Objava zahtjeva za registraciju naziva u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

(2022/C 87/06)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1) u roku od tri mjeseca od dana ove objave.

JEDINSTVENI DOKUMENT

„Lenticchia di Onano”

EU br.: PGI-IT-02651 – 15. prosinca 2020.

ZOI ( ) ZOZP (X)

1. Naziv [ZOI-ja ili ZOZP-a]

„Lenticchia di Onano”

2. Država članica ili treća zemlja

Italija

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda (vidjeti Prilog XI.)

Razred 1.6. Voće, povrće i žitarice, u prirodnom stanju ili prerađeni

3.2. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1.

ZOZP „Lenticchia di Onano” odnosi se na sjemenke vrste Lens esculenta M. kultivara „Lenticchia di Onano” (lokalni ekotip) i Eston, a uzgaja se na području određenom u točki 4. U trenutku stavljanja na tržište ima sljedeća svojstva:

Fizikalna svojstva:

Oblik: spljošten, u obliku leće

Veličina: promjer 3–8 mm

Boja: svijetlosmeđa, zelenkasta, varira s obzirom na intenzitet i stupanj šarenila (1–95 %) na površini

Mahuna: glatka i tanka

Prosječna masa 100 sjemenki: najmanje 4,50 g

Organoleptička svojstva:

Nije potrebno namakati prije kuhanja, a čak i nakon kuhanja sjemenka ostaje neoštećena te ima baršunastu, finu i kremastu teksturu.

Kemijska svojstva

Ukupni šećeri: manje od 1,5 %

Željezo: najmanje 6,5 mg/100 g

Leća „Lenticchia di Onano” ne smije promijeniti boju ili izgled u mjeri u kojoj bi to narušilo njezina svojstva; najveće dopušteno odstupanje iznosi 2,0 % leće koja je slomljena, ima mrlje ili oštećenja od pipe ili je neujednačene boje. Osim toga, neusklađenost s kriterijem veličine dopušteno je za najviše 2,0 % suhog proizvoda.

3.3. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla) i sirovine (samo za prerađene proizvode)

3.4. Posebni proizvodni postupci koji se moraju provesti na određenom zemljopisnom području

Leća „Lenticchia di Onano” mora se uzgajati na području definiranom u točki 4.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd. proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

Odobrene vrste pakiranja su sljedeće:

— vrećice: od 250 g do 5 kg

— vrećice pakirane u kontroliranoj atmosferi (dušik): od 250 g do 5 kg

— vreće: do 25 kg

3.6. Posebna pravila za označivanje proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

Osim grafičkog simbola EU-a, logotipa ZOZP-a, oznaka i informacija propisanih zakonom, na ambalaži se obvezno navode sljedeće dodatne oznake, ispisane jasnim i čitkim tiskanim slovima:

— „Lenticchia di Onano” iza koje stoji kratica I.G.P. („Indicazione Geografica Protetta”) (ZOZP, zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla)

— ime, tvrtka i adresa proizvođača i/ili subjekta koji provodi pakiranje.

Zabranjeno je dodavanje bilo kakvih opisa koji nisu izričito predviđeni. Međutim, dopušteno je koristiti robne marke pod uvjetom da nemaju pohvalni ton i da ne zavaravaju potrošače, kao i ime gospodarstva s kojeg dolazi proizvod te druge istinite i dokumentirane oznake koje su dopuštene u skladu s pravom Unije, nacionalnim ili regionalnim pravom i koje nisu u suprotnosti s ciljevima i sadržajem ove specifikacije proizvoda.

Naziv „Lenticchia di Onano” ne smije se prevoditi.

Logotip

Ovo je logotip ZOZP-a:

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Područje proizvodnje zaštićene oznake zemljopisnog podrijetla „Lenticchia di Onano” obuhvaća cijelo upravno područje sljedećih općina u pokrajini Viterbo: Acquapendente, Gradoli, Grotte di Castro, Latera, Onano i San Lorenzo Nuovo.

