EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 23.11.2016. COM(2016) 850 final 2016/0360(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu omjera financijske poluge, omjera neto stabilnih izvora financiranja, zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, kreditnog rizika druge ugovorne strane, tržišnog rizika, izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama, izloženosti prema subjektima za zajednička ulaganja, velikih izloženosti, zahtjeva za izvješćivanje i objavu i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (Tekst značajan za EGP) {SWD(2016) 377 final}

{SWD(2016) 378 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Predložena izmjena Uredbe (EU) br. 575/2013 (Uredba o kapitalnim zahtjevima ili CRR) dio je zakonodavnog paketa kojim su obuhvaćene i izmjene Direktive 2013/36/EU (Direktiva o kapitalnim zahtjevima ili CRD), Direktive 2014/59/EU (Direktiva o oporavku i sanaciji banaka ili BRRD) i Uredbe (EU) br. 806/2014 (Uredba o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu ili SRMR). EU je proteklih godina proveo korjenitu reformu regulatornog okvira za financijske usluge kako bi se ojačala otpornost institucija (tj. kreditnih institucija i investicijskih društava) koje djeluju u financijskom sektoru EU-a, koja se uglavnom temeljila na globalnim standardima dogovorenima s međunarodnim partnerima EU-a. Konkretno, paketom reformi obuhvaćene su Uredba (EU) br. 575/2013 (Uredba o kapitalnim zahtjevima ili CRR) i Direktiva 2013/36/EU (Direktiva o kapitalnim zahtjevima ili CRD) o bonitetnim zahtjevima i nadzoru nad institucijama, Direktiva 2014/59/EU (Direktiva o oporavku i sanaciji banaka ili BRRD) o oporavku i sanaciji institucija i Uredba (EU) br. 806/2014 o jedinstvenom sanacijskom mehanizmu (SRM). Te su mjere poduzete kao odgovor na financijsku krizu iz 2007. – 2008. i temelje se na međunarodno dogovorenim standardima. Iako je zbog reformi financijski sustav postao stabilniji i otporniji na brojne vrste mogućih budućih šokova i kriza, njima i dalje nisu na sveobuhvatan način riješeni svi utvrđeni problemi. Ovim se prijedlozima stoga nastoji završiti program reformi rješavanjem preostalih slabosti te provedbom nekih neriješenih elemenata reforme koji su ključni za osiguravanje otpornosti institucija, ali koje su tijela za utvrđivanje standarda na svjetskoj razini (tj. Bazelski odbor za nadzor banaka (BCBS) i Odbor za financijsku stabilnost (FSB)) tek nedavno završila: obvezujući omjer financijske poluge kojim će se spriječiti da institucije pretjerano povećaju financijsku polugu, npr. kako bi nadoknadile nisku profitabilnost, obvezujući omjer neto stabilnih izvora financiranja (NSFR) koji će se temeljiti na poboljšanom portfelju financiranja institucija te kojim će se uspostaviti usklađeni standard za određivanje koliko je stabilnih dugoročnih izvora financiranja potrebno instituciji da prebrodi razdoblja stresnih uvjeta na tržištu i u pogledu financiranja, kapitalni zahtjevi osjetljiviji na rizik za institucije koje u značajnoj mjeri trguju vrijednosnim papirima i izvedenicama, kojima će se spriječiti prevelika razlika u tim zahtjevima koja se ne temelji na profilima rizičnosti institucija, naposljetku, novi standardi za ukupnu sposobnost pokrivanja gubitaka (TLAC) globalnih sistemski važnih institucija (GSV institucije), kojim će se od tih institucija zahtijevati veća sposobnost pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije, riješiti pitanje povezanosti na globalnim financijskim tržištima te dodatno ojačati sposobnost EU-a da sanira posrnule GSV institucije svodeći pritom rizike za porezne obveznike na najmanju moguću mjeru. U Komunikaciji od 24. studenoga 2015. Komisija je prepoznala potrebu za daljnjim smanjenjem rizika te se obvezala predstaviti zakonodavni prijedlog koji se temelji na prethodno navedenim međunarodnim sporazumima. Tim mjerama smanjenja rizika dodatno će se ojačati otpornost europskog bankarskog sustava i povjerenje tržišta u taj sustav, ali će se i pružiti osnova za daljnji napredak u dovršetku bankarske unije. Potreba za daljnjim konkretnim zakonodavnim mjerama koje treba poduzeti radi smanjenja rizika u financijskom sektoru prepoznata je i u zaključcima Vijeća Ecofin od 17. lipnja 2016. U rezoluciji Europskog parlamenta od 10. ožujka 2016. o bankovnoj uniji – godišnje izvješće za 2015. isto se tako navode neka područja u postojećem regulatornom okviru koja bi se mogla dodatno riješiti. Istodobno, Komisija je morala uzeti u obzir postojeći regulatorni okvir i razvoj događaja u području propisa na međunarodnoj razini te odgovoriti na izazove koji utječu na gospodarstvo EU-a, posebno potrebu za promicanjem rasta i otvaranja radnih mjesta u doba nesigurnih gospodarskih izgleda. Kako bi se ojačalo gospodarstvo Unije, pokrenuto je nekoliko važnih inicijativa politika, kao što su Plan ulaganja za Europu (EFSU) i unija tržišta kapitala. Trebalo bi poboljšati sposobnost institucija za financiranje gospodarstva, a da se pri tom ne naruši stabilnost regulatornog okvira. Kako bi se osiguralo da nedavne reforme u financijskom sektoru budu u nesmetanoj interakciji međusobno i s novim inicijativama politika, ali i s nedavnim širim reformama u financijskom sektoru, Komisija je, na temelju poziva na očitovanje, provela temeljitu sveobuhvatnu procjenu postojećeg okvira za financijske usluge (uključujući CRR, CRD, BRRD i SRMR). Ocijenjena je i nadolazeća revizija globalnih standarda iz šire perspektive utjecaja na gospodarstvo. Izmjene koje se temelje na kretanjima u međunarodnom kontekstu dokaz su primjene međunarodnih standarda na pravo EU-a, uz ciljane prilagodbe kako bi se uzele u obzir posebnosti EU-a i šira pitanja politike. Na primjer, zbog činjenice da se u EU-u mali i srednji poduzetnici (MSP-ovi) i infrastrukturni projekti pretežno oslanjaju na bankovno financiranje potrebne su posebne regulatorne prilagodbe kojima se osigurava da su institucije i dalje sposobne financirati ih jer su oni okosnica jedinstvenog tržišta. Nužno je osigurati nesmetanu interakciju s postojećim zahtjevima, kao što oni u pogledu središnjeg poravnanja i kolateralizacije izloženosti izvedenica, ili postupan prijelaz na neke od novih zahtjeva. Takvim prilagodbama, koje su ograničene u smislu opsega ili vremena, stoga se ne narušava ukupna kvaliteta prijedloga, koji su usklađeni s osnovnim ciljevima međunarodnih standarda. Osim toga, na temelju poziva na očitovanje, cilj je prijedloga poboljšanje postojećih pravila. Analiza koju je provela Komisija pokazala je da se sadašnji okvir može primijeniti na proporcionalniji način, posebno uzimajući u obzir situaciju u kojoj se nalaze manje i jednostavnije institucije kad se čini da neki od trenutačnih zahtjeva u pogledu objavljivanja i izvješćivanja te složenih knjiga trgovanja nisu opravdani bonitetnim razlozima. Nadalje, Komisija je razmotrila rizik povezan sa zajmovima koji se daju MSP-ovima i za financiranje infrastrukturnih projekata te je utvrdila da bi za neke od tih zajmova bilo opravdano primijeniti kapitalne zahtjeve koji su niži od onih koji se trenutačno primjenjuju. U skladu s tim, ovim će se prijedlozima ispraviti ti zahtjevi te će se povećati proporcionalnost bonitetnog okvira za institucije. Time će se sposobnost institucija da pridonose financiranju gospodarstva ojačati, a da se pritom ne naruši stabilnost regulatornog okvira. Konačno, Komisija je u bliskoj suradnji sa Stručnom skupinom za bankarstvo, plaćanja i osiguranja ocijenila primjenu postojećih mogućnosti i diskrecijskih prava utvrđenih CRD-om i CRR-om. Na temelju te analize ovim se prijedlogom namjeravaju ukinuti neke mogućnosti i diskrecijska prava koji se odnose na odredbe o omjeru financijske poluge, o velikim izloženostima te o regulatornom kapitalu. Predlaže se ukidanje mogućnosti stvaranja nove odgođene porezne imovine za koju jamči država i koja ne ovisi o budućoj profitabilnosti, a koja bi bila izuzeta iz odbijanja od regulatornog kapitala. •Usklađenost s postojećim odredbama u tom području politike Neki elementi prijedloga koji se odnose na CRD i CRR proizlaze iz unutarnjih preispitivanja, dok su ostale prilagodbe financijskog regulatornog okvira postale nužne zbog naknadnih događaja, kao što su donošenje BRRD-a, uspostavljanje jedinstvenog nadzornog mehanizma te rad Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (EBA) i aktivnosti na međunarodnoj razini. Prijedlogom se unose izmjene u postojeće zakonodavstvo kako bi u cijelosti bilo usklađeno s postojećim odredbama politike u području bonitetnih zahtjeva za institucije te okvira za njihov nadzor, oporavak i sanaciju. •Usklađenost s drugim politikama Unije Četiri godine nakon što su se europski šefovi država i vlada dogovorili o stvaranju bankarske unije uspostavljena su dva njezina stupa, jedinstveni nadzor i sanacija, koja imaju čvrsti temelj u jedinstvenim pravilima za sve institucije iz EU-a. Iako je ostvaren znatan napredak, potrebno je poduzeti daljnje korake za dovršenje bankarske unije, što uključuje i stvaranje jedinstvenog sustava osiguranja depozita.

Revizija CRR-a i CRD-a dio je mjera za smanjenje rizika koje je potrebno poduzeti radi daljnjeg jačanja otpornosti bankarskog sektora, a koje se provode usporedno s postupnim uvođenjem europskog sustava osiguranja depozita (EDIS). Istodobno je cilj revizije osigurati stalna jedinstvena pravila za sve institucije iz EU-a, neovisno o tome jesu li u bankarskoj uniji ili izvan nje. Opći ciljevi ove inicijative, kako su prethodno opisani, u potpunosti su usklađeni i povezani s temeljnim ciljevima EU-a usmjerenima na promicanje financijske stabilnosti, smanjenje vjerojatnosti i opsega potpore poreznih obveznika u slučaju sanacije institucija te pridonošenje skladnom i održivom financiranju gospodarske aktivnosti, čime se potiče visoka razina konkurentnosti i zaštite potrošača. Ti su opći ciljevi isto tako u skladu s ciljevima ostalih, prethodno opisanih važnih inicijativa EU-a. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Predložene izmjene temelje se na istoj pravnoj osnovi kao i zakonodavni akti koji se mijenjaju, tj. na članku 114. UFEU-a kad je riječ o prijedlogu uredbe o izmjeni CRR-a te članku 53. stavku 1. UFEU-a kad je riječ o prijedlogu direktive o izmjeni CRD-a IV. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) Ciljevi koji se žele ostvariti predloženim mjerama usmjereni su na dopunjavanje postojećeg zakonodavstva EU-a te se stoga mogu najbolje ostvariti na razini EU-a, a ne različitim nacionalnim inicijativama. Nacionalne mjere kojima se nastoji, na primjer, smanjiti financijska poluga institucija te povećati kapitalni zahtjevi u pogledu stabilnosti njihovih izvora financiranja i knjige trgovanja ne bi bile jednako učinkovite u osiguravanju financijske stabilnosti kao pravila EU-a, s obzirom na slobodu institucija da se poslovno nastanjuju i pružaju usluge u drugim državama članicama te posljedični stupanj prekograničnog pružanja usluga, tokova kapitala i integracije tržišta. Upravo suprotno, nacionalnim mjerama moglo bi se narušiti tržišno natjecanje te utjecati na tokove kapitala. Osim toga, donošenje nacionalnih mjera bilo bi i pravno problematično s obzirom na to da su CRR-om već regulirana bankarska pitanja, među ostalim i zahtjevi koji se odnose na financijsku polugu (izvješćivanje), likvidnost (konkretno, koeficijent likvidnosne pokrivenosti ili LCR) i knjigu trgovanja. Stoga se smatra da su izmjene CRR-a i CRD-a najbolje rješenje. Njima se postiže dobra ravnoteža između usklađivanja pravila i održavanja nacionalne fleksibilnosti tamo gdje je ona nužna, a da se pritom ne ometa primjena jedinstvenih pravila. Izmjenama bi se dodatno promicala jedinstvena primjena bonitetnih zahtjeva i konvergencija nadzornih praksi te osigurali jednaki uvjeti na unutarnjem tržištu bankarskih usluga. Navedene ciljeve države članice ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti same. To je posebno važno u bankarskom sektoru u kojem brojne kreditne institucije posluju na cijelom jedinstvenom tržištu EU-a. Da bi se kreditne institucije mogle učinkovito nadzirati na konsolidiranoj osnovi, ključno je ostvariti punu suradnju i povjerenje unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma (SSM) te unutar kolegija nadzornih tijela i nadležnih tijela izvan SSM-a. Ti se ciljevi ne bi mogli ostvariti nacionalnim pravilima. •Proporcionalnost Proporcionalnost je bila sastavni dio procjene učinka priložene prijedlogu. Ne samo da su sve predložene opcije u različitim regulatornim područjima pojedinačno ocijenjene u odnosu na cilj proporcionalnosti, nego je i nedostatak proporcionalnosti u okviru postojećih pravila prikazan kao zaseban problem te su analizirane specifične opcije čiji je cilj smanjenje administrativnih troškova i troškova usklađivanja za manje institucije (vidi odjeljke 2.9. i 4.9. procjene učinka). •Odabir instrumenta Predlaže se da se mjere provedu izmjenom CRR-a i CRD-a uredbom, odnosno direktivom. Predložene se mjere zaista odnose na postojeće odredbe ugrađene u te pravne instrumente ili se one njima dodatno razvijaju (likvidnost, financijska poluga, primici, proporcionalnost). U pogledu novog standarda za TLAC koji je potvrdio FSB, predlaže se da se najveći dio standarda ugradi u CRR jer se samo uredbom može postići potrebna ujednačena primjena, kao što je to slučaj i s postojećim kapitalnim zahtjevima koji se temelje na rizicima. Donošenjem bonitetnih zahtjeva u obliku izmjene CRR-a osiguralo bi se da ti zahtjevi budu izravno primjenjivi na GSV institucije. Time bi se države članice spriječilo da provode različite nacionalne zahtjeve u području u kojem je poželjna potpuna usklađenost radi sprječavanja nejednakih uvjeta. Međutim, bit će potrebno prilagoditi trenutačne pravne odredbe u okviru BRRD-a kako bi se osiguralo da zahtjev za TLAC te minimalni zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL) budu u potpunosti međusobno usklađeni i povezani. Neke od predloženih izmjena CRD-a koje utječu na proporcionalnost ostavile bi državama članicama određeni stupanj fleksibilnosti koja im omogućuje zadržavanje drukčijih pravila u fazi prijenosa tih izmjena u nacionalne propise Time bi se državama članicama dala mogućnost uvođenja strožih pravila o nekim pitanjima. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA •Savjetovanja s dionicima Komisija je provela niz inicijativa kako bi ocijenila jesu li postojeći bonitetni okvir i predstojeće revizije globalnih standarda najprimjereniji instrumenti za osiguravanje bonitetnih ciljeva za institucije iz EU-a te hoće li se njima i dalje osiguravati potrebni izvori financiranja za gospodarstvo EU-a. U srpnju 2015. Komisija je pokrenula javno savjetovanje o mogućem učinku CRR-a i CRD-a na bankovno financiranje gospodarstva EU-a, s posebnim naglaskom na financiranje MSP-ova i infrastrukture, a u rujnu 2015. objavila je poziv na očitovanje koji se odnosio na cjelokupno financijsko zakonodavstvo EU-a. Tim dvjema inicijativama željeli su se dobiti empirijski dokazi i konkretne povratne informacije o i. pravilima koja utječu na sposobnost gospodarstva da se financira i da raste, ii. nepotrebnim regulatornim opterećenjima, iii. interakcijama, nedosljednostima i nedostacima u pravilima te iv. pravilima koja dovode do neželjenih posljedica. Osim toga, Komisija je prikupila stajališta dionika u okviru posebnih analiza provedenih u pogledu odredaba kojima se reguliraju primici i proporcionalnosti pravila iz CRR-a i CRD-a. Konačno, pokrenuto je javno savjetovanje u kontekstu studije čiju je izradu Komisija naručila kako bi se ocijenio učinak CRR-a na bankovno financiranje gospodarstva. Sve prethodno navedene inicijative pružile su jasne dokaze da je potrebno ažurirati i upotpuniti trenutačna pravila kako bi se i. dodatno smanjili rizici u bankarskom sektoru i time smanjilo oslanjanje na državnu potporu i novac poreznih obveznika u slučaju krize te ii. povećala sposobnost institucija da usmjeravaju odgovarajuća sredstva u gospodarstvo. U prilozima 1. i 2. procjene učinka navodi se sažetak savjetovanja, revizija i izvješća.

