Okvir 3.: Kretanja u području zaposlenosti i socijalnih pitanja Tržišta rada u EU-u nastavila su se poboljšavati tijekom 2017. i u prvoj polovici 2018., pri čemu su se smanjile velike razlike diljem EU-a. Zaposlenost je dodatno porasla te je broj zaposlenih osoba u EU-u u cjelini dostigao rekordne razine. Nezaposlenost se smanjuje u svim državama članicama EU-a iako je u nekima još uvijek visoka. Oporavak je pridonio smanjenju nekih pokazatelja siromaštva, no socijalna situacija u nekim državama članicama i dalje je zabrinjavajuća. Od 2008. relativni rizik od siromaštva povećao se u EU-u, ali se teška materijalna oskudica smanjila, osobito u istočnoeuropskim državama članicama u kojima je bila vrlo visoka. U 2017. stopa nezaposlenosti smanjila se u svim državama članicama. Poboljšanja su bila najveća u zemljama s najvišom razinom nezaposlenosti (smanjenja od 2 postotna boda ili više u Hrvatskoj, Grčkoj, Portugalu i Španjolskoj). Ipak, sedam država članica (Grčka, Španjolska, Hrvatska, Cipar, Italija, Portugal i Francuska) premašile su prag tablice pokazatelja PMN-a u prosjeku za 10 % u protekle tri godine. Stope nezaposlenosti u 2017. još su uvijek bile više nego u 2008. u približno dvije trećine država članica. Stope nezaposlenosti u cijelom EU-u i europodručju bile su za približno 3 postotna boda ispod najvećih razina dosegnutih 2013., iako još uvijek za 0,5 odnosno 1,5 postotnih bodova više nego u 2008. U prvoj polovini 2018. stope nezaposlenosti nastavile su se postupno smanjivati, pri čemu su se u drugom tromjesečju 2018. snizile na 6,9 % u EU-u odnosno 8,3 % u europodručju. Stope zaposlenosti povisile su se u skoro svim državama članicama, čime je nastavljeno pozitivno kretanje iz posljednjih godina. Stopa zaposlenosti (dobna skupina 20–64) dosegla je 72,1 % u 2017. u EU-u kao cjelini i premašila najveću razinu prije krize od 70,3 % zabilježenu 2008. Stopa zaposlenosti u drugom tromjesečju 2018. i dalje je rasla do rekordnih 73,2 %. Stope aktivnosti nastavljaju se povećavati gotovo u svim državama članicama EU-a. Samo su tri države u zadnje tri godine zabilježile smanjenje stope aktivnosti: Španjolska (-0,3 postotna boda), Cipar (-0,4) i Luksemburg (-0,6). U sva tri slučaja taj pad premašuje prag iz tablice rezultata od -0,2. Ukupno su stope aktivnosti iznosile 73,3 % u EU-u i 73,1 % u europodručju u 2017., što je 2,5 odnosno 2 postotna boda iznad razina iz 2008. Taj rastući trend uglavnom je posljedica većeg sudjelovanja starijih radnika i žena na tržištu rada. Dugotrajna nezaposlenost i nezaposlenost mladih i dalje su povišene u raznim državama članicama EU-a, ali su se poboljšale više od ostatka tržišta rada. Dugotrajna nezaposlenost smanjila se u svim državama članicama u 2017. Samo su u dvije države zabilježene stope koje su veće nego prije tri godine: u Austriji je stopa dugotrajne nezaposlenosti iznosila 1,8 % (0,3 postotna boda više nego 2014.), dok je u Finskoj iznosila 2,1 % (povećanje od 0,2 postotnih bodova od 2014.). Niti jedno povećanje ne premašuje prag iz tablice rezultata od 0,5 postotnih bodova. Najviše stope dugotrajne nezaposlenosti zapažene su u Grčkoj (15,6 %), Španjolskoj (7,7 %), Italiji (6,5 %), i Slovačkoj (5,1 %). U razdoblju od tri godine do 2017. stopa nezaposlenosti mladih smanjila se u svim državama članicama EU-a. Pad od 10 postotnih bodova ili više u istom razdoblju zabilježen je u Bugarskoj, Hrvatskoj, na Cipru, u Portugalu, Slovačkoj i Španjolskoj. No stopa nezaposlenosti mladih još je uvijek iznad 30 % u Grčkoj, Italiji i Španjolskoj dok je udio mladih koji nisu u sustavu obrazovanja, ne rade i ne pohađaju programe osposobljavanja još uvijek iznad 15 % u Bugarskoj, Hrvatskoj, na Cipru, u Grčkoj, Italiji i Rumunjskoj. Socijalno stanje se poboljšava, no i dalje predstavlja razlog za zabrinutost u raznim državama članicama EU-a, što se vidi po standardnim mjerilima siromaštva i oskudice. Udio osoba kojima prijeti siromaštvo ili socijalna isključenost (AROPE) u EU-u smanjio se za jedan postotni bod na 22,5 % u razdoblju od 2016. do 2017. To je otprilike jedan postotni bod ispod stope zabilježene na početku krize i oko dva postotna boda ispod najveće razine zabilježene 2013. Većina zemalja zabilježila je smanjenja u 2017. Povećanja su zabilježena u Austriji, Danskoj, Luksemburgu i Nizozemskoj, iako s relativno niskih razina. Razina stope izloženosti riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti bila je vrlo neujednačena, od 38,9 % u Bugarskoj, nakon koje slijede Rumunjska, Grčka i Litva, do oko 12 % u Češkoj, nakon koje slijede Finska, Slovačka i Nizozemska. Ta opća kretanja u pogledu siromaštva i socijalne isključenosti odražavaju različita kretanja njezinih različitih sastavnica. Udio osoba izloženih riziku od siromaštva u nekim se državama članicama posljednjih godina povećao, dok se u drugima smanjio: najveća povećanja u trogodišnjem razdoblju zabilježena su u Litvi (3,8 postotnih bodova) i Luksemburgu (2,3), dok je u Grčkoj (1,9) i Poljskoj (2,0) zabilježen znatan pad. Suprotno tome, teška materijalna oskudica smanjila se tijekom trogodišnjeg razdoblja (i u 2017.) u većini država članica EU-a; tijekom trogodišnjeg razdoblja smanjila se za više od 5 postotnih bodova u Mađarskoj, Latviji, na Malti i u Rumunjskoj. Naposljetku, iako je oporavak doveo do smanjenja udjela osoba (mlađih od 60 godina) koje žive u kućanstvima s vrlo niskim intenzitetom rada u većini zemalja, taj se udio povećao u Finskoj i Litvi u razdoblju od tri godine do 2017.; a siromaštvo zaposlenih stabiliziralo se u posljednje dvije godine na najvećoj razini od 9,6 % za EU u cjelini.