Ovo je izvješće namijenjeno obavješćivanju Europskog parlamenta i Vijeća o provedbi odluke 1082/2013/EU o ozbiljnim prekograničnim prijetnjama zdravlju, donesene 22. listopada 2013. . Ta je obveza predviđena člankom 19. odluke 1082/2013/EU, kojim se utvrđuje kako se izvješće mora dostaviti do 7. studenoga 2015. i svake tri godine nakon toga. U takvo se izvješće posebno mora uključiti procjena djelovanja Sustava ranog upozorenja i odgovora (EWRS) i mreže za epidemiološki nadzor, kao i informacije o tome na koji se način uspostavljenim mehanizmima i strukturama dopunjavaju drugi sustavi uzbunjivanja na razini Unije, izbjegavajući pri tome dupliciranja.

Odlukom 1082/2013/EU koja je na snazi od 6. studenoga 2013. poboljšana je zdravstvena zaštita u Europskoj uniji i zaštita građana Unije od zaraznih bolesti i drugih bioloških, kemijskih i ekoloških događaja.

Pripravnost država članica kao i mehanizmi obavješćivanja o uzbuni, procjene rizika i upravljanja prekograničnom prijetnjom s pomoću koordinacije odgovora na razini EUa sustavno su ispitivani tijekom događaja povezanih sa zdravljem koji su za EU bili relativno niske i srednje ozbiljnosti. Međutim, najveći je izazov bila nedavna epidemija ebole.

U svim se slučajevima djelovanje uspostavljenih mehanizama i struktura, točnije Sustava ranog upozorenja i odgovora (EWRS), mreže za epidemiološki nadzor, Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) i Odbora za zdravstvenu sigurnost pokazalo učinkovito i na razini kvalitete koja je potrebna u slučajevima ozbiljne prekogranične prijetnje zdravlju. Osim što su te strukture uspješno djelovale u svojemu normalnom svakodnevnom radu, tako je bilo i tijekom izbijanja ebole te prijetnji bliskoistočnog respiratornog sindroma kojega uzrokuje koronavirus (MERS CoV) i poliomijelitisa (dječja paraliza).

EWRS je odigrao ključnu ulogu u obavješćivanju o uzbunama kao i o mjerama koje su poduzimale države članice. Opcija selektivne razmjene bila je od najveće važnosti za prijenos osobnih podataka radi podrške medicinskoj evakuaciji oboljelih od ebole iz zahvaćenih zemalja u EU.

ECDC je uspostavljen Uredbom (EZ) br. 851/2004 kao nezavisna agencija EUa odgovorna, između ostalog, za pružanje pravodobne procjene rizika od prijetnje za javno zdravlje uzrokovane zaraznim bolestima, uključujući i opcije za moguće javnozdravstvene mjere.

Pokazalo se da se ovim sustavima dopunjavaju drugi sustavi brzog uzbunjivanja EUa, kojima se pokrivaju druga područja (npr. hrana, zdravlje životinja itd.) i koji mogu imati znatan učinak na javno zdravlje, bez dupliciranja njihovih funkcija. Svojstvo dopunjavanja osigurano je nadogradnjom informatičkog alata EWRSa kako bi se korisnicima odgovornima za druge sektore omogućio pristup informacijama te oblikovanjem operativnih mehanizama u cilju dijeljenja obavijesti koje kruže u okviru EWRSa sa službama Komisije odgovornima za sigurnost hrane, zdravlje životinja, medicinske uređaje i lijekove te za druge sektore na koje ozbiljne prekogranične prijetnje zdravlju mogu utjecati. Dodatni detalji i primjeri navedeni su u nastavku ovoga izvješća.

U skladu s člankom 4. stavkom 2. Odluke 1082/2013/EU većina država članica dostavila je Komisiji ažurirane podatke o stanju planiranja svoje pripravnosti i odgovora na nacionalnoj razini. Na temelju do sada primljenih informacija Komisija je u suradnji s ECDCom i Regionalnim uredom WHOa za Europu (WHO EURO) sastavila sažeto izvješće o napretku u cilju započinjanja rasprave u Odboru za zdravstvenu sigurnost.

Budući da kompetencija za poduzimanje javnozdravstvenih mjera kod ozbiljnih prekograničnih prijetnji pripada državama članicama, Odlukom 1082/2013/EU obvezuje ih se da daju obavijesti o takvim mjerama kako bi se u suradnji s Komisijom poboljšala koordinacija među njima. Tijekom izbijanja ebole države članice razmjenjivale su informacije i u Odboru za zdravstvenu sigurnost raspravljale o svojemu odgovoru na tu situaciju. Važna mjera koja je uspješno provedena tijekom tog izbijanja ebole bila je medicinska evakuacija u EU zdravstvenih radnika koji su bili zaraženi ili se sumnjalo da su zaraženi virusom ebole. Osim toga, uvedene su mjere kojima se omogućio ulazni probir (zaštitni pregled) putnika koji u EU dolaze iz zemalja zahvaćenih ebolom.

