1.Uvod – zašto nam je potreban strateški plan za vodik

Vodik opet privlači sve veći interes u Europi i svijetu. Može se upotrebljavati kao sirovina, gorivo ili nositelj energije i služiti za skladištenje energije, a u industriji, prijevozu, energetici i graditeljstvu ima brojne potencijalne primjene. Što je najvažnije, pri korištenju vodika ne ispušta se CO2 i gotovo se uopće ne onečišćuje zrak. Stoga je on jedno od rješenja za dekarbonizaciju industrijskih procesa i gospodarskih sektora u kojima je smanjenje emisija ugljika hitno potrebno, a komplicirano. Zbog svega toga vodik je presudan za postizanje ugljične neutralnosti EU-a do 2050., globalne mjere za provedbu Pariškog sporazuma i ostvarenje nulte stope onečišćenja.

Unatoč svemu tome, vodik danas ima tek malen udio u globalnoj i EU-ovoj kombinaciji izvora energije te se i dalje većinom proizvodi iz fosilnih goriva, posebno iz prirodnog plina ili ugljena, što godišnje u EU-u dovodi do ispuštanja od 70 do 100 milijuna tona CO2. Kako bi vodik pridonio klimatskoj neutralnosti, mora postići puno veće razmjere uz potpunu dekarbonizaciju proizvodnje.

Šira upotreba vodika nikad nije zaživjela, iako je interes za vodik u prošlosti privremeno porastao u više navrata. Danas se otvaraju nove mogućnosti zahvaljujući sve nižim cijenama energije iz obnovljivih izvora, tehnološkom razvoju i potrebi da se hitno i drastično smanje emisije stakleničkih plinova.

Prema više pokazatelja približavamo se prekretnici. Svakog tjedna najavljuju se novi planovi ulaganja, često na razini gigavata. Od studenoga 2019. do ožujka 2020. tržišni analitičari povećali su na popisu planiranih globalnih ulaganja do 2030. planiranu snagu elektrolizatora s 3,2 GW na 8,2 GW (od čega 57 % u Europi), a Međunarodnom vijeću za vodik do danas se pridružilo 81 poduzeće u usporedbi s 2017., kad ih je bilo 13.

Mnogi su razlozi zašto je vodik među ključnim prioritetima za postizanje ciljeva europskog zelenog plana i europski prelazak na čistu energiju. Očekuje se da će električna energija iz obnovljivih izvora dekarbonizirati velik dio potrošnje energije u EU-u do 2050., ali ne i cjelokupnu potrošnju. Vodik ima velik potencijal i mogao bi pokriti dio te razlike tako što bi poslužio za skladištenje obnovljive energije, zajedno s baterijama, i za njezin prijenos, jer bi pružao pričuvu za sezonske fluktuacije i povezivao proizvodne lokacije s udaljenim centrima potrošnje. U strateškoj viziji za klimatski neutralan EU objavljenoj u studenome 2018. predviđa se da će se do 2050. udio vodika u europskoj kombinaciji izvora energije povećati s trenutačnih niti 2 % na 13–14 %.

Osim toga, vodik može zamijeniti fosilna goriva u nekim industrijskim procesima s visokim razinama emisija ugljika, kao što su sektori čelika i kemikalija, te tako smanjiti emisije stakleničkih plinova i dodatno ojačati globalnu konkurentnost tih industrija. Može biti jedno od rješenja za dijelove prometnog sustava u kojima je teže smanjiti emisije, povrh onoga što se u prometu može postići elektrifikacijom te drugim niskougljičnim gorivima i gorivima iz obnovljivih izvora. Postupno uvođenje rješenja koja se temelje na vodiku može dovesti i do prenamjene ili ponovne upotrebe dijelova postojeće infrastrukture za prirodni plin, čime se izbjegava tzv. neiskoristiva imovina u plinovodima.

U integriranom energetskom sustavu budućnosti vodik će imati važnu ulogu zajedno s elektrifikacijom iz obnovljivih izvora te učinkovitijom uporabom resursa, bolje usklađenom s načelima kružnog gospodarstva. Brzo uvođenje čistog vodika velikih razmjera ključno je za uspješnost većih klimatskih ambicija EU-a, tj. da se do 2030. troškovno učinkovito smanje emisije stakleničkih plinova za najmanje 50 %, po mogućnosti 55 %.

Ulaganja u vodik podupirat će održiv rast i radna mjesta, koji će biti presudni u oporavku od krize izazvane pandemijom bolesti COVID-19. U Komisijinu planu oporavka naglašava se potreba da se pokrenu ulaganja u ključne čiste tehnologije i lance vrijednosti. Čist vodik navodi se kao jedno od važnih područja u energetskoj tranziciji, zajedno s nizom mogućih načina za potporu tom području.

Usto, Europa je vrlo konkurentna u području tehnologija za proizvodnju čistog ugljika i u dobrom položaju da ostvari korist od globalnog razvoja čistog vodika kao nositelja energije. Do 2050. u Europi bi se u vodik proizveden iz obnovljivih izvora moglo uložiti ukupno 180–470 milijardi, a u niskougljični vodik proizveden iz fosilnih goriva 3–18 milijardi EUR. Vodeći položaj EU-a u području tehnologija za proizvodnju energije iz obnovljivih izvora i nastajanje lanca vrijednosti vodika koji će se koristiti u brojnim sektorima industrije i druge krajnje potrošnje mogli bi, izravno ili neizravno, dovesti do otvaranja jednog milijuna radnih mjesta. Analize pokazuju da bi do 2050. vodik mogao zadovoljavati 24 % svjetskih energetskih potreba, a vrijednost njegove godišnje prodaje mogla bi iznositi 630 milijardi EUR.