Angažman EU-a u SSR-u do danas ocijenjeno je u zajedničkom radnom dokumentu službi Komisije priloženom ovoj Zajedničkoj komunikaciji, koji sadržava sažetak nalaza različitih evaluacija, izvješća o „utvrđenim saznanjima”, studija i savjetovanja s dionicima tijekom posljednjih 15 godina. U ocjeni se zaključuje da ima prostora za poboljšanja u pogledu dosljednosti, komplementarnosti i usklađenosti kapaciteta i instrumenata EU-a. Isto se tako naglašava da je dubinski SSR složen i zahtijeva dugoročnu predanost, ne dovodeći pritom u pitanje kratkoročnije inicijative koje će možda biti potrebne za rješavanje neposrednih prijetnji sigurnosti.

Nedostatak djelotvornih i odgovornih sigurnosnih sustava često dovodi do pojave nesigurnosti i nestabilnosti ili do njihova pogoršanja. Pomaganjem partnerskim zemljama pri reformi njihovih sigurnosnih sustava podupiru se ciljevi EU-a koji se odnose na mir i stabilnost, uključiv i održiv razvoj, izgradnju države i demokraciju, vladavinu prava, ljudska prava i načela međunarodnog prava. Kako je prepoznato u Europskom programu sigurnosti iz 2015., u kojem je istaknuta snažna poveznica između unutarnje i vanjske sigurnosti EU-a, sukobi i nesigurnost u partnerskim zemljama, koji su ponekad povezani s nasilnim ekstremizmom, utječu i na unutarnju sigurnost EU-a te sigurnost građana EU-a i trgovinskih i investicijskih interesa EU-a u inozemstvu.

Sukobi, nesigurnost i nestabilnost široko su rasprostranjeni, a zahvaćene su i zemlje koje izravno graniče s EU-om. Oni dovode do ljudske patnje, prisilnog raseljavanja i pogubnih rezultata za razvoj , kako je prepoznato u razvojnoj politici EU-a , u radu na sigurnosti i razvoju općenito te u Rezoluciji Ujedinjenih naroda Promijeniti svijet: program održivog razvoja do 2030., uključujući cilj 16. , kojim su obuhvaćeni ciljevi povezani sa sigurnošću.

Reforma sigurnosnog sektora (eng. security sector reform – SSR) proces je transformacije sigurnosnog sustava zemlje kojim se pojedincima i državi postupno osigurava djelotvornija i odgovornija sigurnost uz poštovanje ljudskih prava, demokracije, vladavine prava i načela dobrog upravljanja. SSR je dugotrajan politički proces jer zadire u srž odnosa moći u zemlji. On zahtijeva nastojanja na nacionalnoj razini, političku predanost i vodstvo, međuinstitucijsku suradnju i opće sudjelovanje dionika za ostvarivanje najšireg mogućeg konsenzusa.

Subjekti u području sigurnosti moraju bez diskriminacije poštovati i štititi ljudska prava općeg stanovništva i svojih članova. Sigurnosni sektor mora podlijegati djelotvornoj demokratskoj kontroli i nadzoru . On bi trebao funkcionirati unutar jasnog i nedvosmislenog pravnog okvira koji je odobrio nacionalni zakonodavac, uključujući djelotvornu civilnu kontrolu. Njegov proračun trebao bi biti sastavni dio nacionalnog proračuna te bi o njemu trebao raspravljati i trebao bi ga odobriti zakonodavac, koji mora imati mogućnost provedbe djelotvornog nadzora. Savjetovanje s civilnim društvom i njegovo uključivanje trebali bi biti standardna praksa u razvoju i praćenju sigurnosne i pravosudne politike i aktivnosti.

Prvi cilj nacionalnog sigurnosnog sustava mora biti osiguravanje sigurnosti pojedinaca kako je oni vide i doživljavaju. To uključuje zaštitu njihovih temeljnih sloboda i pravilno ocjenjivanje sigurnosnih potreba različitih skupina, uključujući one najosjetljivije, uz njihovo sudjelovanje. Sustavom bi trebalo riješiti posebne sigurnosne potrebe žena, maloljetnika, starijih osoba i manjina.

3. Kako to želimo postići

Angažman EU-a u sigurnosnom sektoru temelji se na skupu ključnih elemenata i načela, uključujući načela djelotvornosti pomoći , koja se na sigurnost primjenjuju u jednakoj mjeri kao i na ostala područja suradnje.

Razumijevanje sigurnosnog sektora u širem kontekstu

Angažman EU-a u sigurnosnom sektoru partnerske zemlje ili regije uključivat će razumijevanje i uzimanje u obzir formalnih i neformalnih pravila kojima je uređen način rada subjekata u području sigurnosti i pravosuđa. Slično tome, potrebno je uvažiti uzajamna djelovanja i odnose moći među subjektima u području sigurnosti, pravosuđa i nesigurnosnim subjektima te postojeću dinamiku sukoba. Od ključnog je značenja politička, društveno gospodarska, kulturna i povijesna svijest.

