HR Službeni list Europske unije C 380/1

KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU I REVIZORSKOM SUDU

Konsolidirani godišnji financijski izvještaj Europske unije za 2015.

(2016/C 380/01)

SADRŽAJ

RASPRAVA O FINANCIJSKOM IZVJEŠTAJU I NJEGOVA ANALIZA 2

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ 25

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ I BILJEŠKE 26

BILANCA 27

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 28

IZVJEŠTAJ O NOVČANIM TOKOVIMA 29

IZVJEŠTAJ O PROMJENI NETOIMOVINE 30

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ 31

AGREGIRANI IZVJEŠTAJI O IZVRŠENJU PRORAČUNA I BILJEŠKE 100

RASPRAVA O FINANCIJSKOM IZVJEŠTAJU I NJEGOVA ANALIZA

FINANCIJSKA GODINA 2015.

Treba napomenuti da zbog zaokruživanja iznosa na milijune eura neki financijski podaci iz tablica koje slijede možda ne daju točan zbroj.

1. EU: Institucionalno upravljanje i operacije

Europska unija temelji se na vladavini prava. To znači da je svako djelovanje EU-a utemeljeno na ugovorima koje su u okviru dobrovoljnog demokratskog postupka odobrile sve države članice EU-a. Ona ima jedinstvenu institucionalnu strukturu:

— europski građani izravno biraju članove Europskog parlamenta (EP),

— opsežne prioritete EU-a utvrđuje Europsko vijeće u kojem se okupljaju nacionalni čelnici i čelnici na razini EU-a,

— vlade država članica zastupaju se u Vijeću Europske unije („Vijeće”),

— interese EU-a u cjelini promiče Europska komisija („Komisija”) čijeg predsjednika bira EP, a čije članove predlažu nacionalne vlade zajedničkim dogovorom s izabranim predsjednikom. Čitavi sastav tijela glasovanjem odobrava Europski parlament.

EU ima vlastiti pravni poredak koji je odvojen od međunarodnog prava i sastavni je dio pravnih sustava država članica. Pravni poredak EU-a temelji se na njegovim vlastitim izvorima prava. S obzirom na različitu prirodu tih izvora, među njima je bilo potrebno uspostaviti hijerarhiju. Primarno zakonodavstvo nalazi se na vrhu hijerarhije i predstavljaju ga Ugovor o Europskoj uniji (UEU); Ugovor o funkcioniranju Europske unije (UFEU); Povelja o temeljnim pravima Europske unije; ostali ugovori i protokoli. Nakon njih slijede međunarodni sporazumi koje je sklopio EU, opća pravna načela i sekundarno zakonodavstvo utemeljeno na Ugovorima.

Organizacijsko upravljanje EU-a sastoji se od institucija, agencija i drugih tijela EU-a koja su navedena u bilješki 9. uz financijski izvještaj. Glavne institucije odgovorne za izradu politika i donošenje odluka jesu Europski parlament, Europsko vijeće, Vijeće i Komisija.

2. Glavni politički ciljevi EU-a

Komisija je 3. ožujka 2010. predložila desetogodišnju strategiju za oživljavanje gospodarstva EU-a pod nazivom Europa 2020. Cilj te strategije jest „pametan, održiv, uključiv razvoj” uz veću koordinaciju nacionalne i europske politike. Dogovoreno je nekoliko glavnih ciljeva koje bi EU trebao postići do kraja 2020. Ti ciljevi obuhvaćaju sljedeća područja: zapošljavanje, istraživanje i razvoj, klima/energetika, obrazovanje, socijalna uključenost i smanjenje siromaštva. Taj ograničeni skup ciljeva na razini EU-a prenosi se u nacionalne ciljeve u svakoj državi članici EU-a, uzimajući u obzir različite situacije i okolnosti.

Europa je pronašla nove mehanizme za poticanje rasta i zapošljavanja. Ta su područja obuhvaćena u okviru 7 vodećih inicijativa:

— Digitalna agenda za Europu;

— Unija inovacija;

— Mladi u pokretu;

— Učinkovito iskorištavanje resursa u Europi;

— Industrijska politika u doba globalizacije;

— Program za nove kvalifikacije i radna mjesta; i

— Europska platforma za borbu protiv siromaštva.

U okviru svake inicijative EU i nacionalna tijela moraju koordinirati napore kako bi se međusobno nadopunili.

Komisija koja je stupila na dužnost u studenome 2014. utvrdila je sljedećih 10 inicijativa (do 2019.) kao nastavak strategije Europa 2020.:

— Novi poticaj za zapošljavanje, rast i ulaganja: Glavna inicijativa EU-a u okviru ovog naslova jest Europski fond za strateška ulaganja (EFSU), koji je osnovan u suradnji sa grupom Europske investicijske banke (EIB). Svrha te inicijative smanjiti je investicijski jaz u EU-u mobilizacijom privatnog financiranja za strateška ulaganja u ključnim područjima kao što su infrastruktura, obrazovanje, istraživanje i inovacije, obnovljiva energija i rizično financiranje za mala poduzeća. Očekuje se da će zahvaljujući dodatnom financiranju država članica, nacionalnih državnih banaka i privatnih ulagača ukupni iznos ulaganja u EU-u dostići 315 milijardi EUR.

— Čvrsta energetska unija s naprednom klimatskom politikom: Europska unija već dugo sudjeluje u međunarodnim naporima za rješavanje pitanja povezanih s klimatskim promjenama i osjeća odgovornost pružiti primjer ostalima donošenjem odlučne politike. Na europskoj razini pokrenut je sveobuhvatan paket političkih mjera za smanjenje emisija stakleničkih plinova u okviru Europskog programa o klimatskim promjenama (ECCP). EU je utvrdio ciljeve za postupno smanjenje emisija stakleničkih plinova do 2050. Ključni ciljevi u području klime i energetike utvrđeni su u klimatskom i energetskom paketu za razdoblje do 2020. te okviru za klimatsku i energetsku politiku za razdoblje do 2030. Ti su ciljevi utvrđeni kao bi se moglo započeti s postupkom preobrazbe EU-a u gospodarstvo s niskim emisijama ugljika kako je predviđeno u planu za niskougljično gospodarstvo do 2050. EU prati napredak u pogledu smanjenja emisija na temelju redovitog praćenja i izvješćivanja. EU na međunarodnoj razini predvodi napore za postizanje globalnog klimatskog dogovora. Nakon ograničenog sudjelovanja u Kyotskom protokolu i nesuglasica u Kopenhagenu EU već godinama gradi široku koaliciju razvijenih zemalja i zemalja u razvoju koje se zalažu za visokoambiciozan pristup, koji je i odredio uspješan ishod konferencije u Parizu (COP21) u prosincu 2015. Na toj je konferenciji 195 zemalja donijelo prvi ikada univerzalni pravno obvezujući globalni klimatski dogovor. EU je prvo veliko gospodarstvo koje je dalo svoj doprinos predviđen novim sporazumom iz ožujka 2015. Već poduzima korake potrebne za ostvarenje cilja smanjenja emisija za 40 % do 2030.

— Nova migracijska politika: Migracije su jedan od političkih prioriteta aktualne Komisije. Glavni je cilj Europskog migracijskog programa sveobuhvatan pristup pitanju migracija. U prvom dijelu tog programa utvrđene su hitne mjere za sprečavanje ljudskih tragedija i jačanje mehanizama za rješavanje izvanrednih situacija. To će se postići jačanjem prisutnosti na moru radi spašavanja života, borbom protiv kriminalnih mreža za krijumčarenje, reagiranjem na znatan priljev migranata u EU i uporabom operativnih i financijskih sredstava EU-a za pomoć najizloženijim državama članicama. Komisija je 2015., kao prvi korak, izmjenom proračuna stavila na raspolaganje dodatna sredstva – vidjeti odjeljak 6 u nastavku. Osim toga, potrebno je redefinirati dugoročnu migracijsku politiku na temelju sljedeća četiri stupa: 1. odvraćanje ljudi od nezakonite migracije; 2. spašavanje života i osiguravanje vanjskih granica; 3. čvrsta zajednička politika azila; i 4. nova politika EU-a o zakonitoj migraciji.

— Bolje povezano i pravednije unutarnje tržište Jedinstveno tržište jedno je od glavnih europskih postignuća i najbolji resurs Europe u vremenima sve izraženije globalizacije. Ono je mehanizam za izgradnju snažnijeg i pravednijeg gospodarstva EU-a. Slobodnijim kretanjem ljudi, robe, usluga i kapitala otvaraju se nove mogućnosti za građane, posloprimce, poduzeća i potrošače te stvaraju radna mjesta i omogućuje rast koji su Europi hitno potrebni. Bolje integrirana i snažnija tržišta kapitala omogućit će usmjeravanje više sredstava poduzećima, osobito MSP-ovima, i infrastrukturnim projektima. Veća mobilnost radnika omogućit će građanima slobodnije kretanje ovisno o tome gdje su njihove vještine potrebne. Borbom protiv utaje poreza i poreznih prijevara osigurat će se da sve strane daju svoj doprinos.

— Paket za jedinstveno digitalno tržište: Internet i digitalne tehnologije mijenjaju svijet. No zbog prepreka na mreži određeni proizvodi i usluge nedostupni su za građane, dok su mogućnosti novoosnovanih i ostalih poduzeća koja posluju internetom ograničene, a poduzeća i vlade ne mogu u cijelosti iskoristiti prednosti digitalnih alata. Stoga je potrebno prilagoditi jedinstveno tržište EU-a digitalnom dobu – srušiti regulatorne prepreke i prijeći s 28 nacionalnih tržišta na jedno jedinstveno. Time bi se mogao ostvariti godišnji doprinos gospodarstvu EU-a u iznosu od 415 milijardi EUR te bi se moglo otvoriti nekoliko stotina tisuća novih radnih mjesta.

— Područje pravosuđa i temeljnih prava: EU nije samo zajedničko tržište proizvoda i usluga. Europski građani imaju zajedničke vrijednosti koje su navedene u Ugovorima EU-a i Povelji EU-a o temeljnim pravima. EU u borbi protiv terorizma, trgovanja ljudima, krijumčarenja i kiberkriminaliteta nikada ne smije te vrijednosti izgubiti iz vida. Uloga EU-a olakšati je život europskih građana koji se školuju, rade ili žele sklopiti brak u drugoj državi članici EU-a. Stoga je jedan od temeljnih ciljeva izgraditi mostove između različitih nacionalnih pravnih sustava diljem EU-a. Europsko pravno područje bez granica i prepreka europskim građanima omogućit će da se diljem kontinenta mogu osloniti na jednak skup prava.

— Jači globalni čimbenik: Potrebna je čvrsta zajednička vanjska politika na razini EU-a kako bi se učinkovito odgovorilo na globalne izazove, uključujući krize u susjedstvu, prenijele europske vrijednosti te pridonijelo miru i blagostanju u svijetu.

— Uravnoteženi sporazum o slobodnoj trgovini sa SAD-om: EU i SAD pregovaraju o ambicioznom i uravnoteženom sporazumu o trgovini i ulaganjima. Transatlantskim partnerstvom za trgovinu i ulaganja (TTIP) otvorit će se nove mogućnosti trgovine i ulaganja za mala i velika poduzeća te nova radna mjesta. Za potrošače će to značiti manje cijene i veći izbor, a zadržat će se visoki standardi EU-a u pogledu zaštite potrošača, socijalnih prava i pravila koja se odnose na zaštitu okoliša. Time će se povećati i europski utjecaj na svjetskoj razini – oblikovanjem globalne trgovine, prenošenjem europskih vrijednosti i privlačenjem više ulaganja.

