Ukupna sredstva za provedbu fonda FUS-GV u razdoblju od 2014. do 2020. izvorno su procijenjena na 2 760 milijuna EUR. To je kasnije reprogramirano na 2,61 milijardu EUR kako bi se u obzir uzela povećana sredstva za opremu EMAS-a i Frontex-a (vidjeti u nastavku) i prijenos nekih sredstava predviđenih za informatičke sustave za potporu upravljanju migracijskim tokovima na vanjskim granicama (primjerice sustav ulaska/izlaska, europski sustav za informacije o putovanjima i njihovu odobrenju (ETIAS) agenciji EU-Lisa. Oko 65 % tog iznosa (1,6 milijardi EUR) dodijeljeno je nacionalnim programima. Međutim, iznos za Posebnu tranzitnu shemu za Litvu ostaje nepromijenjen. Kao odgovor na nepredviđene potrebe uzrokovane migracijskom krizom, iznos dodijeljen za hitnu pomoć znatno je povećan s početnih 1,3 % na 14,8 % ukupnog fonda. S druge strane djelovanja Unije smanjena su za četvrtinu kako bi se olakšalo povećanje sredstava za hitnu pomoć. Države članice primile su dodatan iznos od 192 milijuna EUR za kupnju opreme koja će se upotrebljavati u zajedničkim operacijama Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu.

Do kraja 2017. djelovanjima Unije i aktivnostima Eurospke migracijske mreže za aktivnosti koje obuhvaćaju cijelo programsko razdoblje od 2014. do 2020. u okviru izravnog i neizravnog upravljanja dodijeljena su 462 milijuna EUR. Projektima koji obuhvaćaju posebne ciljeve u području azila i solidarnosti dodijeljeno je 24 % tog iznosa, dok je preostalih 76 % dodijeljeno projektima koji se odnose na posebne ciljeve u području zakonite migracije, integracije i vraćanja.

U okviru izravnog upravljanja, iz godišnjih programa rada za razdoblje od 2014. do 2017. ukupnim iznosom od 383 milijuna EUR do 30. lipnja 2017. financirane su 123 mjere (46 za hitnu pomoć i 77 za Sredstva za hitnu pomoć dodijeljena su sedam država članica (Bugarska, Grčka, Francuska, Hrvatska, Mađarska, Italija i Slovenija), jednoj agenciji EU-a (Europski potporni ured za azil) i jednoj međunarodnoj organizaciji (UNHCR). Djelovanja Unije provedena su u okviru bespovratnih sredstava (ukupno 7 za vize i granice) i javne nabave (ukupno 70, od kojih su više od polovine schengenske evaluacije).

U pogledu djelotvornosti, FUS-GV smatra se djelotvornim u području zajedničke vizne politike i integriranog upravljanja granicama. Fond je pomogao da se i. olakša zakonito putovanje jačanjem nacionalnih kapaciteta država članica pružanjem sufinanciranja za kupnju opreme za provjeru autentičnosti isprava koje se upotrebljavaju za zahtjeve za vize te za razvoj informacijskih sustava za koordinaciju zahtjeva za vizu i ii. nabavi sigurnosna oprema za konzularna predstavništva u trećim zemljama. Usprkos preporuci u ex post evaluaciji Fonda za vanjske granice da se poveća stopa sufinanciranja, doprinos Fonda konzularnoj suradnji bio je ograničen u većem broju država članica zbog kašnjenja u pokretanju provedbe. Potpora razvoju zajedničke vizne politike pružena je i kroz uspostavu i djelovanje IT sustava, posebno u pogledu nacionalnog viznog informacijskog sustava.

U pogledu izravnog upravljanja vrlo je teško donijeti zaključke o djelotvornosti bespovratnih sredstava dodijeljenih u okviru djelovanja Unije ili hitne pomoći zato što je vrlo mali broj aktivnosti dovršen u razdoblju koje je obuhvaćeno privremenom evaluacijom. Hitnu pomoć iskoristilo je sedam država članica, uglavnom Grčka, Italija i Bugarska, te je ona imala važnu ulogu u rješavanju hitnih potreba na početku razdoblja i u premošćivanju jaza u financiranju do donošenja nacionalnih programa (na primjer, u slučaju jedne države članice, iznos hitne pomoći u razdoblju od 2014. do 2017. bio je triput veći od dodijeljenih sredstava iz nacionalnog programa za cijelo razdoblje 2014.-2020.).

