Na temelju podataka dobivenih iz sustava za razmjenu podataka o trošarinskim subjektima (eng. System for Exchange of Excise Data – SEED) može se provjeriti postoji li odobrenje za trošarinski broj; ako takvo odobrenje postoji, navodi se kojim su trošarinskim proizvodima trgovac ili trošarinsko skladište ovlašteni rukovati. Pošiljatelja i primatelja u bazi podataka SEED-a registrira uprava njihove države članice.

Evaluacijom je obuhvaćeno cjelokupno područje primjene Direktive, ali je ona usmjerena na poglavlja III. do V. Poglavlja I. i II. bila su uključena u evaluaciju u mjeri u kojoj su se njihove odredbe odnosile na pitanja koja su relevantna za učinke odredaba poglavlja III. do V.

Međutim, ukupna opažanja dionika pokazuju da to nije zadovoljavajuće rješenje. Nadalje, u zakonodavstvu o trošarinama ne postoji jasna pravna osnova za primjenu postupka provoza nakon postupka izvoza te se s pravnog stajališta roba koja se tako provozi nepropisno pušta u potrošnju ako je odgovarajući postupak izvoza zatvoren u trenutku početka postupka provoza, odnosno prije no što roba fizički napusti carinsko područje Europske unije.

Neki gospodarski subjekti izbjegavaju istodobnu provedbu trošarinskih i carinskih postupaka za neizravni izvoz te umjesto njih upotrebljavaju postupke provoza prije izlaska robe. U tom se slučaju postupak izvoza zatvara postupkom provoza koji počinje u izlaznom uredu, koji je ujedno i provozni otpremni ured, koji se ne nalazi na fizičkom mjestu izlaska robe iz Unije ili u blizini tog fizičkog mjesta. Roba se zatim pod nadzorom provoznog sustava NCTS kreće do mjesta izlaska. Provoz završava porukom o rezultatima provoza koju odredišni ured šalje otpremnom uredu. Smatra se da se time olakšava trgovina jer se omogućuje prijevoz robe do središnjeg čvorišta u okviru postupka izvoza, zatvaranje tog postupka te naknadno pregrupiranje i izvoz u okviru postupka provoza.

Od ispitanika koji su izvozili trošarinsku robu 40 % navelo je da primjenjuje taj postupak (45 % je navelo da ga ne primjenjuje, a 15 % nije znalo primjenjuje li se taj postupak). Kao prednosti naveli su uštedu vremena i troškova te poboljšanu mogućnost praćenja kretanja. Međutim, isto su tako naveli da postoje problemi u pogledu koordinacije informacija u trošarinskim postupcima i postupcima provoza. Postupci u kojima se postupak izvoza kombinira s postupkom provoza za izvoz trošarinskih proizvoda prouzročili su probleme za 26 % ispitanika koji su ih primjenjivali.

3.2.3.Relevantnost

Poglavlja III. i IV. Direktive 2008/118/EZ

19 država članica smatra (slaže se ili se u potpunosti slaže) da još uvijek postoji potreba za EMCS-om u njihovoj zemlji unatoč razvoju određenih vrsta prijevare. Samo se jedna država članica nije složila s time, dok su ostali ispitanici naveli da ne znaju ili da se niti slažu niti ne slažu. Potrebu za EMCS-om potvrdili su države članice i trgovci koji pozivaju na proširenje područja primjene EMCS-a na ulja za podmazivanje i sirovi duhan radi sprječavanja prijevare. Države članice izrazile su potrebu za analizom funkcionalnih specifikacija EMCS-a i za njegovim daljnjim razvojem koji bi uključivao automatizaciju „kretanja robe za koju je plaćena trošarina”. Navele su da se razvojem određenih vrsta prijevare ne smanjuje potreba za EMCS-om, već da EMCS treba ojačati. Prepoznato je da je predloženim izmjenama EMCS-a, bez obzira na njihovu vrstu, potrebno postići ravnotežu između „sprječavanja prijevare i olakšavanja trgovine” kako bi se povećale koristi EMCS-a.

Od 27 država članica 16 ih se složilo da se slični rezultati u pogledu borbe protiv prijevare ne bi mogli ostvariti bez djelovanja EU-a (odnosno nacionalnom, bilateralnom ili međunarodnom inicijativom).

Poglavlje V. Direktive 2008/118/EZ

Komisija smatra da postoji daljnja potreba za okvirom na razini Unije za kretanje robe među poduzećima u okviru postupka uz plaćenu trošarinu kako bi se izbjeglo dvostruko oporezivanje. Međutim, Komisija podržava zaključak država članica i trgovaca da aranžmani uz plaćenu trošarinu iz poglavlja V. nisu dovoljno učinkoviti i djelotvorni.

