Revidirani podaci Eurostata za 2018. pokazuju da se potrošnja konačne energije u EU-28 smanjila za 5,9 %, s 1 194 milijuna tona ekvivalenta nafte (Mtoe) u 2005. na 1 124 Mtoe u 2018. To je i dalje 3,5 % iznad cilja potrošnje konačne energije za 2020. od 1 086 Mtoe. Potrošnja se 2018. povećala za 0,1 % u odnosu na prethodnu godinu. Potrošnja primarne energije u EU-28 smanjila se za 9,8 %, s 1 721 Mtoe u 2005. na 1 552 Mtoe u 2018. To je 4,6 % iznad cilja za 2020. od 1 483 Mtoe. Nakon tri godine rasta 2018. je zabilježen pad potrošnje primarne energije od 0,6 % u odnosu na prethodnu godinu. Za oba je pokazatelja trend u 2018. bio iznad linearne putanje za postizanje ciljeva do 2020.

·Djelomični i preliminarni podaci za 2020. pokazuju da su posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19 znatno utjecale na potražnju za energijom. Zbog toga se ciljevi energetske učinkovitosti do 2020. mogu postići iako prije krize nije bilo dovoljno mjera na snazi. Međutim, očekuje se da će ovo stanje biti privremeno jer smanjenje potrošnje energije nije zasnovano na strukturnim mjerama. Ako ne bude ciljanih klimatskih mjera, gospodarski oporavak vjerojatno će dovesti do povratka potrošnje energije na razinu prije krize uzrokovane bolešću COVID-19.

Izvješće obuhvaća EU-28 te podatke i dodatne informacije do 2018. Analiza napretka u postizanju ciljeva do 2030. obuhvaća EU-27.

Nedovoljan napredak u postizanju ciljeva za 2020. do 2018. ima negativne posljedice i na opseg nastojanja potreban za postizanje ciljeva za 2030. Trenutačna razlika potrebna za ostvarenje ciljeva za 2030. veća je od očekivane: 22 % za potrošnju primarne energije i 17 % za potrošnju konačne energije (slika 1.). Osim toga, u procjeni nacionalnih energetskih i klimatskih planova na razini EU-a utvrđena je razlika u kolektivnoj ambicioznosti u pogledu nacionalnih doprinosa. Zbog toga će države članice morati znatno povećati svoj rad u sljedećem desetljeću kako bi postigle ciljeve za 2030. od najmanje 32,5 %. To je osobito važno ako oporavak nakon bolesti COVID-19 dovede do povratka prijašnje potrošnje energije. Uz to, povećana klimatska ambicija, kako je najavljeno u Planu za postizanje klimatskog cilja do 2020., zahtijevat će i znatno više aktivnosti u području energetske učinkovitosti zbog ciljeva viših od trenutačnih ciljeva za 2030. (36–37 % smanjenja potrošnje konačne energije i 39–41 % smanjenja potrošnje primarne energije).

Izvor: podaci Eurostata, vlastiti izračuni Glavne uprave za energetiku.

3.3. Utjecaj pandemije bolesti COVID-19 na dosadašnju potrošnju energije

Utjecaj pandemije bolesti COVID-19 na potrošnju energije 2020. bit će znatan. U prvom tromjesečju 2020. potrošnja plina u EU-u smanjila se za 5 % u odnosu na prvo tromjesečje 2019., uglavnom zbog ograničenih potreba za grijanjem zbog: (i.) blagog zimskog vremena; (ii.) smanjenja upotrebe plina u proizvodnji električne energije i (iii.) uvođenja mjera ograničenog kretanja u ožujku, što je dovelo do smanjenja BDP-a i manje industrijske potražnje za plinom. Potrošnja električne energije u EU-u smanjila se za 3,2 % na godišnjoj razini u prvom tromjesečju 2020., također zbog toplog vremena u prvoj polovici referentnog razdoblja i uvođenja ograničenja povezanih s bolešću COVID-19. Budući da je velik dio populacije provodio više vremena kod kuće, povećala se potrošnja električne energije u kućanstvima. Međutim, to povećanje nije nadoknadilo znatan pad potražnje u komercijalnom i industrijskom sektoru. Zbog toga je potrošnja električne energije u mjesecima u kojima su postojale mjere ograničenog kretanja bila znatno manja u odnosu na iste mjesece prethodne godine (4,3 % u ožujku, 11,8 % u travnju, 10,5 % u svibnju i 7,6 % u lipnju).

Slično tome, potrošnja energije u prometu isto se smanjila na dosad neviđenu razinu zbog mjera ograničenog kretanja. Prema Međunarodnoj agenciji za energiju cestovni je prijevoz u Europi do kraja ožujka 2020. pao na 38 % svoje razine iz 2019. Ukupni pad globalne aktivnosti cestovnog prijevoza doveo je do smanjenja globalne potražnje za naftom od 57 %. Međunarodni prometni forum procjenjuje da bi ograničenja mobilnosti zbog suzbijanja širenja bolesti COVID-19 mogla utjecati na smanjenje globalnog prijevoza tereta do čak 36 % do kraja 2020. Zračni promet u određenim regijama gotovo je zaustavljen, a zrakoplovna aktivnost u nekim europskim zemljama smanjila se za više od 90 %. Do kraja kolovoza zračni promet u Europi smanjio se za više od 50 % u odnosu na prethodnu godinu.

