Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Uloga socijalne ekonomije u otvaranju radnih mjesta i provedbi europskog stupa socijalnih prava”

(Razmatračko mišljenje)

(2021/C 286/04)

Izvjestitelj: Giuseppe GUERINI Suizvjestiteljica: Cinzia DEL RIO

Zahtjev za savjetovanje: Portugalsko predsjedništvo Vijeća, 26.10.2020. Pravni temelj: članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 31.3.2021. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 27.4.2021. Plenarno zasjedanje br.: 560 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 239/2/1

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO je zahvalan portugalskom predsjedništvu što je zatražilo izradu ovog mišljenja i smatra da je važno u subjektima socijalne ekonomije prepoznati strateške partnere za provedbu europskog stupa socijalnih prava i izgradnju Europske unije kojom se potvrđuje da je glavna funkcija gospodarstva da bude u službi građana. U tom kontekstu preporučuje da nadležna tijela država članica, u okviru svojih nacionalnih planova za oporavak i otpornost za izlazak iz krize uzrokovane pandemijom, osiguraju široku uključenost subjekata socijalne ekonomije.

1.2. EGSO smatra da je potrebno učvrstiti operativne kriterije koje su usvojile institucije Europske unije kako bi se promicalo adekvatno priznavanje organizacija i poduzeća socijalne ekonomije bez obzira na njihov pravni oblik. Ti kriteriji nalažu da se socijalni ciljevi od općeg interesa unaprijed odrede, da se usvoji demokratsko upravljanje koje uključuje razne dionike te, čak i kada se ostvari „ograničena dobit”, da se ona iskoristi za postizanje statutarnih ciljeva.

1.3. Kako bi se izmjerili društveni učinci organizacija i poduzeća socijalne ekonomije, EGSO smatra da Europska unija treba uspostaviti trajni sustav za prikupljanje statističkih podataka koji bi joj omogućio da raspolaže stručnim, usporedivim i ažuriranim podacima o veličini i utjecaju tog sektora.

1.4. U slučajevima kada uloga socijalne ekonomije u otvaranju i očuvanju radnih mjesta uključuje radnike u nepovoljnom položaju i u područjima u nepovoljnom položaju, EGSO smatra da su potrebne adekvatne politike potpore kojima se priznaje funkcija od općeg interesa tih organizacija koje, iako djeluju u obliku privatnog pravnog subjekta, u suštini obnašaju javnu funkciju.

1.5. Te politike potpore treba prenijeti na četiri razine: — porezne politike i sustave oporezivanja kojima se priznaje funkcija od općeg interesa; — politike za promicanje javnih i privatnih ulaganja kojima se potiče razvoj financiranja s društvenim učinkom, među ostalim poticanjem javnih nabava i koncesija; — politike za potporu stabilnom zapošljavanju i gospodarskoj ulozi radnika u poduzećima socijalne ekonomije; — politike za potporu osposobljavanju osoblja i za tehnološke inovacije u organizacijama socijalne ekonomije.

1.6. Kad je riječ o otvaranju i očuvanju radnih mjesta, EGSO smatra da je formula poznata kao „radničko dioničarstvo” (eng. worker buy-out ) dobra praksa koja je korisna ne samo za ponovno pokretanje poduzeća u krizi nego i za prijenos MSP-ova čiji osnivači nemaju nasljednike. Za to bi moglo biti zanimljivo osnovati namjenski europski investicijski fond.

1.7. EGSO traži da se podupre i potakne sve veći interes financijskih subjekata za ulaganja s društvenim učinkom, među ostalim putem poticajnih politika. Ti subjekti u poduzećima socijalne ekonomije moraju prepoznati ključne aktere u revitalizaciji ulaganja namijenjenih provedbi socijalnih, okolišnih i solidarnih ciljeva.

1.8. EGSO smatra da poduzeća socijalne ekonomije mogu biti idealan organizacijski oblik za nove vrste poduzetništva koje se temelje na digitalnim platformama, posebno za aktivnosti ekonomije dijeljenja koje su sklonije aktivnom uključivanju radnika i korisnika digitalnih platformi.