5. Povezanost sa zemljopisnim područjem

Zahtjev za priznavanje proizvoda „Lenticchia di Onano” temelji se na njegovu ugledu.

„Lenticchia di Onano” uživa velik ugled na nacionalnoj i međunarodnoj razini, među ostalim zahvaljujući i komercijalnom priznanju.

Na području proizvodnje iz točke 4. leća „Lenticchia di Onano” se oduvijek smatra simbolom lokalne poljoprivredne i gastronomske kulture. Etruščanska tradicija, povoljni uvjeti tla i klime na tom području te poduzetnički duh donijeli su slavu i ugled proizvodu.

Tla na kojima se „Lenticchia di Onano” uzgaja vulkanskog su podrijetla (vulkansko područje Vulsini) i obično su rahla, bez mnogo stijena i kamenja, dovoljno duboka i bogata kemijskim elementima. Ta svojstva pojačavaju organoleptička svojstva proizvoda i omogućuju dobivanje sjemenki pravilnog oblika i bez morfoloških anomalija koje su tipične za zbijena tla.

Ta su tla prirodno bogata mikroelementima, posebno željezom, što ima niz korisnih učinaka na usjev, uključujući nizak ukupni sadržaj šećera, punoću okusa i dug rok trajanja.

Ugled koji „Lenticchia di Onano” uživa na tržištu raste od kraja 19. stoljeća, što potvrđuju brojne nagrade u Italiji i inozemstvu.

Od kraja devetnaestog stoljeća do početka dvadesetog stoljeća proizvod se počeo nazivati prema mjestu podrijetla, općini Onano. Ugled ove leće u tom je razdoblju bio na vrhuncu. Uprava za poljoprivredu novoosnovanog Ministarstva poljoprivrede, industrije i trgovine Kraljevine Italije 1874. odabrala je lenticchie dionane, pod pokroviteljstvom Poljoprivrednog odbora Viterboa, za sudjelovanje u Svjetskoj izložbi u Parizu.

Stanovnici lokalnih sela uzgajali su leću zbog visokog udjela željeza te jeli kako bi nadoknadili nestašicu životinjskog mesa. Dokazi pokazuju da je uzgoj leće na području Viterboa započeo u srednjem vijeku, a nastavio se do modernog doba.

Važnost te leće očita je iz visokih novčanih kazni izrečenih za krađu ili oštećenje bilja i proizvoda, koje su navedene u „zbirci uredbi, statuta i općinskih propisa zajednice i naroda općine Onano” iz 1561. Leća se nije proizvodila za vlastitu potrošnju uzgajivača te je početkom 17. stoljeća lokalna uprava morala zaustaviti strane trgovce koji su kupovali svu leću na tržnici u Onanu. To su učinili postavljanjem gornje granice za prodaju i izvoz leće, pri čemu je ona utvrđena na 18 kg po osobi (dopis Vojvode Sforze Vijeću općine Onano, 1616.).

Brojni povijesni izvori spominju leću „Lenticchia di Onano” od kraja 19. stoljeća do početka 20. stoljeća, kada je proizvod počeo nositi naziv mjesta podrijetla: Onano. Uprava za poljoprivredu novoosnovanog Ministarstva poljoprivrede, industrije i trgovine Kraljevine Italije 1874. odabrala je lenticchie dionane, pod pokroviteljstvom Poljoprivrednog odbora Viterboa, za sudjelovanje u Svjetskoj izložbi u Parizu. U razdoblju od 1910. do 1911. leća „Lenticchia di Onano” bila je predstavljena na brojnim međunarodnim izložbama te su izlagači imali priliku dokazati njenu kvalitetu u Londonu, Parizu i Buenos Airesu, gdje je dobila prve nagrade, diplome i zlatne medalje.

Leća „Lenticchia di Onano” je 1934. ponovno odabrana među tipičnim proizvodima sela Alta Tuscia te je predstavljena na nacionalnom poljoprivrednom sajmu.

