i resursa; 5.bržem prelasku na održivu i pametnu mobilnost; 6.strategiji „od polja do stola”, odnosno pravednom i zdravom prehrambenom sustavu koji je prihvatljiv za okoliš; 7.očuvanju i obnovi ekosustava i biološke raznolikosti; 8.cilju nulte stope onečišćenja za netoksični okoliš.