Pojava stranih boraca ukazuje na to da se sustavne kontrole moraju provoditi i u pogledu osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije kako bi se osigurala visoka razina sigurnosti u području bez nadzora unutarnjih granica.

Teroristička prijetnja nije ograničena na jednu državu članicu i ona nije posljedica isključivo vanjskih čimbenika. Pojava stranih terorističkih boraca i dalje predstavlja velik razlog za zabrinutost. Broj državljana EU-a koji putuju u Siriju i Irak kako bi poduprli terorističke skupine stalno raste. Procjenjuje se da je do 5 000 građana EU-a otišlo u područja sukoba i najvjerojatnije se pridružilo snagama ISIS-a. Mnogi počinitelji nedavnih terorističkih napada, počevši od napada na redakciju Charlieja Hebdoa u siječnju 2015., boravili su ili su obučavani u inozemstvu, u područjima pod nadzorom terorističkih organizacija. Već je 2014. otkrivanje i sprečavanje putovanja u područja sukoba i vraćanja iz njih (s namjerom podupiranja terorističkih organizacija) određeno kao prioritet. Europska komisija kontinuirano podupire jačanje schengenskog okvira izdavanjem preporuka za pooštravanje graničnih kontrola u okviru sadašnjeg pravnog okvira. U tom smislu, nakon izjave o terorizmu sa neslužbenog sastanka Vijeća od 12. veljače 2015. i zaključaka Predsjedništva sa sastanka Vijeća u ožujku 2015. Komisija je ponovno naglasila mogućnost i potrebu da se pooštre kontrole osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije te da se te kontrole sustavno provode za osobe obuhvaćene određenom procjenom rizika. U lipnju 2015. u skladu s tim prilagođen je Practical Handbook for Border Guards (Praktični priručnik za službenike graničnog nadzora).

Svrha je Prijedloga obvezati države članice da pregledima baza podataka o izgubljenim i ukradenim dokumentima provode sustavne kontrole osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije (odnosno građane EU-a i članove njihovih obitelji koji nisu građani EU-a) kad prelaze vanjsku granicu, a i kako bi provjerili da te osobe ne predstavljaju prijetnju javnom redu i unutarnjoj sigurnosti. Ta se obveza primjenjuje na svim vanjskim granicama, odnosno zračnoj, morskoj i kopnenoj granici, i pri ulasku i pri izlasku. Međutim, ako bi sustavni pregledi baza podataka u pogledu svih osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije mogli imati nesrazmjeran utjecaj na protok prometa na granici, države članice mogu provesti samo ciljane kontrole pregledima baza podataka uz uvjet da se iz procjene rizika vidi da to neće dovesti do rizika povezanih s unutarnjom sigurnosti, javnim poretkom, međunarodnim odnosima država članica ili prijetnjom javnom zdravlju.

Kad je riječ o kontrolama državljana trećih zemalja prilikom izlaska, zbog javnog poretka i unutarnje sigurnosti ukinut će se trenutačna mogućnost da se ne provodi sustavna kontrola te će se to pravilo stoga uskladiti s onim koje postoji prilikom ulaska, odnosno obvezom da se provode sustavne kontrole pregledima baza podataka. U skladu s Prilogom VII. točkom 5.2. Zakonika o schengenskim granicama prekogranični radnici koji su službenicima graničnog nadzora poznati jer često prelaze granicu na istom graničnom prijelazu i za koje je pri prvoj kontroli utvrđeno da za njih ni u SIS-u ni u nacionalnoj bazi podataka nije izdano upozorenje i dalje podliježu samo nasumičnim kontrolama. Temeljite kontrole tih osoba provode se povremeno, bez najave i u nepravilnim vremenskim razmacima.

U Prijedlogu se razlikuju vanjske zračne granice i ostale vanjske granice kako bi se uzeli u obzir protok putnika i infrastruktura različitih vrsta vanjskih granica. Ako bi na primjer zbog infrastrukture i protoka putnika sustavna kontrola mogla imati nesrazmjeran utjecaj na protok prometa na granici, sustavne kontrole pregledima baza podataka mogu se izostaviti na kopnenim i morskim granicama uz uvjet da se iz procjene rizika vidi da to neće dovesti do rizika povezanih s unutarnjom sigurnosti, javnim poretkom, međunarodnim odnosima država članica ili prijetnjom javnom zdravlju. Tu bi procjenu rizika trebalo priopćiti Europskoj agenciji za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije (dalje u tekstu: „Frontex”) te o njoj treba redovito izvješćivati Komisiju i Frontex. Frontex potom može napraviti analizu rizika i ranjivosti u vezi s provedbom tih odredaba u državama članicama. Komisija će također u svojem polugodišnjem izvješćivanju o funkcioniranju schengenskog prostora obratiti posebnu pozornost na moguća popuštanja u režimu sustavne granične kontrole na određenim kopnenim i morskim graničnim prijelazima.