U području sigurnosnih rizika i kriza FUS-P povećao je kapacitete država članica za djelotvorno upravljanje sigurnosnim rizicima i krizama zahvaljujući i. razvoju sveobuhvatnih procjena prijetnji i rizika, ii. uspostavi sustava ranog upozorenja specifičnih za sektor, iii. mehanizmima suradnje te iv. nadogradnji i nabavi opreme koja omogućuje bolji odgovor na krize ili hitne situacije.

5.2Učinkovitost

Dostupni podaci ukazuju na to da su rezultati fondova općenito postignuti uz razumne troškove u smislu ljudskih i financijskih resursa, uz neka ograničenja. Učinkovitost je osigurana putem znatne količine znanja i stručnosti stečenih u prethodnim projektima te fleksibilnosti nacionalnih programa.

Primijećen je niz pitanja za koje su države članice smatrale da negativno utječu na učinkovitost: zahtjev za dodjelu minimalnih postotaka za nacionalne ciljeve; složena i periodična izvješća; nedovoljno razvijeni zajednički pokazatelji te neusklađenost kalendara praćenja i izvješćivanja.

Općenito, aktivnosti hitne pomoći i djelovanja Unije te aktivnosti u okviru neizravnog upravljanja postigle su ciljeve uz razumne troškove u smislu financijskih i ljudskih resursa.

5.3Pojednostavnjenje i smanjenje administrativnog opterećenja

FAMI i FUS doveli su do pojednostavnjenja u odnosu na prethodne fondove, no u ovom trenutku nema mnogo dokaza da je administrativno opterećenje znatno smanjeno. Višegodišnje programiranje omogućilo je da se odgovori na nove potrebe u sedmogodišnjem okviru te da se dugoročno upravlja velikim ulaganjima. Općenito, većina se inovativnih mjera (primjerice, pojednostavnjene opcije troškova, višegodišnje programiranje, pojednostavnjeni sustav upravljanja i kontrole) smatrala posebno korisnima te se smatralo da su dovele do pojednostavnjenja, iako su zatražene dodatne smjernice (primjerice, pojednostavnjene opcije troškova doživljavaju se kao pozitivne, no koristi od njih još uvijek nisu jasne korisnicima koji ih zbog toga rijetko upotrebljavaju). Unatoč većem pojednostavnjenju, čini se da nacionalna pravila i postupci koji se primjenjuju u okviru nacionalnih programa dovode do umjerenog administrativnog opterećenja. U pogledu izravnog upravljanja, pokazalo se da su postupi odgovarajući, jasni i transparentni te ne stvaraju dodatno opterećenje za države članice ili korisnike.

5.4Relevantnost

Pokazalo se da su fondovi te njihovi prioriteti i ciljevi kako su utvrđeni posebnim uredbama te u godišnjim programima rada i dalje relevantni. Odgovaraju na potrebe država članica unatoč raznolikosti i promjenama u nacionalnim kontekstima. Zbog migracijske i sigurnosne krize treba napomenuti da su bila potrebna znatna povećanja proračuna, te je dostupni proračun od 6,9 milijardi EUR za programsko razdoblje 2014.-2020. povećan na 10,8 milijardi EUR. Hitna pomoć (u većem iznosu od prvotno predviđenog) pomogla je osigurati relevantnost fondova.

Glavni utvrđeni mehanizmi za osiguravanje relevantnosti fondova uključuju i. politički dijalog i savjetodavnu metodu donesene tijekom faze programiranja, ii. ulogu praćenja koju dijele nadležna tijela i odbori za praćenje, iii. mogućnost proračunskih prilagodbi i prijenosa te iv. preispitivanje u sredini provedbenog razdoblja.

Unatoč prikupljenim dokazima o relevantnosti fondova, primijećeno je da je potrebno više fleksibilnosti u provedbi nacionalnih programa. Glavno pitanje bila je rascjepkanost aktivnosti u okviru više nacionalnih ciljeva što je onemogućilo kombiniranje resursa oko ključnih prioriteta te otežalo provedbu projekata u okviru više ciljeva. Nadalje, utvrđivanje dodijeljenih sredstava na početku programskog razdoblja na temelju statističkih podataka ne odražava promjene u potrebama država članica tijekom razdoblja provedbe.