1.9. EGSO naglašava da su pristojni radni uvjeti i demokratsko upravljanje ključni elementi za poduzeća socijalne ekonomije te da, ako nisu predviđeni zakonom kao što je to slučaj s radničkim i socijalnim zadrugama, treba predvidjeti konkretne oblike sudjelovanja radnika i savjetovanja s njima.

1.10. EGSO smatra da organizacije socijalne ekonomije, a posebno volonterske udruge, imaju ključnu ulogu za koheziju jer njeguju socijalni kapital i podupiru odgovornu ulogu civilnog društva.

1.11. Volontiranje mladih ključan je resurs za povećanje zapošljivosti i ljudskog kapitala novih generacija, jer stvara pozitivan učinak koji povećava mogućnosti zapošljavanja. Ta se funkcija čini korisnom i za smanjenje fenomena mladih koji ne rade i nisu u sustavu redovitog obrazovanja i obrazovanja odraslih (NEET) te bi bilo korisno uspostaviti politike s pomoću kojih bi se olakšao prijelaz s volontiranja na stabilne oblike plaćenog zaposlenja.

1.12. Naposljetku, EGSO poziva i nada se da će akcijski plan za socijalnu ekonomiju pružiti priliku za uvođenje konkretnih operativnih alata i zakonodavnih prijedloga.

2. Opće napomene

2.1. Ovim razmatračkim mišljenjem, koje je zatražilo portugalsko predsjedništvo Vijeća EU-a, EGSO sa zadovoljstvom doprinosi postizanju prioriteta programa, osobito u pogledu promicanja europskog socijalnog modela, utvrđivanjem konkretnih prijedloga o ulozi poduzeća socijalne ekonomije u stvaranju stabilnih i pristojnih radnih mjesta te uključivijeg, održivijeg i otpornijeg gospodarstva.

2.2. Socijalna ekonomija sve je više prepoznata na međunarodnoj razini kao odlučujući i relevantan akter sa sposobnošću iskorištavanja organizacijskih i transformacijskih kapaciteta civilnog društva. U nekoliko država članica doneseno je zakonodavstvo kojim se priznaju njezini ciljevi i funkcije te utvrđuju profil i pravni oblik organizacija koje se priznaju kao oblici socijalne ekonomije ( 1 )

2.3. Kad je riječ o pravnom priznavanju, EGSO u mišljenju INT/871 ( 2 ) ističe da organizacije i poduzeća socijalne ekonomije postavljaju socijalne ciljeve ispred uloge kapitala, među ostalim zahvaljujući demokratskom upravljanju koje uključuje više dionika. Takve organizacije i poduzeća ne ostvaruju privatnu dobit, odnosno čak i kada ostvare „ograničenu dobit” kroz poslovnu aktivnost, ona se koristi u svrhu postizanja statutarnih ciljeva i otvaranja radnih mjesta.

2.4. Znatno priznanje socijalne ekonomije potkrijepljeno je studijama međunarodnih institucija i tijela, kao što su OECD, Ujedinjeni narodi, ILO i razne institucije EU-a, uključujući EGSO, u čijih su 13 mišljenja o socijalnoj ekonomiji između 2009. i 2020. organizacije i poduzeća socijalne ekonomije prepoznati u 4 kategorije: zadruge, udruge, uzajamna društva i zaklade, a odnedavno su im dodana i socijalna poduzeća.

2.5. Iako je Europska unija prepoznala najreprezentativnije kriterije i koncepte socijalne ekonomije, kao što su stavljanje građana ispred kapitala, ponovno ulaganje dobiti i participativno upravljanje ( 3 ) , još nije bilo moguće dogovoriti jedinstvenu europsku pravnu definiciju. Parlament je 2018. predložio uvođenje certificiranja za organizacije socijalne ekonomije na temelju članka 50. UFEU-a. ESGO smatra da je za postizanje tog cilja potrebno bolje i ujednačenije prikupljanje statističkih podataka u svrhu popisivanja organizacija i poduzeća socijalne ekonomije u skladu sa zajedničkom radnom definicijom, kao što je to slučaj u zemljama koje su uspostavile javne registre organizacija i poduzeća socijalne ekonomije.