Sadržaj baza podataka koje se pregledavaju ograničen je na aspekte koji su važni za unutarnju sigurnost; svi razlozi zbog kojih se u Schengenskom informacijskom sustavu prikazuje upozorenje povezani su s očuvanjem unutarnje sigurnosti u državama članicama schengenskog prostora s obzirom na to da nema kontrola na unutarnjim granicama. Stoga, sustavna kontrola pregledima relevantnih baza podataka koja se odnosi na osobe s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje jednog od ciljeva nadzora na vanjskim granicama.

U skladu s tim države članice ne mogu same u dovoljnoj mjeri postići cilj u pogledu određivanja zajedničkih pravila u vezi s obujmom i vrstom kontrola koje se provode na vanjskim granicama te se on može bolje postići na razini Unije. Unija stoga može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti.

S obzirom na to da baze podataka koje se pregledavaju funkcioniraju prema načelu pozitivan rezultat / negativan rezultat te s obzirom na to da se pregledavanje baze podataka ne bilježi niti se dalje obrađuje, sustavne kontrole osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije utjecat će na prava na zaštitu osobnih podataka samo u ograničenoj mjeri, što je opravdano s aspekta sigurnosnih ciljeva koji se žele postići.

Predloženom izmjenom ukida se i mogućnost koju imaju države članice u pogledu neprovođenja kontrole državljana trećih zemalja prilikom izlaska te se njome usklađuje članak 7. stavak 3. točke (b) i (c) s postojećom odredbom o sustavnoj kontroli državljana trećih zemalja pregledima baza podataka prilikom ulaska.

Predloženom izmjenom uvodi se u sadašnji članak 7. stavak 2. obveza provedbe sustavnih kontrola osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije (odnosno građana EU-a i članova njihovih obitelji koji nisu građani EU-a) pregledima baza podataka o izgubljenim i ukradenim dokumentima, a i kako bi se provjerilo da te osobe ne predstavljaju prijetnju javnom poretku i unutarnjoj sigurnosti. Ta se obveza primjenjuje na svim vanjskim granicama, tj. zračnoj, morskoj i kopnenoj. Međutim, ako bi sustavno pregledavanje baza podataka u pogledu svih osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije moglo imati nesrazmjeran utjecaj na protok prometa na granici, države članice mogu provesti samo ciljane kontrole pregledima baza podataka uz uvjet da se iz procjene rizika vidi da to neće dovesti do rizika povezanih s unutarnjom sigurnosti, javnim poretkom, međunarodnim odnosima država članica ili prijetnjom javnom zdravlju.

Da bi se zajamčila unutarnja sigurnost, već se zadnjih godinu i pol dana ulažu napori kako bi se poduzele odgovarajuće učinkovitije mjere s neodgodivim učinkom u okviru postojeće pravne stečevine EU-a. Komisija je blisko surađujući s državama članicama razradila preporuke za poboljšanje graničnih kontrola na vanjskim granicama s pooštrenim pregledavanjem relevantnih baza podataka, a prema potrebi, na temelju procjene rizika, sustavnom provedbom tih kontrola. Nakon napada na redakciju Charlieja Hebdoa i kasnijeg poziva Vijeća 12. ožujka 2015. razrađeni su zajednički pokazatelji rizika za bolje ciljane kontrole te su podijeljeni službenicima graničnog nadzora. U lipnju 2015. prilagođen je Practical Handbook for Border Guards (Praktični priručnik za službenike graničnog nadzora) kako bi se uzele u obzir navedene preporuke.

o izmjeni Uredbe br. 562/2006 (EZ) u pogledu pooštravanja kontrola na vanjskim granicama pregledima relevantnih baza podataka

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (b),

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

djelujući u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

budući da:

(1)Nadzor na vanjskim granicama i dalje je jedan od glavnih načina zaštite područja bez nadzora na unutarnjim granicama. Provodi se u interesu svih država članica. Jedan od ciljeva tog nadzora je sprečavanje svih vrsta prijetnji unutarnjoj sigurnosti i javnom poretku država članica, neovisno o tome odakle prijetnja dolazi.