3.2.4.Dodana vrijednost EU-a

Kada je riječ o trgovcima, glavne koristi zajedničkog sustava EMCS odnose se na kraće vrijeme potrebno za obradu trošarinskih dokumenata, mogućnost praćenja kretanja (za pošiljatelja i primatelja) te olakšavanje revizije i kontrole na temelju učinkovitije i kvalitetnije dokumentacije o kretanju.

Postojećim aranžmanima općenito se osigurava jasan i dosljedan okvir za skladištenje i kretanje trošarinske robe. Postoji ograničen broj područja u kojima različita tumačenja država članica dovode do različitih nacionalnih pravila i nesigurnosti za trgovce. Na primjer, pravila o odgovornosti za trošarinu u slučaju manjkova trenutačno dovode do određenih nejasnoća i potrebno ih je pojasniti. Komunikacijske mehanizme koji su na raspolaganju trgovcima i nadležnim tijelima u slučaju nastanka izvanrednih situacija potrebno je poboljšati primjenom postojeće funkcionalnosti ili razvojem nove.

Jedinstvena pravila za EMCS bitna su za pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Tome se može dodatno pridonijeti usklađivanjem pristupa EMCS-u tako da se osiguraju zajedničke definicije za gospodarske subjekte koji su ovlašteni za skladištenje i kretanje robe u sustavu odgode plaćanja trošarine. Aranžmanima se općenito osiguralo ograničenje opsega diskriminirajućih uvjeta u različitim državama članicama. Čak i ako se zadrži nacionalna nadležnost za izdavanje odobrenja trgovcima za skladištenje i kretanje trošarinske robe, malo je dokaza o bilo kakvim znatnim preprekama pristupu tržištu.

Trgovci su naveli da se glavne koristi EMCS-a odnose na mogućnost praćenja kretanja (za pošiljatelja i primatelja), čime im se olakšava revizija vlastitih aktivnosti, te praćenja učinkovitosti i djelotvornosti vlastitih aranžmana za ispunjavanje poreznih obveza.

Uprave i trgovci općenito su smatrali da su prednosti zajedničkog djelovanja na europskoj razini u pogledu transakcija među poduzećima (B2B) ograničene zbog nedostatka pravne i tehničke jasnoće te nacionalnih razlika. Kada je riječ o prodaji na daljinu, postojeći aranžmani zbog nedovoljne usklađenosti imali su malu dodanu vrijednost EU-a ili je uopće nisu imali. Neki su trgovci naveli da aranžmani čine jednako ili čak veće opterećenje u odnosu na aranžmane za izvoz robe u treće zemlje.

Područja u kojima bi daljnje usklađivanje moglo biti korisno obuhvaćena su odjeljkom 4.

4.Pitanja koja zahtijevaju dodatnu pozornost

Predložena poboljšanja mogu se ostvariti planiranom izmjenom Direktive 2008/118/EZ i njezinih provedbenih uredaba kako je predviđeno u programu rada Komisije.

4.1.Odobrenja

Direktivom 2008/118/EZ na razini EU-a uspostavljaju se zajedničke definicije različitih vrsta trgovaca koji su ovlašteni za skladištenje i kretanje trošarinske robe u sustavu odgode plaćanja trošarine. Tim se definicijama pridonosi jasnom i dosljednom okviru za skladištenje i kretanje trošarinske robe te se osigurava jednako postupanje s poduzećima.

Zahtjevi za odobrenja za skladištenje i kretanje trošarinske robe i za pojednostavnjenje razlikuju se među državama članicama. Zahtjevi za odobrenja složeni su. Zbog toga može doći do stvaranja prepreka za trgovce, a postupak podnošenja zahtjeva može biti dugotrajniji no što je to nužno. Na primjer, kada je trgovcima postavljeno pitanje o pravilima za izračun jamstava za odobrenja, brojni gospodarski subjekti izjavili su da nisu upoznati s pravilima (24 %). Analizom po državama članicama podaci su pokazali da su gospodarski subjekti koji su iz iste zemlje i koji djeluju u istom sektoru ponekad dobili proturječne informacije. Na primjer, gospodarski subjekti koji djeluju u Njemačkoj (državi članici s najvećom stopom sudjelovanja u anketi) naveli su da se njihova jamstva za skladištenje izračunavaju na temelju godišnjeg prometa (34 %), mjesečnog prometa (3 %), godišnje trošarinske obveze (16 %) i mjesečne trošarinske obveze (21 %). To upućuje na visok stupanj složenosti nekih zahtjeva i odredaba.

U analizama slučaja istaknuta je i složenost pristupa odredbama i njihova razumijevanja. Dionici iz četiriju država članica naveli su da trgovci često nisu podnosili potpune zahtjeve i da su zbog toga nadležna tijela morala obavljati dodatan, nepotreban posao.