2.6. Sada je još potrebnija priznata i službeno usvojena radna definicija za institucije Europske unije, ponajviše kako bi se omogućio pristup brojnim prilikama za rast i razvoj te kako bi se potaknulo bolje razumijevanje socijalne ekonomije među javnim i privatnim institucijama.

2.7. Ta definicija neophodna je za ostvarivanje potpunog pristupa tržištu kapitala, na kojem raste interes za ulaganja s društvenim učinkom. Akcijski plan za socijalnu ekonomiju prava je prilika za rješavanje tog pitanja, no njezinu ulogu trebalo bi uzeti u obzir i u okviru akcijskog plana za uniju tržišta kapitala za građane i poduzeća ( 4 ) kako bi se u Europu privukla ulaganja usmjerena na ekonomiju prilagođenu građanima.

2.8. funkcija i ekonomska vrijednost organizacija socijalne ekonomije vrlo značajne, kako u pogledu veličine (8 % europskog BDP-a) tako i u pogledu kvalitete i postojanosti navedene vrijednosti Čini se da suorganizacija socijalne ekonomije vrlo značajne, kako u pogledu veličine (8 % europskog BDP-a) tako i u pogledu kvalitete i postojanosti navedene vrijednosti ( 5 ) , jer su te organizacije čak i u godinama financijske krize zabilježile porast ekonomske vrijednosti i broja zaposlenih radnika.

2.9. Važna je i njezina uloga u otvaranju i očuvanju radnih mjesta, s više od 13,6 milijuna plaćenih radnih mjesta u Europi, što predstavlja oko 6,3 % aktivnog stanovništva u 28 država članica EU-a ( 6 ) , više od 232 milijuna članova zadruga, uzajamnih društava i sličnih subjekata te više od 2,8 milijuna poduzeća i organizacija. Od njih približno 2,6 milijuna čine radnici u socijalnim poduzećima koja udovoljavaju zahtjevima utvrđenima u Inicijativi za socijalno poduzetništvo iz 2011.

2.10. Mnogi zaposlenici u organizacijama i poduzećima socijalne ekonomije rade u malim organizacijama, ali postoje i slučajevi u kojima poduzeća socijalne ekonomije postanu velika pa zapošljavaju na stotine, a ponekad i na tisuće radnika. Velik dio njih radi u organizacijama koje karakterizira participativno upravljanje demokratske naravi, što upućuje na korelaciju između širokog sudjelovanja dionika u upravljanju i sklonosti održavanju visokih razina zaposlenosti, kao i na bolju sposobnost podnošenja šokova ( 7 )

2.11. U socijalnoj ekonomiji značajan je velik udio radnica, koje u mnogim slučajevima čine više od 70 % radne snage, ali je to općenito svakako iznad 50 %. Iako su potrebni daljnji koraci za postizanje potpune ravnopravnosti, značajna je prisutnost žena na rukovodećim i višim položajima mnogih organizacija socijalne ekonomije. Stoga se među tim organizacijama i poduzećima može uočiti značajna ravnopravnost u pogledu plaća, kako između različitih položaja u organizacijskoj hijerarhiji, tako i po tome što nisu pretjerano rodno neuravnotežene ( 8 )

2.12. Veća ravnopravnost u pogledu plaća ne kompenzira činjenicu da su u brojnim slučajevima razine plaća radnika u organizacijama i poduzećima socijalne ekonomije u raspodjeli dohotka i dalje na niskoj razini. To je dijelom posljedica općeg nedostatka valorizacije poslova u području skrbi, koji jako često ne dobivaju odgovarajuće financijsko priznanje, čak ni kad je riječ o konvencionalnim oblicima poslovanja. U tom je pogledu važno ojačati sindikalna prava radnika u socijalnom sektoru i sektoru skrbi.