•Procjena učinka O procjeni učinka raspravljalo se s Odborom za nadzor regulative te je ona odbijena 7. rujna 2016. Nakon odbijanja procjena učinka poboljšana je dodavanjem i. boljeg objašnjenja konteksta prijedloga u okviru politike (tj. njegova odnosa prema kretanjima politike na međunarodnoj razini i na razini EU-a), ii. više podataka o stajalištima dionika te iii. dodatnih dokaza o učincima (u smislu koristi i troškova) različitih opcija politike istraženih u procjeni učinka. Odbor za nadzor regulative dao je 27. rujna 2016. pozitivno mišljenje o ponovno dostavljenoj procjeni učinka. Procjena učinka priložena je prijedlogu. Prijedlog je i dalje usklađen s procjenom učinka. Kako je vidljivo iz simulacijske analize i makroekonomskog modela izrađenog u procjeni učinka, treba očekivati ograničene troškove uvođenja novih zahtjeva, posebno novih bazelskih standarda, kao što su oni koji se odnose na omjer financijske poluge i knjigu trgovanja. Procijenjeni dugoročni učinak na bruto domaći proizvod (BDP) kreće se od –0,03 % do –0,06 %, a povećanje troškova financiranja za bankarski sektor procjenjuje se na manje od tri bazna boda u najekstremnijem scenariju. U pogledu koristi simulacijska je vježba pokazala da bi se javna sredstva potrebna za potporu bankarskom sustavu u slučaju financijske krize slične onoj iz 2007. – 2008. smanjila za 32 %, što je smanjenje sa 51 milijarde EUR na 34 milijarde EUR. •Primjerenost propisa i pojednostavnjenje Očekuje se da će se zadržavanjem pojednostavnjenih pristupa pri izračunu kapitalnih zahtjeva osigurati stalna proporcionalnost pravila za manje institucije. Nadalje, dodatnim mjerama za povećanje proporcionalnosti nekih zahtjeva (koji se odnose na izvješćivanje, objavljivanje i primitke) za te bi se institucije trebalo smanjiti administrativno opterećenje i opterećenje u vezi s usklađivanjem. Kad je riječ o MSP-ovima, očekuje se da će predložena ponovna kalibracija kapitalnih zahtjeva za izloženosti banaka prema MSP-ovima imati pozitivan učinak na bankovno financiranje MSP-ova. To bi u prvom redu utjecalo na MSP-ove čije su trenutačne izloženosti iznad 1,5 milijuna EUR jer prema postojećim pravilima te izloženosti ne podliježu pomoćnom faktoru za MSP-ove. Očekuje se da će ostali elementi prijedloga, posebno oni koji su usmjereni na poboljšanje otpornosti institucija na buduće krize, povećati održivost kreditiranja MSP-ova. Konačno, očekuje se da će se mjerama usmjerenima na smanjenje troškova usklađivanja za institucije, posebno manje i jednostavnije institucije, smanjiti troškovi zaduživanja za MSP-ove. Što se tiče trećih zemalja, prijedlogom će se povećati stabilnost financijskih tržišta EU-a i time smanjiti vjerojatnost i troškovi potencijalnih štetnih prelijevanja za globalna financijska tržišta. Osim toga, predloženim će se izmjenama dodatno uskladiti regulatorni okvir u cijeloj Uniji i time znatno smanjiti administrativni troškovi za institucije iz trećih zemalja koje posluju u EU-u. Uzimajući u obzir kontinuirano preispitivanje investicijskih društava u okviru CRR-a i prvo izvješće EBA-e, smatra se razumnim da se novouvedeni zahtjevi primjenjuju samo na sistemski važna investicijska društva, dok se za ostala investicijska društva nastavljaju primjenjivati postojeći zahtjevi do dovršetka preispitivanja. Prijedlog je u skladu s prioritetom Komisije za uspostavu jedinstvenog digitalnog tržišta. •Temeljna prava EU je posvećen visokim standardima zaštite temeljnih prava i potpisnik je brojnih konvencija o ljudskim pravima. U tom kontekstu prijedlog vjerojatno neće izravno utjecati na ta prava, kako su navedena u glavnim konvencijama UN-a o ljudskim pravima, Povelji Europske unije o temeljnim pravima, koja je sastavni dio ugovorâ EU-a, te Europskoj konvenciji o ljudskim pravima (ECHR). 4. UTJECAJ NA PRORAČUN Ovaj prijedlog nema utjecaj na proračun Unije. 5. OSTALI ELEMENTI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Očekuje se da će predložene izmjene početi stupati na snagu najranije u 2019. Izmjene su blisko povezane s ostalim odredbama CRR-a i CRD-a koje su već na snazi i prate se od 2014. BCBS i EBA nastavit će prikupljati podatke potrebne za praćenje omjera financijske poluge i novih mjera likvidnosti kako bi se omogućile buduće procjene učinaka novih alata politike. Redoviti postupci nadzorne provjere i ocjene (SREP) te testiranja otpornosti na stres isto će tako pomoći u praćenju utjecaja novih predloženih mjera na predmetne institucije te u ocjenjivanju primjerenosti fleksibilnosti i proporcionalnosti predviđenih kako bi se uzele u obzir posebnosti manjih institucija. Osim toga, službe Komisije i dalje će sudjelovati u radnim skupinama BCBS-a i zajedničkoj radnoj skupini koju su osnovali Europska središnja banka (ESB) i EBA radi praćenja dinamike kapitalnih i likvidnosnih pozicija institucija na svjetskoj razini i na razini EU-a. Skup pokazatelja za praćenje napretka u ostvarivanju rezultata koji proizlaze iz provedbe izabranih opcija sastoji se od sljedećega:

Za omjer neto stabilnih izvora financiranja (NSFR): Pokazatelj NSFR za institucije iz EU-a Cilj Od datuma primjene 99 % institucija koje sudjeluju u EBA-inom programu praćenja provedbe okvira Basel III ispunjavaju NSFR od 100 % (65 % kreditnih institucija iz skupine 1. i 89 % kreditnih institucija iz skupine 2. ispunjavaju NSFR na kraju prosinca 2015.) Izvor podataka EBA-ina polugodišnja izvješća o praćenju provedbe okvira Basel III Za omjer financijske poluge: Pokazatelj Omjer financijske poluge za institucije iz EU-a Cilj Od datuma primjene 99 % kreditnih institucija iz skupine 1. i skupine 2. imaju omjer financijske poluge od najmanje 3 % (93,4 % institucija iz skupine 1. ispunjava cilj od lipnja 2015.) Izvor podataka EBA-ina polugodišnja izvješća o praćenju provedbe okvira Basel III Za MSP-ove Pokazatelj Manjak u financiranju MSP-ova u EU-u, tj. razlika između potrebe za vanjskim financiranjem i raspoloživosti sredstava Cilj Dvije godine nakon datuma primjene < 13 % (zadnja poznata vrijednost – 13 % od kraja 2014.) Izvor podataka Anketa o pristupu poduzeća financiranju (SAFE) Europske komisije / Europske središnje banke (podacima je obuhvaćeno samo europodručje) Za TLAC: Pokazatelj TLAC u GSV institucijama Cilj Sve globalne sistemski važne banke iz EU-a (GSV banke) ispunjavaju cilj (> 16 % rizikom ponderirane imovine (RWA) / 6 % mjere izloženosti omjera financijske poluge (LREM) od 2019., > 18 % rizikom ponderirane imovine (RWA) / 6,75 % LREM-a od 2022.) Izvor podataka EBA-ina polugodišnja izvješća o praćenju provedbe okvira Basel III Za knjigu trgovanja: Pokazatelj RWA za tržišni rizik za institucije iz EU-a Uočene promjene u rizikom ponderiranoj imovini agregiranih portfelja kod kojih se primjenjuje pristup internih modela Cilj – Od 2023. sve institucije iz EU-a ispunjavaju kapitalne zahtjeve za tržišne rizike u skladu s konačnom kalibracijom donesenom u EU-u. – Od 2021. neopravdana varijabilnost (tj. varijabilnost koja ne proizlazi iz razlika u odnosnim rizicima) rezultata internih modela u institucijama iz EU-a niža je od trenutačne varijabilnosti* internih modela u institucijama iz EU-a. _______________ *Referentne vrijednosti za „trenutačnu varijabilnost” zahtjeva koji se odnose na vrijednosti adherentne riziku (VaR) i dodatni kapitalni zahtjev za rizik trebale bi biti one koje su procijenjene u zadnjem EBA-inu „Izvješću o varijabilnosti rizikom ponderirane imovine za portfelje tržišnih rizika”, izračunane za agregirane portfelje, objavljene prije stupanja na snagu novog okvira za tržišne rizike. Izvor podataka EBA-ina polugodišnja izvješća o praćenju provedbe okvira Basel III EBA-ino „Izvješće o varijabilnosti rizikom ponderirane imovine za portfelje tržišnih rizika” Nove bi vrijednosti trebalo izračunati prema istoj metodologiji. Za primitke: Pokazatelj Odgode i isplata u instrumentima koje upotrebljavaju institucije Cilj 99 % institucija koje nisu male i jednostavne, u skladu sa zahtjevima CRD-a, odgađaju isplatu najmanje 40 % varijabilnih primitaka u razdoblju od tri do pet godina te isplaćuju najmanje 50 % varijabilnih primitaka u instrumentima za zaposlenike koji primaju značajan iznos varijabilnih primitaka. Izvor podataka EBA-ina izvješća o usporednoj analizi primitaka Za proporcionalnost: Pokazatelj Smanjeno opterećenje povezano s nadzornim izvješćivanjem i objavljivanjem Cilj 80 % manjih i jednostavnijih institucija izvješćuje o smanjenom opterećenju Izvor podataka Istraživanje koje će pripremiti i provesti EBA do 2022. – 2023. U roku od pet godina od datuma primjene predloženih mjera ocijenit će se učinci prijedloga na temelju metodologije koja će biti dogovorena s EBA-om ubrzo nakon donošenja. EBA će biti zadužena za određivanje i prikupljanje podataka potrebnih za praćenje prethodno navedenih pokazatelja i ostalih pokazatelja potrebnih za evaluaciju izmijenjenog CRR-a i CRD-a. Metodologija bi se mogla razviti za pojedinačne opcije ili za skup međusobno povezanih opcija, ovisno o okolnostima prije pokretanja evaluacije te o rezultatima pokazatelja praćenja. Kontinuirano će se osiguravati usklađenost i provedba, prema potrebi i tako što će Komisija pokretati povredbene postupke u slučajevima neprenošenja ili neispravnog prenošenja ili neispravne primjene zakonodavnih mjera. O povredama prava EU-a može se izvješćivati preko Europskog sustava financijskog nadzora (ESFS), uključujući nacionalna nadležna tijela i EBA-u te preko ESB-a. EBA će isto tako nastaviti objavljivati redovita izvješća o praćenju provedbe okvira Basel III o bankarskom sustavu EU-a. Tim se programom prate učinci zahtjeva okvira Basel III (koji se provode CRR-om i CRD-om) na institucije iz EU-a, posebno u pogledu stopa kapitala institucija (onih koje se temelje na riziku i onih koje se ne temelje na riziku) te omjera likvidnosti (LCR, NSFR). Odvija se usporedno s programom koji provodi BCBS. •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga Izuzeća od kapitalnih i likvidnosnih zahtjeva (CRR) Zbog zahtjeva da društva kćeri budu usklađena s kapitalnim i likvidnosnim zahtjevima na pojedinačnoj osnovi, institucijama može biti teško učinkovito upravljati tim sredstvima na razini grupe. To je posebno važno u trenutačnom okruženju u kojem tehnološki razvoj sve više olakšava centralizaciju upravljanja kapitalom i likvidnošću u grupi.

