Ovaj se Prijedlog odnosi na izmjenu Uredbe (EU) 2018/1862. Cilj je Prijedloga omogućiti Europolu da izdaje „upozorenja s informacijama” o osumnjičenicima i kriminalcima kao novu kategoriju upozorenja u SIS-u kojom će se koristiti isključivo Europol u posebnim i jasno definiranim slučajevima i okolnostima. Ta je promjena paradigme važna za SIS jer su do sada isključivo države članice mogle unositi, ažurirati i brisati podatke u SIS-u, a Europol je imao pristup „samo za čitanje” kojim su bile obuhvaćene sve kategorije upozorenja. Na temelju svoje analize informacija dobivenih od trećih zemalja ili međunarodnih organizacija Europol bi mogao izdavati upozorenja u okviru kaznenih djela obuhvaćenih njegovim mandatom i isključivo u vezi s državljanima trećih zemalja koji nemaju pravo na slobodno kretanje.

Radi uklanjanja tog sigurnosnog propusta cilj je ovog prijedloga uspostaviti novu kategoriju upozorenja posebno za Europol kako bi se službenicima na terenu informacije dostavljale izravno i u stvarnom vremenu. U tu je svrhu potrebno izmijeniti Uredbu (EU) 2016/794 o Agenciji Europske unije za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva (Europol) i Uredbu (EU) 2018/1862 o uspostavi, radu i upotrebi Schengenskog informacijskog sustava (SIS) u području policijske suradnje i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima. Zbog prilagođenog teritorijalnog važenja, s obzirom na to da u tim dvjema uredbama sudjeluju različite države članice, izmjene se iznose u dvama odvojenim, ali logički povezanim prijedlozima.

S obzirom na to da informacijski sustavi Europola i SIS imaju različitu svrhu, znatno im se razlikuje i doseg.

Unatoč tomu što Europol može provjeravati osobe u SIS-u, a od ožujka 2021. dobivat će obavijesti o pogocima koji se odnose na upozorenja povezana s terorizmom koja su izdale druge države članice, ne može izdavati upozorenja u SIS-u kao bazi podataka za razmjenu informacija koja se najviše upotrebljava u EU-u i koja je izravno dostupna službenicima graničnog nadzora i policijskim službenicima. Stoga ključne Europolove informacije o osumnjičenicima i kriminalcima dobivene od trećih zemalja možda neće dospjeti do krajnjih korisnika na nacionalnoj razini kad i gdje su im potrebne. To uključuje Europolovu analizu podataka dobivenih od trećih zemalja i međunarodnih organizacija o stranim terorističkim borcima, ali i osobama umiješanima u organizirani kriminal (npr. trgovinu drogom) ili teška kaznena djela (npr. seksualno zlostavljanje djece).

U tom se smislu u Zaključcima Vijeća iz lipnja 2018. o jačanju suradnje i upotrebe Schengenskog informacijskog sustava (SIS) radi postupanja s osobama umiješanima u terorizam ili aktivnosti povezane s terorizmom podsjeća da se zahtijeva osiguranje dosljednog i sustavnog pohranjivanja informacija o stranim terorističkim borcima u europske sustave i platforme. Vijeće je uputilo na provedbu pristupa za razmjenu informacija na tri razine u pogledu stranih terorističkih boraca optimalnom i dosljednom upotrebom podataka SIS-a i Europola koje Europol obrađuje za unakrsnu provjeru i za analizu u relevantnim projektima analize. No države članice ne mogu uvijek u SIS unijeti informacije o stranim terorističkim borcima dobivene od trećih zemalja ili međunarodnih organizacija kako bi ih stavile na raspolaganje službenicima na terenu u drugim državama članicama. Prvo, neke treće zemlje razmjenjuju podatke o osumnjičenicima i kriminalcima isključivo s Europolom, a možda i s nekim državama članicama. Drugo, čak i ako država članica dobije informacije o osumnjičenicima i kriminalcima izravno od treće zemlje ili preko Europola, zbog ograničenja u nacionalnom pravu (npr. potreba za povezivanjem s nacionalnom jurisdikcijom) možda neće moći izdati upozorenje o predmetnoj osobi. Treće, država članica možda neće imati sredstva za dostatnu analizu i provjeru dobivenih informacija. Zbog toga nastaje jaz između informacija o osumnjičenicima i kriminalcima koje treće zemlje stavljaju na raspolaganje Europolu i državama članicama te dostupnosti takvih informacija službenicima na terenu kad i gdje su im potrebne.

