HR Službeni list Europske unije C 350/24

Objava zahtjeva u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

(2014/C 350/12)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1).

JEDINSTVENI DOKUMENT

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 510/2006

o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (2)

„MELOA DE SANTA MARIA — AÇORES”

EZ br.: PT-PGI-0005-01124 – 1.7.2013.

ZOZP ( X ) ZOI ( )

1. Naziv

„Meloa de Santa Maria — Açores”

2. Država članica ili treća zemlja

Portugal

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda

Razred 1.6. Voće, povrće i žitarice, u prirodnom stanju ili prerađeni

3.2. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1.

Naziv „Meloa de Santa Maria — Açores” označava voće iz porodice Cucumis melo L. koje pripada skupini dinja (kantalupa) i mrežastim sortama.

Plodovi su okruglog do ovalnog oblika, vrlo mrežaste kore koja je prije dozrijevanja zelenkasta, a nakon sazrijevanja žutozelena. Meso je narančaste boje i mekane teksture, a zreli su plodovi aromatični, sočni i slatkog okusa.

Fizikalno-kemijska svojstva i hranjive vrijednosti proizvoda navedeni su u tablici u nastavku:

Parametar Prosječna vrijednost Najmanja vrijednost Najveća vrijednost Vlažnost (g/%) 88,11–89,03 86,63 91,10 pH 6,26–6,37 5,37 6,66 Sirove bjelančevine (g/%) 0,67–0,83 0,5 1,1 Reducirajući šećeri (g/%) 3,67–3,78 3 6 Ukupni šećeri (g/%) 8,33–9,56 6 11 Askorbinska kiselina (mg/100 g) 0,17–0,23 0,1 0,4





Parametar Prosječna vrijednost Jedinica Najmanja vrijednost Najveća vrijednost Natrij 41 mg Na/% 25,9 57,1 Kalij 426,5 mg K/% 323,6 516,6 Kalcij 67,3 mg Ca/% 46,0 109,2 Magnezij 90,6 mg Mg/% 71,9 123,3 Topivo željezo < 0,1 mg Fe/% — < 0,1 Ukupno željezo < 0,1 mg Fe/% — < 0,1 Vitamin C 104,8 mg vit. C/% 64,21 165,8

Plodovi voćke „Meloa de Santa Maria — Açores” jedu se svježi i prodaju se cijeli. Provodi se određivanje veličine u smislu promjera i mase, a prihvatljivima se smatraju samo plodovi promjera većeg od 10 cm i mase od 600 do 1 400 g (masa od 600 do 799 g, II. razred veličine; masa od 800 do 1 400 g, I. razred veličine).

3.3. Sirovine (samo za prerađene proizvode)

—

3.4. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla)

—

3.5. Posebni proizvodni postupci koji se moraju provesti na određenom zemljopisnom području

Proizvodnja, berba i odabir provode se na određenom zemljopisnom području.

3.6. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd.

Plodovi „Meloa de Santa Maria — Açores” pakiraju se u pojedinačna ili kolektivna pakiranja u kojima plodovi moraju biti poslagani pravilno i u jednom sloju. Sadržaj svakog pakiranja mora biti ujednačen, odnosno plodovi moraju biti istog podrijetla (s istog poljoprivrednog gospodarstva), sorte, veličine te jednakog stupnja zrelosti. Vidljivi dio sadržaja pakiranja mora biti reprezentativan za čitavo pakiranje.

3.7. Posebna pravila o označivanju

Osim zakonski propisanih elemenata na ambalaži svakog pakiranja „Meloa de Santa Maria — Açores” mora biti navedeno sljedeće:

oznaka „Meloa de Santa Maria — Açores Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla (ZOZP)”;

logotip proizvoda;

logotip Europske unije;

certifikacijski žig (koji označava tijelo koje je provelo kontrolu te kojim se osigurava sljedivost proizvoda putem obveznih brojeva).

Bez obzira na oblik u kojem su stavljeni na tržište, svi plodovi pojedinačno su identificirani pomoću logotipa proizvoda i certifikacijskog žiga.

Logotip proizvoda:

Osim prethodno navedene osnovne inačice (u boji, na bijeloj podlozi), logotip proizvoda može se reproducirati na sljedeće načine: u boji na crnoj podlozi, u nijansama sive boje na bijeloj podlozi te crno-bijelo, u pozitivu i negativu.