U skladu s postojećim zakonodavstvom nadležna tijela imaju mogućnost na pojedinačnoj osnovi izuzeti od primjene zahtjeva društva kćeri ili matična društva u jednoj državi članici ili u dijelu likvidnosne podgrupe koja djeluje u nekoliko država članica, uz primjenu zaštitnih mehanizama kojima se osigurava da su kapital i likvidnost primjereno raspodijeljeni između matičnog društva i društava kćeri. Uspostavom jedinstvenog nadzornog mehanizma (SSM) nadzor na razini grupe znatno je ojačan, posebno ako se subjekti grupe nalaze u državama članicama koje sudjeluju u SSM-u, pri čemu u okviru SSM-a postoje bolja saznanja i izravne ovlasti nad subjektima iz grupe koji se nalaze u različitim državama članicama. Međutim, dok se ne dovrši uspostava bankarske unije države članice u kojima se nalaze društva kćeri brine da bi nedovoljna razina likvidnosti ili kapitala na razini društava kćeri u poteškoćama mogla imati fiskalne posljedice za te države članice („domaćine”). Ta se pitanja u ovom prijedlogu rješavaju sljedećim zaštitnim mehanizmima: uvjeti koji već postoje u CRR-u nadopunjuju se jasno definiranom obvezom matičnog društva da podupre društva kćeri. Za tu obvezu matičnog društva zahtijeva se jamstvo u punom iznosu zahtjeva od kojeg je izuzeto i to jamstvo mora biti osigurano kolateralom u vrijednosti od najmanje polovine zajamčenog iznosa. Komisija će pozorno pratiti provedbu relevantnih odredaba. Smatra se da u ovoj fazi uspostave bankarske unije nadležno tijelo koje nadzire matična društva i društva kćeri s poslovnim nastanom u drugim državama članicama unutar bankarske unije treba moći od primjene kapitalnih i likvidnosnih zahtjeva izuzeti društva kćeri koja se nalaze u državama članicama koje nisu država članica matičnog društva, no samo ako je obveza matičnog društva da podupre te podružnice zajamčena u punom iznosu zahtjeva od kojeg je izuzeto te ako je to jamstvo osigurano kolateralom u vrijednosti od najmanje polovine zajamčenog iznosa. Članci 7. i 8. CRR-a izmijenjeni su u skladu s tim. Ista izuzeća na raspolaganju su, kao mogućnost, nadležnim tijelima država članica izvan bankarske unije ako se ona s tim izričito slože. Provedba FSB-ova standarda za ukupnu sposobnost pokrivanja gubitaka (CRR, BRRD, SRM) FSB je 9. studenoga 2015. objavio pregled najvažnijih podataka o ukupnoj sposobnosti pokrivanja gubitaka („standard za TLAC”) koji je prihvaćen tjedan dana kasnije na sastanku na vrhu država skupine G20 u Turskoj. U skladu sa standardom za TLAC od globalnih sistemski važnih banaka (GSV banaka), koje se u zakonodavstvu Unije nazivaju GSV institucije, zahtijeva se da imaju dovoljan iznos obveza s velikom sposobnošću pokrivanja gubitaka (tj. obveza na koje se može primijeniti „bail-in”) kako bi se osiguralo nesmetano i brzo pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija u sanaciji. Odnos između standarda za TLAC i postojećeg zakonodavstva Unije usmjerenog na iste regulatorne ciljeve podrobnije je opisan u objašnjenju priloženom prijedlozima za izmjene BRRD-a i SRMR-a. Usklađenost s BRRD-om U Uniji se standard za TLAC provodi izmjenama CRR-a, na temelju postojećeg okvira BRRD-a. Kako bi se integrirala dva okvira koja u pogledu politike imaju istu svrhu , treba uvesti nove definicije, kao što je subjekt u sanaciji, grupa u sanaciji, itd. (članak 4. CRR-a) te zajamčiti suradnju između nadležnih tijela i sanacijskih tijela (članak 2. CRR-a). Na temelju preispitivanja koje se zahtijeva u članku 518. CRR-a i u skladu sa zahtjevima iz članka 59. BRRD-a, kriteriji za instrumente dodatnog osnovnog kapitala (članak 52. CRR-a) i dopunskog kapitala (članak 63. CRR-a) mijenjaju se jer se uvodi zahtjev da se u trenutku neodrživosti redovnog poslovanja ti instrumenti otpišu ili konvertiraju u instrumente redovnog osnovnog kapitala. Time se ne mijenja status instrumenata kapitala koje izdaju institucije iz EU-a, a istodobno se osigurava da matični subjekti iz EU-a pri izračunu konsolidiranih kapitalnih zahtjeva instrumentima dodatnog osnovnog kapitala ili dopunskog kapitala smatraju samo instrumente koje su izdala društva kćeri institucija EU-a iz trećih zemalja koji zadovoljavaju taj dodatni zahtjev. Zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze Standard za TLAC provodi se u EU-u uvođenjem zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze kojim su obuhvaćeni omjer zasnovan na riziku i omjer koji nije zasnovan na riziku (novi članak 92.a CRR-a). Taj se zahtjev primjenjuje samo u slučaju GSV institucija koje mogu biti grupa institucija ili samostalne institucije (članak 131. stavak 1 CRD-a). Članak 6. CRR-a mijenja se jer se propisuje da samostalne GSV institucije koje su subjekti u sanaciji moraju ispunjavati zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze na pojedinačnoj osnovi, dok se članak 11. mijenja jer se propisuje da subjekti u sanaciji koji su dio grupa koje se smatraju GSV institucijama moraju ispunjavati zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze na konsolidiranoj osnovi. Standard za TLAC sadržava i zahtjev za interni TLAC (tj. zahtjev da se unaprijed utvrdi mogućnost pokrivanja gubitaka i dokapitalizacije na razini društava kćeri unutar grupe za sanaciju), koji se prenosi u EU uvođenjem zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (novi članak 92.b CRR-a) koji se primjenjuje na GSV institucije izvan EU-a (BRRD već sadržava slično pravilo za GSV institucije). Taj zahtjev čini 90 % zahtjeva koji se primjenjuje na GSV institucije u skladu s novim člankom 92.a. Zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze GSV institucija izvan EU-a primjenjuje se na značajna društva kćeri GSV institucija izvan EU-a na pojedinačnoj osnovi ako ona nisu ni subjekti u sanaciji ni matične institucije iz EU-a, a na konsolidiranoj osnovi ako su te institucije matična društva iz EU-a koja nisu subjekti u sanaciji. Prihvatljive obveze Novo poglavlje 5.a (novi članci 72.a do 72.l) o prihvatljivim obvezama uvodi se u CRR nakon poglavlja kojima se uređuje regulatorni kapital. U novom članku 72.a navode se isključene obveze koje se ne mogu uračunati u ispunjavanje zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. Članak 72.b sadržava kriterije prihvatljivosti za instrumente prihvatljivih obveza, pri čemu se u stavku 2. navode kriteriji prihvatljivosti za podređene obveze, dok se u stavcima 3. i 4. određuju kriteriji prihvatljivosti za obveze koje su u jednakom položaju kao i isključene obveze. U članku 72.c navodi se da se instrumenti mogu uračunati u prihvatljive obveze samo ako im je preostali rok do dospijeća najmanje godinu dana. Kriterijima prihvatljivosti isključuju se instrumenti obveza koje su izdali subjekti posebne namjene u skladu s pregledom najvažnijih podataka o TLAC-u. U novom poglavlju 5.a odjeljku 2. (članci 72.e do 72.j) predviđena su pravila o odbicima koja se primjenjuju kako bi se utvrdio neto iznos obveza koji se može uračunati u zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. Institucije su obvezne odbiti ulaganja u vlastite instrumente prihvatljivih obveza (članak 72.f) i ulaganja u prihvatljive obveze drugih GSV institucija (članci 72.h i 72.i). U članku 72.e stavku 3. navodi se proporcionalni odbitak za ulaganja u obveze koje su u jednakom položaju kao i isključene obveze te se mogu smatrati prihvatljivim obvezama samo do ograničenog iznosa. Odbici od prihvatljivih obveza i od regulatornog kapitala provode se na temelju odgovarajućeg pristupa za odbitke (članak 66. točka (e) CRR-a). U članku 72.j navodi se izuzeće od odbitaka za stavke iz knjige trgovanja. U novom poglavlju 5.a odjeljku 3. definirani su koncepti prihvatljivih obveza (članak 72.k) te regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza (članak 72.l). Komisija će od EBA-e zatražiti savjet o alternativnim opcijama za tretman ulaganja u instrumente za TLAC koje izdaju GSV institucije te o učinku tih opcija. Provedba pristupa koji je BCBS nedavno objavio a odnosi se na tretman ulaganja u instrumente za TLAC jedna je od opcija o kojima će Komisija zatražiti savjet. Komisija će na temelju tog savjeta razmotriti jesu li opravdane promjene rješenja predstavljenog u ovom prijedlogu. Prilagodba općih zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze U dijelu II. poglavlju 6. glavi I. CRR-a (članci 73. do 80.) uvedene su prilagodbe jer se uvodi kategorija prihvatljivih obveza. Članci 77. i 78. prošireni su kako bi se obuhvatilo prethodno nadzorno odobrenje za prijevremeni otkup instrumenata kapitala i prihvatljivih obveza. U članku 78. uvodi se mogućnost da se institucijama izda opće prethodno odobrenje prijevremenog otkupa u skladu s kriterijima kojima se osigurava ispunjenje uvjeta za izdavanje tog nadzornog odobrenja. U skladu s člankom 80. EBA je zadužena za praćenje izdavanja instrumenata regulatornog kapitala i prihvatljivih obveza. Kako bi se uskladili kriteriji prihvatljivosti regulatornog kapitala s kriterijima za prihvatljive obveze, instrumenti dodatnog osnovnog kapitala i dopunskog kapitala koje izdaje subjekt posebne namjene moći će se uračunati za potrebe regulatornog kapitala samo do 31. prosinca 2021. Vlasnička ulaganja u fondove (CRR) BCBS je u prosincu 2013. objavio novi standard za tretman vlasničkih ulaganja u fondove. Novim se standardom pojašnjava postojeći tretman i postiže tretman tih izloženosti koji je usklađen na međunarodnoj razini i osjetljiviji na rizike (tj. takav da odražava i rizik temeljnih ulaganja fonda i njegovu financijsku polugu). Nekoliko je promjena uvedeno u CRR radi uvođenja novog standarda u pravo Unije. Članak 128. izmijenjen je kako bi se osiguralo da se definicijom stavki povezanih s posebno visokim rizikom ne obuhvate izloženosti u obliku udjela ili dionica u CIU-ovima. Članak 132. izmijenjen je kako bi se uzela u obzir nova opća načela i zahtjevi na kojima se temelji izračun kapitalnih zahtjeva za izloženosti u obliku udjela ili dionica u CIU-ovima za institucije koje primjenjuju standardizirani pristup za kreditni rizik.