— Unija demokratskih promjena: Države članice EU-a 2014. su prvi put pri predlaganju kandidata za predsjednika Komisije morale uzeti u obzir rezultate glasovanja. Taj važan korak samo je prvi u nizu koraka za povećanje demokracije u EU-u i njezinu približavanju građanima. Europski građani imaju pravo znati s kim se povjerenici i osoblje Komisije, zastupnici u Europskom parlamentu i predstavnici Vijeća sastaju u kontekstu zakonodavnog postupka. Komisija je preuzela obvezu dati novi poticaj odnosu s Europskim parlamentom te bliže surađivati s nacionalnim parlamentima.

— Dublja ekonomska i monetarna unija: nastavak napora za promicanje ekonomske stabilnosti i privlačenje ulagača u Europu: Rad Komisije na dovršenju ekonomske i monetarne unije temelji se na izvješću petorice predsjednika, u kojem su utvrđena četiri područja na kojima je potrebno raditi. Izvješće petorice predsjednika rezultat je brojnih savjetovanja država članica, uključenih institucija EU-a i petorice predsjednika.

3. Proračun EU-a: od pripreme do razrješnice

3.1 Proračun i financiranje

Višegodišnji financijski okvir (VFO) sadržava političke ciljeve EU-a i njime se utvrđuju maksimalni godišnji iznosi (gornje granice) za ukupne rashode EU-a i glavne kategorije rashoda (naslove). Zbrajanjem gornjih granica svih naslova dobiva se gornja granica za odobrena sredstva. Proračunom EU-a financira se niz politika i programa diljem EU-a. U skladu s prioritetima koje su EP i Vijeće utvrdili u višegodišnjem financijskom okviru (VFO), Komisija provodi posebne programe, djelovanja i projekte u tom području. Proračun priprema Komisija, a obično ga sredinom prosinca donose Parlament i Vijeće na temelju postupka iz članka 314. UFEU-a. U skladu s načelom proračunske ravnoteže, ukupan prihod mora u financijskoj godini odgovarati ukupnim rashodima (odobrenim sredstvima za plaćanje).

EU ima dva glavna izvora financiranja: prihodi od vlastitih sredstava i ostali prihodi. Vlastita sredstva dijele se na tradicionalna vlastita sredstva (kao što su carinske pristojbe), vlastita sredstva na temelju poreza na dodanu vrijednost (PDV) i sredstva na temelju bruto nacionalnog dohotka (BND). Ostali prihodi koji se prikupljaju iz aktivnosti EU-a (npr. kazne za tržišno natjecanje) obično čine manje od 10 % ukupnih prihoda. Prihodi od vlastitih sredstava čine većinu financiranja EU-a i automatski pritječu u EU te zahvaljujući njima EU može financirati svoj proračun bez potrebe za naknadnim odlučivanjem nacionalnih vlasti. Ukupan iznos vlastitih sredstava potrebnih za financiranje proračuna određuje se na temelju ukupnih rashoda bez ostalih prihoda. Ukupan iznos vlastitih sredstava ne smije biti veći od 1,23 % bruto nacionalnog dohotka (BND) EU-a.

Opće je načelo da EU ne smije posuđivati novac za financiranje svog proračuna na tržištima kapitala ili od financijskih institucija.

3.2 Kako se proračunom EU-a upravlja i kako se troši

Primarni rashodi poslovanja

Rashodima poslovanja EU-a obuhvaćeni su razni naslovi VFO-a i to u različitim oblicima, zavisno o načinu doznačivanja novca i kako se njime upravlja. Od 2014. na dalje, Komisija radi sljedeću podjelu rashoda:

Izravno upravljanje: odnosi se na izvršenje proračuna od strane službi Komisije.

Neizravno upravljanje: odnosi se na slučajeve kada Komisija zadaću izvršenja proračuna povjerava tijelima prava EU-a ili nacionalnog prava, kao što su agencije EU-a.

Podijeljeno upravljanje: zadaće izvršenja proračuna povjeravaju se državama članicama. Na ovaj način upravlja se s gotovo 80 % rashoda, čime su obuhvaćena područja poput poljoprivrede i strukturnih mjera.

Različiti financijski izvršitelji u Komisiji

Kolegij povjerenika preuzima skupnu političku odgovornost, ali se u praksi ne koristi dodijeljenim mu ovlastima izvršenja proračuna. Te zadaće Kolegij svake godine povjerava pojedinačnim službenicima koji su mu odgovorni na temelju Financijske uredbe i Pravilnika o osoblju. To osoblje – u načelu glavni direktori i voditelji službi – naziva se „dužnosnici za ovjeravanja na osnovi delegiranja” ili „AOD”. Oni mogu dalje povjeriti zadaće izvršenja proračuna „dužnosnicima za ovjeravanje na osnovi daljnjeg delegiranja”.

Dužnosnici za ovjeravanje nadležni su za cjelokupan upravljački proces, od određivanja što treba napraviti za postizanje ciljeva politika koje su utvrdile institucije do upravljanja aktivnostima koje su pokrenute s operativnog i proračunskog stajališta. Dužnosnici za ovjeravanje dužni su izraditi Godišnje izvješće o radu (AAR) o aktivnostima unutar njegove/njezine nadležnosti. U tim izvještajima oni iznose rezultate politike i svoja razumna jamstva da su sredstva dodijeljena za aktivnosti opisane u ovom izvještaju iskorištena u skladu s njihovom namjenom i načelima dobrog financijskog upravljanja te da se utvrđenim postupcima kontrole osiguralo potrebno jamstvo u pogledu zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija. Na temelju članka 66. Financijske uredbe Komisija podnosi sažeti izvještaj (objedinjeni izvještaj) o godišnjim izvješćima o radu EP-u i Vijeću, čime Komisija preuzima političku odgovornost za upravljanje proračunom EU-a u skladu s člankom 317. UFEU-a. Taj izvještaj i godišnja izvješća o radu dostupni su na: http://ec.europa.eu/atwork/planning-and-preparing/synthesis-report/index_en.htm.

U skladu s člankom 318. UFEU-a Komisija donosi izvješće o ocjenjivanju napretka i učinkovitosti programa Komisije na temelju godišnjih izvješća o radu dužnosnika za ovjeravanje. Od financijske godine 2015. objedinjeni izvještaj i izvješće o ocjenjivanju spajaju se s informacijama navedenima u novom izvješću pod nazivom „Godišnje izvješće o upravljanju proračunom EU-a i njegovoj učinkovitosti”.

Računovodstveni službenik izvršava plaćanja i povrat na temelju naloga koje su izradili dužnosnici za ovjeravanja te je nadležan za upravljanje riznicom, utvrđivanje računovodstvenih pravila i metoda, potvrđivanje računovodstvenih sustava, računovodstvo i sastavljanje godišnjih financijskih izvještaja institucije. Osim toga, računovodstveni službenik potpisuje godišnji financijski izvještaj te izjavljuje da je u njemu dan vjeran prikaz, u svim materijalnim aspektima, financijskog položaja, rezultata djelovanja i novčanih tokova.

3.3 Financijsko izvještavanje i odgovornost

U konsolidiranom godišnjem financijskom izvještaju Europske unije (EU) navedene su informacije o aktivnostima institucija, agencija i ostalih tijela EU-a sa stajališta računovodstva koje se vodi na temelju načela nastanka poslovnih događaja i proračunskog računovodstva. Godišnji financijski izvještaji država članica ne čine dio ovog izvještaja.

Godišnji financijski izvještaj EU-a sastoji se od dva odvojena, ali povezana dijela:

(a) financijski izvještaji; i

(b) izvještaji o izvršenju proračuna u kojima je detaljno prikazano izvršenje proračuna.

U nadležnosti je računovodstvenog službenika Komisije pripremiti konsolidirane godišnje financijske izvještaje EU-a te osigurati da je u njemu dan vjeran prikaz, u svim materijalnim aspektima, financijskog položaja, rezultata djelovanja i novčanih tokova EU-a.

Pored navedenih godišnjih izvještaja, sastavljaju se i ad hoc izvještaji o posebnim područjima, kao što je izvještaj o proračunskom i financijskom upravljanju, o financijskim instrumentima, o danim jamstvima i o financijskim korekcijama.

Izvještavanje i odgovornost u Komisiji:

3.4 Revizija i razrješnica

Revizija

Reviziju godišnjeg financijskog izvještaja EU-a i upravljanja resursima vrši Europski revizorski sud (Sud), njegov vanjski revizor, koji, u okviru svojih zadaća, sastavlja sljedeća izvješća za Europski parlament i Vijeće:

(1) godišnje izvješće o aktivnostima koje se financiraju iz općeg proračuna, s obrazloženjem svojih zaključaka o godišnjem financijskom izvještaju i osnovnim transakcijama;

(2) mišljenje na temelju revizije i dano u godišnjem izvješću u obliku izjave o jamstvu o i. pouzdanosti izvještaja i ii. zakonitosti i pravilnosti osnovnih transakcija što uključuje prihode od oporezivanja i plaćanja krajnjim korisnicima; i

(3) posebni izvještaji s rezultatima revizija posebnih područja.

Razrješnica

Zadnja je faza proračunskog ciklusa razrješnica proračuna za danu financijsku godinu. Razrješnica je politički aspekt vanjske kontrole izvršenja proračuna i predstavlja odluku kojom Europski parlament, na temelju preporuke Vijeća, „oslobađa” Komisiju (i druga tijela EU-a) odgovornosti za upravljanje određenim proračunom te tako označava njegov kraj. Razrješnicu EU-u daje Europski parlament. To znači da nakon revizije i dovršenja godišnjeg financijskog izvještaja Vijeće daje preporuku, a Europski parlament razrješnicu Komisiji i ostalim tijelima EU-a za izvršenje proračuna EU-a za danu financijsku godinu. Ta se odluka temelji na pregledu godišnjeg financijskog izvještaja, godišnjeg izvješća Komisije o upravljanju i učinkovitosti (bivšeg sažetog izvješća i godišnjeg izvješća o ocjenjivanju), godišnjeg izvješća, revizijskog mišljenja i posebnih izvješća Suda te odgovora Komisije na pitanja i dodatne zahtjeve za dostavu informacija.

Postoje tri moguća ishoda postupka davanja razrješnice: davanje, odgoda ili odbijanje razrješnice. Glavni dio godišnjeg postupka davanja razrješnice za proračun u Europskom parlamentu jesu savjetovanja s povjerenicima koje o područjima politike za koje su nadležni ispituju članovi Odbora Europskog parlamenta za kontrolu proračuna. Završni izvještaj o razrješnici, uključujući poseban zahtjev Komisiji za djelovanje, donosi se na plenarnoj sjednici Europskog parlamenta. Preporuku za razrješnicu u Vijeću donosi Ecofin. O izvještaju Europskog parlamenta o razrješnici i preporuci Vijeća za razrješnicu sastavlja se godišnji dopunski izvještaj u kojem Komisija opisuje konkretne mjere koje je poduzela za provedbu zahtjeva.

4. Konsolidirani financijski izvještaj EU-a: Financijska situacija 2015.

4.1 Prihodi

Većina prihoda institucija i tijela EU-a prihodi su od nerazmjenskih transakcija. Tablica u nastavku sadržava pregled glavnih kategorija tih prihoda.