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Ograničeno zemljopisno područje obuhvaća cijeli otok Santa Maria u Azorskom otočju.

5. Povezanost sa zemljopisnim područjem

5.1. Posebnosti zemljopisnog područja

Otok Santa Maria jedini je otok u Azorskom arhipelagu na kojem se, osim stijena vulkanskog podrijetla koje su zajedničke svim otocima arhipelaga, mogu pronaći ostaci sedimentnih stijena (vapnenac). Dakle, posebnost je ovog otoka u potpunosti povezana s vrstom tla koje ga pokriva: tlo je muljevito-glinovite teksture, bogato kalijem, vapnencem, magnezijem i svim vrstama mikronutrijenata. Ovo tlo sadržava visok postotak organskih tvari te je neutralne pH vrijednosti.

Budući da se nalazi na jugoistoku otočja te uzimajući u obzir njegov niski reljef, stopa vlažnosti na otoku Santa Maria manja je nego na drugim otocima u autonomnoj regiji Azora. Klima je suha do umjerena, s malim razlikama između prosječne zimske (14 °C) i ljetne (22 °C) temperature; prosječna godišnja temperatura jest između 10 i 20 °C. U smislu relativne vlažnosti klima je vlažna (prosječna godišnja relativna vlažnost zraka u 9 sati iznosi od 75 % do 90 %). Što se tiče oborina, otočna klima spada u umjereno kišovite i kišovite klime (godišnja količina oborina iznosi od 500 do 2 000 mm), ovisno o području. Ukratko, na otoku Santa Maria prevladavaju vrlo posebni klimatski uvjeti povezani s njegovim zemljopisnim položajem, veličinom, morfologijom i sastavom tla zbog kojih se razlikuje od drugih otoka Azorskog arhipelaga.

Zajednički učinak klimatskih obilježja te raznolikosti tla i topografije na otoku Santa Maria zaslužan je za vrlo posebna svojstva otočnih poljoprivrednih proizvoda kojima se odlikuje i dinja „Meloa de Santa Maria — Açores” i zbog kojih se ova vrsta razlikuje od ostalih sorti. Ovim čimbenicima treba pridodati znanje i umijeće otočnih proizvođača u smislu tehnika proizvodnje i metoda uzgoja, uključujući i uporabu biljnog otpada od krmnih mahunarki u tlu, obrezivanje, određivanje idealnog stupnja zrelosti, odgovarajuća pravila i pažljiv odabir plodova. Ove tehnike omogućuju dobivanje proizvoda koji se okusom, teksturom i mirisom razlikuju od ostalih vrsta dinja te koji su prepoznatljivi potrošačima s drugih otoka Azorskog arhipelaga i kontinentalnog Portugala.

O jedinstvenom okusu ove dinje govorio je već Gaspar Frutuoso koji je 1570. napisao sljedeće: „(…) ovdje se može pronaći i mnogo dinja koje su najukusnije na otočju, a čak je i najgora među njima izvrsnog okusa (…)”. Danas se proizvodnja ovog voća još uvijek cijeni, a „dinja je stekla slavu” među poljoprivrednim proizvodima otoka Santa Maria (Guido de Monterey, 1981., str. 47.).

5.2. Posebnosti proizvoda

Dinja pod nazivom „Meloa de Santa Maria — Açores” razlikuje se od ostalog voća iste vrste uzgojenog na drugom području po svojim fizikalno-kemijskim i organoleptičkim svojstvima. S organoleptičkog stajališta meso dinje narančaste je boje, mekane teksture, a dozreli plodovi imaju sladak i sočan okus što je jedinstvena značajka sorti uzgojenih na otoku Santa Maria. Oslobađanjem hlapljivih kiselina plodovi dobivaju miris po kojem se odmah mogu prepoznati.

Od hranjivih vrijednosti navedenih u točki 3.2. važno je naglasiti visok sadržaj vitamina C, u usporedbi s prosječnim vrijednostima uobičajenih sorti dinje, kao i visok udio minerala, uključujući kalij, magnezij i kalcij. Što se tiče energetske vrijednosti, prosječne vrijednosti dinje „Meloa de Santa Maria — Açores” više su od prosječnih vrijednosti obične dinje. Sadržava i veće količine bjelančevina, masti i ugljikohidrata od obične dinje. Međutim, sadržaj vlakana manji je od prosječnih vrijednosti za obične vrste dinje.

