U sklopu tog pristupa Komisija utvrđuje rizike financijskog sustava EU-a koji mogu nastati uslijed povećane izloženosti okviru određene treće zemlje. Konkretno, Komisija sagledava te rizike pri provjeri usklađenosti trećih zemalja sa skupom kriterija jednakovrijednosti, uz primjenu kriterija proporcionalno utvrđenim rizicima. Tehničko ocjenjivanje, koje prema potrebi može obuhvaćati daljnje relevantne kriterije, može obuhvaćati doprinos europskih nadzornih tijela, odnosno, Europskog nadzornog tijela za bankarstvo, Europskog nadzornog tijela za vrijednosne papire i tržišta kapitala te Europskog nadzornog tijela za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje ili, ako je to relevantno, doprinos drugih tijela na razini EU-a, kao što je Odbor europskih tijela za nadzor revizora.

U okviru ocjenjivanja jednakovrijednosti okvira treće zemlje razmatraju se ishodi regulacije i nadzora treće zemlje, uzimajući u obzir rizike povezane s financijskim sustavom treće zemlje. Sustavi treće zemlje ne moraju biti jednakovrijedni okviru EU-a, ali njima moraju u potpunosti biti zajamčeni ishodi utvrđeni u tom okviru. U tom pogledu pristup osjetljiv na rizike može dovesti do toga da Komisija razmatra određene probleme s kojima su suočene treće zemlje koje se ocjenjuju, na primjer, činjenicu da se poduzeća iz EU-a uvelike oslanjaju na gospodarske subjekte koje regulira i nadzire treća zemlja koja je predmet ocjenjivanja. Proporcionalnost u primjeni kriterija može dovesti do toga da EU od zemalja velikog učinka očekuje snažnija jamstva da mogu ostvariti traženi ishod. Ti elementi zajedno pridonose učinkovitom i sigurnom okviru jednakovrijednosti kojim se sa strane EU-a pruža potpora prekograničnom djelovanju na financijskim tržištima.

U okviru svojih diskrecijskih ovlasti Komisija može odlučiti da će, prema potrebi, službeno donijeti, obustaviti ili povući odluku o jednakovrijednosti, kako je to potrebno. Ovisno o okolnostima takva odluka može stupiti na snagu nakon mogućeg prijelaznog razdoblja, koje se primjenjuje na odluku u potpunosti ili na njezine dijelove. U slučaju povlačenja odluke, jednakovrijednost se može ponovno uspostaviti u budućnosti ako i kada su ispunjeni svi uvjeti. Komisija jednako tako može dodijeliti vremenski ograničenu jednakovrijednost ili utvrditi uvjete ili ograničenja u pogledu odluka o jednakovrijednosti. Na primjer, njome se može dodijeliti djelomična jednakovrijednost ili se može dodijeliti jednakovrijednost čitavom okviru treće zemlje za određene obuhvaćene subjekte, proizvode ili usluge ili na njihove kategorije ili samo na neka njezina nadležna tijela. Komisija može odlučiti da će iskoristiti tu fleksibilnost osobito ako neki aspekti ocjenjivanja jednakovrijednosti treće zemlje ne donose dosljedno zadovoljavajući rezultat, ako je potrebno više iskustva za ocjenjivanje razvoja suradnje između nadzornika u EU-u i treće zemlje ili ako se očekuje da će sustav u trećoj zemlji u potpunosti dovesti do traženih ishoda. Osim što ocjenjuje jesu li ispunjeni kriteriji jednakovrijednosti u zakonodavstvu financijskih usluga EU-a, Komisija će uzeti u obzir učinkovitu suradnju s jurisdikcijom treće zemlje diljem ostalih područja politike EU-a kako je utvrđeno u prethodno navedenom odjeljku 2.