Petogodišnji trend prihoda od nerazmjenskih transakcija u milijunima EUR:

Sredstava na temelju BND-a 2014. uključivala su glavne revizije BND-a iz 2002. Stoga je prilagodba doprinosa bila najveća dosad u ukupnom iznosu od gotovo 10 milijardi EUR u svim državama članicama EU-a. Time se objašnjava većina smanjenja 2015. u usporedbi s prethodnom godinom.

Povrat troškova sastoji se od naloga za povrat koje je Komisija izdala i koji su unovčeni ili otpisani od naknadnih plaćanja unesenih u računovodstveni sustav Komisije u cilju povrata prethodno plaćenih troškova iz proračuna EU-a.

4.2 Izdaci

Izdaci su iznosili 155,9 milijardi EUR te su bili niži od prošlogodišnjih (iznos iz 2014.: 165,3 milijarde EUR). Smanjenje od 4,6 milijardi EUR zabilježeno je za Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) i Kohezijski fond (KF), a do njega je došlo zbog sporog početka provedbe programskog razdoblja 2014. – 2020. Izdaci u okviru Europskog socijalnog fonda (ESF) smanjili su se za 2,8 milijardi EUR jer je tijekom razdoblja višegodišnjeg financijskog okvira 2007. – 2013. podnesen manji broj zahtjeva za povrat troškova.

Glavne stavke izdataka (112,4 milijarde EUR) jesu plaćanja prijenosa u okviru podijeljenog upravljanja. Glavni fondovi jesu: Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP), Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) i ostali instrumenti ruralnog razvoja, Europski fond za regionalni razvoj (EFRR), Kohezijski fond (KF) te Europski socijalni fond (ESF). U financijskoj godini 2015. oni su činili gotovo 71 % ukupnih troškova.

Izdaci koji su nastali u okviru izravnog upravljanja uglavnom se sastoje od provedbe proračuna od strane Komisije, izvršnih agencija i počevši od 2015. uzajamnih fondova. Izravno upravljanje obuhvaća i administrativne izdatke svih institucija i agencija EU-a. U okviru neizravnog upravljanja proračun provode agencije EU-a, tijela EU-a, treće zemlje, međunarodne organizacije i ostala tijela. Izdaci nastali u okviru izravnog i neizravnog upravljanja ukupno čine 14 % ukupnih troškova (22 milijarde EUR).

EU isto priznaje buduće platne obveze kao izdatke koji još nisu prikazani u proračunskim izvještajima utemeljenima na gotovini. One su konkretno prikazane kao obveze i obračunani troškovi za poljoprivredu i ruralni razvoj te kao mirovine i druge obveze za zaposlenike povezane s mirovinskim pravima povjerenika Komisije, članova Parlamenta i ostalog osoblja te dovode do negativnog gospodarskog rezultata (ta će se plaćanja financirati iz budućih proračuna i još nisu uključena u prihode).

4.3 Gospodarski rezultat

Razina gospodarskog rezultata u predmetnom razdoblju (tj. manjak) u iznosu od 13 033 milijuna EUR slična je kao i u prethodnoj godini.

4.4 Imovina

Imovina u vrijednosti od 154 milijarde EUR na konsolidiranoj bilanci EU-a

Najvažnije stavke na strani imovine u bilanci financijska su imovina (zajmovi, financijska imovina raspoloživa za prodaju, gotovina) i iznosi pretfianciranja, koji čine gotovo 83 % imovine EU-a. Iznos zajmova smanjio se za 1,6 milijardi EUR, dok se iznos financijskih instrumenata raspoloživih za prodaju koji se financiraju iz proračuna EU-a (proračunski instrumenti) povećao za oko 460 milijuna EUR. Na strani imovine pod Nekretnine, postrojenja i oprema nalazi se imovina koja se odnosi na program Kopernik (1,7 milijardi EUR) i imovinu u izgradnji za program Galileo (2,1 milijarda EUR).

Tijekom prethodnih godina institucije i tijela EU-a uspjeli su zadržati iznose koji se drže kao novac i ekvivalenti novca na niskoj razini na kraju godine. Visoka bilanca novca u iznosu od 21,7 milijardi EUR na dan 31. prosinca 2015. uglavnom je zbog sljedećih razloga:

— zakašnjelo plaćanje salda BND-a i PDV-a za 2014. (5,4 milijardi EUR) koje je bilo raspoređeno tijekom 2015., a veliki dio je isplaćen u rujnu 2015. Doprinos država članica proračunu EU-a na temelju PDV-a i BND-a podliježe godišnjoj prilagodbi, koja se provodi svake godine prvi radni dan u prosincu. Prilagodba 2014. uključivala je veće revizije BND-a iz prethodnih godina počevši s 2002. te je rezultirala dosad nezabilježenim iznosom od 9,5 milijardi EUR u svim državama članicama EU-a.

— salda BND-a i PDV-a iz 2015. (1,4 milijardi EUR)

— dvije države članice platile su BND za 2016. unaprijed (0,7 milijardi EUR)

— novčane kazne i ostali prihodi (1,5 milijardi EUR).

Na temelju uredbe o vlastitim sredstvima ta su salda mogla biti vraćena državama članicama tek 2016. izmjenom proračuna.

Pretfinanciranje

Treba napomenuti da na razinu pretfinanciranja znatno utječe ciklus VFO-a – na primjer na početku razdoblja VFO-a može se očekivati plaćanje velikih predujmova državama članicama u okviru kohezijske politike. Komisija ulaže sve napore kako bi osigurala održavanje pretfinanciranja na odgovarajućoj razini. Treba uspostaviti ravnotežu između osiguravanja dostatnih sredstava za projekte i pravovremenog priznavanja troškova.

Ukupan iznos pretfinanciranja (bez drugih predujmova državama članicama i doprinosa uzajamnim fondovima) na bilanci EU-a iznosi 40 milijardi EUR (2014.: 45 milijardi EUR, od čega se gotovo sve odnosi na aktivnosti Komisije. Oko 70 % pretfinanciranja Komisije provodi se putem podijeljenog upravljanja, što znači da se provedba proračuna delegira na države članice (Komisija zadržava nadzornu ulogu).

Pretfinanciranje Komisije prema načinu upravljanja

Najvažniji iznosi pretfinanciranja odnose se na EFRR i KF.

Dugoročno pretfinanciranje povećalo se za 12,6 milijardi EUR povezanih s novim VFO-om, dok se kratkoročno pretfinanciranje smanjilo za 17,7 milijardi EUR. Povećanje dugoročnog pretfinanciranja uglavnom je rezultat novih plaćanja pretfinanciranja u okviru podijeljenog upravljanja za VFO u razdoblju razdoblje 2014. – 2020. (ukupno 10 milijardi EUR, od kojih je 7 milijardi EUR namijenjeno kohezijskoj politici). Smanjenje u kratkoročnim iznosima isto tako je rezultat podijeljenog upravljanja – budući da je VFO za razdoblje 2007. – 2013. u završnoj fazi, povezano pretfinanciranje postupno se poravnava.

Financijski instrumenti u okviru izravnog i neizravnog upravljanja

Sljedeće stavke prikazane su kao financijski instrumenti u godišnjem financijskom izvještaju EU-a.

— zajmovi odobreni iz proračuna EU-a

— zajmovi odobreni iz pozajmljenih sredstava

— vlasnički instrumenti

— jamstveni instrumenti i

— jamstveni fondovi: jamstva dana vanjskim tijelima (uglavnom grupi EIB-a) za instrumente koji nisu osnovani proračunom EU-a.

Značenje i obujam financijskih instrumenata koji se financiraju iz proračuna EU-a u okviru izravnog i neizravnog upravljanja iz godine u godinu se povećava. Osnovni pojam na kojem se temelji ovaj pristup, za razliku od tradicionalnog načina provedbe proračuna davanjem bespovratnih sredstava i subvencija, jest da za svaki euro potrošen iz proračuna putem financijskih instrumenata, krajnji korisnik dobiva više od 1 EUR financijske potpore zbog učinka poluge. Pametnim korištenjem proračuna EU-a nastoji se maksimalno povećati učinak dostupnih sredstava. Vlasnički instrumenti i ulaganja (tj. vlasnički instrumenti i dužnički vrijednosni papiri) od kojih se sastoje jamstveni instrumenti i jamstveni fondovi u godišnjem financijskom izvještaju EU-a prikazani su kao financijska imovina raspoloživa za prodaju.

Financijska imovina proračunskih financijskih instrumenata raspoloživa za prodaju

Jamstveni fondovi

Jamstveni fondovi koje je osnovala Europska unija uspostavljeni su za posebne namjene i za njih su rezervirana sredstva iz proračuna EU-a kako bi se osigurala likvidnost za zaštitu od mogućih gubitaka od operacija osiguranih u okviru jamstava koja se daju grupi EIB-a iz proračuna EU-a. Glavni novi jamstveni fond osnovan 2015. jest EFSU.

EFSU je inicijativa za povećanje sposobnosti podnošenja rizika EIB-a, kojom se EIB-u omogućuje ulaganje u EU u iznosu do 61 milijarde EUR. EFSU nije zasebni pravni subjekt niti je u definiciji investicijski fond. Pričuvom EFSU-ja za zaštitu od rizika EIB-u se pruža zaštita od mogućih gubitaka za predmetne operacije. Sastoji se od dodjele vlastitog kapitala EIB-a u iznosu od 5 milijardi EUR i jamstva iz proračuna EU-a u iznosu do 16 milijardi EUR (najviši iznos). Cilj je da zahvaljujući dodatnom financiranju država članica, nacionalnih državnih banaka i privatnih ulagača ukupni iznos ulaganja u EU-u dostigne 315 milijardi EUR.

Operacije EFSU-ja provode se na temelju dvaju okvira: okvir za infrastrukturu i inovacije koji provodi EIB i okvir za MSP-ove koji provodi EIF, a za oba okvira će postojati dužnički portfelj (jamstvo EU-a od 12,25 milijardi EUR) i portfelj vlasničkih ulaganja (jamstvo EU-a od 3,75 milijardi EUR). EIF djeluje u dogovoru s EIB-om na temelju jamstva EIB-a za koje EU daje kontrajamstvo.

EU i EIB imaju istaknutu ulogu u okviru EFSU-ja. EFSU je osnovan u okviru EIB-a, koji financira njegove operacije (ulaganja u dužničke i vlasničke instrumente) i za te potrebe pozajmljuje potrebna sredstava na tržištima kapitala. U pogledu okvira za infrastrukturu i inovacije EIB neovisno donosi odluke o ulaganjima i upravlja operacijama u skladu s vlastitim pravilima i postupcima koje primjenjuje i na vlastite (rizične) operacije. Kako bi se osiguralo da su ulaganja EFSU-ja usmjerena na posebne ciljeve rješavanja tržišnih neuspjeha koji sprječavaju ulaganja u EU te da ispunjavaju uvjete za zaštitu jamstvom EU-a, uspostavljena je posebna upravljačka struktura. Investicijski odbor neovisnih stručnjaka pregledava ispunjava li svaki projekt koji predloži EIB uvjete za zaštitu jamstvom EU-a. Nakon što se utvrdi da operacija ispunjava uvjete, kao operacija s jamstvom EFSU-ja, odluka o nastavku projekta i upravljanju njime tada podliježe uobičajenom postupku projektnog ciklusa i upravljanja.