2.13. Važna je i njihova uloga u promicanju i provedbi socijalnih inovacija, što pokazuje da te organizacije znaju tumačiti i pratiti promjene u društvu mobilizirajući znatne ljudske resurse iskazane kroz aktivno i solidarno sudjelovanje više od 82,8 milijuna volontera.

2.14. Velikom broju osoba aktivnih u važnim sektorima, uz izazove u području socijalnih i tehnoloških inovacija s kojima se suočavaju organizacije i poduzeća socijalne ekonomije, potrebna je potpora u vidu adekvatnih mjera usmjerenih na cjeloživotno učenje i stjecanje kvalifikacija s ciljem unapređivanja stručnih i organizacijskih vještina.

2.15. EGSO stoga smatra da bi bilo vrlo korisno da Europska komisija najavi akcijski plan za socijalnu ekonomiju, kao i konkretne mjere za provedbu europskog stupa socijalnih prava u okviru zasebnog akcijskog plana, o kojem se EGSO izjasnio u mišljenju SOC/614 ( 9 )

3. Prijedlozi za europsku politiku potpore socijalnoj ekonomiji i njezina promicanja

3.1. Kako bi se dao dodatni poticaj doprinosu organizacija i poduzeća socijalne ekonomije, osigurala njegova dosljednost te izgradila „socijalnija, otpornija i uključivija Europa”, potrebno je uvesti zakonodavne mjere i programe europske gospodarske politike kojima se promiče i podupire rast organizacija i poduzeća socijalne ekonomije, među ostalim i zbog njihovog potencijalnog doprinosa održivom, ekološkom i solidarnom razvojnom modelu.

3.2. U tu svrhu smatramo da je moguće utvrditi mjere na četiri razine: — sustav oporezivanja kojim se priznaje uloga od općeg interesa poduzeća socijalne ekonomije, posebno uzimajući u obzir ona koja posluju u sektorima od primarnog javnog interesa kao što su socijalne, zdravstvene, obrazovne usluge i usluge u kontekstu socijalne uključenosti; — politike za promicanje javnih i privatnih ulaganja kojima se potiče razvoj financiranja s društvenim učinkom, uz dodatno poboljšanje pristupačnosti tržišta javnih nabava i koncesija; — politike za potporu stabilnom zapošljavanju i gospodarskoj ulozi radnika u poduzećima socijalne ekonomije, posebno u njihovom demokratskom upravljanju; — politike potpore za primjenu novih vještina i poticanje širenja inovacija i novih tehnologija u civilnom društvu.

3.3. EGSO prepoznaje temeljnu ulogu organizacija i poduzeća socijalne ekonomije u području osobnih i socijalnih usluga te smatra da države članice i javne uprave ostaju odgovorne za osiguravanje osnovnih usluga za građane.

3.4. Trebalo bi dodatno ojačati mjere za potporu zapošljavanju u socijalnim poduzećima koja na tržište rada nastoje uključiti radnike s invaliditetom ili radnike u iznimno nepovoljnom položaju. Tim bi se mjerama trebalo težiti smanjenju poreznih opterećenja i doprinosa za socijalno osiguranje koji utječu na trošak rada, i to na način da javna tijela na sebe preuzmu potrebne doprinose kako bi se osiguralo da ti radnici u nepovoljnom položaju budu osigurani i socijalno zaštićeni. Takve poticaje ne bi trebalo smatrati državnim potporama za poduzeća socijalne ekonomije jer su namijenjeni podupiranju cilja da se osobe u iznimno nepovoljnom položaju u potpunosti uključi u svijet rada. U svakom slučaju, poticaji bi se trebali dodjeljivati samo organizacijama koje poštuju kolektivne ugovore o radu i temeljna prava radnika.

