Nadalje, napredak se uvelike razlikuje među državama članicama (vidjeti sliku 1.) U 20 zemalja članica, smanjenja u 2019. i dalje su niža od fakultativne vrijednosti prijelaznog cilja od 4 % koji bi države članice mogle zahtijevati od isporučitelja goriva već za 2017. Švedska i Finska jedine su države članice koje su već premašile cilj smanjenja od 6 % za 2020., dok su Hrvatska, Ujedinjena Kraljevina i Nizozemska ostvarile najveći napredak, odnosno smanjenje koje premašuje 1,5 postotnih bodova od 2018. do 2019. Istovremeno, Švedska, Poljska i Bugarska 2019. su prijavile nešto veći intenzitet stakleničkih plinova iz goriva no prethodne godine. Dodatne informacije dostupne su u Tehničkom izvješću br. 2/2021 Europske agencije za okoliš o „Intenzitetu stakleničkih plinova iz goriva namijenjenih uporabi u prometu u EU-u 2019.”.

Dostavljeni podaci iz 2019. potvrđuju da su isporučitelji goriva iz EU-a u 28 države članice u prosjeku zaostajali za ciljem da se do 2020. intenzitet stakleničkih plinova iz goriva namijenjenih uporabi u prometu smanji za 6 % u odnosu na 2010. (vidjeti sliku 1.). Treba napomenuti da su Mađarska i Ujedinjena Kraljevina 2019. prvi put izvijestile o smanjenju emisija nastalih istraživanjem i proizvodnjom nafte i plina (UER), što je pridonijelo smanjenju ukupnog intenziteta stakleničkih plinova iz goriva za otprilike 0,2 postotna boda, odnosno ukupno smanjenje iznosilo je 4,3 %. UER koji isporučitelj navede mora se kvantificirati i o njemu treba izvijestiti u skladu sa zahtjevima utvrđenima u Direktivi Vijeća (EU) 2015/652. Detaljnije informacije o pristupima kvantificiranju, praćenju i izvješćivanju o UER-u mogu se pronaći u smjernicama . Očekuje se da će UER dodatno doprinijeti cilju smanjenja 2020.

Prema dostavljenim podacima prosječni intenzitet stakleničkih plinova iz isporučenih goriva i energenata u 2019. u 28 država članica koje su dostavile izvješće bio je 90 gCO2eq/MJ, što je 4,3 % niže od referentne vrijednosti od 94,1 gCO2eq/MJ za 2010. To odgovara uštedi od 54 Mt ekvivalenta ugljikova dioksida (CO2eq) u 2019. U razdoblju od 2018. do 2019. isporučitelji goriva postigli su ograničen napredak uz poboljšanje od 0,6 postotna boda prijavljenog prosječnog intenziteta stakleničkih plinova iz goriva.

Na temelju Direktive o kakvoći goriva države članice moraju zahtijevati od isporučitelja goriva da smanje intenzitet stakleničkih plinova u životnom vijeku goriva namijenjenih uporabi u prometu, tj. emisije stakleničkih plinova po energetskoj jedinici u životnom vijeku isporučenih goriva i energenata, za minimalno 6 % do 31. prosinca 2020. u odnosu na osnovnu normu za gorivo za 2010. koja iznosi 94,1 gCO2eq/MJ. Emisije stakleničkih plinova u vezi s neizravnom promjenom uporabe zemljišta ne uzimaju se u obzir za procjenu usklađenosti s minimalnim ciljem smanjenja od 6 %. Direktivom o obnovljivoj energiji (EU) 2018/2001 predviđene su različite mjere za rješavanje problema neizravne promjene uporabe zemljišta, uključujući gornju granicu za biogoriva proizvedena iz hrane i hrane za životinje, pri čemu se u delegiranom aktu utvrđuju detaljni kriteriji za određivanje biogoriva, biotekućina i goriva od biomase s visokim rizikom od neizravne promjene uporabe zemljišta, koja će se postupno povlačiti iz uporabe do 2030. i kriteriji za certificiranje biogoriva, biotekućina i goriva od biomase s niskim rizikom od neizravne promjene uporabe zemljišta.

Uzimajući u obzir emisije u vezi s neizravnom promjenom uporabe zemljišta, prosječni intenzitet stakleničkih plinova iz goriva potrošenih 2019. bio je 2,6 % manji nego 2010. To odgovara uštedi od 33 Mt CO2eq u 2019. Prema članku 7.d Direktive 98/70/EZ o utvrđivanju izračuna emisija stakleničkih plinova u životnom vijeku biogoriva, emisije u vezi s neizravnom promjenom uporabe zemljišta ne uzimaju se u obzir u procjeni usklađenosti s minimalnim ciljem smanjenja od 6 %.