Uvodi se novi članak 132.a kako bi se podrobnije prikazali izračuni u okviru dvaju pristupa predviđenih u članku 132., odnosno pristupa pregleda i pristupa koji se temelji na politici ulaganja. Članak 152. izmijenjen je kako bi se uzeli u obzir revidirani zahtjevi i pristupi za izračun kapitalnih zahtjeva za izloženosti u obliku udjela ili dionica u CIU-ovima za institucije koje primjenjuju pristup zasnovan na internim rejting-sustavima za kreditni rizik. Standardizirani pristup za kreditni rizik druge ugovorne strane (SA-CCR) (CRR) BCBS je u ožujku 2014. objavio standard za novu standardiziranu metodu izračuna vrijednosti izloženosti izvedenica, tzv. standardizirani pristup za kreditni rizik druge ugovorne strane (SA-CCR), kako bi se uklonili nedostaci postojećih standardiziranih metoda. Nekoliko je promjena uvedeno u CRR da bi se nove metode uvele u pravo Unije te da se pri tom osigura proporcionalnost novih pravila. U članku 273. neke su definicije izmijenjene, a neke su nove dodane kako bi se uzele u obzir novouvedene metode. Metoda tržišne vrijednosti zamijenjena je metodom SA-CCR (članci 274. do 280.f). Pravila o standardiziranoj metodi uklonjena su. Uvedena su nova pravila o pojednostavnjenoj metodi SA-CCR (članak 281.). Izmijenjena su postojeća pravila o metodi originalne izloženosti (članak 282.). Izmijenjeni su kriteriji prihvatljivosti za primjenu metode originalne izloženosti i uvedeni su kriteriji prihvatljivosti za primjenu pojednostavnjene metode SA-CCR (članak 273.a i 273.b). Članci 298. i 299. izmijenjeni su radi uvođenja metode SA-CCR. Izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama (CRR i EMIR) BCBS je u travnju 2014. objavio konačni standard za tretman izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama. U konačnom standardu uklonjeni su nedostaci privremenog standarda koji je objavljen dvije godine ranije. Nekoliko promjena u CRR-u i Uredbi (EU) 648/2012 (Uredba o infrastrukturi europskog tržišta ili EMIR) uvedeno je radi uvođenja konačnog standarda u zakonodavstvo Unije. Izmjene članaka 300. do 310. i članka 497. CRR-a U članku 300. dodano je nekoliko novih definicija pojmova koji se upotrebljavaju u izmijenjenim pravilima o kapitalnim zahtjevima za izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama. Članak 301. izmijenjen je radi uvođenja posebnog tretmana izloženosti institucija prema drugim ugovornim stranama zbog gotovinskih transakcija, kako bi se detaljnije objasnio tretman inicijalne marže i uzela u obzir činjenica da će se jedinstvena metoda primjenjivati na izračun kapitalnih zahtjeva za izloženosti prema kvalificiranim središnjim drugim ugovornim stranama. Članak 304. izmijenjen je radi promjene metoda izračuna vrijednosti izloženosti izvedenica te da bi se pojasnio tretman transakcija financiranja vrijednosnim papirima i kolaterala koje klijenti nude članovima sustava poravnanja. Članak 305. izmijenjen je kako bi se pojasnio tretman transakcija financiranja vrijednosnim papirima te radi prilagodbe kriterija prihvatljivosti za povlašteni tretman izloženosti klijenata. U članku 306. dodano je pojašnjenje tretmana jamstava klirinških članova njihovim klijentima i tretmana transakcija financiranja vrijednosnim papirima. U članku 308. uvedena je nova metoda izračuna kapitalnih zahtjeva za preduplate u jamstveni fond za kvalificiranu središnju drugu ugovornu stranu. U članku 309. izmijenjena je formula za izračun kapitalnih zahtjeva za izloženosti prema nekvalificiranoj središnjoj ugovornoj strani. U članku 310. alternativna metoda za izračun kapitalnih zahtjeva za izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama uklonjena je i zamijenjena novim tretmanom za naknadne uplate u jamstveni fond. Konačno, izmijenjene su prijelazne odredbe u članku 497. Izmjene članaka 50.a do 50.d i članka 89. EMIR-a Članci 50.a do 50.d izmijenjeni su radi uvođenja nove metode za izračun hipotetskog kapitala središnje druge ugovorne strane koji je institucijama potreban za izračun njihovih kapitalnih zahtjeva za uplate u jamstveni fond te središnje druge ugovorne strane. Članak 89. stavak 5.a izmijenjen je radi ažuriranja prijelaznih odredaba koje se odnose na taj izračun. Knjiga trgovanja / tržišni rizik (CRR) BCBS je u siječnju 2016. završio s radom na temeljnom preispitivanju knjige trgovanja i objavio novi standard za tretman tržišnog rizika. Standard se odnosi na nedostatke postojećeg okvira tržišnog rizika, među ostalim i nedovoljan obuhvat svih vrsta rizika kojima su institucije izložene, kao i nesigurnost u pogledu razlike između knjige trgovanja i knjige pozicija kojima se ne trguje (tj. bankovne knjige), što je stvaralo prilike za regulatornu arbitražu. Novi standard sadržava revidirana pravila za primjenu internih modela za izračun regulatornog kapitala za tržišni rizik, kao i novi standardizirani pristup kojim se zamjenjuje postojeći. Nekoliko je promjena uvedeno u CRR da bi se novi standard uveo u pravo Unije i da se pri tom osigura proporcionalnost novih pravila. Glava I. – Opći zahtjevi, vrednovanje i izvješćivanje U članku 94. navode se revidirani uvjeti pod kojima institucija može iskoristiti odstupanje za institucije s malim obujmom poslova iz knjige trgovanja, u okviru kojih kapitalni zahtjevi za kreditni rizik pozicija iz knjige pozicija kojima se ne trguje mogu zamijeniti kapitalne zahtjeve za tržišni rizik. U člancima 102. i 103. pojašnjavaju se opći zahtjevi za pozicije iz knjige trgovanja. U člancima 104. i 104.a pojašnjavaju se kriteriji za dodjelu pozicija u knjizi trgovanja te uvjeti za ponovno raspoređivanje pozicije iz knjige trgovanja kao pozicije iz knjige pozicija kojima se ne trguje i obratno. U članku 104.b definira se novi pojam stola za trgovanje. U članku 105. navode se pravila o razboritom vrednovanju pozicija iz knjige trgovanja koja se moraju poštovati. U članku 106. opisuju se priznavanje i tretman pozicija iz knjige trgovanja koje se smatraju internom zaštitom pozicija u knjigama pozicija kojima se ne trguje. Glava IV. poglavlje 1. – Opće odredbe U članku 325. opisuju se različiti pristupi koje institucije mogu primijeniti za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik, kao i uvjeti za njihovu primjenu i način njihove kombinirane primjene. U članku 325.a podrobnije se navode kriteriji prihvatljivosti pri primjeni standardiziranog pristupa u institucijama sa srednjim obujmom poslova iz knjige trgovanja. U članku 325.b utvrđuju se uvjeti pod kojima se izloženosti tržišnom riziku mogu netirati među različitim pravnim subjektima unutar grupe za potrebe izračuna konsolidiranih kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik. U članku 325.c navode se uvjeti pod kojima se pozicije koje je institucija zauzela da bi se zaštitila od nepovoljnog utjecaja promjene tečaja na omjer regulatornog kapitala institucije mogu izuzeti od zahtjeva za tržišni rizik. Poglavlje 1.a – Standardizirani pristup U odjeljku 1. (članak 325.d) opisuju se različite komponente standardiziranog pristupa. U odjeljku 2. (članci 325.e do 325.l) opisuje se funkcioniranje prve komponente, odnosno metode koja se temelji na osjetljivosti. U njemu se navode opća načela za izračun i agregiranje delta-rizika, vega-rizika i nelinearnog rizika. U odjeljku 3. pododjeljku 1. (članci 325.m do 325.r) određuju se faktori rizika koje treba uzeti u obzir pri izračunu osjetljivosti pozicija iz knjige trgovanja na različite razrede rizika. U odjeljku 3. pododjeljku 2. (članci 325.s do 325.u) objašnjava se način izračuna tih osjetljivosti. U odjeljku 4. (članak 325.v) opisuje se funkcioniranje druge komponente standardiziranog pristupa, odnosno faktor uvećanja za preostali rizik. U odjeljku 5. opisuje se funkcioniranje treće komponente standardiziranog pristupa, odnosno kapitalni zahtjev za rizik nastanka statusa neispunjavanja obveza. U članku 325.w navedene su glavne definicije. U pododjeljku 1. (članci 325.x do 325.z) opisuje se način izračuna kapitalnog zahtjeva za rizik nastanka statusa neispunjavanja obveza za nesekuritizacijske pozicije, dok se u pododjeljku 2. (članci 325.aa i 325.ab) i pododjeljku 3. (članci 325.ac do 325.ae) opisuje isti izračun za sekuritizacijske pozicije. U odjeljku 6. (članci 325.af do325.az) navode se ponderi rizika i korelacije koje se moraju upotrijebiti za svaki razred rizika zajedno s osjetljivostima, kako bi se utvrdili kapitalni zahtjevi za tržišne rizike u skladu sa standardiziranim pristupom. Izloženosti prema državama EU-a uključene su u prvi razred rizika, kojem je dodijeljen najniži ponder rizika (članci 325.ai i 325.al). Taj je tretman u skladu s tretmanom koji ne ovisi o rejtingu, a koji je trenutačno predviđen za te vrste izloženosti uključene u knjigu pozicija kojima se ne trguje. Smanjeni su ponderi rizika koji se primjenjuju za pokrivene obveznice koje su izdale institucije iz EU-a (članci 325.ai i 325.al). Takvim će se tretmanom spriječiti moguće znatno povećanje kapitalnih zahtjeva za izloženosti prema pokrivenim obveznicama koje izdaju institucije iz EU-a, a pri tom će se održati niži troškovi financiranja za hipotekarne kredite za stambene i nestambene nekretnine. Poglavlje 1.b – Pristup internog modela

U odjeljku 1. (članci 325.ba i 325.bb) navode se uvjeti pod kojima je institucijama dopuštena upotreba internog modela te način izračuna kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik za stolove za trgovanje koji ostvaruju korist od takvog dopuštenja. U odjeljku 2. (članci 325.bc do 325.bl) opisuju se način upotrebe očekivanih manjaka i razdoblja likvidnosti za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik, uvjeti koje interni modeli moraju ispuniti u smislu retroaktivnog testiranja, raspodjele dobiti i gubitka, interne validacije, kao i općenitiji kvalitativni zahtjevi i zahtjevi za mjerenje rizika, te mjera rizika u scenariju testiranja otpornosti na stres koja se mora izračunati za faktore rizika koji se ne mogu modelirati. Slično kao i za standardizirani pristup, uveden je povlašteni tretman u okviru pristupa internog modela, u obliku kraćih razdoblja likvidnosti za izloženosti prema državama članicama EU-a i pokrivenih obveznica koje izdaju institucije iz EU-a (članak 325.be). U odjeljku 3. (članci 325.bm do 325.bq) opisuje se način izračuna kapitalnog zahtjeva za rizik nastanka statusa neispunjavanja obveza za stolove za trgovanje ako se za rizik nastanka statusa neispunjavanja obveza upotrebljava pristup internog modela. Poglavlja 2., 3. i 4. – Pojednostavnjeni standardizirani pristup U poglavljima 2., 3. i 4. – o kapitalnim zahtjevima za pozicijski rizik, valutni rizik, odnosno robni rizik – prikazan je pojednostavnjeni standardizirani pristup u okviru revidiranog okvira za tržišni rizik. Ta su pravila već postojala u sadašnjem okviru za tržišni rizik i ostala su nepromijenjena. Institucije će moći upotrebljavati taj pristup do [datum primjene ove Uredbe]. Nakon tog datuma samo institucije koje ispunjavaju kriterije prihvatljivosti navedene u članku 325.a moći će upotrebljavati pojednostavnjeni standardizirani pristup. Poglavlje 5. – Pojednostavnjeni interni pristup Poglavlje 5. sadržava pojednostavnjeni interni pristup u okviru revidiranog okvira za tržišni rizik. Ta su pravila već postojala u sadašnjem okviru za tržišni rizik i ostala su nepromijenjena. Institucije će moći upotrebljavati taj pristup do [datum primjene ove Uredbe]. Nakon tog datuma institucije više neće moći primjenjivati pojednostavnjeni pristup internih modela za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike. Međutim, poglavlje 5. ostaje na snazi za izračunavanje kapitalnih zahtjeva za rizik prilagodbe kreditnom vrednovanju (CVA rizik) u skladu s naprednom metodom iz članka 383. Dio deseti – Prijelazne odredbe, izvješća, preispitivanja i izmjene U članku 501.b opisuje se način postupnog uvođenja kapitalnih zahtjeva za tržišni rizik, koji se izračunavaju u skladu s poglavljima 1.a i 1.b. U članku 519.a navodi se nekoliko tehničkih elemenata revidiranog okvira za tržišni rizik koji bi se mogli pokazati problematičnima nakon provedbe. EBA je zadužena da preispita te tehničke elemente najkasnije u roku od 3 godine od stupanja na snagu ove Uredbe, a Komisija u svjetlu EBA-inih zaključaka može predložiti izmjenu određenih pravila. Velike izloženosti (CRR) Trenutačna kapitalna osnova („priznati kapital”) obuhvaća samo dio općih velikih izloženosti institucija te ona stoga instituciji nije dostatna da izbjegne najveći mogući gubitak u slučaju iznenadne propasti pojedine druge ugovorne strane ili grupe drugih ugovornih strana kojom se ugrožava opstanak institucije, odnosno njezina redovnog poslovanja. Nadalje, trenutačnim ograničenjem ne uzimaju se u obzir veći rizici povezani s izloženostima GSV institucija prema pojedinim drugim ugovornim stranama ili grupama povezanih klijenata i posebno izloženosti prema drugim GSV institucijama. Financijska je kriza zapravo pokazala da znatni gubici u jednoj GSV instituciji mogu biti razlog za preispitivanje solventnosti drugih GSV institucija, uz moguće ozbiljne posljedice za financijsku stabilnost. Konačno, postojeći okvir velikih izloženosti temelji se na metodama koje nisu jednako točne kao nova metodologija (tj. standardizirani pristup za kreditni rizik druge ugovorne strane, SA-CCR) koju je BCBS izradio za izračunavanje izloženosti banaka prema izvedenicama (tj. OTC izvedenice). Okvir za velike izloženosti izmijenjen je kako bi se uklonili utvrđeni nedostaci. Konkretno, kapital koji se može uzeti u obzir pri izračunu ograničenja velike izloženosti ograničen je na osnovni kapital (a ne više na dopunski kapital); članak 395. stavak 1. izmijenjen je kako bi se uvelo manje ograničenje od 15 % za izloženosti GSV banaka prema drugim GSV bankama, a izmijenjenim člankom 390. propisuje se primjena metoda SA-CCR za utvrđivanje izloženosti prema transakcijama OTC izvedenicama, čak i za banke kojima je odobrena upotreba internih modela. Izmjenama trenutačnog okvira povećat će se ukupna osjetljivost na rizik sustava za velike izloženosti i postići bolja usklađenost europskog sustava sa standardom BCBS-a za velike izloženosti koji je objavljen 2014. U skladu sa zahtjevom iz članka 507. CRR-a Komisija je trebala preispitati i sastaviti izvješće o primjeni članka 400. stavka 1. točke (j) i članka 400. stavka 2. Budući da nije bilo moguće prikupiti dovoljno kvantitativnih podataka za procjenu mogućeg učinka ukidanja izuzeća navedenih u tim odredbama ili propisivanja obveze njihove primjene, člankom 507. EBA-i se nalaže da izvješćuje Komisiju o primjeni izuzeća iz članka 400. stavaka 1. i 2. i članka 390. stavka 6. Omjer financijske poluge (CRR) Uvode se nove odredbe i prilagodbe u nekoliko članaka CRR-a radi uvođenja obvezujućeg zahtjeva za omjer financijske poluge za sve institucije koje podliježu CRD-u. Zahtjevom za omjer financijske poluge nadopunjuju se postojeći zahtjevi iz CRD-a za nadzorno praćenje rizika prekomjerne financijske poluge, kao i zahtjevi iz CRR-a za izračunavanje i izvješćivanje nadzornih tijela o omjeru financijske poluge te od siječnja 2015. njegovu javnu objavu. Zahtjev za omjer financijske poluge Zahtjev za omjer financijske poluge od 3 % osnovnog kapitala – kako je dogovoreno na međunarodnoj razini – dodaje se kapitalnim zahtjevima iz članka 92. CRR-a koje institucije moraju ispuniti uz zahtjeve koji se temelje na rizicima. Na taj se način usklađeni obvezujući zahtjev i potpora institucijama uvode u cijeloj Uniji. Nadalje, nadležna tijela i dalje su odgovorna za praćenje politika i procesa pojedinih institucija koji se odnose na financijsku polugu te po potrebi mogu naložiti dodatne mjere za ublažavanje rizika prekomjerne financijske poluge. Prilagodbe mjere izloženosti omjera financijske poluge Preuzete su prilagodbe mjere izloženosti omjera financijske poluge koje su već bile uključene u postojeći CRR. S obzirom na to da bi se omjerom financijske poluge od 3 % nekim poslovnim modelima i linijama poslovanja nametnulo veće ograničenje nego drugima, opravdano je uvođenje dodatnih prilagodbi. Institucije mogu smanjiti mjeru izloženosti omjera financijske poluge za zajmove državnih razvojnih banaka (članak 429.a stavak 1. točka (d)), prolazne kredite (članak 429.a stavak 1. točka (e)) i izvozne kredite s garancijom službenog tijela (članak 429.a stavak 1. točka (f)). Da se institucije ne bi obeshrabrilo u obavljanju poslova poravnanja za klijente, institucijama se dopušta da smanje mjeru izloženosti za inicijalnu maržu koju su primile od klijenata za izvedenice koje poravnavaju kvalificirane središnje druge ugovorne strane (članak 429.c stavak 4.). Zaštitni sloj omjera financijske poluge za GSV banke U tijeku su rasprave na međunarodnoj razini o mogućem zaštitnom sloju omjera financijske poluge za GSV banke. Kad se postigne konačni međunarodni dogovor o zaštitnom sloju omjera financijske poluge, trebalo bi razmotriti njegovo uključivanje u CRR. Regulatorno izvješćivanje (CRR) Dodane su ili izmijenjene različite odredbe u CRR-u i CRD-u kako bi se povećala proporcionalnost i smanjili troškovi za institucije u općem okviru za regulatorno izvješćivanje.