(2)Pojava stranih terorističkih boraca, od kojih su mnogi građani Unije, ukazuje na potrebu da se na vanjskim granicama pojača kontrola građana Unije.

(3)Dokumente osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije stoga bi trebalo sustavno provjeravati u relevantnim bazama podataka o ukradenim, otuđenim, izgubljenim i poništenim putnim ispravama kako bi se spriječilo prikrivanje pravog identiteta.

(4)Službenici graničnog nadzora trebali bi iz istog razloga provoditi sustavne kontrole osoba s pravom slobodnog kretanja u skladu s pravom Unije pregledima relevantnih nacionalnih i europskih baza podataka kako bi se osiguralo da ne predstavljaju prijetnju unutarnjoj sigurnosti ili javnom poretku.

(5)Zbog tehničkog se napretka u načelu mogu pregledavati relevantne baze podataka, a da se s prelaskom granice ne kasni, jer se provjere dokumenata i osoba mogu paralelno obaviti. Stoga se na vanjskim granicama mogu pooštriti kontrole, a da to ne utječe negativno na osobe koje putuju s poštenim namjerama, kako bi se bolje identificirale osobe koje namjeravaju prikriti pravi identitet ili one za koje su izdana relevantna upozorenja iz sigurnosnih razloga ili kako bih ih se uhitilo. Sustavne kontrole trebale bi se provoditi na svim vanjskim granicama. Međutim, kad bi sustavne kontrole na kopnenim i morskim granicama imale nesrazmjeran utjecaj na protok prometa na granici, državama članicama trebalo bi dopustiti da ne provode sustavne kontrole pregledima baza podataka, ali samo na temelju procjene rizika iz koje se vidi da takvo popuštanje u režimu granične kontrole ne bi dovelo do sigurnosnih rizika. Tu bi procjenu rizika trebalo dostaviti Europskoj agenciji za upravljanje operativnom suradnjom na vanjskim granicama država članica Europske unije osnovanom Uredbom Vijeća (EZ) br. 2007/2004 te o njoj treba redovito izvješćivati i Komisiju i Agenciju.

(6)Uredbom Vijeća (EZ) br. 2252/2004 Unija je uvela prikaz lica i otiske prstiju kao sigurnosne elemente u putovnicama građana Unije. Ta su sigurnosna obilježja uvedena kako bi putovnice bile sigurnije te kako bi se uspostavila pouzdana veza između nositelja i putovnice. Države bi članice stoga trebale provjeriti te biometrijske identifikatore ako se sumnja u autentičnost putovnice ili identitet njezina vlasnika.

(7)Ovom se Uredbom ne bi smjela dovoditi u pitanje primjena Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

(8)Države članice dužne su provesti sustavnu kontrolu državljana treće zemlje prilikom njihova ulaska u zemlju pregledom svih baza podataka. Te bi se kontrole trebale sustavno provoditi i pri izlasku.

(9)S obzirom na to da se cilj ove Uredbe, odnosno pooštravanje kontrola na vanjskim granicama pregledima baza podataka, čime se posebno odgovara na povećanu terorističku prijetnju, odnosi na jedan od načina zaštite područja bez unutarnjeg nadzora granica te kao takav i na pravilno funkcioniranje schengenskog prostora, države članice ga ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti, nego se on može bolje ostvariti na razini Unije te Unija stoga može donositi mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je određeno člankom 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva.

(10)U skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske, priloženog Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da se ova Uredba temelji na schengenskoj pravnoj stečevini, Danska u skladu s člankom 4. spomenutog Protokola u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće donese ovu Uredbu odlučuje hoće li je prenijeti u svoje nacionalno pravo.

(11)Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u kojoj Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ; Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(12)Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine, u kojoj Irska ne sudjeluje, u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ; Irska stoga ne sudjeluje u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje.

(13)U pogledu Islanda i Norveške, ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u smislu Sporazuma sklopljenog između Vijeća Europske unije i Republike Islanda i Kraljevine Norveške o pridruživanju tih dviju država provedbi, primjeni i razvoju schengenske pravne stečevine, a koje su obuhvaćene područjem iz članka 1. točke A Odluke Vijeća 1999/437/EZ.