Domenico Orzi, ravnatelj poljoprivredne škole u Viterbu, naveo je u TusciaAgricola: „Naša je škola u kategoriji voća i povrća predstavila izvanredne primjerke leće ‚Lenticchia di Onano’. Ti su proizvodi tipični za pokrajinu Viterbo i postali su vrlo važni, što pokazuje njihova prosječna godišnja proizvodnja, koja za leću iznosi 600 tona.”

Dodatni dokazi o priznavanju mogu se pronaći na popisu veleprodajnih cijena za tržište Viterba (Listino dei prezzi all’ingrosso praticati sulla piazza di Viterbo) u kojem je od 1936. postojao zaseban unos, tako da se može razlikovati između lenticchia comune (obične leće) i „Lenticchia di Onano” (leće Onano), koje su imale svoju cijenu i tržište, čak i na veleprodajnoj razini, te su se razlikovale od generičkog proizvoda.

U razdoblju od 1950-ih do 1960-ih leća „Lenticchia di Onano” se uglavnom kupovala i konzumirala u pokrajinama Viterbo i Rimu, iako je postojala velika potražnja i iz drugih regija i inozemstva.

Činjenica da je leća „Lenticchia di Onano” uvrštena u sporazum iz 1964. između Italije i Francuske o zaštiti naziva i podrijetla niza poljoprivredno-prehrambenih proizvoda te je zapravo bila jedini unos za kategoriju leća, dokazuje postojanje stranog tržišta (Konvencija o zaštiti oznaka izvornosti, oznaka podrijetla i oznaka određenih proizvoda (s protokolom i prilozima), potpisana u Rimu 28. travnja 1964., registrirana za Francusku 27. siječnja 1970., u: Ujedinjeni narodi, serija ugovora, sv. 712, br. 10233, New York 1972., str. 356.).

Iako su okusi hrane i zahtjevi tržišta snažno utjecali na proizvodnju leće na nacionalnoj razini, leća „Lenticchia di Onano” i dalje je, zbog svoje povijesti i ugleda, uspijevala održati svoj tržišni udio. To je prepoznao i talijanski Nacionalni zavod za statistiku (ISTAT) u svojem ljetopisu poljoprivredne statistike, u kojem je 1970. proizvod još uvijek bio uvršten u tablicu „Proizvodi/tržišta i kvaliteta” (ISTAT, Annuario di statistica agraria (Ljetopis poljoprivredne statistike), svezak XVIII., Rim 1972., str. 242.).

Danas se u tablicama statističkih podataka i tekućih cijena više ne razlikuju cijene obične leće i one koja je povezana s određenim mjestima podrijetla. U svakom slučaju, proizvod se promovira na promidžbenim lecima za proizvode obuhvaćene „sustavima kvalitete” povezanima sa specijalitetima područja regije Lacij, koji se distribuiraju marketinškim kanalima glavnih talijanskih trgovaca na malo i u kojima se uvijek navodi podrijetlo proizvoda „Lenticchia di Onano” kako bi ga se razlikovalo od obične leće. Cijena po kilogramu također se razlikuje za dvije vrste leće: od 7,20 do 11,00 EUR/kg za leću „Lenticchia di Onano”, u usporedbi s cijenom od 2,30 do 4,50 EUR/kg za generičku leću.