3.5. U mnogim su slučajevima poduzeća socijalne ekonomije glavni pružatelji osnovnih usluga za građane – kao što su obrazovanje, socijalna i zdravstvena skrb, usluge pomoći, osposobljavanja i uključivanja na tržište rada za osobe u nepovoljnom položaju – jer upravljaju djelatnostima koje su, iako komercijalne ili poslovne naravi, uvijek od velike zajedničke i teritorijalne vrijednosti i njihova se dobit svakako ponovno ulaže u ostvarivanje statutarnih ciljeva. Riječ je o uslugama koje se pružaju uz izravno sudjelovanje samih primatelja i čvrsto su ukorijenjene u lokalnoj zajednici, što je dio misije koju provode. Stoga se ti uvjeti ne mogu bezuvjetno izjednačiti s režimima tržišnog natjecanja. Iz tog bi razloga trebalo ublažiti neka od postojećih pravila u pogledu „državnih potpora” kojima se sprečava uvođenje poreznog sustava kojim bi se priznala društvena vrijednost i javna korist tih organizacija.

3.6. de minimis za usluge od općeg gospodarskog interesa, u iznosu od 500 000 EUR tijekom razdoblja od tri fiskalne godine, trebala iznositi najmanje 800 000 EUR po financijskoj godini. Iz istog razloga, kao što je već istaknuto u mišljenju INT/906 ( 10 ) , EGSO smatra da bi gornja granicaza usluge od općeg gospodarskog interesa, u iznosu od 500 000 EUR tijekom razdoblja od tri fiskalne godine, trebala iznositi najmanje 800 000 EUR po financijskoj godini. Također je poželjno predvidjeti pravila o pristupu javnom financiranju, usklađena na temelju jedinstvenih i transparentnih kriterija i uz potpuno poštovanje propisa o radu i o primjeni sektorskih kolektivnih ugovora.

3.7. Važno je utvrditi alate korisne za povećanje ulaganja s društvenim učinkom u organizacije socijalne ekonomije. S tim u vezi, stečena su određena zanimljiva iskustva s posebnim obveznicama ili udjelima u kapitalu (vlasnički kapital ili kvazivlasnički kapital) u poduzećima socijalne ekonomije usmjerenima na postizanje socijalnih ciljeva od općeg interesa.

3.8. Takvi financijski instrumenti i povlašteno oporezivanje za ulagatelje mogli bi otvoriti put značajnim pokretačima rasta s obzirom na to da povijesni podaci već potvrđuju da su organizacije socijalne ekonomije, čak i uz ograničena ulaganja, generirale brojna radna mjesta i socijalne koristi za korisnike usluga koje one pružaju.

3.9 Međutim, potrebno je predvidjeti odgovarajuće parametre koji će omogućiti mjerenje i usporedbu dobivenih rezultata, kao što su stabilan rast zaposlenosti, primjena visokih standarda sigurnosti na radu i provjera stvarnog postizanja socijalnih ciljeva na kojima se temelji inicijativa. Države članice stoga bi trebale donijeti okvirne zakone o socijalnoj ekonomiji i aktivno provoditi politike kojima se potiče rast i razvoj poduzeća socijalne ekonomije.

3.10. Europska komisija već je 2011. utvrdila potrebu za poboljšanjem razine znanja i javnog prikupljanja statističkih i drugih podataka o poduzećima socijalne ekonomije, no još mnogo toga treba učiniti kako bi se utvrdili usklađeni standardi koji bi, uostalom, bili osobito korisni za sprečavanje fenomena lažnog socijalnog oglašavanja (eng. social washing ) ili neprimjerenog pristupa mjerama potpore.

3.11. Stoga bi se, u državama članicama koje to još nisu učinile, mogla imenovati nacionalna tijela odgovorna za praćenje i provjeru usklađenosti sa zahtjevima i standardima te usklađenosti sa socijalnim ciljevima.

3.12. Jedna od najvažnijih posebnih mjera potpore odnosi se na sudjelovanje na tržištu javne nabave i koncesija, za koje su u okviru Direktive 2014/24/EU već predloženi značajni instrumenti ( 11 ) , koji nisu u svim državama članicama provedeni na odgovarajući način. Kako bi potaknula društveno odgovornu javnu nabavu, Europska komisija trebala bi služiti kao primjer i u najvećoj mogućoj mjeri koristiti vlastite postupke javne nabave za ostvarivanje ciljeva socijalne politike.