Europol procjenjuje da u SIS trenutačno nisu unesene informacije o približno 1000 stranih terorističkih boraca iz trećih zemalja koje su Europolu i pojedinačnim državama članicama dostavile pouzdane treće zemlje. S obzirom na to da je riječ o bazi podataka za razmjenu informacija koja se u EU-u najviše upotrebljava, službenici na terenu u SIS-u mogu izravno i u stvarnom vremenu pristupiti upozorenjima o osobama i predmetima, među ostalim upozorenjima o osumnjičenicima i kriminalcima. Zbog toga što u SIS-u nedostaju upozorenja o 1000 stranih terorističkih boraca iz trećih zemalja, postoji opasnost da ih službenici graničnog nadzora neće otkriti pri pokušaju ulaska u EU, kao ni policijski službenici koji će ih provjeravati na području EU-a. Riječ je o velikom sigurnosnom propustu.

Primjerice, taj se problem javlja u kontekstu stalnih nastojanja da se otkriju strani teroristički borci. U Izvješću Europola o stanju i trendovima u području terorizma iz lipnja 2020. navodi se da je, iako se smatra da su mnogi strani teroristički borci ubijeni ili se nalaze u pritvornim ili izbjegličkim kampovima u sjeveroistočnoj Siriji, sudbina znatnog broja njih i dalje nepoznata. Kao što se navodi u tom izvješću, zbog kaotičnog stanja i nedostatka informacija iz područja sukoba državama članicama dostupne su ograničene informacije o stranim terorističkim borcima koje se ne mogu provjeriti. Isto tako, u Zaključcima Vijeća o vanjskom djelovanju EU-a u vezi sa sprečavanjem i borbom protiv terorizma i nasilnog ekstremizma iz lipnja 2020. uviđa se da će strani teroristički borci ostati i dalje predstavljati velik zajednički sigurnosni izazov te se poziva na pojačanu i pravodobnu suradnju i razmjenu informacija među državama članicama, s Europolom i drugim relevantnim akterima EU-a. Međutim, informacije koje Europol unosi u svoje informacijske sustave, posebno rezultat njegove analize podataka dobivenih od trećih zemalja, ne dospijevaju do krajnjih korisnika na isti način kao i informacije koje u Schengenski informacijski sustav (SIS) unose države članice.

Kriminal i terorizam ne poznaju granice, a kriminalci i teroristi iskorištavaju prednosti globalizacije i mobilnosti. Stoga su informacije o kriminalnim i terorističkim aktivnostima koje treće zemlje razmjenjuju s EU-om sve važnije za unutarnju sigurnost EU-a na njegovoj vanjskoj granici, kao i na njegovu području. Međutim, razmjena informacija dobivenih od trećih zemalja o osobama koje su osumnjičene ili osuđene za kaznena djela i kaznena djela terorizma u EU-u trenutačno je ograničena. Točnije, ograničena je razmjena informacija dobivenih od trećih zemalja sa službenicima na terenu u državama članicama (policijskim službenicima i službenicima graničnog nadzora) kad i gdje su im potrebne. To se odnosi i na informacije koje međunarodne organizacije razmjenjuju s Europolom.

Danska: u skladu s člancima 1. i 2. Protokola br. 22 o stajalištu Danske priloženog UEU-u i UFEU-u, Danska neće sudjelovati u donošenju ove Uredbe te ona za nju nije obvezujuća niti se na nju primjenjuje. S obzirom na to da će ova Uredba predstavljati daljnji razvoj schengenske pravne stečevine, Danska, u skladu s člankom 4. navedenog protokola, u roku od šest mjeseci nakon što Vijeće odluči o ovoj Uredbi odlučuje hoće li je provesti u svojem nacionalnom pravu.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA

Potrebno je odabrati oblik Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća jer će odredbe biti obvezujuće i izravno će se primjenjivati u svim državama članicama i na razini Europola. Prijedlogom će se nadograditi postojeći centralizirani sustav putem kojeg države članice surađuju, a to zahtijeva zajednički ustroj i obvezujuća pravila djelovanja.

U skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. stavku 3. UEU-a EU bi trebao djelovati samo kad države članice ne mogu same dostatno ostvariti predviđene ciljeve i stoga ih zbog opsega ili učinaka predloženog djelovanja EU može ostvariti na bolji način.

Prijedlogom se ispitaniku jamči pravo na djelotvorna pravna sredstva kojima se može osporiti svaka odluka, a to u svakom slučaju uključuje djelotvorno pravno sredstvo pred sudom u skladu s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima.

•Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga

Prijedlogom se omogućuje Europolu da izdaje „upozorenja s informacijama” o osumnjičenicima i kriminalcima kao novu kategoriju upozorenja u SIS-u kojom će se koristiti isključivo Europol u posebnim, jasno definiranim slučajevima i okolnostima. Europol bi na temelju svoje analize informacija dobivenih od trećih zemalja ili međunarodnih organizacija mogao izdavati takva upozorenja u okviru kaznenih djela u svojoj nadležnosti i isključivo o državljanima trećih zemalja. Tim se posebnim ciljem razmjena informacija dobivenih od trećih zemalja ograničava na informacije o osumnjičenicima i kriminalcima.

Svrha je nove kategorije upozorenja da se u slučaju „pogotka” službenika na terenu obavijesti o tome da Europol ima informacije o dotičnoj osobi. Točnije, upozorenje bi služilo kao obavijest o tome da Europol ima informacije na temelju kojih se može smatrati da dotična osoba namjerava počiniti ili čini neko od kaznenih djela u nadležnosti Europola ili da na temelju sveobuhvatne procjene informacija dostupnih Interpolu postoje razlozi za vjerovanje da bi ta osoba u budućnosti mogla počiniti takvo kazneno djelo.

U prijedlogu se utvrđuju detaljne odredbe o postupovnim zahtjevima koje Europol mora ispuniti prije unosa upozorenja u SIS. Tim se postupovnim mjerama osiguravaju zakonitost unosa upozorenja i prioritet upozorenja koja unesu države članice te uzimanje u obzir svih prigovora država članica.

Prvo, Europol treba analizirati informacije koje su dobile treće zemlje ili međunarodne organizacije, npr. tako da ih provjeri u odnosu na druge dostupne informacije kako bi utvrdio jesu li točne i upotpunio postojeća saznanja. Prema potrebi Europol mora razmijeniti dodatne informacije s trećom zemljom ili međunarodnom organizacijom. Europol mora procijeniti i je li unos upozorenja potreban za ostvarenje njegovih ciljeva utvrđenih u Uredbi (EU) 2016/794.

Drugo, Europol mora provjeriti postoji li u SIS-u upozorenje o istoj osobi.

Treće, Europol mora podijeliti prikupljene informacije o dotičnoj osobi sa svim državama članicama i prethodno se savjetovati kako bi potvrdio da nijedna država članica ne namjerava unijeti upozorenje na temelju informacija koje je prikupio Europol i da se države članice ne protive Europolovu unosu upozorenja. Tim se odredbama osigurava da država članica koja smatra da ima dovoljno informacija i razloga da ispuni zahtjeve iz Uredbe (EU) 2018/1862 i svojih nacionalnih odredbi za unos upozorenja može to učiniti i to upozorenje ima prednost. U tom slučaju države članice mogu odrediti relevantnu kategoriju upozorenja koja im je dostupna na temelju Uredbe (EU) 2018/1862 i izdati upozorenje. Isto tako, države članice u opravdanim slučajevima mogu uložiti prigovor na upozorenje koje unosi Europol, posebno ako je to potrebno zbog njihove nacionalne sigurnosti ili ako postoji vjerojatnost da bi upozorenje ugrozilo službena ili pravna ispitivanja, istrage ili postupke ili ako dobiju nove informacije o osobi na koju se odnosi upozorenje zbog kojih se mijenja procjena slučaja.