5.5Dosljednost i komplementarnost

Fondovi su bili dosljedni i komplementarni s drugim fondovima i inicijativama te nisu primijećena preklapanja ili udvostručavanja. Unutarnji instrumenti (nacionalni programi, hitna pomoć itd.) komplementarni su međusobno te s drugim instrumentima financiranja EU-a (kao što su europski strukturni i investicijski fondovi) i nacionalnim proračunima.

Većina država članica donijela je različite mehanizme koordinacije u fazi provedbe kako bi se osiguralo da su fondovi dosljedni i komplementarni sa sličnim intervencijama koje se provode u okviru drugih fondova EU-a. Ti su mehanizmi uključivali međuinstitucijsku razmjenu informacija te suradnju među tijelima odgovornima za različite fondove EU-a i posebne institucijske aranžmane kako bi se zajamčila njihova koordinacija i sinergije. Odbori za praćenje i nadležna tijela imaju ključnu ulogu u osiguravanju sinergija i izbjegavanju preklapanja i dvostrukog financiranja kroz redovitu suradnju s drugim nacionalnim institucijama koje provode druge fondove (uključujući fondove EU-a) i s partnerima u drugim državama članicama.

U pogledu izravnog upravljanja, hitna pomoć i djelovanja Unije pokazali su dosljednost i komplementarnost s mjerama koje podupiru drugi fondovi EU-a ili aktivnostima koje podupiru agencije EU-a. Međutim, pokazalo se da ima prostora za poboljšanje jer korisnici projekta nisu bili dobro upoznati s drugim aktivnostima koje se provode na globalnoj razini u okviru fondova.

5.6Dodana vrijednost EU-a

Općenito govoreći i bez obzira na njihovu relativno malu veličinu u odnosu na izazove uzrokovane krizom, fondovi su stvorili znatnu dodanu vrijednost EU-a tako što su i. pružali potporu aktivnostima s transnacionalnom dimenzijom, ii. poticali podjelu opterećenja među državama članicama, iii. povećali nacionalne kapacitete, iv. poboljšali postupke u području upravljanja migracijama, v. osigurali sinergije, vi. povećali suradnju aktera u području obrade zahtjeva za izdavanje viza, vii. omogućili razmjenu informacija i najboljih praksi, viii. omogućili prekogranične projekte, ix. jačali povjerenje među tijelima kaznenog progona i x. pružali osposobljavanje za osoblje itd. Bez tih fondova kvaliteta odgovora EU-a na migracijsku krizu i sigurnosne izazove bila bi smanjena (tj. s manje osoblja i manje usluga, a sposobnost nacionalnih tijela da pruže djelotvornu pomoć tražiteljima azila, izbjeglicama i drugim državljanima trećih zemalja bila bi ograničena).

Iz financijske perspektive, bez tih fondova EU-a, nacionalno financiranje ne bi omogućilo djelotvornu i učinkovitu provedbu aktivnosti, primjerice u području preseljenja, borbe protiv terorizma i nabave opreme za graničnu kontrolu, uključujući za Agenciju za europsku graničnu i obalnu stražu. Provedba aktivnosti bila bi mnogo teža te ograničena u opsegu i planiranom vremenskom okviru zbog nedostatnih nacionalnih resursa.

U pogledu izravnog upravljanja, bez sredstava pruženih u okviru hitne pomoći i djelovanja Unije, samo nacionalno financiranje rezultiralo bi mnogo težom i ograničenijom provedbom s manjim općenitim učinkom. Glavne prednosti koje proizlaze iz tih mjera uključuju veću suradnju među državama članicama te unutar samih država članica, uključujući razmjenu informacija, stručnog znanja i dobrih praksi. Time je omogućeno pravodobno i učinkovito rješavanje migracijskih tokova i povezanih hitnih situacija.

Aktivnosti financirane u okviru neizravnog upravljanja pružile su dodatnu vrijednost EU-a jačanjem postojećih sinergija među dionicima na različitim razinama (međunarodnoj razini, razini EU-a te država članica) zahvaljujući kojima je oblikovan dosljedan odgovor EU-a na nove izazove.