Uloga EU-a povezana je s davanjem jamstva EU-a za dio mogućih gubitaka koje EIB može pretrpjeti u vezi s dužničkim i vlasničkim instrumentima. Stoga EU ne sudjeluje u konačnom odabiru operacija EFSU-ja i upravljanju njima, ne ulaže novac u operacije EFSU-ja niti je ugovorna stranka za predmetne instrumente. Budući da nisu ispunjeni kriteriji za nadzor i računovodstveni zahtjevi za konsolidaciju računovodstvenih pravila EU-a (i IPSAS), povezana imovina nije iskazana u konsolidiranom godišnjem financijskom izvještaju EU-a – vidjeti i bilješku 5.2. konsolidiranog financijskog izvještaja.

Jamstvo EU-a je u uvijek ograničeno na 16 milijardi EUR i ukupna netoplaćanja iz proračuna EU-a ne prelaze taj iznos. Plaćanja jamstva EU-a provodila bi se putem novoosnovanog jamstvenog fonda koji osigurava likvidnost za zaštitu od mogućih netogubitaka (očekivani gubitci koji nisu pokriveni očekivanim prihodima) od operacija EFSU-ja. Jamstveni fond EFSU financirat će se iz proračuna EU počevši s 2016. te će postupno dostići 8 milijardi EUR do 2020., čime će se izdvojiti 50 % maksimalnog jamstva EU-a. Do 31. prosinca 2015.1 350 milijuna EUR dodijeljeno je i bit će plaćeno u jamstveni fond 2016. (500 milijuna EUR) i 2017. (850 milijuna EUR) te je uključeno u iznos naveden kao RAL u bilješci 5.3.1. konsolidirang financijskog izvještaja.

Sljedeće tablice sadržavaju pregled financijskih instrumenata kojima se EU koristi po VFO-u

u milijunima eura VFO za razdoblje 2014. – 2020. Imovina Obveze Jamstva Vlasnički instrumenti: COSME – Instrument vlasničkog kapitala za rast 39 (2) Obzor 2020. – Vlasnički instrument za istraživanje i inovacije (InnovFin) 108 (2) 146 (4) Jamstveni instrumenti: COSME – Instrument jamstva za zajmove 125 (43) (1) Zapošljavanje i socijalne inovacije 10 (3) (1) Instrument jamstva za studentske zajmove 16 (1) (1) Obzor 2020. – Usluge pozajmljivanja i davanja jamstava (InnovFin) 638 (97) (442) Obzor 2020. – Jamstva za MSP-ove (InnovFin) 294 (22) (17) Instrument za financiranje prirodnog kapitala 12 — Instrument za privatno financiranje energetske učinkovitosti (PF4EE) 12 — 1 107 (166) (459) Ukupno 1 253 (170) (459) VFO za razdoblje prije 2014. Imovina Obveze Jamstva Zajam/vlasnički udjeli/instrumenti tehničke pomoći: Instrument gospodarske i financijske suradnje na temelju euro-mediteranskog partnerstva (MEDA) 251 (2) Instrument za europsko susjedstvo i partnerstvo (ENPI) 153 (4) 404 (6) Zajmovi: Zajam za pomoć MSP-ovima 19 Vlasnički instrumenti: Instrument za pomoć za brzo rastuće i inovativne MSP-ove u okviru Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije 413 — Instrument Europskog tehnološkog mehanizma (ETF) za novoosnovana poduzeća 1998. 11 — Fond za globalnu energetsku učinkovitost i obnovljivu energiju (GEEREF) 76 — Vlasnički instrument višegodišnjeg okvirnog programa 192 — Fond Marguerite 50 — Europski mikrofinancijski instrument „Progress” (PMF) za zapošljavanje i socijalnu uključenost 71 — Europski fond za energetsku učinkovitost 128 (22) Pilot-projekti za prijenos tehnologije 1 943 (22) Jamstveni instrumenti: Instrument za davanje jamstava MSP-ovima u okviru Okvirnog programa za konkurentnost i inovacije 108 (215) (1) Instrument za kreditna jamstva za projekte TEN-T (LGTT) 238 (3) (209) Višegodišnji program (MAP) za poduzeća 23 (35) (1) Inicijativa projektnih obveznica (PBI) 236 (1) (220) Europski instrument mikrofinanciranja Progress 13 (11) (1) Instrument za financiranje na temelju podjele rizika (RSFF) 927 (94) (845) Instrument za davanje jamstava MSP-ovima 16 (16) (1) 1 561 (375) (1 274 ) Ukupno 2 927 (403) (1 274 )





u milijunima eura Povezano s više VFO-ova Imovina Obveze Jamstva Vlasnički instrumenti: Europski fond za jugoistočnu Europu (EFSE) 118 — Fond za razvoj poduzeća u okviru Instrumenta za razvoj poduzetništva i inovacija na zapadnom Balkanu 10 — Fond za inovacije u poduzećima (EIF) u okviru Instrumenta za razvoj poduzetništva i inovacija na zapadnom Balkanu. 21 — Fond za zeleni rast Jugoistočne Europe (SE4F) 52 — Inicijativa za mikrofinanciranje za azijski dužnički fond 9 — Fond MENA za mikro, mala i srednja poduzeća (SANAD) 10 — 220 — Jamstveni instrumenti: Jamstveni instrument u okviru instrumenta za razvoj poduzetništva i inovacija na zapadnom Balkanu 20 (14) (2) 20 (14) Jamstveni fondovi: Jamstveni fond za vanjska djelovanja 2 108 (25) (19 450 ) Europski fond za strateška ulaganja (EFSU) 1 — (202) 2 109 (25) (19 652 ) Ukupno 2 349 (39) (19 652 ) Sveukupno 6 529 (612) (21 385 )

Zajmovi odobreni iz pozajmljenih sredstava

EU je u skladu s Ugovorom o EU-u ovlašten za obavljanje poslova uzimanja zajmova kako bi se mobilizirala financijska sredstva potrebna za izvršenje posebnih zadaća. Djelujući u ime EU-a Europska komisija trenutačno vodi tri glavna programa, makrofinancijsku pomoć (MFA), platnu bilancu (PB) i Mehanizam za europsku financijsku stabilnost (EFSM), na temelju kojih može dodjeljivati bespovratna sredstva, a kapital potreban za financiranje zajmova EU-a uzima se na tržištima kapitala ili od financijskih institucija. Tijekom 2015. Irska je službeno zatražila produljenje prvog roka otplate zajma EFSM-a. Rata od 5 milijardi EUR bila je podijeljena na tri nove rate u iznosu od 2 milijarde EUR s dospijećem 2023., 1 milijarde EUR s dospijećem 2029. i 2 milijarde EUR s dospijećem 2035. U siječnju 2016. Portugal je službeno zatražio produljenje prvog roka otplate zajma EFSM-a s dospijećem 3. lipnja 2016. Rata od 4,75 milijardi EUR bila je refinancirana podjelom na tri nove tranše u iznosu od 1,5 milijardi EUR s dospijećem 2023., 2,25 milijardi EUR s dospijećem 2031. i 1 milijarde EUR s dospijećem 2036. Grčkoj je 17. srpnja 2015. odobren zajam za premošćivanje u okviru EFSM-a u obliku privremenog zajma prije nego što su Grčka i Europski stabilizacijski mehanizam (ESM) potpisale ugovor o zajmu. Prva i jedina isplata učinjena je 20. srpnja 2015. i njezin je iznos u cijelosti vraćen nakon što su nacionalni parlamenti država članica europodručja ratificirali ugovor s ESM-om. Povrat je obavljen 20. kolovoza 2015.

Pregled zajmova odobrenih iz pozajmljenih sredstava u nominalnim iznosima

milijarde EUR PB MEFS Ostalo (3) UKUPNO Mađarska Latvija Rumunjska Ukupno Irska Portugal Grčka Ukupno Ukupno Ukupni dani zajmovi 6,5 3,1 8,4 (4) 18,0 22,5 26,0 7,2 55,7 5,1 78,8 Isplaćeno na dan 31.12.2014. 5,5 2,9 5,0 13,4 22,5 24,3 — 46,8 2,4 62,6 Isplaćeno 2015. — — — — 5,0 — 7,2 12,2 1,3 13,5 Ukupno isplaćeno na dan 31.12.2012. 5,5 2,9 5,0 13,4 27,5 24,3 7,2 59,0 3,6 76,0 Vraćeni zajmovi na dan 31.12.2015. (4,0 ) (2,2 ) (1,5 ) (7,7 ) (5,0 ) — (7,2 ) (12,2 ) (0,1 ) (20,0 ) Nepodmireni iznos na dan 31.12.2015. 1,5 0,7 3,5 5,7 22,5 24,3 0 46,8 3,5 56,0

4.5 Obveze

Obveze u vrijednosti od 226 milijardi EUR na konsolidiranoj bilanci EU-a za 2015.

Strana obveza sastoji se uglavnom od četiri ključne stavke: mirovine i druge obveze za primanja zaposlenih, uzeti zajmovi, poslovne obveze i obračunani troškovi. Najveća promjena u usporedbi s 2014. jest povećanje obračunanih troškova za gotovo 12,4 milijardi EUR zbog početka provedbe VFO-a za razdoblje 2014. – 2020., pri čemu su uzeti u obzir procijenjeni troškovi jer države članice još nisu prijavile stvarne troškove. Druga bitna promjena jest smanjenje poslovnih obveza za oko 12,5 milijardi EUR u području kohezije zbog manjeg broja podnesenih troškovnika država članica za programsko razdoblje 2007. – 2013. Još jedan razlog jest manja razina podnesenih zahtjeva za povrat troškova zbog sporog početka VFO-a za razdoblje 2014. – 2020. do kojeg je došlo jer su države članice kasnile s imenovanjem tijela za upravljanje i kontrolu.

Ukupni zaprimljeni zahtjevi za povrat troškova i računi priznati kao poslovne obveze

Višak obveza nad imovinom ne znači da se institucije i tijela EU-a nalaze u financijskim poteškoćama već znači da će se određene obveze financirati iz budućih godišnjih proračuna. Mnogi troškovi priznaju se u skladu s računovodstvenim pravilima za 2015. iako mogu biti plaćeni 2016. (ili kasnije) i financirani iz budućih proračuna te će povezani prihodi biti obračunani tek tijekom budućih razdoblja. Najveći iznosi koje treba istaknuti uključuju aktivnosti EFJP-a (plaćene 2016.) i primanja zaposlenih (koja će se plaćati sljedećih 30 i više godina).

5. ZAŠTITA PRORAČUNA EU-a

Pregled financijskih korekcija i povrata za 2015.

Važan čimbenik u izvršenju proračuna EU-a jest potreba za odgovarajućim mehanizmom sprječavanja ili otkrivanja te naknadne korekcije sustavnih slabosti koje dovode do pogrešaka, nepravilnosti i prijevara. Sud u svojem godišnjem izvješću daje izjavu o jamstvu za zakonitost i pravilnost transakcija na kojima se temelji godišnji financijski izvještaj te o znatnoj razini pogreške u plaćanjima. Izjava o jamstvu prilaže se godišnjem financijskom izvještaju EU-a pri njegovoj objavi u Službenom listu.