Kako bi se osiguralo da Europski nadzornik za zaštitu podataka prati zaštitu podataka, Europol vodi detaljnu evidenciju o unosu upozorenja u SIS i razlozima za takav unos za koju se može provjeriti usklađenost s materijalnim i postupovnim zahtjevima.

Naposljetku, Europol mora obavijestiti sve države članice o unosu upozorenja u SIS u okviru razmjene dopunskih informacija.

Isto tako, u prijedlozima se usklađuju obveze i zahtjevi koje Europol mora ispuniti pri unosu upozorenja u SIS s obvezama i zahtjevima koje moraju ispuniti države članice koje unose upozorenja. Ti se zahtjevi odnose na: kategorije podataka, proporcionalnost, minimalni sadržaj podataka za unos upozorenja, unos biometrijskih podataka, opća pravila o obradi podataka, kvalitetu podataka u SIS-u i pravila o razlikovanju osoba sličnih obilježja, zloupotrebu identiteta i poveznice.

U okviru mjere koju treba poduzeti, službenik na terenu bio bi dužan o „pogotku” odmah izvijestiti nacionalni ured SIRENE, koji bi se zatim obratio Europolu. Službenik na terenu izvijestio bi samo da je osoba na koju se odnosi upozorenje pronađena i naveo bi mjesto, vrijeme i razlog provjere. Država članica u kojoj je pronađen „pogodak” ne bi imala nikakvu dodatnu obvezu osim izvješćivanja kao nezadiruće mjere. U okviru „upozorenja s informacijama” službenicima na terenu u državama članicama ne bi se nametala obveza da skriveno provjeravaju osobu na koju se odnosi upozorenje niti da prikupljaju detaljne informacije ako tu osobu pronađu na vanjskoj granici ili na području EU-a. Umjesto toga, država članica koja izvršava upozorenje mogla bi na pojedinačnoj osnovi, među ostalim na temelju popratnih informacija dobivenih od Europola, odrediti treba li u odnosu na dotičnu osobu poduzeti dodatne mjere. Takve bi se dodatne mjere provodile u skladu s nacionalnim pravom i ovisile bi o slobodnoj procjeni države članice.

Slično kao i za druge kategorije upozorenja, prijedlogom se definiraju rok za preispitivanje upozorenja koja unosi Europol i posebna pravila o brisanju te vrste upozorenja. U pravilu bi se upozorenje trebalo čuvati samo onoliko dugo koliko je potrebno za ostvarenje svrhe zbog koje je uneseno. Upozorenje koje Europol unese u SIS trebalo bi izbrisati posebno ako osoba na koju se upozorenje odnosi više ne pripada toj kategoriji upozorenja, ako se država članica protivi unosu takvog upozorenja, ako država članica unese drugo upozorenje u SIS ili ako Europol dozna da su informacije primljene od treće zemlje ili međunarodne organizacije netočne ili da su priopćene Europolu u nezakonite svrhe, na primjer ako je razmjena informacija o osobi bila politički motivirana.

Prijedlog sadržava izmjene Uredbe (EU) 2018/1862 kako bi se njezine odredbe o zaštiti podataka, posebno o pravu na pristup, ispravku netočnih podataka i brisanju nezakonito pohranjenih podataka, pravnim sredstvima i odgovornosti uskladile s Uredbom (EU) 2016/794 i Uredbom (EU) 2018/1725 u mjeri u kojoj su ta usklađivanja potrebna zbog nove kategorije upozorenja koju unosi Europol.

2020/0350 (COD)

Prijedlog

UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

o izmjeni Uredbe (EU) 2018/1862 o uspostavi, radu i upotrebi Schengenskog informacijskog sustava (SIS) u području policijske suradnje i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima u pogledu Europolova unosa upozorenja

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 88. stavak 2. točku (a),