EU bi trebao temeljiti svoj politički dijalog i djelovanje na prethodnoj analizi sigurnosnog sektora zemlje i na njegovu položaju u širem kontekstu. Izaslanstvima EU-a dana je uputa da analiziraju sigurnosni sektor i o njemu izvješćuju služeći se postojećim mehanizmima izvješćivanja. Ako je prisutna misija ZSOP-a, analiza i izvješćivanje zajednički su i usklađeni sa „sveobuhvatnim pristupom”. Veleposlanstva država članica, osobito ona s atašeima za sigurnost i/ili obranu, pozvat će se da osiguraju informacije i stručno znanje.

Ako je predviđena velika potpora SSR-u, EU će provesti strukturiranu procjenu konteksta (npr. političko-gospodarsku analizu) kojom će obuhvatiti sve dionike (npr. subjekte u području sigurnosti i pravosuđa, uključujući očekivane izvore otpora, pokretače promjene i skupine koje su tradicionalno isključene iz sigurnosnih i pravosudnih institucija, kao što su žene, mladi i manjine). To bi ocjenjivanje trebalo usredotočiti na sigurnosne potrebe kako ih vide i doživljavaju ključne demografske skupine i kako ih rješava sigurnosni sektor.

Ocjenjivanje bi trebalo uključivati analizu postojećih nacionalnih politika/strategija i proračuna, lokalnih sigurnosnih i pravosudnih praksi, izvora nesigurnosti i nestabilnosti, potencijalnih faktora rizika, poštovanja načela demokratskog upravljanja i sigurnosti ljudi, koliko je djelotvorno zaštićena sigurnost pojedinaca, postojeće međunarodne suradnje i usklađivanja te prilika za potporu. U njemu bi trebalo utvrditi specifične sigurnosne probleme kojima bi se mogla dati prednost u vezi s pomoći EU-a i proces promjene kojem se može pridonijeti tom pomoću. EU bi trebao promicati zajedničku analizu uključivanjem relevantnih lokalnih i međunarodnih subjekata te izvora stručnog znanja. Gdje je god to moguće, nacionalna tijela uključit će se u takva ocjenjivanja te će ih, u idealnom slučaju, voditi. Mogu se iskoristiti znanja stručne revizije.

Uz obavješćivanje o obliku potpore SSR-u takva će ocjenjivanja služiti i za uspostavu osnovica za praćenje učinka angažmana EU-a. One će se redovito ažurirati u cilju praćenja promjena i održavanja njihove korisnosti za provedbu potpore.

Okvir s djelovanjem Izaslanstva EU-a uključit će u skladu s uputama analizu sigurnosnog sektora u svoje redovito izvješćivanje (zajedno s misijama ZSOP-a ako su prisutne). EU bi trebao pokrenuti dublja ocjenjivanja sigurnosnog sektora ako je predviđen znatan angažman. Oslanjajući se na postojeće metodološke dokumente, službe EEAS-a/Komisije osigurat će smjernice za provedbu analiza sigurnosnog sektora.

Omogućavanje preuzimanja opće odgovornosti na nacionalnoj razini

„Odgovornost na nacionalnoj razini” nadilazi vladino prihvaćanje intervencija međunarodnih dionika. Nastojanja povezana s reformom bit će djelotvorna i održiva samo ako imaju temelje u institucijama zemlje (uključujući u obliku proračunskih obveza), ako su za njih odgovorni nacionalni subjekti u području sigurnosti i pravosuđa i ako ih društvo u cijelosti smatra zakonitima. To znači da bi nacionalni subjekti trebali upravljati procesom i preuzeti opću odgovornost za rezultate intervencija uz savjete i potporu vanjskih partnera. To isto tako znači da bi sve (državne i nedržavne) dionike, uključujući marginalizirane skupine, trebalo postupno uključiti u nastojanja kako bi se postigao konsenzus u pogledu intervencije u sigurnosnom sektoru na temelju prihvaćenih strategija za koje je preuzeta odgovornost na nacionalnoj razini, ako je to primjenjivo. Navedeno predstavlja izazov jer će subjekti imati različite interese i neki će se opirati reformi.

U krizi ili neposredno nakon sukoba, kada su državne institucije možda slabe ili odsutne, tijekom ranih faza potpore EU-a trebalo bi otvoriti put za preuzimanje odgovornosti na nacionalnoj razini na temelju procesa sudjelovanja koji uključuje civilno društvo.

Okvir s djelovanjem Pri sudjelovanju u aktivnostima potpore SSR-u EU bi trebao: -ocijeniti političku predanost reformi, vjerojatne izvore otpora i načine na koje se njegovom potporom može uspostaviti baza sudionika koji će možda poduprijeti proces promjene, -temeljiti svoju potporu na nacionalnim politikama, planovima i strategijama te prioritetnim pitanjima i, ako je relevantno, osloniti se na nacionalne procese ili tekuće djelovanje te -uključiti sve dionike, uključujući nedržavne subjekte i subjekte civilnog društva od faze identifikacije kako bi se postigao najveći mogući konsenzus u pogledu intervencija.

Šira slika