Zaštitnim mjerama Komisije ublažava se učinak tih pogrešaka s pomoću sljedeća dvije glavne vrste mehanizama:

(1) preventivni mehanizmi (npr. ex ante kontrole, prekidi i obustave plaćanja) i

(2) korektivni mehanizmi (prije svega, financijske korekcije nametnute državama članicama i, u manjoj mjeri, povrati od primatelja plaćanja EU-a).

U skladu s načelom podijeljenog upravljanja (tj. rashodi u području poljoprivredne i strukturne mjere), države članice nadležne su prvenstveno tijekom rashodovnog ciklusa i brinu se za zakonitost i pravilnost rashoda iz proračuna EU-a.

Korektivne mjere, tj. financijske korekcije i povrati, pokreću se nakon nadzora i provjera koje u pogledu prihvatljivosti rashoda financiranih iz proračuna EU-a provode Komisija i, u slučaju rashoda podijeljenog upravljanja, države članice. Pri odlučivanju o iznosu financijske korekcije ili povrata Komisija uzima u obzir narav i ozbiljnost kršenja mjerodavnog prava te financijske učinke na proračun EU-a, uključujući manjkavosti sustava upravljanja i kontrole. Većina korekcija obavlja se nakon plaćanja.

Postupak financijskih korekcija i povrata:

Financijske korekcije i povrati prikazani su u dvije glavne faze postupka. Obje faze se mogu, no ne moraju, odvijati u istoj godini:

(1) Financijske korekcije i povrati tijekom faze potvrđivanja: s tim se iznosima predmetna država članica složila ili su utvrđeni odlukom Komisije. Ukupni iznos financijskih korekcija i povrata potvrđenih 2015. iznosio je 3 499 milijuna EUR(2014.: 4 728 milijuna EUR). Financijske korekcije i povrati potvrđeni 2015. – raspodjela prema području politike

(2) Financijske korekcije i povrati tijekom faze provedbe: te korekcije čine završnu fazu postupka i njima se uočeno stanje nepravilnih rashoda konačno ispravlja. Za regulatorne okvire po sektorima predviđeno je nekoliko provedbenih mehanizama. Ukupni iznos financijskih korekcija i povrata provedenih 2015. iznosio je 3 853 milijuna EUR(2014.: 3 285 milijuna EUR). Provedba financijskih korekcija i povrata može trajati nekoliko godina ako se državama članicama odobri plaćanje na rate ili odgoda u skladu s poljoprivrednom politikom. U okviru kohezijske politike pravnim je okvirom predviđena provedba na završetku ili nakon završetka programskog razdoblja. Financijske korekcije i povrati provedeni 2015. – raspodjela prema području politike

Te se informacije otkrivaju kao dodatak jer nisu propisane računovodstvenim standardima i one uključuju podatke koji nisu izravno izvučeni iz računovodstvenog sustava. Više detalja o tim brojkama te o preventivnim i korektivnim mehanizmima dostupno je u godišnjoj Komunikaciji o zaštiti proračuna EU-a koju je pripremila Komisija i koja se šalje tijelu koje daje razrješnicu i Sudu, a dostupna je na web-mjestu Europa Glavne uprave za proračun.

6. Upravljanje rizicima i nesigurnostima pri izvršenju proračuna EU-a

Rizici i nesigurnosti pri izvršenju proračuna EU-a mogu se razvrstati u dvije glavne kategorije:

— opći i očekivani rizici i nesigurnosti i

— iznimni rizici i nesigurnosti.

6.1 Opći i očekivani rizici i nesigurnosti

Problemi nastali tijekom financijske godine

Makroekonomsko okruženje

Makroekonomsko okruženje EU-a utječe na sposobnost država članica EU-a u pogledu ispunjenja obveze financiranja prema institucijama i tijelima EU-a te na sposobnost EU-a u pogledu provedbe svojih politika, kako je prethodno istaknuto u dijelu 2. Nekoliko pozitivnih čimbenika i dalje podupire europsko gospodarstvo, kao što su cijene nafte, tečaj eura i troškovi financiranja, koji potiču izvoz i privatnu potrošnju. Na ulaganja, međutim, i dalje negativno utječe ekonomska i politička nesigurnost i u nekim zemljama prekomjeran dug. Sada kada europsko gospodarstvo ulazi u četvrtu godinu oporavka suočava se s nepovoljnim okolnostima i znatnim rizikom zbog usporavanja rasta u gospodarstvima u usponu. Dosad nije ostvaren gospodarski rast koji je dostatno snažan da bi se znatno smanjila nezaposlenost, a dokazi o povećanju ulaganja, koje je ključno za održivost oporavka, i dalje su ograničeni. Osim toga izvršenje proračuna EU-a u okviru VFO-a za razdoblje 2041. – 2020. vrlo je sporo, a nastavak problema povezanih s Grčkom i izbjegličkom krizom dodatno otežavaju opće stanje.

Gospodarski oporavak u europodručju i dalje je umjeren unatoč znatnoj potpori koju pružaju prethodno spomenuti pozitivni čimbenici, za koje se čini da će biti nešto snažniji i dugotrajniji nego što se očekivalo. Konkretno, zbog obilne ponude cijena nafte ponovno se smanjila te se očekuje da će ostati znatno niska, a povećat će se tek kasnije. Fiskalnom politikom u europodručju nešto se više počeo poticati rast, uglavnom zbog državnih rashoda povezanih s priljevom tražitelja azila u određenim državama članicama. Osim toga, zahvaljujući kombinaciji kvantitativnog i kreditnog olakšanja Europske središnje banke (ESB) troškovi financiranja u europodručju ostat će niski tijekom dužeg razdoblja nego što se očekivalo te će dodatno pridonijeti smanjenju financijske fragmentacije i razlika među državama članicama. S druge strane, poticaj koji proizlazi iz tih čimbenika sve više umanjuje sve lošija situacija u svijetu, a određeni problemi koji su posljedica krize (uglavnom visoka razina političke nesigurnosti, duga i nezaposlenosti) sprečavaju rast.

Realni BDP (prognoza), stopa inflacije i stopa nezaposlenosti u %, prema prosjeku EU-a (5)

Realni BDP Inflacija Stopa nezaposlenosti 2015. 2016. 2017. 2015. 2016. 2017. 2015. 2016. 2017. Belgija 1,3 1,3 1,7 0,6 1,4 1,7 8,3 8,0 7,4 Njemačka 1,7 1,8 1,8 0,1 0,5 1,5 4,8 4,9 5,2 Estonija 0,9 2,1 2,3 0,1 1,0 2,5 6,3 6,3 7,5 Irska 6,9 4,5 3,5 0,0 0,6 1,4 9,4 8,5 7,8 Grčka 0,0 (0,7 ) 2,7 (1,1 ) 0,5 0,8 25,1 24,0 22,8 Španjolska 3,2 2,8 2,5 (0,6 ) 0,1 1,5 22,3 20,4 18,9 Francuska 1,1 1,3 1,7 0,1 0,6 1,3 10,5 10,5 10,3 Italija 0,8 1,4 1,3 0,1 0,3 1,8 11,9 11,4 11,3 Cipar 1,4 1,5 2,0 (1,6 ) 0,2 1,3 15,5 14,5 13,2 Latvija 2,7 3,1 3,2 0,2 0,4 2,0 9,9 9,2 8,6 Litva 1,6 2,9 3,4 (0,7 ) (0,1 ) 2,1 9,0 8,0 7,2 Luksemburg 4,7 3,8 4,4 0,1 0,4 2,4 6,1 6,0 6,0 Malta 4,9 3,9 3,4 1,2 1,7 2,1 5,4 5,4 5,4 Nizozemska 2,0 2,1 2,3 0,2 0,9 1,5 6,9 6,6 6,4 Austrija 0,7 1,7 1,6 0,8 0,9 1,8 6,0 6,2 6,4 Portugal 1,5 1,6 1,8 0,5 0,7 1,1 12,6 11,7 10,8 Slovenija 2,5 1,8 2,3 (0,8 ) (0,3 ) 1,1 9,1 8,8 8,4 Slovačka 3,5 3,2 3,4 (0,3 ) 0,3 1,7 11,5 10,3 9,3 Finska 0,0 0,5 0,9 (0,2 ) 0,1 1,5 9,5 9,4 9,3 Europodručje 1,6 1,7 1,9 0,0 0,5 1,5 11,0 10,5 10,2 Bugarska 2,2 1,5 2,0 (1,1 ) (0,1 ) 0,9 10,1 9,4 8,8 Češka 4,5 2,3 2,7 0,3 0,4 1,4 5,1 4,8 4,7 Danska 1,2 1,7 1,9 0,2 0,9 1,7 6,0 5,8 5,6 Hrvatska 1,8 2,1 2,1 (0,3 ) 0,3 1,6 16,2 15,1 13,8 Mađarska 2,7 2,1 2,5 0,1 1,7 2,5 6,7 6,0 5,2 Poljska 3,5 3,5 3,5 (0,7 ) 0,6 1,7 7,5 7,0 6,5 Rumunjska 3,6 4,2 3,7 (0,4 ) (0,2 ) 2,5 6,7 6,6 6,5 Švedska 3,6 3,2 2,9 0,7 1,1 1,4 7,4 6,9 6,7 Ujedinjena Kraljevina 2,3 2,1 2,1 0,0 0,8 1,6 5,2 5,0 4,9 EU 1,9 1,9 2,0 0,0 0,5 1,6 9,5 9,0 8,7

Predviđa se da će se BDP u europodručju malo ubrzati, sa 1,6 % u 2015. na 1,7 % 2016. Nakon što se globalna gospodarska aktivnost počne oporavljati, trebali bi se osjetiti pozitivni učinci krajem 2016. i tijekom 2017. Isto tako bi neke od strukturnih reformi koje su provele države članice trebale i dalje imati pozitivan učinak na rast. Kako se problemi koji su rezultat krize budu smanjivali, potrošnja i ulaganja trebale bi osjetiti korist. Iako razina duga u određenim dijelovima gospodarstva ostaje visoka, jednostavnim uvjetima financiranja trebalo bi ograničiti akutne pritiske razduživanja. Ukupno bi BDP u europodručju trebao dodatno narasti na 1,9 % u 2017. Države članice trebale bi tijekom 2016.nastaviti s kretanjem prema oporavku, uključujući Grčku, u kojoj bi tijekom godine trebalo ponovno doći do rasta. Plan ulaganja za Europu, koji je uspostavljen kako bi se mobilizacijom privatnog financiranja za strateška ulaganja u ključnim područjima pridonijelo zatvaranju jaza ulaganja koji trenutačno postoji u EU-u, trebao bi isto tako imati pozitivan učinak na javna i privatna ulaganja. U 2017. bi se gospodarska aktivnost trebala povećati u svim državama članicama.

Očekuje se da je 2015. opći državni deficit u europodručju pao na 2,2 % BDP-a te da bi se trebao dodatno smanjiti na 1,9 % u 2016. i 1,6 % u 2017. Uz pretpostavku da neće doći do promjene politika, očekuje se da će sljedeće godine strukturna bilanca u europodručju i EU-u u načelu ostati stabilna. Predviđa se da će omjer duga i BDP-a u europodručju 2017. pasti s maksimuma od 94,5 % zabilježenog 2014. na 91,3 %.

Poboljšanje tržišnih uvjeta nastavlja se, a umjeren gospodarski napredak mogao bi dovesti do umjerenog povećanja stope rasta zaposlenosti. Općenito, očekuje se da je stopa zaposlenosti u europodručju 2015. narasla za 1,1 % i predviđa nastavak njezina rasta sličnim tempom ove i sljedeće godine na temelju snažnije gospodarske aktivnosti, poboljšanog poslovnog povjerenja i veće akumulacije kapitala.