Leća „Lenticchia di Onano” osnovni je sastojak mnogih tradicionalnih recepata na tom području te ju cijene kuhari i stručnjaci za gastronomiju zbog njezina prepoznatljivog okusa i činjenice da se brzo kuha i ne raspada se. Gastronomski stručnjaci ju još od 1931. ističu kao nišni proizvod zbog toga što je „iznimno poznata i izvozi se u mnoge zemlje” (Touring Club Italiano, Guida Gastronomica d’Italia (Gastronomski vodič za Italiju), 1931.) i još uvijek je prisutna u popularnim vodičima posvećenima otkrivanju okusa tog područja (kao što je Tuscia a tavola (Kuhinja Tuscije) autora Itala Arietija, 1996., ili Guide ai sapori e ai piaceri (Vodič kroz kulinarske užitke), posvećen Rimu i Laciju odnosno Tusciji, La Repubblica i L’Espresso, 2021.). Leća „Lenticchia di Onano” pojavljuje se u vodiču Il Golosario. Guida alle cose buone d’Italia (Enciklopedija okusa. Vodič kroz specijalitete Italije) Paola Massobrioa (jedinstveno izdanje, 2021.) te u Slow Food Revolution ((Revolucija spore hrane), Slow Food Editore, 2005.) Carla Petrinija i u Almanacco Slow Food. Prodotti e ricette per un anno (Almanah spore hrane. Proizvodi i recepti za cijelu godinu) Carla Bogliottija (Slow Food Editore, 2021.).

Leća „Lenticchia di Onano” može se kušati i u restoranima u Rimu gdje je tradicionalno povezana s novogodišnjim svečanostima te se vjeruje da donosi sreću i blagostanje.

Također je jedan od tipičnih proizvoda kuhinje regije Lacij te je poznata u inozemstvu, gdje je promoviraju poznati kuhari talijanske kuhinje. Godine 2008. američki časopis Women’s Wear Daily (WWD), poznat kao modna Biblija, predložio je čitateljima leću „Lenticchia di Onano” kao jedan od „sezonskih specijaliteta” koji grije u hladnim zimskim danima (https://wwd.com/fashion-news/fashion-features/in-season-winter-treats-1868335 – pristupljeno 26. lipnja 2021.).

S druge strane, lazanje od leće spominju se u knjizi Making Artisan Pasta ((Zanatska izrada tjestenine) Quarry Books, 2012.) autorice Alize Green, poznate kuharice i kulinarske stručnjakinje iz Philadelphije.

Talijansko-australski kuhar Guy Grossi uključio je leću „Lenticchia di Onano” u svoju kuharicu Love Italy ((Ljubav prema Italiji) Penguin Random House, 2013.), čime je želio prikazati napore uzgajivača koji održavaju ovaj stari način proizvodnje leće.

Kuhar Stefano „Steve” Manfredi, koji je također Australac, spominje leću „Lenticchia di Onano” kao jedan od najcjenjenijih proizvoda Lacija, nazivajući je „vrlo cijenjenom” (Stefano Manfredi’s Italian Food (Talijanska kuhinja Stefana Manfredija), Fairfax books, Crows Nest, 2013.).

Gino D’Acampo, napuljski kuhar koji je iznimno popularan u Ujedinjenoj Kraljevini zbog svojih televizijskih emisija, leći iz Onana je posvetio poglavlje svoje kuharice: Gino’s Italian Coastal Escape. A Taste of Italy from the Aeolian Islands to Elba ((Putovanje talijanskom obalom. Okus Italije od Eolskih otoka do Labe) Hodder&Stoughton, 2017.).

Također treba napomenuti da se godišnji festival posvećen leći „Lenticchia di Onano” održava svake godine od 1964., osim u iznimnim okolnostima. Festival koji organizira općina Onano u okviru proslave sv. Tripuna održava se tijekom tjedna blagdana Velike Gospe.

Ugled leće „Lenticchia iz Onana” potvrđuje i pretraživanje interneta s više od 5 000 rezultata na Googleu.

Leća „Lenticchia di Onano” registrirana je na popisu tradicionalnih poljoprivredno-prehrambenih proizvoda regije Lacij.

Upućivanje na objavu specifikacije

(članak 6. stavak 1. drugi podstavak ove Uredbe)

Cijeli tekst specifikacije proizvoda dostupan je na sljedećoj internetskoj stranici: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335”

ili

izravno na početnoj stranici Ministarstva za poljoprivrednu, prehrambenu i šumarsku politiku (www.politicheagricole.it), klikom na „Qualità” (u gornjem desnom kutu zaslona), zatim na „Prodotti DOP IGP STG” (na lijevoj strani zaslona) te naposljetku na „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.