Članak 99. stavak 5. izmijenjen je jer se EBA-i nalaže da do 31. prosinca 2019. podnese izvješće Komisiji o troškovima regulatornog izvješćivanja. Pri tom se vrlo precizno utvrđuje metodologija koju bi EBA trebala primijeniti za kvantificiranje troškova izvješćivanja za institucije i propisuje da je EBA obvezna dati preporuke za pojednostavnjenje izvješćivanja za male institucije izmjenama postojećih EBA-inih obrazaca za izvješćivanje. Male institucije, kako su definirane u članku 430.a, podnosit će regulatorna izvješća samo jedanput godišnje, dok će sve druge institucije izvješća podnositi svakih šest mjeseci ili češće (članak 99. stavak 4., članci 100., 101., 394. i 430.). Izvješćivanje o velikim izloženostima bit će jednostavnije jer je jedna stavka uklonjena i pojašnjena je druga stavka o kojoj se trenutačno izvješćuje u skladu s člankom 394. Objavljivanje (CRR) Veća proporcionalnost zahtjeva za objavu U osmom dijelu dodane su nove odredbe kako bi obveze objavljivanja bile razmjerne relativnoj veličini i složenosti institucija. Institucije su svrstane u tri kategorije – značajne (članak 433.a), male (članak 433.b) i ostale (članak 433.c) i dodatno se razlikuju institucije koje kotiraju na burzi i institucije koje ne kotiraju na burzi. Zahtjevi za objavljivanje primjenjivat će se na svaku kategoriju institucije primjenom metode klizne ljestvice, pri čemu će se objave razlikovati po sadržaju i učestalosti. Na višem kraju ljestvice, velike institucije čiji vrijednosni papiri kotiraju na burzi objavljivat će sve informacija koje se zahtijevaju na temelju osmog dijela jedanput godišnje, a neke određene informacije svakih šest mjeseci ili svaka tri mjeseca, što u potonjem slučaju uključuje tablicu s ključnim bonitetnim podacima (članak 447.) Na nižem kraju ljestvice, male institucije koje ne kotiraju na burzi objavljivat će jedanput godišnje samo određene informacije o upravljanju, primicima i upravljanju rizicima, kao i tablice s ključnim podacima. Ciljane izmjene radi usklađenosti s međunarodnim standardima i novi ili izmijenjeni zahtjevi iz stupa 1. U osmom dijelu glavama II. i III. uvedeno je nekoliko izmjena (članci 435. do 455.) radi usklađenja zahtjeva za objavljivanje s međunarodnim standardima za objavljivanje. Konkretno, dodan je novi zahtjev za objavu informacija o značajnim ulaganjima u društva za osiguranje koja se na temelju odobrenja nadležnog tijela ne odbijaju od dodatnih kapitalnih zahtjeva financijskih konglomerata (članak 438. točke (e) i (f)). Drugim izmjenama u navedenim glavama obuhvaćeni su novi ili izmijenjeni zahtjevi iz stupa 1. koji se uvode ovim zakonodavnim prijedlogom. To će uključivati objave informacija o TLAC-u (članak 437.a), riziku druge ugovorne strane (članak 439.), tržišnom riziku (članak 445.) i likvidnosnim zahtjevima (članak 451.a). Naposljetku, pojašnjeno je objavljivanje informacija o primicima i uveden je zahtjev za objavljivanje informacija o primjeni odstupanja od pravila o primicima iz Direktive 2013/36/EU (članak 450.). Ovlaštenja EBA-i i Komisiji Prijedlog sadržava ovlaštenje EBA-i za izradu jedinstvenih formata za objavu koji bi trebali biti što usklađeniji s međunarodnim formatima za objavu radi lakše usporedivosti (članak 434.a). Zbog toga prijedlog sadržava i ovlaštenje Komisiji za izmjenu zahtjeva za objavljivanje u osmom dijelu radi usklađenja s izmjenama međunarodnih standarda za objavljivanje (članak 456. točka (k)). NSFR (CRR) U šestom dijelu dodana je nova glava i izmijenjene su postojeće odredbe radi uvođenja obvezujućeg omjera neto stabilnih izvora financiranja (NSFR) za kreditne institucije i sistemski važna investicijska društva. Opće odredbe Izmijenjene su opće odredbe u prvom dijelu. Izmijenjen je članak 8. radi usklađenja uvjeta pod kojima institucije mogu iskoristiti izuzeća od likvidnosnih zahtjeva na pojedinačnoj osnovi te članci 11. i 18. u pogledu pravila o konsolidaciji. Postojeće odredbe o likvidnosti U šestom dijelu izmijenjene su glave I. i II. radi usklađenja definicija i zahtjeva za izvješćivanje. U članku 411. izmijenjene su definicije, dok su zahtjevi za izvješćivanje podrobnije utvrđeni u člancima 412., 413., 415., 416. i člancima 422. do 425. Članak 414. izmijenjen je kako bi se uključio novi zahtjev za NSFR i utvrdile posljedice u slučaju neispunjenja tog zahtjeva. Šesti dio, nova glava IV.: Omjer neto stabilnih izvora financiranja

Poglavlje 1. Omjer neto stabilnih izvora financiranja (članci 428.a i 428.b) U članku 428.a navode se pravila za društva kćeri u trećim zemljama o izračunu NSFR-a na konsolidiranoj osnovi. U članku 428.b definira se opća struktura NSFR-a koji se izračunava kao omjer iznosa raspoloživih stabilnih izvora financiranja institucije (ASF) i iznosa potrebnih stabilnih izvora financiranja (RSF). Poglavlje 2. Opća pravila o izračunu omjera neto stabilnih izvora financiranja (članci 428.c do 428.h) U članku 428.c objašnjena su opća pravila o izračunu NSFR-a. U članku 428.d objašnjeno je kako se ugovori o izvedenicama uzimaju u obzir pri izračunu NSFR-a, a u članku 428.e objašnjeno je netiranje transakcija osiguranih kolateralom i transakcija ovisnih o kretanju na tržištu kapitala. U članku 428.f utvrđeni su uvjeti pod kojima se neka imovina i obveze mogu smatrati međuovisnima i navodi se popis proizvoda čija se imovina i obveze smatraju takvima: centralizirana uređena štednja, promotivni krediti, izdavanje pokrivenih obveznica bez rizika za financiranje u razdoblju od godine dana te poslovi poravnanja klijentovih transakcija izvedenicama. Komisija je ovlaštena donijeti delegirani akt radi preispitivanja tog popisa (novi članak 460. stavak 3.). U članku 428.g navodi se tretman depozita u mrežama zadruga ili institucionalnim sustavima zaštite, a člankom 428.h za nadležna tijela uvodi se diskrecijsko pravo odobrenja povlaštenog tretmana za transakcije unutar grupe u određenim okolnostima. Poglavlje 3. Raspoloživi stabilni izvori financiranja (članci 428.i do 428.o) U odjeljku 1. (članci 428.i i 428.j) ovog poglavlja utvrđuju se opća pravila koja se primjenjuju na izračun iznosa ASF-a koji je brojnik u NSFR-u. U odjeljku 2. (članci 428.k do 428.o) utvrđeni su faktori ASF-a koji se primjenjuju na regulatorni kapital i različite obveze ovisno o njihovim značajkama, posebno o njihovu dospijeću i vrsti druge ugovorne strane. Poglavlje 4. Potrebni stabilni izvori financiranja (članci 428.p do 428.ag) U odjeljku 1. (članci 428.p i 428.q) ovog poglavlja utvrđena su opća pravila koja se primjenjuju na izračun iznosa RSF-a koji je nazivnik u NSFR-u. U odjeljku 2. (članci 428.r do 428.o) utvrđeni su faktori RSF-a koji se primjenjuju na različitu imovinu i izvanbilančne izloženosti ovisno o njihovim značajkama, posebno o njihovu dospijeću, likvidnosti i vrsti druge ugovorne strane. U definicijama i faktorima RSF-a koji se primjenjuju za izračun NSFR-a odražavaju se definicije i korektivni faktori koji se primjenjuju na izračun LCR-a u EU-u. Konkretno, na imovinu koja je prihvatljiva kao visokokvalitetna likvidna imovina (HQLA) prvog stupnja, isključujući izrazito visokokvalitetne pokrivene obveznice, primjenjuje se faktor RSF-a od 0 % kako bi se izbjegli negativni učinci na likvidnost tržišta državnih obveznica. Na imovinu koja proizlazi iz transakcija s financijskim klijentima koje imaju preostali rok do dospijeća kraći od šest mjeseci i koje su osigurane HQLA-om prvog stupnja, isključujući izrazito visokokvalitetne pokrivene obveznice, primjenjuje se faktor RSF-a od 5 % (članak 428.s). Ako je ta imovina neosigurana ili osigurana drugom imovinom, na te se transakcije primjenjuje faktor RSF-a od 10 % (članak 428.u). Prilagodbom bazelskih faktora RSF-a (koji iznose 10 %, odnosno 15 %) nastoji se ublažiti neposredni učinak na likvidnost međubankovnog tržišta financiranja, vrijednosnih papira i aktivnosti održavanja tržišta. Komisija je ovlaštena donijeti delegirani akt radi preispitivanja tog tretmana i tretmana osiguranih transakcija u širem smislu, uzimajući u obzir zaključke iz izvješća koje je sastavila EBA. Ako se odluka ne donese u roku od 3 godine od datuma primjene NSFR-a, ti će se faktori RSF-a povećati na 10 %, odnosno 15 % (novi članak 510. stavak 7. u desetom dijelu). Za ugovore o izvedenicama, ako je imovina iz izvedenica (koja se prebija varijacijskim maržama primljenim u obliku gotovine i HQLA-a prvog stupnja, isključujući izrazito visokokvalitetne pokrivene obveznice) veća od obveza iz izvedenica (koje se prebijaju ponuđenim varijacijskim maržama), na razliku se primjenjuje faktor RSF-a od 100 % (članak 428.ag). Osim toga, na imovinu koja je ponuđena kao inicijalna marža ili uplata u jamstveni fond središnje druge ugovorne strane primjenjuje se faktor RSF-a od 85 % (članak 428.af). Nadalje, uvodi se pristup osjetljiv na rizik, usklađen s bazelskim NSFR-om, kako bi se obuhvatio budući rizik financiranja izvedenica. Za ugovore o izvedenicama koji nisu pokriveni maržom primjenjuje se faktor RSF-a od 10 % na njihove bruto obveze iz izvedenica (članak 428.u), a za ugovore o izvedenicama koji su pokriveni maržom uvodi se mogućnost primjene faktora RSF-a od 20 % na bruto obveze iz izvedenica ili upotrebe potencijalne buduće izloženosti (PFE) koja se izračunava na temelju standardiziranog pristupa za kreditni rizik druge ugovorne strane – SA-CCR (članak 428.x). Komisija je ovlaštena donijeti delegirani akt radi preispitivanja tog tretmana, uzimajući u obzir zaključke iz izvješća koje je sastavila EBA. Ako se odluka ne donese u roku od 3 godine od datuma primjene NSFR-a, faktor RSF-a od 20 % primjenjivat će se na bruto obveze iz izvedenica za sve ugovore o izvedenicama i za sve institucije (novi članak 510. stavak 5.). MSFI 9 (CRR) Dodan je članak 473.a radi postupnog uvođenja novih zahtjeva za dodatno rezerviranje za kreditni rizik na temelju MSFI-ja tijekom razdoblja koje započinje 1. siječnja 2019. i završava 31. prosinca 2023. kako bi se ublažio financijski učinak na institucije. Pomoćni faktor za MSP-ove (CRR)

Prijedlog uključuje promjene kapitalnih zahtjeva za izloženosti prema MSP-ovima (članak 501.). Zadržava se trenutačno smanjenje kapitala od 23,81 % za izloženost prema MSP-u ako ona ne iznosi više od 1,5 milijuna EUR. Ako je izloženost prema MSP-u veća od 1,5 milijuna EUR, predlaže se smanjenje kapitala od 23,81 % za udjel od prvih 1,5 milijuna EUR izloženosti te smanjenje od 15 % za preostali dio izloženosti iznad praga od 1,5 milijuna EUR. Institucije će i dalje moći primjenjivati smanjenje usklađenjem iznosa izloženosti ponderirane rizikom za određeni MSP. Tretman infrastrukturnih izloženosti (CRR) Promicanje održivih infrastrukturnih projekata u područjima kao što su transport, energetika, inovacije, obrazovanje te istraživanje od presudne je važnosti za gospodarski rast Unije. U vezi s drugim inicijativama Komisije, kao što su Unija tržišta kapitala i Plan ulaganja za Europu, prijedlogom se želi mobilizirati privatno financiranje visokokvalitetnih infrastrukturnih projekata. Polazeći od nedavnih događanja u regulatornom okviru za društva za osiguranje te rada u kontekstu predstojeće BCBS-ove reforme standardiziranog pristupa, predlaže se da se u okviru standardiziranog pristupa i pristupa zasnovanog na internim rejting-sustavima za kreditni rizik odobri povlašteni tretman za izloženosti prema specijaliziranom financiranju čija je svrha financiranje sigurnih i dobrih infrastrukturnih projekata. Oni se utvrđuju s pomoću skupa kriterija kojima se može smanjiti profil rizičnosti izloženosti i poboljšati sposobnost institucija za upravljanje tim rizikom. Kriteriji su u skladu s onima s pomoću kojih se utvrđuju kvalificirani infrastrukturni projekti na koje se primjenjuje povlašteni tretman u skladu s okvirom Solventnost II. Predloženi tretman podliježe klauzuli o preispitivanju radi moguće prilagodbe te odredbe zbog njezina učinka na infrastrukturna ulaganja u EU-u te da bi se uzela u obzir sva relevantna kretanja na globalnoj razini. Time će se omogućiti, ako bude potrebno, i izmjena odredbe u cilju veće fleksibilnosti strukture financiranja infrastrukturnih projekata, tj. proširenja