Gospodarski izgledi europodručja i dalje su vrlo nesigurni, a ukupno uzevši dominiraju negativni rizici. Rizici u pogledu izgleda za ostvarenje rasta u kontekstu globalnog gospodarstva i globalnih financijskih tržišta jasno su se povećali, osobito zbog sporog rasta kineskog tržišta i ostalih tržišta u nastajanju, te bi mogli imati snažniji učinak prelijevanja od očekivanog ili bi mogli biti veći od predviđenih. Nastavak normalizacije monetarne politike u SAD-u, u kombinaciji s nesigurnosti koja se odnosi na prilagodbu u Kini, mogao bi imati još snažniji negativni učinak na osjetljiva gospodarstva tržišta u nastajanju, osobito ona s visokom razinom duga izraženog u stranoj valuti, te bi mogao utjecati na stabilnost financijskih tržišta. Ostvarenje bilo kojeg od tih negativnih rizika negativno bi se odrazilo na države članice putem različitih prijenosnih kanala. U Europi su u zadnje vrijeme narasli i unutarnji rizici. Neočekivan povratak krize u Grčkoj dodatno bi otežao odluke o ulaganju, a stoga i gospodarski rast. Osim toga, ako se uspostavi da nije bilo uspješno odgovoreno na velike političke izazove na razini EU-a (npr. upravljanje migracijskim tokovima), moglo bi doći do promjena koje bi sprječavale rast.

Jamstveni fondovi za pružena jamstva

EU je pružio jamstva grupi EIB za zajmove odobrene izvan EU-a ta za dužničke i vlasničke operacije EFSU-ja. Za nepredviđene obveze za oba jamstva 31. prosinca 2015. u financijskom izvještaju EU-a (vidjeti bilješku 5.2.1) naveden je iznos od 19,7 milijardi EUR. Radi ublažavanja rizika koje bi pozivi EIB-a za aktiviranje jamstva mogli imati za proračun EU-a, Komisija je osnovala posebne jamstvene fondove, tj. Jamstveni fond za vanjska djelovanja i Jamstveni fond EFSU.

Za jamstveni fond za vanjska djelovanja rezervirana su sredstva iz proračuna EU-a kako bi se na kraju godine pokrilo 9 % nepodmirenih zajmova s jamstvom. Ukupna vrijednost imovine kojom se pokriva maksimalna izloženost EU-a od 19,45 milijardi EUR 31. prosinca 2015. iznosila je 2,1 milijardu EUR. Jamstveni fond EFSU od 2016. nadalje postupno će dostići 8 milijardi EUR do 2020., čime će se izdvojiti 50 % maksimalne izloženosti jamstva EU-a u iznosu od 16 milijardi EUR.

Poslovi zaduživanja i kreditiranja

EU je u skladu s Ugovorom o EU-u ovlašten za obavljanje poslova uzimanja zajmova kako bi se mobilizirala financijska sredstva potrebna za izvršenje posebnih zadaća. Djelujući u ime EU-a Europska komisija trenutačno vodi tri glavna programa, makrofinancijsku pomoć (MFA), platnu bilancu (PB) i Mehanizam za europsku financijsku stabilnost (EFSM), na temelju kojih može dodjeljivati bespovratna sredstva, a kapital potreban za financiranje zajmova EU-a uzima se na tržištima kapitala ili od financijskih institucija. Aktivnosti zaduživanja i kreditiranja nisu proračunske aktivnosti. U načelu, uzeti zajmovi dalje se daju korisniku u naizmjenični zajam, tj. s istim kuponom, dospijećem i iznosom. Ne dovodeći u pitanje metodu naizmjeničnosti, servisiranje duga instrumenata financiranja pravna je obveza EU-a kojom se osigurava da se sva plaćanja vrše na vrijeme i u cijelosti.

Kako bi ublažila rizik od nemogućnosti otplate zajmova, Komisija je uspostavila postupke za osiguranje otplate zajmova čak i u slučaju neotplaćivanja zajma. Odlukama Vijeća i Komisije određuju se za programe svih zemalja cjelokupni iznos danog zajma, (najveći) broj rata za isplatu i najviše (prosječno) dospijeće zajmovnih paketa. Potom se Komisija i zemlja korisnik dogovaraju o zajmovnim parametrima, uključujući rate i plaćanje tranši. Osim toga, sve rate zajma osim prve ovise o poštovanju strogih uvjeta, dogovorenih uvjeta sličnih potpori Međunarodnog monetarnog fonda (MMF) u kontekstu zajedničke financijske potpore EU-a i MMF-a, što utječe i na vremenski raspored financiranja. To znači da vremenski raspored i dospijeće danih sredstava ovise o povezanim poslovima EU-a o davanju zajmova. Financiranje se iskazuje isključivo u eurima s dospijećima od 3 do 30 godina.

U tablici u nastavku dan je pregled planiranog rasporeda otplaćivanja u nominalnoj vrijednosti za nepodmirene iznose zajmova iz EFSM-a i PB-a na datum potpisivanja ovog izvještaja:

milijarde EUR PB MEFS UKUPNO Mađarska Latvija Rumunjska Ukupno Irska Portugal Ukupno 2017 1,15 1,15 1,15 2018 1,35 1,35 3,9 0,6 4,5 5,85 2019 0,5 1,0 1,5 1,5 2021 3,0 6,75 9,75 9,75 2022 2,7 2,7 2,7 2023 2,0 1,5 3,5 3,5 2024 0,8 1,8 2,6 2,6 2025 0,2 0,2 0,2 2026 2,0 2,0 4,0 4,0 2027 1,0 2,0 3,0 3,0 2028 2,3 2,3 2,3 2029 1,0 0,4 1,4 1,4 2031 2,25 2,25 2,25 2032 3,0 3,0 3,0 2035 2,0 2,0 2,0 2036 1,0 1,0 1,0 2038 1,8 1,8 1,8 2042 1,5 1,5 3,0 3,0 Ukupno 0 0,7 3,5 4,2 22,5 24,3 46,8 51,0

Uzimanje zajmova EU-a čini izravne i bezuvjetne obveze EU-a za koje jamči 28 članica država. Zaduživanje u cilju financiranja zajmova zemljama izvan EU-a pokriveno je Jamstvenim fondom za vanjska djelovanja. Ako država članica ne ispuni obvezu, dug se servisira, ako je moguće, iz raspoložive riznice Komisije. Ako to nije moguće, Komisija potrebna sredstva uzima od država članica. U skladu sa zakonodavstvom EU-a o vlastitim sredstvima (članak 12. Uredbe Vijeća br. 1150/2000), države članice zakonski su obvezne na raspolaganje staviti dovoljna sredstva za ispunjavanje obveza EU-a. Tako su ulagači izloženi samo kreditnom riziku EU-a, a ne riziku korisnika zajma. Zahvaljujući „naizmjeničnim” zajmovima za proračun EU-a ne postoji rizik kamatne stope ili tečajni rizik.

Međuvladini mehanizmi financijske potpore Europski instrument za financijsku stabilnost (EFSF) i Europski mehanizam za stabilnost (ESM) izvan su okvira Ugovora o EU-u te nisu obuhvaćeni konsolidiranim godišnjim financijskim izvještajem EU-a.

6.2 Iznimni rizici i nesigurnosti

EU je svake godine izložen rizicima i nesigurnostima, a institucije i tijela EU-a nastoje brzo pronaći rješenja za probleme koji su nastali tijekom predmetne godine. Najvažniji rizici i nesigurnosti koje je bilo potrebno riješiti tijekom financijske godine 2015. bili su izbjeglička kriza, poteškoće s kojima su se susretali europski poljoprivrednici i zahtjevi za povrat troškova primljeni na kraju godine.

Upravljanje izbjegličkom krizom

Tijekom proteklih šest mjeseci Europska komisija radila je na brzom i koordiniranom europskom odgovoru na rizike i nesigurnosti povezane s izbjegličkom krizom te je donijela niz prijedloga koji se odnose na opremanje država članica potrebnim alatima za bolje upravljanje velikim brojem dolazaka. Utrostručenjem prisustva na moru, novim sustavom izvanredne solidarnosti za premještanje tražitelja azila iz najviše pogođenih zemalja, nezabilježenom mobilizacijom proračuna EU-a u iznosu od preko 10 milijardi EUR namijenjenih rješavanju izbjegličke krize i pružanju pomoći najpogođenijim zemljama, uspostavom novog okvira za koordinaciju i suradnju namijenjenog zemljama zapadnog Balkana, novim partnerstvima s Turskom i ambicioznim prijedlogom o uspostavi nove europske granične i obalne straže Europska unija osnažuje europsku politiku za azil i migracije kako bi mogla riješiti nove probleme s kojima se suočava. Unatoč poduzetim mjerama nesigurnost povezana s velikim priljevom tražitelja azila i gospodarskim učinkom tok priljeva i dalje je velika.

Prva izravna mjera Komisije sastojala se od povećanja financijskih sredstava za 2015. i 2016. namijenjenih Frontexu, Europolu i EASO-u (170 milijuna EUR) i financijskih doprinosa Fondu za azil, migracije i integraciju (AMIF) i Fonda za unutarnju sigurnost (ISF) s izvornog iznosa od 2 milijarde EUR na 3,7 milijardi EUR. Izravna financijska pomoć za aktivnosti povezane s izbjegličkom krizom izvan EU-a dovela je do povećanja iznosa humanitarne pomoći (2,2 milijarde EUR), osnivanja Uzajamnog fonda EU-a za Siriju (500 milijuna EUR), osnivanja Kriznog uzajamnog fonda EU-a za Afriku (1,8 milijardi EUR), osnivanja Instrumenta za pomoć izbjeglicama u Turskoj (1 milijarda EUR) i drugih mjera povezanih sa sigurnošću i kontrolom na granicama (300 milijuna EUR), borbom protiv terorizma (100 milijuna EUR) te povratka raseljenih osoba i izbjeglica (280 milijuna EUR).

Paket potpore za europske poljoprivrednike

Opća politička i tržišna situacija tijekom financijske godine 2015. dovela je do poteškoća za europske poljoprivrednike povezanih s novčanim tokova i sve nestabilnijim tržištima. Osim za europske poljoprivrednike zbog tih se poteškoća stvorio rizik i za institucije EU-a u pogledu uspješne provedbe zajedničke poljoprivredne politike. Komisija je odgovorila na tu situaciju mobilizacijom 420 milijuna EUR znatne pomoći za rješavanje problema u sektorima mliječnih proizvoda i svinjskog mesa u nadolazećim godinama. Osim toga, uvedene su dodatne mjere, kako što je uvođenje novih programa potpore za privatno skladištenje mliječnih proizvoda i svinjskog mesa te mogućnost izravnih plaćanja poljoprivrednicima. Mjere poduzete u 2015. ukupno povećavaju iznos cjelokupnog paketa (budući proračuni) za europske poljoprivrednike na 500 milijuna EUR. Taj izravni odgovor pokazuje da Komisija ozbiljno shvaća svoju odgovornost prema poljoprivrednicima i spremna je u tu svrhu uložiti primjerena sredstva.