4.Napredak u postizanju nacionalnih ciljeva energetske učinkovitosti

Neke su države članice obavijestile o korekcijama naviše (smanjenje ambicije) svojih nacionalnih ciljeva za 2020. (Danska, Španjolska, Mađarska). Nakon ažuriranja na temelju tih obavijesti zbrojevi nacionalnih ciljeva za 2020. za apsolutnu potrošnju su potrošnja primarne energije od 1 536,8 Mtoe u i potrošnja konačne energije od 1 084,3 Mtoe. Napredak prema indikativnim ciljevima 2018. (pod pretpostavkom linearne putanje) bio je nedovoljan za potrošnju primarne energije u dvanaest država (Belgija, Bugarska, Danska, Njemačka, Irska, Španjolska, Francuska, Cipar, Austrija, Nizozemska, Poljska i Švedska) i za potrošnju konačne energije u petnaest država (Belgija, Bugarska, Njemačka, Estonija, Irska, Francuska, Litva, Luksemburg, Mađarska, Malta, Austrija, Poljska, Slovačka, Švedska i Ujedinjena Kraljevina) (vidjeti tablicu 3.).

Države članice navele su da je stabilna i rastuća potrošnja konačne energije 2018. bila potaknuta gospodarskim rastom i porastom: (i.) proizvodnje/dodane vrijednosti (industrija); (ii.) prijevoza putnika i robe (promet); (iii.) broja kućanstava i raspoloživog dohotka (stambeni sektor) i (iv.) dodane vrijednosti i zapošljavanja (usluge).

5.Direktiva o energetskoj učinkovitosti – trenutačna situacija

5.1.Novosti o prenošenju revidirane Direktive o energetskoj učinkovitosti

Nakon izmjene Direktive o energetskoj učinkovitosti u prosincu 2018. države članice obvezne su prenijeti nove propise o sustavima obveze energetske učinkovitosti (tj. nove članke 7., 7.a i 7.b) u svoje nacionalno pravo do 25. lipnja 2020. Do 31. kolovoza 2020. Komisija je primila obavijesti od samo trinaest država članica (Austrija, Hrvatska, Češka, Danska, Francuska, Njemačka, Italija, Latvija, Litva, Nizozemska, Poljska, Španjolska i Švedska) i Ujedinjene Kraljevine. Pri tome je većina tih obavijesti djelomična, što znači da neke odredbe Direktive još nisu prenesene ili o njima nije obaviješteno.

Do 25. listopada 2020. države članice moraju u nacionalno pravo prenijeti i nova pravila za mjerenje i obračun (tj. nove članke 9., 9.a, 9.b, 9.c, 10., 10.a, 11. i 11.a te novi Prilog VII.a). Do 31. kolovoza pet je zemalja obavijestilo o prenošenju tih novih pravila u nacionalno pravo (Danska, Španjolska, Francuska, Italija i Litva).

Sve države članice osim Latvije dostavila su svoja godišnja izvješća za 2020., kako je propisano člankom 24. Direktive o energetskoj učinkovitosti. Ta će godišnja izvješća Zajednički istraživački centar (JRC) analizirati u zasebnom dokumentu.

5.2.Napredak u provedbi članka 7. (obveza uštede energije)

U skladu s člankom 7. države članice izvijestile su o postignutim uštedama energije za razdoblje 2014.–2018. u sklopu svojih obveza da ispune nacionalnu obvezu uštede energije za razdoblje 2014.–2020. Tablica 5. prikazuje trenutačno stanje napretka država članica prema ostvarenju kumulativne uštede energije potrebne do 31. prosinca 2020. Kad se postignute uštede zbroje na razini EU-a, do kraja 2018. države članice postigle su oko 58 % (133,83 Mtoe) zbroja obveza kumulativne uštede energije u krajnjoj potrošnji za razdoblje 2014.–2020. (230,17 Mtoe).

Da bi se predvidjela vjerojatnost postizanja potrebnih kumulativnih ušteda energije po državama članicama do 31. prosinca 2020., osnovna je pretpostavka da sve provedene mjere politike 2019. i 2020. nastavljaju dovoditi do novih godišnjih ušteda kao 2018. Zatim se kumulativne uštede energije uspoređuju s potrebnim uštedama energije do 31. prosinca 2020. po državi članici.

Tablica 6. prikazuje predviđanja koliko je vjerojatno da će svaka pojedinačna država članica postići potrebne kumulativne uštede energije po državi članici do 31. prosinca 2020. U toj se analizi ne uzimaju u obzir potencijalni problemi u pogledu prihvatljivosti, dodatnosti i značajnosti. Osim toga, teško je procijeniti moguće utjecaje krize uzrokovane bolešću COVID-19 na iznos novih godišnjih ušteda ostvarenih 2020. Uzimaju se u obzir sve uštede energije o kojima su izvijestile države članice.

Vrlo je vjerojatno da sedam država članica (Bugarska, Hrvatska, Češka, Litva, Luksemburg, Portugal, Rumunjska) neće ostvariti potrebne uštede energije do 31. prosinca 2020. ako ne poduzmu dodatne mjere. Drugih pet država članica (Estonija, Grčka, Slovenija, Španjolska, Švedska) vjerojatno neće ostvariti potrebne uštede energije bez dodatnih mjera. Preostalih šesnaest država članica vjerojatno ili vrlo vjerojatno će ostvariti potrebne kumulativne uštede energije.