Nadalje, Komisija je 14. srpnja 2021. predstavila reviziju Direktive o energiji iz obnovljivih izvora, u okviru paketa mjera za ostvarenje europskog zelenog plana i povećanih klimatskih ambicija, kojom se predlaže smanjenje intenziteta emisija stakleničkih plinova iz goriva namijenjenih uporabi u prometu za 13 % do 2030. u odnosu na polaznu vrijednost iz 2010. Prijedlogom, o kojem će se raspravljati u postupku suodlučivanja, stavvio bi se izvan snage cilj od 6 % utvrđen u Direktivi o kakvoći goriva kako bi se pojednostavnilo zakonodavstvo i izbjegli dvostruki regulatorni zahtjevi.

Isporučitelji goriva dobrovoljno dostavljaju izvješće o potrošnji električne energije. Dvanaest je država članica, u odnosu na deset država članica 2018., dostavilo podatke o potrošnji električne energije u električnim vozilima i motociklima (vidjeti tablicu 1.). Ukupna prijavljena količina električne energije koju su potrošila električna vozila ostala je relativno stabilna i iznosila je 1 506 362 GJ (uključujući učinkovitost pogonskog sklopa).

Tablica 1.: Potrošnja električne energije u električnim vozilima i motociklima 2019. kao doprinos isporučitelja goriva cilju smanjenja stakleničkih plinova (Izvor: Europska agencija za okoliš

Država članica Količina energije Intenzitet emisija stakleničkih plinova isključujući učinkovitost pogonskog sklopa (GJ) uključujući učinkovitost pogonskog sklopa (GJ) prema izvješću države članice (g CO2e/MJ) prema izvješću države članice (g CO2e/kWh) Bugarska 128 502 51 401 522,9 1 882 Francuska 1 467 058 586 823 10,8 39 Njemačka 1 209 600 483 840 147 529 Mađarska 5 779 2 312 139,5 502 Irska 92 426 36 970 127,5 459 Italija 229 605 91 842 110,3 397 Nizozemska 532 307 212 923 154,2 555 Portugal 42 430 16 972 71 256 Slovačka 2 652 1 061 46,4 167 Slovenija 1 854 742 - - Švedska 2 431 972 13,1 47 Ujedinjena Kraljevina 51 261 20 504 5,6 20

3. Pregled podataka o kakvoći goriva u EU-u za 2019.

U skladu s člankom 8. Direktive o kakvoći goriva sve države članice i Norveška dostavile su izvješće s nacionalnim podacima o kakvoći goriva za 2019.

U ovom dijelu navedeni su podaci o prodaji benzinskih i dizelskih goriva te njihovih biokomponenta za cestovni promet koje su dostavile sve države članice EU-a. Ne navode se ostala fosilna goriva, ostala biogoriva te goriva nebiološkog podrijetla, kao ni goriva koja se koriste za necestovne pokretne strojeve.

3.1.Sadržaj biokomponenti benzina i dizela

Udio prodaje dizela u odnosu na benzinska goriva postupno raste; 2001. njihov udio u ukupnoj prodaji bio je 55,6 %, a 2019. 72 %. To je uvelike posljedica porasta broja dizelskih vozila u Europi tijekom tog razdoblja. No taj je udio stabilan od 2017. (vidjeti tablicu 2.).

Tablica 2.: Prodaja dizelskog i benzinskog goriva (u milijunima litara i njihovi udjeli) 2017., 2018. i 2019.

2017. 2018. 2019. Prodaja dizelskog goriva 270 668 (72,3 %) 271 018 (72,3 %) 272 026 (72 %) Prodaja benzinskog goriva 103 766 (27,7 %) 103 856 (27,7 %) 105 866 (28 %)

Potrošnja dizelskog goriva najveća je u većini država članica EU-a, a iznimke su Cipar, Grčka i Nizozemska.

Većina prodaje benzinskog goriva u 2019. obuhvaćala je goriva istraživačkog oktanskog broja (RON) 95, čiji je udio prodaje blago pao u odnosu na 2018. Udio prodaje benzina 95 ≤ RON < 98 povećao se, dok je udio prodaje benzina RON ≥ 98 ostao na istoj razini kao u 2018. (vidjeti tablicu 3.).

Tablica 3.: Udio prodaje benzina prema RON brojevima

2017. 2018. 2019. 95 RON 85,7 % 82 % 80,2 % 95 ≤ RON < 98 8,3 % 13,7 % 15,1 % RON ≥ 98 5,8 % 4,2 % 4,6 % RON = 91 0,1 % 0,1 % 0,1 %

Sva dizelska goriva koja se prodaju u EU-u sadržavaju biodizel, a gotovo sva benzinska goriva sadržavaju bioetanol. U 2019. 77,1 % benzinskog goriva prodanog u EU-u imalo je do 5 % volumnog udjela etanola (E5), što je za 7,2 postotna boda manje nego 2018., dok je 22 % benzinskog goriva imalo do 10 % udjela etanola (E10), što je gotovo dvostruko više nego 2018., a 0,3 % benzinskog goriva sadržavalo je i viši udio etanola (E+). Od ukupno prodanih dizelskih goriva 99,2 % sadržavalo je do 7 % FAME-a (B7), a 0,8 % tih goriva i viši udio (B+) (vidjeti tablicu 4.).