Zahtjevi za povrat troškova i računi za plaćanje

Poteškoće povezane sa zahtjevima za povrat troškova i računima za plaćanje 2015. bile su sljedeće:

— neočekivana brzina podnošenja zahtjeva za povrat troškova i računa za plaćanje koji nisu bili u skladu s prognozama te su se institucije EU-a morale prilagoditi potrebama za plaćanje; i

— nedostatak odobrenih sredstava za plaćanje na kraju godine potrebnih za namirenje zahtjeva za povrat troškova i računa, koje je bilo nužno financirati izmjenom proračuna.

Nakon nekoliko godina stalnog pritiska u pogledu odobrenih sredstva za plaćanja, u financijskoj godini 2015. došlo je do znatnog poboljšanja u pogledu plaćanja. Iznos zahtjeva za povrat troškova i računa za plaćanje na kraju godine smanjio se sa 25,8 milijardi EUR 2014. na 15,2 milijarde EUR 2015. Veći dio tog smanjenja povezan je s prethodnim programskim razdobljima kohezijske politike jer je iznos povezan sa zahtjevima za povrat troškova i računima za plaćanje za programsko razdoblje 2014. – 2020. bio neznatan na kraju 2014. i 2015.

U Komisiji se tjedno (ponekad svakodnevno) izvršavaju predviđanja kratkoročnih novčanih tokova kako bi se osiguralo da se izravne obveze plaćanja EU-a mogu izvršiti poštujući ograničenja sredstava za plaćanje dostupnih u proračunu. Ovo kratkoročno predviđanje osnova je koja se upotrebljava za procjenu iznosa vlastitih sredstava koja će se mjesečno povlačiti iz država članica. Prvog radnog dana svakog mjeseca države članice moraju na račune Komisije za vlastita sredstva uplatiti jednu dvanaestinu ukupnog iznosa PDV-a i sredstava utemeljenih na BDN-u unesenih u proračun Unije. Ovisno o gotovinskom stanju Komisije, od država članica može se tražiti u prvom tromjesečju godine da prenesu unaprijed, za jedan ili dva mjeseca, sredstva PDV-a i sredstva utemeljena na BDN-u. Ti se predujmovi moraju oduzeti od zahtjeva za sredstva kasnijih mjeseci, ovisno o predviđeni potrebama za novcem.

Komisija srednjoročno i dugoročno prati zahtjeve za plaćanje EU-a kao dio svojih redovnih aktivnosti. Na primjer, to je potrebno za pripreme prijedloga Komisije o MFF-u, kao dio pripreme godišnjeg proračuna i kod pripreme izmjena proračuna. U fazi pregovora o MFF-u, redovito se prate korišteni modeli i osnovne pretpostavke i prema potrebi se ažuriraju. Rezultati modela uključuju se u pregovore o proračunu u kojima se određuje gornja granica plaćanja MFF-a.

Događaj nakon datuma bilance – referendum u Ujedinjenoj Kraljevini

Građani Ujedinjene Kraljevine 23. lipnja 2016. izjasnili su se da žele napustiti Europsku uniju. Kako bi odluka britanskih građana imala učinak, potrebno je pozivanje na članak 50. Ugovora o Europskoj uniji. Tim je člankom utvrđen postupak koji je potrebno slijediti ako određena država članica odluči napustiti Europsku uniju i tek nakon aktiviranja tog članka mogu započeti pregovori o izlasku Ujedinjene Kraljevine. U skladu sa smjernicama koje daje Europsko vijeće, Unija će tada pregovarati i sklopiti sporazum s Ujedinjenom Kraljevinom kojim se utvrđuju aranžmani njezina povlačenja, uzimajući pritom u obzir okvir za njezin budući odnos s Unijom. U trenutku potpisivanja ovog izvještaja službena obavijest o pozivanju na članak 50. nije bila poslana.

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

Konsolidirani godišnji financijski izvještaj Europske unije za 2015. pripremljen je na temelju informacija dobivenih od institucija i tijela u skladu s člankom 148. stavkom 2. Financijske uredbe koja se primjenjuje na opći proračun Europske unije. Ovime izjavljujem da je pripremljen u skladu s glavom IX. Financijske uredbe i računovodstvenim načelima, pravilima i metodama navedenima u bilješkama uz financijski izvještaj.

Računovodstveni službenici tih institucija i tijela dostavili su mi sve informacije potrebne za izradu financijskih izvještaja u kojima su prikazani imovina i obveze Europske unije te izvršenje proračuna te potvrđuju njihovu pouzdanost.

Ovime potvrđujem da na temelju tih informacija i provjera koje sam smatrao potrebnima za potpisivanje financijskog izvještaja Europske komisije, mogu u razumnoj mjeri jamčiti da su financijsko stanje, rezultati djelovanja i novčani tokovi Europske unije u svim bitnim vidovima u izvještaju točno iskazani.

[potpis] Manfred KRAFF Računovodstveni službenik Komisije 8. srpnja 2016.

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ I BILJEŠKE (1)

SADRŽAJ

BILANCA 27

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 28

IZVJEŠTAJ O NOVČANIM TOKOVIMA 29

IZVJEŠTAJ O PROMJENI NETOIMOVINE 30

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ 31

1. BITNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE 31

2. BILJEŠKE UZ BILANCU 42

3. BILJEŠKE UZ IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 69

4. BILJEŠKE UZ IZVJEŠTAJ O NOVČANIM TOKOVIMA 78

5. NEPREDVIĐENA IMOVINA I OBVEZE TE OSTALE VAŽNE OBJAVE 78

6. UPRAVLJANJE FINANCIJSKIM RIZIKOM 83

7. OBJAVLJIVANJE POVEZANIH STRANAKA 95

8. DOGAĐAJI NAKON DATUMA BILANCE STANJA 97

9. OPSEG KONSOLIDACIJE 98

AGREGIRANI IZVJEŠTAJI O IZVRŠENJU PRORAČUNA I BILJEŠKE 100

BILANCA

u milijunima eura Napomena 31.12.2015. 31.12.2014. DUGOTRAJNA IMOVINA Nematerijalna imovina 2.1. 337 282 Nekretnine, postrojenja i oprema 2.2. 8 700 7 937 Ulaganja obračunana metodom udjela 2.3. 497 409 Financijska imovina 2.4. 56 965 56 438 Pretfinanciranje 2.5. 29 879 18 358 Primici od razlika u tečaju i povrati nepovezani s razlikama 2.6. 870 1 198 97 248 84 623 KRATKOTRAJNA IMOVINA Financijska imovina 2.4. 9 907 11 811 Pretfinanciranje 2.5. 15 277 34 237 Primici od razlika u tečaju i povrati nepovezani s razlikama 2.6. 9 454 14 380 Zalihe 2.7. 138 128 Novac i novčani ekvivalenti 2.8. 21 671 17 545 56 448 78 101 UKUPNA IMOVINA 153 696 162 724 DUGOROČNE OBVEZE Mirovine i ostala primanja zaposlenih 2.9. (63 814 ) (58 616 ) Rezervacije 2.10. (1 716 ) (1 537 ) Financijske obveze 2.11. (51 764 ) (51 851 ) (117 293 ) (112 005 ) KRATKOROČNE OBVEZE Rezervacije 2.10. (314) (745) Financijske obveze 2.11. (7 939 ) (8 828 ) Poslovne obveze 2.12. (32 191 ) (43 180 ) Obračunani troškovi i odgođeni prihodi 2.13. (68 402 ) (55 973 ) (108 846 ) (108 726 ) UKUPNE OBVEZE (226 139 ) (220 730 ) NETOIMOVINA (72 442 ) (58 006 ) Pričuve 2.14. 4 682 4 435 Iznosi koji se pozivaju od država članica (2) 2.15. (77 124 ) (62 441 ) NETOIMOVINA (72 442 ) (58 006 )

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU

u milijunima eura Napomena 2015. 2014. PRIHODI Prihodi od nerazmjenskih transakcija Sredstva na temelju BND-a 3.1. 95 355 104 688 Tradicionalna vlastita sredstva 3.2. 18 649 17 137 Sredstva na temelju PDV-a 3.3. 18 328 17 462 Novčane kazne 3.4. 531 2 297 Povrat izdataka 3.5. 1 547 3 418 Ostalo 3.6. 5 067 5 623 Međuzbroj 139 478 150 625 Prihod od razmjenskih transakcija Financijski prihodi 3.7. 1 846 2 298 Ostalo 3.8. 1 562 1 066 Međuzbroj 3 408 3 364 Ukupni prihodi 142 886 153 989 IZDACI (6) Provele države članice 3.9. Europski fond za jamstva u poljoprivredi (45 032 ) (44 465 ) Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj i ostali instrumenti ruralnog razvoja (16 376 ) (14 046 ) Europski fond za regionalni razvoj i Kohezijski fond (38 745 ) (43 345 ) Europski socijalni fond (9 849 ) (12 651 ) Ostalo (2 380 ) (2 307 ) Provela Komisija, izvršne agencije i uzajamni fondovi 3.10. (15 626 ) (15 311 ) Provele druge agencije i tijela EU-a 3.11. (1 209 ) (1 025 ) Provele treće zemlje i međunarodne organizacije 3.11. (3 031 ) (2 770 ) Provela druga tijela 3.11. (2 107 ) (1 799 ) Troškovi za osoblje i mirovine 3.12. (10 273 ) (9 662 ) Promjene u aktuarskim pretpostavkama za primanja zaposlenih 3.13. (2 040 ) (9 170 ) Financijski troškovi 3.14. (1 986 ) (2 926 ) Udio u netomanjku zajedničkih pothvata i pridruženih subjekata 3.15. (641) (640) Ostali izdaci 3.16. (6 623 ) (5 152 ) Ukupni izdaci (155 919 ) (165 269 ) POSLOVNI REZULTAT ZA GODINU (13 033 ) (11 280 )

IZVJEŠTAJ O NOVČANIM TOKOVIMA

u milijunima eura Napomena 2015. 2014 Poslovni rezultat za godinu (13 033 ) (11 280 ) Poslovne aktivnosti 4.2. Amortizacija nematerijalne imovine 74 61 Amortizacija 489 408 (Povećanje)/smanjenje zajmova 1 591 (1 298 ) (Povećanje)/smanjenje pretfinanciranja 7 439 6 844 (Povećanje)/smanjenje primitaka od razlika u tečaju i povrata nepovezanih s razlikama 5 253 (1 898 ) (Povećanje)/smanjenje zaliha (10) — Povećanje/(smanjenje) mirovina i ostalih primanja zaposlenih 5 198 11 798 Povećanje/(smanjenje) rezervacija (253) 414 Povećanje/(smanjenje) financijskih obveza (977) 1 146 Povećanje/(smanjenje) poslovnih obveza (10 989 ) 6 967 Povećanje/(smanjenje) obračunanih troškova i odgođenih prihoda 12 429 (309) Proračunski višak iz prethodne godine kao nenovčani prihod (1 435 ) (1 005 ) Ostala nenovčana kretanja 32 130 Ulagačke aktivnosti 4.3. (Povećanje)/smanjenje nematerijalne imovine te nekretnina, postrojenja i opreme (1 381 ) (2 347 ) (Povećanje)/smanjenje ulaganja obračunanih metodom udjela (87) (60) (Povećanje)/smanjenje financijske imovine raspoložive za prodaju (213) (1 536 ) NETO NOVČANI TOKOVI 4 126 8 035 Netopovećanje/(netosmanjenje) novca i novčanih ekvivalenata 4 126 8 035 Novac i novčani ekvivalenti na početku godine 2.8. 17 545 9 510 Novac i novčani ekvivalenti na kraju godine 2.8. 21 671 17 545