tretmana na infrastrukturna trgovačka društva. Komisija će, nakon savjetovanja s EBA-om, izvijestiti o kretanjima na tržištu infrastrukturnih ulaganja i stvarnom profilu rizičnosti takvih ulaganja te će dostaviti svoje izvješće Europskom parlamentu i Vijeću zajedno sa svim odgovarajućim prijedlozima. Preispitivanje investicijskih društava (CRR) Preispitivanje investicijskih društava u skladu s člankom 508. stavkom 3. sad je u svojoj drugoj fazi. EBA je u prvom izvješću objavljenom u prosincu 2015. ustanovila da pravila koja vrijede za banke u skladu s CRR-om za većinu investicijskih društava nisu prikladna za predviđenu namjenu, uz iznimku onih koja su više sistemska i koja predstavljaju rizike slične onima s kojima se suočavaju kreditne institucije. EBA na zahtjev Komisije provodi dodatnu analizu i prikuplja podatke kako bi se propisao primjereniji i proporcionalan kapitalni zahtjev za investicijska društva kojim će se obuhvatiti svi parametri mogućeg novog režima. Očekuje se da će EBA svoj konačni prijedlog dostaviti Komisiji u lipnju 2017. Komisija do kraja 2017. namjerava predstaviti zakonodavne prijedloge kojima se uspostavlja poseban bonitetni okvir za nesistemska investicijska društva. Smatra se da je do donošenja tih prijedloga primjereno dopustiti da nesistemska investicijska društva primjenjuju CRR u inačici koja je vrijedila prije stupanja izmjena na snagu. Na sistemska investicijska društva, s druge strane, primjenjivat će se izmijenjena inačica CRR-a. Time će se osigurati primjeren tretman sistemskih društava i smanjiti regulatorno opterećenje za nesistemska društva koja bi u protivnome u razdoblju prije konačnog donošenja bonitetnog okvira za investicijska društva koji će se predložiti u 2017. morala privremeno primjenjivati novi skup pravila namijenjenih kreditnim institucijama i sistemskim društvima. Uvođenje izmijenjenog okvira za kamatni rizik (CRR i CRD) Nakon promjena na razini BCBS-a koje se odnose na mjerenje kamatnih rizika izmijenjeni su članci 84. i 98. CRD-a i članak 448. CRR-a radi uvođenja revidiranog okvira za uključivanje kamatnih rizika za pozicije iz knjige pozicija kojima se ne trguje. Izmjene uključuju uvođenje zajedničkog standardiziranog pristupa koji bi institucije mogle primijeniti za obuhvaćanje tih rizika ili čiju bi primjenu nadležna tijela mogla zahtijevati od institucije kad sustavi koje je institucija razvila za obuhvaćanje tih rizika nisu zadovoljavajući, poboljšani test netipičnih vrijednosti te zahtjeve za objavu. Osim toga, EBA je u skladu s člankom 84. CRD-a zadužena za razradu detalja standardizirane metodologije u pogledu kriterija i uvjeta koje bi institucije trebale primjenjivati u svrhu utvrđivanja, ocjenjivanja i ublažavanja kamatnih rizika i upravljanja tim rizicima te kako bi u skladu s člankom 98. CRD-a utvrdile šest nadzornih scenarija šoka koji se primjenjuju na kamatne stope i zajedničku pretpostavku koju institucije moraju provesti za test netipičnih vrijednosti. 2016/0360 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu omjera financijske poluge, omjera neto stabilnih izvora financiranja, zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, kreditnog rizika druge ugovorne strane, tržišnog rizika, izloženosti prema središnjim drugim ugovornim stranama, izloženosti prema subjektima za zajednička ulaganja, velikih izloženosti, zahtjeva za izvješćivanje i objavu i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1)Nakon financijske krize do koje je došlo u razdoblju 2007. – 2008. Unija je provela opsežnu reformu regulatornog okvira za financijske usluge radi jačanja otpornosti financijskih institucija. Ta se reforma u velikoj mjeri temeljila na međunarodno dogovorenim standardima. Među brojnim mjerama paket reformi uključivao je donošenje Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća i Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća , čime su pojačani bonitetni zahtjevi za kreditne institucije i investicijska društva. (2)Iako je zbog reforme financijski sustav postao stabilniji i otporniji na brojne vrste mogućih budućih šokova i kriza,, njome se nisu riješili svi utvrđeni problemi. Važan razlog za to bio je taj što međunarodna tijela koja donose standarde, kao npr. Bazelski odbor za nadzor banaka (Bazelski odbor) i Odbor za financijsku stabilnost, tada još nisu završili svoj rad na međunarodno dogovorenim rješenjima za te probleme. Sada kada je rad na važnim dodatnim reformama dovršen trebalo bi odgovoriti na neriješene probleme. (3)Komisija je u Komunikaciji od 24. studenoga 2015. prepoznala potrebu za daljnjim smanjenjem rizika te se obvezala predstaviti zakonodavni prijedlog koji bi se temeljio na međunarodno dogovorenim standardima. I u Zaključcima Vijeća od 17. lipnja 2016. i Rezoluciji Europskog parlamenta od 10. ožujka 2016. prepoznata je potreba za poduzimanjem daljnjih konkretnih zakonodavnih mjera koje bi trebalo donijeti za smanjenje rizika u financijskom sektoru. (4)Mjerama za smanjenje rizika trebalo bi se ne samo dodatno ojačati otpornost europskog bankarskog sustava i povjerenje tržišta u taj sustav, nego i stvoriti temelj za daljnji napredak u dovršetku bankarske unije. Te se mjere trebaju razmotriti i s obzirom na šire izazove koji utječu na gospodarstvo Unije, posebno s obzirom na potrebu za promicanjem rasta i otvaranjem novih radnih mjesta u razdoblju neizvjesnih gospodarskih izgleda. U tom su kontekstu pokrenute različite važne inicijative politika, kao npr. Plan ulaganja za Europu i unija tržišta kapitala, kako bi se ojačalo gospodarstvo Unije. Stoga je važna nesmetana interakcija svih mjera za smanjenje rizika s tim inicijativama politika, kao i s nedavnim širim reformama u financijskom sektoru. (5)Odredbe ove Uredbe o izmjeni trebale bi biti istovjetne međunarodno dogovorenim standardima te bi se njima trebalo osigurati da Direktiva 2013/36/EZ i ova Uredba i dalje budu istovjetne okviru Basel III. Ciljano usmjerene prilagodbe koje bi odražavale posebnosti Unije i šira razmatranja u pogledu politika trebale bi imati ograničeno područje primjene ili vrijeme kako se ne bi narušila opća pouzdanost bonitetnog okvira. (6)Trebalo bi poboljšati i postojeće mjere za smanjenje rizika kako bi se osiguralo da se mogu primijeniti proporcionalnije te da se njima ne stvara pretjerano opterećenje u pogledu usklađenosti, posebno za manje i jednostavnije institucije. (7)Omjerima financijske poluge pridonosi se očuvanju financijske stabilnosti jer djeluju kao potpora kapitalnim zahtjevima koji se temelje na riziku te ograničavaju stvaranje prekomjerne financijske poluge u vrijeme gospodarskog oporavka. Stoga bi trebalo uvesti zahtjev za omjer financijske poluge kako bi se dopunio postojeći sustav izvješćivanja i objavljivanja u pogledu omjera financijske poluge. (8)Kako se ne bi nepotrebno ograničavalo pozajmljivanje institucija poduzećima i kućanstvima te kako bi se spriječili neopravdani negativni učinci na tržišnu likvidnost, zahtjev za omjer financijske poluge trebalo bi odrediti na razini na kojoj bi djelovao kao pouzdana potpora za rizik prekomjerne financijske poluge i pritom ne bi ometao gospodarski rast. (9)Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) zaključilo je u svojem izvješću Komisiji da bi omjer financijske poluge osnovnog kapitala kalibriran na 3 % za sve vrste kreditnih institucija predstavljao pouzdanu funkciju potpore. Zahtjev za omjer financijske poluge od 3 % dogovorio je i Bazelski odbor na međunarodnoj razini. Stoga bi zahtjev za omjer financijske poluge trebao biti kalibriran na 3 %. (10)Međutim, zahtjevom za omjer financijske poluge od 3 % određene poslovne modele i poslovne linije ograničilo bi se više nego ostale. To bi posebno neproporcionalno utjecalo na javno kreditiranje od strane javnih razvojnih banaka i službeno zajamčene izvozne kredite. Omjer financijske poluge stoga bi trebalo prilagoditi za te vrste izloženosti. (11)Omjerom financijske poluge ne bi se smjelo ugroziti ni pružanje usluga središnjeg poravnanja klijentima od strane institucija. Stoga bi iz mjere izloženosti omjera financijske poluge trebalo isključiti inicijalne marže za transakcije izvedenicama čije se poravnanje provodi centralno, koje su institucije u gotovini primile od svojih klijenata i koje prenose središnjim drugim ugovornim stranama. (12)Bazelski odbor revidirao je međunarodni standard za omjer financijske poluge kako bi se pobliže odredili određeni aspekti strukture tog omjera. Uredbu (EU) br. 575/2013 trebalo bi uskladiti s revidiranim standardom kako bi se poboljšali jednaki međunarodni uvjeti za institucije iz EU-a koje posluju izvan Unije te kako bi se osiguralo da omjer financijske poluge ostane djelotvorna dopuna kapitalnim zahtjevima koji se temelje na riziku. (13)Bazelski odbor trenutačno razmatra uvođenje dodatnog omjera financijske poluge za globalno sistemski važne banke (GSV banke). Konačnim ishodom rada Bazelskog obora na kalibraciji trebala bi se potaknuti rasprava o primjerenoj kalibraciji omjera financijske poluge za sistemski važne institucije iz EU-a. (14)Odbor za financijsku stabilnost 9. studenoga 2015. objavio je Popis obveza („standard TLAC”) za ukupnu sposobnost pokrivanja gubitaka (TLAC) koji je u studenome 2015. prihvaćen na sastanku na vrhu država skupine G20 u Turskoj. Standardom TLAC od globalno sistemski važnih banaka (GSV banke) zahtijeva se da imaju dovoljan iznos obveza s velikom sposobnošću pokrivanja gubitaka (tj. obaveza na koje se primjenjuje bail-in) kako bi se osiguralo nesmetano i brzo pokrivanje gubitaka i dokapitalizacija u sanaciji. U svojoj Komunikaciji od 24. studenoga 2015. Komisija se obvezala da će do kraja 2016. predstaviti zakonodavni prijedlog . kojim bi se omogućilo provođenje standarda TLAC do 2019., odnosno do roka koji je dogovoren na međunarodnoj razini. (15)Pri provedbi standarda TLAC u Uniji treba uzeti u obzir postojeći minimalni zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze (MREL) naveden u Direktivi 2014/59/EU Europskog parlamenta i Vijeća. Budući da TLAC i MREL imaju isti cilj, osigurati da institucije imaju dovoljnu sposobnost za pokrivanje gubitaka, ta su dva zahtjeva elementi zajedničkog okvira koji se međusobno dopunjuju. U operativnom smislu, usklađenu minimalnu razinu standarda TLAC trebalo bi uvesti u Uredbu (EU) br. 575/2013 u obliku novog zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, dok bi faktor uvećanja specifičan za društva za globalno sistemski važne institucije (GSV institucije) i zahtjev specifičan za društva za institucije koje nisu globalno sistemski važne trebalo uvesti ciljanim izmjenama Direktive 2014/59/EU i Uredbe (EU) br. 806/2014 Europskog parlamenta i Vijeća. Relevantne odredbe kojima se uvodi standard TLAC u ovoj Uredbi (EU) trebalo bi tumačiti zajedno s onima u prethodno navedenom zakonodavstvu i s Direktivom 2013/36/EU. (16)U skladu sa standardom TLAC koji se odnosi samo na GSV banke, minimalni zahtjev za dostatni iznos regulatornog kapitala i obveze s velikom sposobnošću pokrivanja gubitaka uveden ovom Uredbom trebalo bi primjenjivati samo u slučaju GSV institucija. Međutim, pravila koja se odnose na prihvatljive obveze uvedene ovom Uredbom trebala bi se primjenjivati na sve institucije, u skladu s dopunskim prilagodbama i zahtjevima iz Direktive 2014/59/EU. (17)U skladu sa standardom TLAC, zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze trebalo bi primjenjivati na subjekte u sanaciji koji su ili sami GSV institucije ili su dio grupe za koju je utvrđeno da je GSV institucija. Zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze trebalo bi primjenjivati ili na pojedinačnoj osnovi ili na konsolidiranoj osnovi, ovisno o tome jesu li ti subjekti u sanaciji samostalne institucije koje nemaju društva kćeri ili su to matična društva. (18)Direktivom 2014/59/EU omogućuje se upotreba sanacijskih alata ne samo za institucije, već i za financijske holdinge i mješovite financijske holdinge. Matični financijski holdinzi i matični mješoviti financijski holdinzi trebali bi stoga imati dostatnu sposobnost pokrivanja gubitaka na isti način kao i matične institucije.