3.13. Među mjerama potpore od interesa su i one usmjerene na restrukturiranje proizvodnih i uslužnih djelatnosti ili na prijenos tih djelatnosti s poduzeća u krizi ili s poduzetnika na kraju karijere na radnike organizirane u zadruge ili participativna poduzeća.

3.14. „radničko dioničarstvo” Mnoge od tih praksi, poznate kao tzv. ( 12 ) , koje su se već uspješno provodile u svrhu oživljavanja industrijskih djelatnosti u krizi, sada dovode do sve više slučajeva u kojima se socijalno poduzeće u vlasništvu radnika koristi za prijenos malih poduzeća. To je posebno slučaj među mladima koji ne raspolažu odgovarajućim kapitalom za pokretanje posla, a usto ih često sputava usamljenost i zabrinutost zbog samostalnog suočavanja s poteškoćama na tržištu.

3.15. Za povećanje potencijala tih inicijativa potrebne su mjere ulaganja i potpore koje bi pomogle u pokretanju poslovanja poduzeća i u okviru kojih bi se kapitalnim ulaganjem financiralo radnike u poduzećima u krizi koja odluče nastaviti s poslovanjem na način da prijeđu u pravni oblik zadruge. U nekim su zemljama te inicijative omogućile promjenu oblika brojnih poduzeća i očuvanje tisuća radnih mjesta.

3.16. Uloga sindikata radnika ključna je u tim procesima industrijske prenamjene. Oblici samopoduzetništva kao što je radničko dioničarstvo sastavni su dio aktivnih politika rada. Kad je riječ o suradnji zadruga i sindikata, dobra je praksa sporazum o sustavnoj suradnji u pogledu radničkog dioničarstva koji su u Italiji potpisala tri saveza zadruga i tri najzastupljenija sindikata ( 13 )

3.17. EGSO se nada da će se akcijskim planom za socijalnu ekonomiju promicati uvođenje sličnih inicijativa u svim državama članicama EU-a, uspostavom posebne strukture u okviru Europskog investicijskog fonda ili Europskog fonda za prilagodbu globalizaciji, kako bi se osigurali konkretni instrumenti za potporu ponovnom pokretanju gospodarskih aktivnosti prekinutih za vrijeme pandemije.

4. Novi oblici socijalne ekonomije

4.1. U poduzećima socijalne ekonomije trenutačno se razvijaju nova radna mjesta i inicijative u području socijalnih inovacija, među ostalim u kontekstu zelenog gospodarstva i promicanja održivog razvoja. Sve su brojniji projekti kružnog gospodarstva koje provode organizacije socijalne ekonomije, čime se stvaraju nova radna mjesta u sektoru ponovne upotrebe ili socijalne poljoprivrede. U mnogim državama članicama pravni okvir i politike zasad ne omogućuju provedbu mjera za razvoj zadruga namijenjenih uključivanju na tržište rada. Stoga je za postizanje napretka u tom kontekstu poželjno djelovanje na razini EU-a.

4.2. Posebno je zanimljiva uloga koju radničke zadruge ( 14 ) mogu igrati u osiguravanju veće uključivosti novih oblika poduzetništva zasnovanih na digitalnim platformama kako bi se sudjelovanje radnika i korisnika učinilo održivijim i zajedničkim te s pomoću digitalnih tehnologija razvili novi oblici uzajamnosti i solidarnosti i na taj način potaknulo široko sudjelovanje. To podrazumijeva da zaštita radnika na platformama i netipičnih radnika nužno ovisi o sklapanju odgovarajućih kolektivnih ugovora sa sindikatima radnika.

4.3. Poduzeća socijalne ekonomije mogu stvoriti prilike za zapošljavanje i za lokalni razvoj organiziranjem sudjelovanja građana u pružanju usluga kao što su opskrba energijom iz obnovljivih izvora ili organizacija usluga u udaljenim i ruralnim područjima, kao što je francusko iskustvo s Teritorijalnim centrom za gospodarsku suradnju (PTCE) koji okuplja udruge, zadruge, lokalne vlasti, tradicionalna poduzeća i sveučilišta koji promiču projekte iz područja socijalne poljoprivrede, održivog turizma te promicanja ekoloških ili kulturnih dobara.