Treće zemlje mogu izraziti interes da ih se ocijeni, koji će Komisija razmotriti. Valja primijetiti da se ovlastima u pogledu jednakovrijednosti trećim zemljama ne daje pravo na ocjenjivanje njihova okvira ili utvrđivanje jednakovrijednosti, čak i ako te treće zemlje mogu dokazati da njihov okvir ispunjava relevantne kriterije. Isto tako, iako EU u brojnim slučajevima poštuje međunarodne norme te iako će usklađenost treće zemlje s međunarodnim normama biti važan čimbenik, to ne znači da će Komisija automatski zaključiti da je ta zemlja jednakovrijedna EU-u u određenom području.

5.Odluke o jednakovrijednosti donesene nakon siječnja 2018.

Komisija je od siječnja 2018. donijela odluke o jednakovrijednosti u područjima Uredbe o europskoj tržišnoj infrastrukturi u pogledu zahtjeva za iznosom nadoknade (Japan), Uredbe o kapitalnim zahtjevima (Argentina), Uredbe o tržištima financijskih instrumenata (Singapur), Uredbe o referentnim vrijednostima EU-a (Singapur i Australija), Uredbe o europskoj tržišnoj infrastrukturi u pogledu središnjih drugih ugovornih strana te Uredbe o središnjim depozitorijima vrijednosnih papira u pogledu središnjih depozitorija vrijednosnih papira (za Ujedinjenu Kraljevinu u slučaju Brexita bez dogovora). Komisija se savjetuje i s javnošću o odluci o prikladnosti u skladu s Direktivom o zakonskim revizijama (Kina). Odluka o jednakovrijednosti u području Uredbe o tržištima financijskih instrumenata i Uredbe o obvezi trgovanja dionicama (Švicarska) donesena je u prosincu 2018. i istekla je 30. lipnja 2019. Konačno, u području Uredbe o agencijama za kreditni rejting (devet trećih zemalja) Komisija je s jedne strane proširila svoje postojeće odluke za određene treće zemlje, a s druge strane prvi je put stavila izvan snage postojeće odluke za određene treće zemlje. Neke jurisdikcije više ne mogu ispunjavati norme utvrđene Uredbom EU-a o agencijama za kreditni rejting nakon njezine izmjene iz 2013. i Komisija je odlučila da neće provoditi potrebne zakonodavne prilagodbe zbog opsega djelatnosti koje je potrebno obuhvatiti. Komisija je izravno obavijestila jurisdikcije na koje se to odnosi o svojoj namjeri stavljanja izvan snage njihova sustava jednakovrijednosti i ponudila je mogućnost nadležnim tijelima zahvaćene treće zemlje da o tom pitanju ponovno razgovaraju. To pokazuje kako praćenje može dovesti do preispitivanja odluka, uključujući njihovo stavljanje izvan snage ako je to opravdano (vidjeti Prilog za više pojedinosti i čimbenike koji su potaknuli donošenje takvih odluka).

6.Praćenje i preispitivanja jednakovrijednosti

Praćenje odluka o jednakovrijednosti

Neprestani razvoj regulatornih i nadzornih okvira vodećih financijskih središta i dinamički tržišni kontekst znače da činjenice i pretpostavke na kojima su počivale neke odluke o jednakovrijednosti možda više nisu točne. Oslanjanje na zastarjele zaključke o jednakovrijednosti može donijeti nove rizike za financijski sustav EU-a.

Komisija i europska nadzorna tijela suradnjom u skladu sa svojim mandatom moraju zajamčiti prikladno praćenje jednakovrijednosti. Kako je opisano u nedavnim izmjenama sustavâ jednakovrijednosti, europska nadzorna tijela u dobrom su položaju da sudjeluju i preuzmu vodeći položaj u određenim zadacima praćenja (u skladu s regulatornim promjenama u trećoj zemlji i njezinim nadzornim rezultatima, suradnjom između nadzornikâ u EU-u i u trećoj zemlji). Na primjer, Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje provelo je ocjenjivanje na terenu stanja u Bermudi kako bi pratilo provedbu odluke o jednakovrijednosti u pogledu osiguranja. Učinkovito praćenje moguće je jedino ako su uspostavljeni dobri mehanizmi suradnje između Komisije i europskih nadzornih tijela, s jedne strane, te nadležnih tijela treće zemlje i nadzornika s druge strane. U tu su svrhu od ključne su važnosti regulatorni dijalozi i forumi s trećim zemljama.