(19)Kako bi se osigurala djelotvornost zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, ključno je da instrumenti koji se drže radi ispunjavanja tog zahtjeva imaju veliku sposobnost pokrivanja gubitaka. Obveze koje se isključuju iz bail-in instrumenta iz Direktive 2014/59/EU nemaju takvu sposobnost, kao ni druge obveze koje bi, iako se na njih u načelu može primijeniti bail-in, mogle u praksi uzrokovati poteškoće za primjenu bail-ina. Te obveze stoga ne bi trebalo smatrati prihvatljivima za zahtjev za regulatorni kapital i prihvatljive obveze. S druge strane, instrumenti kapitala, kao i podređene obveze, imaju veliku sposobnost pokrivanja gubitaka. Osim toga, potencijal pokrivanja gubitaka obveza koje imaju isti rang kao i određene isključene obveze trebalo bi priznati u određenoj mjeri, u skladu sa standardom TLAC. (20)Kako bi se izbjeglo dvostruko obračunavanje obveza za potrebe zahtjeva za regulatorni kapital i prihvatljive obveze, trebalo bi uvesti pravila za odbitak ulaganja u stavke prihvatljivih obveza koja su u skladu s odgovarajućim pristupom odbitaka koji je već razvijen u Uredbi (EU) br. 575/2013 za instrumente kapitala. U skladu s tim pristupom, ulaganja u instrumente prihvatljivih obveza trebalo bi najprije odbiti od prihvatljivih obveza, a ako nema dovoljno obveza, trebalo bi ih odbiti od instrumenata dopunskog kapitala. (21)Standard TLAC sadržava neke kriterije prihvatljivosti za obveze koji su stroži od postojećih kriterija prihvatljivosti za instrumente kapitala. Kako bi se osigurala dosljednost, kriterije prihvatljivosti za instrumente kapitala trebalo bi uskladiti u pogledu neprihvatljivosti instrumenata koje izdaju subjekti posebne namjene od 1. siječnja 2022. (22)Od donošenja Uredbe (EU) br. 575/2013 međunarodni standard za bonitetni tretman izloženosti institucija središnjim drugim ugovornim stranama izmijenjen je kako bi se poboljšao tretman izloženosti institucija prema kvalificiranim središnjim drugim ugovornim stranama. Važne revizije tog standarda uključivale su upotrebu jedinstvene metode za određivanje kapitalnog zahtjeva za izloženosti zbog uplata u jamstveni fond, izričitu gornju granicu općih kapitalnih zahtjeva koja se primjenjuje na izloženosti prema kvalificiranim središnjim drugim ugovornim stranama te pristup za određivanje vrijednosti izvedenica koji je osjetljiviji na rizik u izračunu hipotetskih sredstava kvalificiranih središnjih drugih ugovornih strana. Istodobno je tretman izloženosti prema nekvalificiranim središnjim drugim ugovornim stranama ostao nepromijenjen. S obzirom na to da je revidiranim međunarodnim standardima uveden tretman koji je primjereniji za okruženje središnjeg poravnanja, pravo Unije trebalo bi izmijeniti kako bi se uključili ti standardi. (23)Kako bi se osiguralo da institucije na odgovarajući način upravljaju svojim izloženostima u obliku udjela ili dionica u subjektima za zajednička ulaganja, pravila kojima se uređuje tretman tih izloženosti trebala bi biti osjetljiva na rizik te bi se njima trebala promicati transparentnost u pogledu odnosnih izloženosti subjekata za zajednička ulaganja. Bazelski odbor stoga je donio revidirani standard kojim se utvrđuje jasna hijerarhija pristupa za izračun iznosa izloženosti ponderiranih rizikom za te izloženosti. U toj se hijerarhiji odražava stupanj transparentnosti za odnosne izloženosti. Uredbu (EU) br. 575/2013 trebalo bi uskladiti s tim pravilima dogovorenim na međunarodnoj razini. (24)Za izračun vrijednosti izloženosti transakcija izvedenicama u skladu s okvirom za kreditni rizik druge ugovorne strane Uredbom (EU) br. 575/2013 institucijama se trenutačno daje mogućnost odabira između triju različitih standardiziranih pristupa: standardizirana metoda („SM”), metoda tržišne vrijednosti („MtMM”) i metoda originalne izloženosti („OEM”). (25)Međutim, tim standardiziranim pristupima ne priznaje se na odgovarajući način karakter smanjenja rizika kolaterala u izloženostima. Njihove su kalibracije zastarjele i u njima se ne odražava visoka razina volatilnosti koja je opažena za vrijeme financijske krize. Njima se ne priznaju ni koristi od netiranja na odgovarajući način. Kako bi se uklonili ti nedostaci, Bazelski odbor odlučio je zamijeniti SM i MtMM novim standardiziranim pristupom za izračun vrijednosti izloženosti izvedenica, takozvanim standardiziranim pristupom za kreditni rizik druge ugovorne strane („SA-CCR”). S obzirom na to da je revidiranim međunarodnim standardima uveden novi standardizirani pristup koji bolje odgovara okruženju središnjeg poravnanja, pravo Unije trebalo bi izmijeniti kako bi se uključili ti standardi. (26)Metoda SA-CCR osjetljivija je na rizik od metoda SM i MtM te bi se njome trebali razviti kapitalni zahtjevi u kojima se bolje odražavaju rizici institucija povezani s transakcijama izvedenicama. Istodobno je metoda SA-CCR složenija za provedbu u institucijama. Za neke od institucija koje trenutačno upotrebljavaju metodu MtM metoda SA-CCR može se pokazati kao previše složena i zahtjevna za provedbu. Za te institucije trebalo bi uvesti pojednostavnjenu inačicu metode SA-CCR. Budući da će takva pojednostavnjena inačica biti manje osjetljiva na rizik od metode SA-CCR, ona bi trebala biti primjereno kalibrirana kako bi se osiguralo da se u njoj ne podcjenjuje vrijednost izloženosti transakcija izvedenicama. (27)Za institucije koje imaju vrlo ograničene izloženosti izvedenica i koje trenutačno upotrebljavaju metodu OEM, metoda SA-CCR i pojednostavnjena metoda SA-CCR mogle bi biti previše složene za provedbu. Metodu OEM trebalo bi stoga ograničiti na te institucije, no trebalo bi je revidirati kako bi se ispravili njezini glavni nedostaci. (28)Trebalo bi uvesti jasne kriterije kako bi se instituciju usmjerilo pri odabiru dozvoljenih pristupa. Ti bi se kriteriji trebali temeljiti na veličini poslova s izvedenicama u instituciji, koja upućuje na stupanj složenosti koji bi institucija trebala biti sposobna zadovoljiti pri izračunu vrijednosti izloženosti. (29)Za vrijeme financijske krize gubici u knjizi trgovanja za neke institucije s poslovnim nastanom u Uniji bili su znatni. Za neke se od njih pokazalo da razina potrebnog kapitala koja se zahtijevala za te gubitke nije bila dovoljna, što je dovelo do toga da su tražile izvanrednu javnu financijsku potporu. Zbog tih opažanja Bazelski je odbor uklonio brojne slabe točke u bonitetnom tretmanu pozicija iz knjige trgovanja koje su kapitalni zahtjevi za tržišne rizike. (30)U 2009. je na međunarodnoj razini dovršen prvi skup reformi i prenesen u pravo Unije Direktivom 2010/76/EU Europskog parlamenta i Vijeća. (31)Međutim reformom iz 2009. nisu se uklonile strukturne slabosti standarda za kapitalne zahtjeve za tržišni rizik. Zbog nedovoljno jasne granice između knjige trgovanja i knjige pozicija kojima se ne trguje nastale su mogućnosti za regulatornu arbitražu, dok zbog nedostatka osjetljivosti na rizik kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike nije bilo moguće obuhvatiti sve rizike kojima su institucije bile izložene. (32)Bazelski odbor stoga je pokrenuo temeljito preispitivanje knjige trgovanja (FRTB) kako bi se riješili ti nedostaci. To preispitivanje završeno je u siječnju 2016. Standardima FRTB-a poboljšava se osjetljivost na rizik okvira za tržišni rizik utvrđivanjem iznosa kapitalnih zahtjeva koji je proporcionalniji rizicima pozicija iz knjige trgovanja te se pojašnjava definicija granice između knjige pozicija kojima se ne trguje i knjige trgovanja. (33)Provedbom standarda FRTB-a u Uniji treba se očuvati dobro funkcioniranje financijskih tržišta u Uniji. Nedavnim studijama učinka o standardima FRTB-a pokazalo se da se očekuje da će provedba standarda FRTB-a dovesti do naglog povećanja općih kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike. Kako bi se spriječilo naglo smanjenje trgovanja u Uniji, trebalo bi uvesti razdoblje postupnog uvođenja tako da institucije mogu priznati opću razinu kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike nastalu prenošenjem standarda FRTB-a u Uniji. Posebnu pažnju trebalo bi posvetiti i europskim posebnostima trgovanja i prilagodbi kapitalnih zahtjeva za državne i pokrivene obveznice te jednostavnim, transparentnim i standardiziranim sekuritizacijama. (34)Proporcionalni tretman za tržišne rizike trebalo bi primijeniti i na institucije s ograničenim obujmom poslova u knjizi trgovanja, što bi omogućilo većem broju institucija s malim obujmom poslova trgovanja da primjenjuju okvir za kreditni rizik za pozicije iz knjige pozicija kojima se ne trguje, kako je određeno u revidiranoj inačici odstupanja za mali obujam poslova iz knjige trgovanja. Osim toga, institucijama sa srednjim obujmom poslova iz knjige trgovanja trebalo bi omogućiti da upotrebljavaju pojednostavnjeni standardizirani pristup za izračun kapitalnih zahtjeva za tržišne rizike u skladu s pristupom koji se trenutačno primjenjuje u skladu s Uredbom (EU) br. 575/2013. (35)Trebalo bi ojačati okvir za velike izloženosti kako bi se poboljšala sposobnost institucija za pokrivanje gubitaka i kako bi se bolje uskladile s međunarodnim standardima. U tu svrhu trebalo bi upotrebljavati kapital veće kvalitete kao kapitalnu osnovu za izračun ograničenja velike izloženosti, a izloženosti prema kreditnim izvedenicama trebalo bi izračunavati s pomoću metode SA-CCR. Nadalje, ograničenje izloženosti koju GSV banke mogu imati prema drugim GSV bankama trebalo bi smanjiti kako bi se smanjili sistemski rizici koji se odnose na međusobne poveznice među velikim institucijama i vjerojatnost koju nastanak statusa neispunjavanja obveza druge ugovorne strane GSV banke može imati na financijsku stabilnost. (36) Iako se koeficijentom likvidnosne pokrivenosti (LCR) osigurava da kreditne institucije i sistemska investicijska društva mogu podnijeti veliki stres u kratkoročnom razdoblju, njime se ne osigurava da te kreditne institucije i investicijska društva dugoročno imaju stabilnu strukturu izvora financiranja. Stoga je jasno da bi trebalo oblikovati detaljan obvezujući zahtjev za stabilne izvore financiranja na razini EU-a koji bi trebao biti stalno ispunjen u cilju sprječavanja prekomjerne ročne neusklađenosti između imovine i obveza te pretjeranog oslanjanja na kratkoročne izvore financiranja velikih klijenata. (37)U skladu sa standardima Bazelskog odbora za stabilne izvore financiranja trebalo bi stoga donijeti pravila za definiranje zahtjeva za stabilne izvore financiranja kao omjera iznosa dostupnih stabilnih izvora financiranja institucije i njezina iznosa potrebnih stabilnih izvora financiranja u razdoblju od jedne godine. To je obvezujući omjer neto stabilnih izvora financiranja („NSFR”). Iznos dostupnih stabilnih izvora financiranja trebalo bi izračunati množenjem obveza i regulatornog kapitala institucije odgovarajućim faktorima kojima se odražava njihov stupanj pouzdanosti za vrijeme jednogodišnjeg razdoblja NSFR-a. Iznos dostupnih stabilnih izvora financiranja trebalo bi izračunati množenjem imovine i izvanbilančnih izloženosti institucije odgovarajućim faktorima kojima se odražavaju njihova likvidnosna obilježja i preostali rokovi do dospijeća za vrijeme jednogodišnjeg razdoblja NSFR-a. (38)NSFR bi trebalo iskazati kao postotak i utvrditi na najnižoj razini od 100 %, što upućuje na to da institucija ima dovoljno stabilnih izvora financiranja kako bi ispunila svoje potrebe za financiranjem tijekom jednogodišnjeg razdoblja u uobičajenim i stresnim uvjetima. Ako NSFR padne ispod razine od 100 %, institucija bi trebala ispuniti posebne zahtjeve određene u članku 414. Uredbe (EU) br. 575/2013 za pravodobno ponovno uspostavljanje svoje najniže razine NSFR-a. Nadzorne mjere u slučaju neusklađenosti ne bi trebale biti automatske, već bi nadležna tijela trebala procijeniti razloge za neusklađenost sa zahtjevom za NSFR prije određivanja mogućih nadzornih mjera.