4.4. U socijalnoj ekonomiji ključna je uloga volonterskih aktivnosti, koje su važne za mlađe generacije, ali i za starije osobe za koje u određenim slučajevima predstavljaju važnu priliku za održavanje aktivne društvene i građanske uloge koja doprinosi poboljšanju kvalitete života. Zbog toga je važno ojačati sinergije između tečajeva osposobljavanja i volonterskog rada kako bi se promicala integracija u svijet rada u socijalnom sektoru. Veća usklađenost između razdoblja volontiranja i pripravništva mogla bi olakšati osposobljavanje mladog i kvalificiranog osoblja.

4.5. Uspješno iskustvo Europskih snaga solidarnosti treba poticati, a moglo bi se i proširiti uspostavom svojevrsnog „Erasmusa za socijalne poduzetnike” u svrhu poticanja prekogranične suradnje u kontekstu socijalne ekonomije.

4.6. Ta se funkcija također čini vrlo korisnom za smanjenje složenog fenomena mladih koji ne rade i nisu u sustavu redovitog obrazovanja i obrazovanja odraslih (NEET) te bi bilo korisno uspostaviti poticajne politike kako bi se olakšao prijelaz s volontiranja na stabilno zaposlenje.

Bruxelles, 27. travnja 2021. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCHWENG

(1) https://oeil.secure.europarl.europa.eu/oeil/popups/ficheprocedure.do?reference=2016/2237(INL)&l=en,

https://betterentrepreneurship.eu,

https://ec.europa.eu/commission/presscorner/detail/en/MEMO_11_735,

https://cecop.coop/works/cecop-report-on-social-enterprises-laws-in-europe-a-worker-and-social-coops-perspective.

(2) https://www.eesc.europa.eu/hr/our-work/opinions-information-reports/opinions/towards-appropriate-european-legal-framework.

(3) Inicijativa za socijalno poduzetništvo: https://ec.europa.eu/growth/sectors/social-economy/enterprises_hr

Zaključci Vijeća o promicanju socijalne ekonomije iz 2015.: https://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15071-2015-INIT/hr/pdf

Povelja socijalne ekonomije iz 2002.: https://www.socialeconomy.eu.org/wp-content/uploads/2020/04/2019-updated-Social-Economy-Charter.pdf.

(4) Unija tržišta kapitala za građane i poduzeća: novi akcijski plan, COM(2020) 590 final.

(5) Podaci su preuzeti iz publikacije Europske komisije https://ec.europa.eu/social/BlobServlet?docId=22304&langId=en.

(6) Podaci su preuzeti iz izvješća EGSO-a https://www.eesc.europa.eu/sites/default/files/files/qe-04-17-875-en-n.pdf.

(7) Otpornost zadružnog modela, CECOP, 2012. https://www.cecop.coop/works/the-resilience-of-the-cooperative-model.

(8) Las mujeres en las cooperativas de trabajo (Žene u radničkim zadrugama), COCETA, 2019. https://www.coceta.coop/publicaciones/estudio-mujer-cooperativismo-coceta-2019.pdf.

(9) SL C 14, 15.1.2020., str. 1.

(10) SL C 429, 11.12.2020., str. 131.

(11) https://ec.europa.eu/info/policies/public-procurement/support-tools-public-buyers/social-procurement_hr

(12) Business transfers to employees under the form of a cooperative in Europe: opportunities and challenges, CECOP, 2013. (SL C 191, 29.6.2012. str. 24.)

(13) Italija, povijesni sporazum sindikata i zadruga o radničkom dioničarstvu, CECOP, 2021.: https://cecop.coop/works/italy-historic-agreement-between-unions-and-coops-to-promote-worker-buyouts.

(14) All for one – Odgovor radničkih zadruga na nestandardno zapošljavanje, CECOP 2019.: https://cecop.coop/works/cecop-report-all-for-one-reponse-of-worker-owned-cooperatives-to-non-standard-employment.