Praćenje jednakovrijednosti sastoji se od tehničkog rada kojim se ispituju učinci postojeće odluke o jednakovrijednosti. Komisija mora među ostalim ispitati ispunjava li odluka o jednakovrijednosti sljedeće zahtjeve:

·ispunjava li i dalje ciljeve EU-a zbog kojih je donesena, što može ovisiti o, na primjer, promjenama u regulatornom okviru treće zemlje;

·može li dovesti do novih rizika za financijsku stabilnost, cjelovitost tržišta ili zaštitu ulagatelja te poštuje li se djelatnostima društava ili usluga obuhvaćenih odlukom cjelovitost unutarnjeg tržišta EU-a za financijske usluge te jesu li očuvani jednaki uvjeti u EU-u;

·ako je to relevantno, je li zahvaćena uvrštavanjem treće zemlje na EU-ove popise nekooperativnih poreznih jurisdikcija ili visokorizičnih trećih zemalja koje pokazuju strateške nedostatke u svojim sustavima borbe protiv pranja novca ili financiranja terorizma.

Praćenje pridonosi razumijevanju tržišta i regulatornih razvoja jer se njime ocjenjuje kako financijske institucije treće zemlje ili EU-a upotrebljavaju odluku o jednakovrijednosti te se ispituju nadzorne prakse treće zemlje. Stoga bi se ishodi praćenja upotrijebili za potencijalno preispitivanje odluke o jednakovrijednosti. Konkretno, preispitivanje se može poduzeti kao odgovor na značajan zaključak koji proizlazi iz praćenja. Učinkovito praćenje u tom pogledu omogućuje rano utvrđivanje potencijalno ozbiljnih odstupanja i njihovo primjereno uklanjanje, čime se rizik od mogućeg naknadnog povlačenja svodi na najmanju moguću mjeru. Zbog toga bi se trebalo smatrati korisnim sredstvom za osiguranje stabilnosti u mehanizmima jednakovrijednosti, a ne izvorom nesigurnosti u njima.

Preispitivanja odluka o jednakovrijednosti

Preispitivanje jednakovrijednosti obuhvaća strukturiranu i strože definiranu analizu. Takvo se preispitivanje odnosi na relevantne ovlasti u pogledu jednakovrijednosti koje Komisiju ima prema zakonodavstvu EU-a ili na konkretni mandat Komisije u samoj odluci o jednakovrijednosti. Preispitivanjem se u biti sagledavaju svi kriteriji jednakovrijednosti i posebni uvjeti sadržani u odluci o jednakovrijednosti kako bi se utvrdilo jesu li i dalje ispunjeni (npr. nakon promjene okvira EU-a u određenom sektoru). Može se provoditi na ad hoc i redovnoj osnovi i može dovesti do toga da Komisija jednostrano povuče jednakovrijednost. Obuhvaća pažljivi dijalog s predmetnim nadležnim tijelima treće zemlje, koja i dalje mogu dokazati da njihov sustav donosi ishode utvrđene u odgovarajućem okviru EU-a.

Komisija će tijekom narednih mjeseci blisko surađivati s europskim nadzornim tijelima u svrhu jačanja suradnje u području praćenja, u skladu s njihovim mandatima i promjenama koje nastaju stupanjem na snagu prethodno navedenih nedavnih zakonodavnih poboljšanja.

7.Prikaz prioriteta za razdoblje između 2019. i 2020.