(39)U skladu s preporukama EBA-e iz njezina izvješća od 15. prosinca 2015., sastavljenog u skladu s člankom 510. stavcima 1. i 2. Uredbe (EU) br. 575/2013, pravila za izračun NSFR-a trebala bi biti blisko usklađena sa standardima Bazelskog odbora, uključujući razvoj tih standarda u pogledu tretmana transakcija izvedenicama. Međutim, potreba da se uzmu u obzir neke europske posebnosti kako bi se osiguralo da se NSFR-om ne sprječava financiranje europskog realnog gospodarstva opravdava donošenje nekih prilagodbi NSFR-a iz bazelskog okvira radi definiranja europskog NSFR-a. Te prilagodbe zbog europskog konteksta preporučuju se u izvješću o NSFR-u koji je sastavila EBA i odnose se uglavnom na poseban tretman za i. prolazne modele općenito, a posebno za izdavanje pokrivenih obveznica; ii. poslove financiranja trgovine; iii. centraliziranu reguliranu štednju; iv. stambene kredite za koje postoji jamstvo i v. kreditne unije. U tim predloženim posebnim tretmanima u velikoj se mjeri odražava povlašteni tretman koji imaju ti poslovi u europskom LCR-u u usporedbi s LCR-om iz bazelskog okvira. Budući da se NSFR-om dopunjuje LCR, ta dva omjera zaista bi trebala biti dosljedna u svojoj definiciji i kalibraciji. To posebno vrijedi za faktore potrebnih stabilnih izvora financiranja koji se primjenjuju na visokokvalitetnu likvidnu imovinu iz LCR-a za izračun NSFR-a koji mora odražavati definicije i korektivne faktore koji se primjenjuju u europskom LCR-u, bez obzira na usklađenost s općim i operativnim zahtjevima utvrđenima za izračun LCR-a koji nisu primjereni u jednogodišnjem okviru za izračun NSFR-a. (40)Izvan okvira europskih posebnosti strogi tretman transakcija izvedenicama u bazelskom NSFR-u mogao bi imati važan učinak na poslove s izvedenicama institucija i, posljedično, na europska financijska tržišta te na pristup krajnjih korisnika nekim postupcima. Na transakcije izvedenicama i na neke međusobno povezane transakcije, uključujući poslove poravnanja, uvođenje bazelskog NSFR-a bez provođenja opsežnih studija kvantitativnog učinka i javnog savjetovanja moglo bi imati neopravdan i neproporcionalan učinak. Dodatni zahtjev u pogledu držanja 20 % stabilnih izvora financiranja za bruto obveze po izvedenicama vrlo se često smatra grubom mjerom kojom se precjenjuju dodatni rizici financiranja povezani s mogućim porastom obveza po izvedenicama tijekom jednogodišnjeg razdoblja. Stoga se čini razumnim donijeti alternativnu mjeru osjetljiviju na rizik kako se ne bi narušilo dobro funkcioniranje europskih financijskih tržišta i osiguravanje instrumenata za zaštitu od rizika za institucije i krajnje korisnike, uključujući poduzeća, kako bi se osiguralo njihovo financiranje kao cilj unije tržišta kapitala. Za transakcije izvedenicama koje nisu pokrivene maržom, čiji budući rizici financiranja ovise o nekim nepredvidivim događajima, kao što su pokretači povezani s rejtingom kojima se zahtijeva dostavljanje kolaterala, i koje se najbolje određuju njihovom tržišnom vrijednošću, koja bi odgovarala iznosu potrebnog izvora financiranja ako nastupi takav događaj, trebao bi se primjenjivati faktor potrebnih stabilnih izvora financiranja („RSF”) od 10 % na njihove bruto obveze po izvedenicama. Faktor RSF-a od 20 % zaista se čini vrlo konzervativnim. Kod transakcija izvedenicama koje su pokrivene maržom uvedena je mogućnost za institucije koje upotrebljavaju metodu SA-CCR da primjenjuju RSF faktor od 20 %, kako je navedeno u bazelskom standardu ili da upotrijebe svoju potencijalnu buduću izloženost koja se izračunava prema metodi SA-CCR. Institucije koje ne upotrebljavaju SA-CCR imaju vrlo malen portfelj izvedenica i trebale bi biti izuzete iz tog zahtjeva. Taj je pristup osjetljiviji na rizik i s obzirom na to da je namijenjen izračunu kreditnog rizika druge ugovorne strane i omjera financijske poluge, ne bi smio predstavljati dodatno opterećenje za institucije. (41)Neujednačenim tretmanom iz bazelskog okvira za kratkoročne izvore financiranja, kao što su repo transakcije (stabilni izvori financiranja ne priznaju se) i za kratkoročno pozajmljivanje, kao što su obratne repo transakcije (zahtijevaju se određeni stabilni izvori financiranja – 10 % ako su kolateralizirani visokokvalitetnom likvidnom imovinom prvog stupnja – HQLA – kako je definirana LCR-om i 15 % za druge transakcije) s financijskim klijentima nastoji se obeshrabriti snažne poveznice kratkoročnim izvorima financiranja među financijskim klijentima koji su izvor međusobne povezanosti i otežava se sanacija pojedine institucije bez prijenosa rizika na ostatak financijskog sustava u slučaju njezine propasti. Međutim, kalibracija neujednačenosti pretjerano je konzervativna i može utjecati na likvidnost vrijednosnih papira koji se obično upotrebljavaju kao kolateral u kratkoročnim transakcijama, posebno državne obveznice, jer će institucije vjerojatno smanjiti obujam svojih operacija na tržištima repo transakcija. Takvim pristupom mogle bi se ugroziti i aktivnosti održavanja tržišta jer tržišta repo transakcija olakšavaju upravljanje nužnim inventarom i na taj su način suprotna ciljevima unije tržišta kapitala. Nadalje, tako bi se otežalo brzo pretvaranje tih vrijednosnih papira u gotovinu po dobroj cijeni, što bi moglo ugroziti djelotvornost LCR-a čija je svrha osigurati zaštitni sloj likvidne imovine koja se može lako pretvoriti u gotovinu u slučaju likvidnosnog stresa. U konačnici, kalibracija te neujednačenosti mogla bi utjecati na likvidnost međubankovnog tržišta financiranja, posebno za potrebe upravljanja likvidnošću, jer će bankama postati skuplje međusobno kreditiranje na kratkoročnoj osnovi. Trebalo bi zadržati neujednačen tretman, no faktore RSF-a trebalo bi smanjiti na 5 %, odnosno 10 % (umjesto dosadašnjih 10 % i 15 %). (42)Osim ponovne kalibracije bazelskog faktora RSF-a koji se primjenjuje na kratkoročne obratne repo transakcije s financijskim klijentima, koje su osigurane državnim obveznicama (faktor RSF-a od 5 % umjesto 10 %), pokazalo se da su potrebne neke druge prilagodbe kako bi se osiguralo da se uvođenjem NSFR-a ne ugrožava likvidnost tržišta državnih obveznica. Bazelski faktor RSF-a od 5 % koji se primjenjuje na HQLA prvog stupnja, uključujući državne obveznice, upućuje na to da bi institucije trebale držati brzo dostupne dugoročne neosigurane izvore financiranja u tom postotku, bez obzira na vrijeme u kojem očekuju da će držati te državne obveznice. To bi mogao biti dodatni poticaj za institucije da radije polažu gotovinu kod središnjih banaka, nego da djeluju kao primarni trgovci i osiguravaju likvidnost na tržištu državnih obveznica. Osim toga, to nije u skladu s LCR-om koji priznaje potpunu likvidnost te vrste imovine čak i u vrijeme ozbiljnog likvidnosnog stresa (korektivni faktor 0 %). Faktor RSF-a za HQLA prvog stupnja kako je definiran u europskom LCR-u, isključujući iznimno visokokvalitetne pokrivene obveznice, stoga bi trebalo smanjiti s 5 % na 0 %. (43)Nadalje, svu likvidnu imovinu visoke kvalitete prvog stupnja kako je definirana LCR-om, isključujući visokokvalitetne pokrivene obveznice, koja je primljena kao varijacijska marža u ugovorima o izvedenicama, trebalo bi prebiti s imovinom iz izvedenica, dok se u skladu s bazelskim standardom prihvaća samo gotovina, uz poštovanje uvjeta iz okvira financijske poluge za prijeboj imovine iz izvedenica. Takvim širim priznavanjem imovine koja je primljena kao varijacijska marža pridonijet će se likvidnosti tržišta državnih obveznica, izbjeći će se kažnjavanje krajnjih korisnika koji drže velike iznose državnih obveznica, a malo gotovine ( npr. mirovinski fondovi) te će se izbjeći dodatno povećanje potražnje za gotovinom na tržištima repo transakcija. (44)NSFR bi trebalo primjenjivati na institucije na pojedinačnoj i na konsolidiranoj osnovi, osim ako nadležna tijela izuzmu iz primjene NSFR na pojedinačnoj osnovi. Time se udvostručuje područje primjene LCR-a koje NSFR nadopunjuje. Ako NSFR na pojedinačnoj osnovi nije izuzet iz primjene, transakcijama između dviju institucija koje pripadaju istoj grupi ili istom institucionalnom sustavu zaštite trebalo bi, u načelu, dodijeliti iste faktore dostupnog i potrebnog stabilnog izvora financiranja kako bi se izbjegao gubitak izvora financiranja na internom tržištu te kako se ne bi ugrozilo djelotvorno upravljanje likvidnošću u europskim grupama u kojima se likvidnošću upravlja centralno. Takav povlašteni jednaki tretman trebalo bi odobriti samo za transakcije unutar grupe, kada postoje svi nužni zaštitni mehanizmi, na temelju dodatnih kriterija za prekogranične transakcije te samo uz prethodno odobrenje uključenih nadležnih tijela jer se ne može pretpostaviti da će institucije koje imaju poteškoće u ispunjavanju svojih obveza plaćanja uvijek primati financijsku potporu od drugih društava koja pripadaju istoj grupi ili istom institucionalnom sustavu zaštite. (45)Pri konsolidaciji društava kćeri u trećim zemljama trebalo bi uzeti u obzir na odgovarajući način zahtjeve za stabilne izvore financiranja u tim zemljama. U skladu s tim, pravilima o konsolidaciji u Uniji ne bi se smio uvesti povoljniji tretman za dostupne i potrebne stabilne izvore financiranja u društvima kćerima iz trećih zemalja od onog koji je na raspolaganju na temelju nacionalnog prava u tim trećim zemljama. (46)U skladu s člankom 508. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 575/2013 Komisija treba izvijestiti o primjerenom sustavu za bonitetni nadzor investicijskih društava i dostaviti, prema potrebi, zakonodavni prijedlog. Dok se ne počne primjenjivati ta odredba, na investicijska društva koja nisu sistemska investicijska društva trebalo bi i dalje primjenjivati nacionalno pravo država članica koje se odnosi na zahtjev za neto stabilne izvore financiranja. Međutim, na investicijska društva koja nisu sistemska investicijska društva trebalo bi primjenjivati NSFR propisan Uredbom (EU) br. 575/2013 na konsolidiranoj osnovi, ako su ona dio bankovne grupe, kako bi se omogućio odgovarajući izračun NSFR-a na konsolidiranoj osnovi. (47)Od institucija bi trebalo zahtijevati da podnose izvješće svojim nadležnim tijelima u izvještajnoj valuti o obvezujućem