5.3. Uzročna povezanost zemljopisnog područja i kvalitete ili karakteristika proizvoda (za ZOI) odnosno određene kvalitete, ugleda ili drugih karakteristika proizvoda (za ZOZP)

Dinje su na otoku Santa Maria oko 16. stoljeća počeli uzgajati doseljenici, a s vremenom se zadržala kao domaća vrtna kultura („cultura de quintal”). U svrhu stvaranja konteksta tadašnje regionalne proizvodnje, koja je većinom podrazumijevala proizvodnju vina i uzgoj batata, Adriano Ferreira (1996., str. 88.) prikupljao je uspomene na zemlju i lokalno stanovništvo te je izjavio kako su „dinje koje se uzgajaju na otoku Santa Maria slavne i ukusne te su se izvozile na druge otoke. Dopustite mi najprije da pojasnim: naše je voće uvijek bilo dobro, čak i ako ga nikad nismo proizvodili u velikim količinama”.

Tijekom sedamdesetih godina 20. stoljeća imigranti iz Amerike počeli su uvoditi hibridne vrste dinje. Lokalni su proizvođači ubrzo shvatili kako ove nove vrste nemaju samo odličan trgovinski potencijal, nego i jako dobro uspijevaju te su odlične kvalitete pa se područje proizvodnje postupno širilo. Tako je vrsta dinje koja je najbolje prilagođena tlu i klimatskim uvjetima otoka Santa Maria te zahtjevima stanovnika bila gotovo dvadeset godina ispitivana i usavršavana. Zadržane sorte dinje jesu mrežaste dinje koje pripadaju kantalupama.

Specifična svojstva dinje „Meloa de Santa Maria — Açores” (gruba kora, sočno meso narančaste boje, slatki okus i miris) nastaju uslijed karakteristika tla i klimatskih uvjeta otoka te zahvaljujući lokalnim metodama proizvodnje. Stvaranje hlapivih kiselina povezano s dozrijevanjem voća te otpuštanjem mirisa, kao i specifične karakteristike tla na otoku Santa Maria koje je bogato kalijem, magnezijem, kalcijem i drugim oligoelementima, dinjama daju fizikalno-kemijska svojstva i hranjive vrijednosti opisane u točkama 3.2. i 5.2.

Ovim čimbenicima treba pridodati znanje proizvođača u pogledu ovog voća i njegove proizvodnje. Primjerice, na otoku Santa Maria na tlo se često nanosi biljni otpad krmnih „jesenskih” mahunarki (mahunarka „favica”/žuta lupina) kako bi se povećala plodnost na prirodan i vrlo poseban način. Za optimalni razvoj usjeva važno je da se za sortu „Meloa de Santa Maria — Açores” provodi obrezivanje, što se tradicionalno ne provodi na običnim sortama dinje. Dinja „Meloa de Santa Maria — Açores” vrlo je osjetljiva na gušenje korijena pa se radi dobivanja kvalitetnijih plodova smanjuje unos vode za vrijeme berbe. Proizvodne tehnike, određivanje stupnja zrelosti, određivanje veličine i ručni odabir voća tijekom berbe omogućuju isticanje fizikalno-kemijskih svojstava ove sorte u usporedbi s drugim sličnim proizvodima u drugim dijelovima Europe.

Dinja „Meloa de Santa Maria — Açores” u velikoj je mjeri prisutna na tržištu te je omiljena među potrošačima, a od dinja iz drugih regija razlikuju je prema njezinom izgledu i okusu. Prodaja ove sorte izvorno je bila ograničena na lokalno tržište. Međutim, postala je poznata po izvrsnoj kvaliteti što je dovelo do povećanja potražnje velikih trgovaca sa susjednog otoka São Miguel, a time i do povećanja proizvodnje u smislu količine i kvalitete. Radi se o specifičnom proizvodu čija su svojstva danas dobro poznata te su usko povezana sa zemljopisnim područjem proizvodnje – azorskim otokom Santa Maria.

Upućivanje na objavu specifikacije

(članak 5. stavak 7. Uredbe (EZ) br. 510/2006 (3))

http://www.dgadr.mamaot.pt/images/docs/val/dop_igp_etg/Valor/doc/CE_MeloaStaMaria.pdf

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.

(2) SL L 93, 31.3.2006., str. 12. Zamijenjena Uredbom (EU) br. 1151/2012.

(3) Vidjeti bilješku 2.