Nadalje, iako je sveukupna komunikacija u Odboru za zdravstvenu sigurnost bila razumno djelotvorna, iz tog su se postupka izvukle neke važne pouke. Tijekom najintenzivnijeg razdoblja izbijanja ebole postojala je snažna usredotočenost na razmjenu informacija dok su rasprava i koordiniranje odgovora bili slabije izraženi. Iz situacije s izbijanjem ebole izvučen je važan zaključak da postoji prostor za poboljšanje provedbe odredbi prema kojima države članice moraju koordinirati svoje odgovore na nacionalnoj razini.

2.Provedbene aktivnosti i njihova glavna postignuća

2.1.Odbor za zdravstvenu sigurnost

Odbor za zdravstvenu sigurnost osnovan je 2001. na zahtjev ministara zdravstva EUa kao neformalna savjetodavna skupina za područje zdravstvene zaštite na Europskoj razini. Odlukom 1082/2013/EU osnutak Odbora se formalizirao i ojačana mu je uloga.

Nakon što su države članice imenovale svoje predstavnike, puni sastav Odbora za zdravstvenu sigurnost ostvaren je u lipnju 2014. Poslovnikom donesenim 26. lipnja 2015. predviđa se njegova revizija unutar šest mjeseci s obzirom na dva nacrta provedbenih odluka koje se trebaju donijeti u skladu s člancima 8. i 11. Odluke 1082/2013/EU. Odborom za zdravstvenu sigurnost predsjeda predstavnik Komisije koji ujedno obavlja tajničke poslove, a plenarne skupštine odvijaju se u Luksemburgu u prosjeku dvaput godišnje (jednom u 2014. i tri puta u 2015.) kao i ad hoc putem audiosastanaka. Ad hoc audiosastanke saziva Komisija ili se sazivaju na inicijativu Odbora za zdravstvenu sigurnost kako bi se raspravilo o EUovoj koordinaciji mjera za odgovor na ozbiljne prekogranične prijetnje zdravlju.

Na plenarnoj skupštini 27. veljače 2015. Odbor za zdravstvenu sigurnost usuglasio se da se uspostavi stalna mreža komunikatora i stalna radna skupina za pripravnost.

Nakon što su zainteresirane države članice provele imenovanja, u travnju 2015. osnovana je skupina predstavnika država članica koja je u svibnju 2015. na posebnim audiokonferencijama raspravljala o nacrtu opisa poslova svake radne skupine.

2.2.Planiranje pripravnosti i odgovora

Člankom 4. stavkom 2. Odluke 1082/2013/EU od država članica zahtijeva se da do 7. studenoga 2014., i tri godine nakon toga, dostavljaju Komisiji ažurirane podatke o najnovijoj situaciji u pogledu njihovog planiranja pripravnosti i odgovora na nacionalnoj razini. Informacijama koje se trebaju dostaviti moraju biti obuhvaćeni provedba Međunarodnih zdravstvenih propisa (IHR), interoperabilnost između zdravstvenog sektora i drugih sektora te planovi za nastavak poslovanja. Osim toga, u skladu s člankom 4. stavkom 3. države članice moraju pravodobno obavijestiti Komisiju kada bitno mijenjaju planiranje nacionalne pripravnosti. Komisija je pokrenula namjensko webmjesto EUSurvey kako bi se omogućilo sigurno, korisniku pristupačno i ujednačeno izvješćivanje s pomoću predloška utvrđenog Provedbenom odlukom Komisije 2014/504/EU . Do 23. listopada 2015. 26 država članica EUa i jedna zemlja EGPa , što predstavlja 86 % ukupnog stanovništva EGPa, dostavile su tražene informacije s pomoću tog webmjesta. Države članice koje zatražene informacije do sada još nisu dostavile primile su za to podsjetnik.

Na temelju primljenih informacija, u skladu s člankom 4. stavkom 5. Odluke 1082/2013/EU, Komisija je u cilju započinjanja rasprave Odboru za zdravstvenu sigurnost proslijedila sažeto izvješće o napretku. Struktura tog dokumenta odgovara strukturi predloška iz Priloga Provedbenoj odluci Komisije 2014/504/EU. Informacije proslijeđene Odboru za zdravstvenu sigurnost samo su agregirani podaci.

Dostavljenim se informacijama otkriva niz kvaliteta i slabosti. Što se tiče kvaliteta, većina je korisnika koja je odgovorila navela da su proveli osnovne kapacitete Međunarodnih zdravstvenih propisa te da su u mjere planiranja pripravnosti i odgovora kojima se pokriva širok raspon ozbiljnih prekograničnih prijetnji zdravlju uključili i druge sektore. Za koordinaciju između zdravstvenog sektora i niza drugih sektora koji se smatraju ključnima za rješavanje ozbiljnih prekograničnih prijetnja zdravlju postoje standardni operativni postupci. Većina je korisnika odgovorila kako su interoperabilnost sektora ispitali.