IZVJEŠTAJ O PROMJENI NETOIMOVINE

u milijunima eura Pričuve (A) Iznosi koji će se zatražiti od država članica (B) Netoimovina = (A)+(B) Pričuva fer vrijednosti Ostale pričuve Akumulirani višak/(manjak) Poslovni rezultat za godinu STANJE NA DAN 31.12.2013. 99 3 974 (45 560 ) (4 365 ) (45 852 ) Kretanje u pričuvi Jamstvenog fonda — 247 (247) — — Kretanja fer vrijednosti 139 — — — 139 Ostalo — (24) 16 — (8) Dodjela poslovnog rezultata za 2013. — (0) (4 365 ) 4 365 — Proračunski rezultat knjižen u državama članicama za 2013. — — (1 005 ) — (1 005 ) Poslovni rezultat za godinu — — — (11 280 ) (11 280 ) STANJE NA DAN 31.12.2014. 238 4 197 (51 161 ) (11 280 ) (58 006 ) Kretanje u pričuvi Jamstvenog fonda — 189 (189) — — Kretanja fer vrijednosti 54 — — — 54 Ostalo — 2 (24) — (22) Dodjela poslovnog rezultata za 2014. — 3 (11 283 ) 11 280 — Proračunski rezultat knjižen u državama članicama za 2014. — — (1 435 ) — (1 435 ) Poslovni rezultat za godinu — — — (13 033 ) (13 033 ) STANJE NA DAN 31.12.2011. 292 4 390 (64 091 ) (13 033 ) (72 442 )

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKI IZVJEŠTAJ

1. BITNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE

1.1 PRAVNA OSNOVA I RAČUNOVODSTVENA PRAVILA

Proračunsko računovodstvo EU-a vodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.) dalje u tekstu „Financijska uredba”, i s Delegiranom uredbom Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. (SL L 362, 31.12.2012., str. 1.) o utvrđivanju pravila za primjenu te Financijske uredbe.

U skladu s člankom 143. Financijske uredbe, EU priprema svoj financijski izvještaj na temelju računovodstvenih pravila nastanka poslovnih događaja koji se temelje na Međunarodnim računovodstvenim standardima za javni sektor (IPSAS). Ta računovodstvena pravila, koja za Komisiju donosi računovodstveni službenik, moraju primjenjivati sve institucije i tijela EU-a obuhvaćena opsegom konsolidacije kako bi se utvrdio jedinstven niz pravila za računovodstvo, vrednovanje i predstavljanje izvještaja u cilju usklađivanja postupka sastavljanja financijskog izvještaja i konsolidacije. Poslovne knjige vode se u eurima na temelju kalendarske godine.

1.2 RAČUNOVODSTVENA NAČELA

Cilj je financijskog izvještaja pružiti podatke o financijskom položaju, uspješnosti i novčanim tokovima subjekta koji su korisni širokom krugu korisnika. Za EU kao subjekt iz javnog sektora posebni su ciljevi dati informacije korisne za donošenje odluka i prikazati odgovornost subjekta za povjerena mu sredstva. Ovaj je izvještaj sastavljen uzimajući u obzir te ciljeve.

Opće pretpostavke (ili računovodstvena načela) koje treba pratiti u pripremi financijskih izvještaja utvrđena su u računovodstvenom pravilu EU-a br. 1 „Financijski izvještaji”, a to su pravila opisana u IPSAS-u 1: točno prezentiranje, obračunska osnova, vremenska neograničenost, dosljedno prezentiranje, agregacija, prijeboj i usporedne informacije. Kvalitativna su svojstva financijskog izvještavanja u skladu s člankom 144. Financijske uredbe relevantnost, pouzdanost, razumljivost i usporedivost.

U pripremi financijskih izvještaja u skladu s navedenim pravilima i načelima uprava mora procijeniti što utječe na navedene iznose određenih stavki u bilanci i izvještaju o financijskom rezultatu te objaviti nepredviđenu imovinu i obveze u vezi s financijskim instrumentima.

1.3 KONSOLIDACIJA

Opseg konsolidacije

Konsolidirani financijski izvještaj EU-a sastoji se od svih važnih nadziranih subjekata (tj. institucija EU-a (uključujući Komisiju) i agencija EU-a), pridruženih subjekata i zajedničkih pothvata. Cijeli popis konsolidiranih tijela nalazi se u bilješci 9 financijskog izvještaja EU-a. Sada se sastoji od 52 nadzirana subjekta, 7 zajedničkih pothvata i 1 pridruženog subjekta. U usporedbi s 2014. opseg konsolidacije ostao je nepromijenjen, uz iznimku jednog zajedničkog pothvata koji je uklonjen – vidjeti bilješku 2.3..

Nadzirani subjekti

Odluka o uključivanju subjekta u opseg konsolidacije temelji se na načelu nadzora. Nadzirani subjekti jesu svi subjekti nad kojima EU ima izravne ili neizravne ovlasti upravljanja financijskim i operativnim politikama kako bi od njihovih aktivnosti ostvario korist. Te se ovlasti moraju trenutačno primjenjivati. Nadzirani subjekti u potpunosti su konsolidirani. Konsolidacija počinje na prvi dan nadzora i završava po prestanku nadzora.

Najčešći su pokazatelji nadzora unutar EU-a: osnivanje subjekta na temelju osnivačkih akata ili sekundarnog zakonodavstva, financiranje subjekta iz općeg proračuna, postojanje glasačkih prava u upravnim tijelima, revizija koju vrši Sud i razrješnica Europskog parlamenta. Provodi se procjena za svaki subjekt kako bi se donijela odluka o tome je li barem jedan od prethodno navedenih kriterija dovoljan za pokretanje nadzora.

U skladu s tim pristupom smatra se da su institucije EU-a (osim ESB-a) i agencije (osim agencije 2. stupa) pod isključivim nadzorom EU-a te su stoga uključene u opseg konsolidacije. Osim toga, Europska zajednica za ugljen i čelik u postupku likvidacije (EZUČ) isto se tako smatra nadziranim tijelom.

Izostavljaju se sve materijalne „transakcije i salda među subjektima” između nadziranih subjekata EU-a, a neostvarena dobit i gubici u takvim transakcijama među subjektima nisu znatni te stoga nisu izostavljeni.

Zajednički pothvati

Zajednički pothvat jest ugovorni sporazum kojime EU i najmanje jedna stranka („pothvatnik”) poduzimaju gospodarsku aktivnost podložnu zajedničkome nadzoru. Zajednički nadzor ugovorna je podjela nadzora, izravno ili neizravno, nad djelatnošću kojom može biti obuhvaćena moguća usluga. Udjeli u zajedničkim pothvatima obračunavaju se s pomoću metode udjela (vidjeti 1.5.4. u nastavku).

Pridruženi subjekti

Pridruženi subjekti jesu subjekti na koje EU, izravno ili neizravno, znatno utječe, ali ih ne nadzire. Smatra se da je riječ o znatnom utjecaju ako EU izravno ili neizravno ima najmanje 20 % glasačkih prava. Udjeli u zajedničkim pothvatima obračunavaju se s pomoću metode udjela (vidjeti 1.5.4. u nastavku).

Nekonsolidirani subjekti čijim fondovima upravlja Komisija

Fondovima Sustava zdravstvenog osiguranja za osoblje EU-a, Europskog razvojnog fonda i Jamstvenog fonda sudionika u njihovo ime upravlja Komisija. Međutim, s obzirom na to da te subjekte ne nadzire EU, oni nisu konsolidirani u financijskim izvještajima EU-a.

1.4 TEMELJ ZA PRIPREMU

1.4.1 Valuta i temelj za konverziju

Funkcijska i izvještajna valuta

Financijski izvještaj iznosi se u milijunima eura, a euro je funkcijska i izvještajna valuta EU-a.

Transakcije i bilance

Transakcije u stranim valutama pretvaraju se u eure na temelju deviznih tečajeva koji se primjenjuju na dan transakcije. Dobit i gubici od tečajnih razlika koje su rezultat zaključenja transakcija u stranoj valuti i ponovnog izračuna tečaja koji vrijede na kraju godine, a odnose se na monetarnu imovinu i obveze izražene u stranoj valuti, prikazuju se u izvještaju o financijskom rezultatu.

Drugačije metode konverzije primjenjuju se na imovinu, postrojenja i opremu te nematerijalnu imovinu, čija se vrijednost u eurima iskazuje po tečaju koji se primjenjivao na dan njihove kupnje.

Bilance monetarne imovine i obveza na kraju godine izražene u stranim valutama pretvaraju se u euro na temelju tečaja koji se primjenjuju 31. prosinca:

Tečajevi eura

Valuta 31.12.2015. 31.12.2014. BGN 1,9558 1,9558 CZK 27,0230 27,7350 DKK 7,4626 7,4453 GBP 0,7340 0,7789 HRK 7,6380 7,6580 HUF 315,9800 315,5400 PLN 4,2639 4,2732 RON 4,5240 4,4828 SEK 9,1895 9,3930 CHF 1,0835 1,2024 JPY 131,0700 145,2300 USD 1,0887 1,2141

Promjene u fer vrijednosti monetarnih financijskih instrumenata izražene u stranoj valuti i razvrstane kao raspoložive za prodaju, a koje se odnose na tečajne razlike, priznaju se u izvještaju o financijskom rezultatu. Tečajne razlike nemonetarne financijske imovine i obveza uknjiženih prema fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka priznaju se u izvještaju o financijskom rezultatu. Tečajne razlike nemonetarnih financijskih instrumenata razvrstane kao spremne za prodaju uključene su u pričuvu fer vrijednosti.

1.4.2 Primjena procjena

U skladu s načelima IPSAS-a i općeprihvaćenim računovodstvenim načelima, financijski izvještaji obvezno sadržavaju iznose u skladu s procjenama i pretpostavkama uprave izrađenima na temelju najpouzdanijih dostupnih podataka. Znatne procjene uključuju, između ostalog, iznose za obveze za primanja zaposlenih, rezerviranja, financijski rizik u vezi sa zalihama i potraživanjima, uračunani prihod i pristojbe, nepredviđenu imovinu i obveze te stupanj umanjenja vrijednosti nematerijalne imovine, nekretnina, postrojenja i opreme i iznose navedene u obavijestila povezanima s financijskim instrumentima. Stvarni rezultati mogu se razlikovati od tih procjena. Promjene procjena odražavaju se u razdoblju njihova objavljivanja.

1.5 BILANCA

1.5.1 Nematerijalna imovina

Kupljene licencije za računalni softver prikazuju se kao povijesni trošak umanjen za akumuliranu amortizaciju i gubitke od umanjenja vrijednosti. Imovina se amortizira na linearnoj osnovi tijekom njezina procijenjenog vijeka uporabe. Procijenjeni vijek uporabe nematerijalne imovine ovisi o njezinu specifičnom ekonomskom vijeku ili zakonskom vijeku određenom ugovorom. Interno razvijena nematerijalna imovina kapitalizira se kad se zadovolje kriteriji računovodstvenih pravila EU-a i odnosi se samo na fazu razvoja imovine. Kapitalizirani troškovi uključuju sve izravne troškove potrebne za stvaranje, proizvodnju i pripremu imovine kako bi djelovala u skladu s namjerama uprave. Troškovi povezani s istraživačkim aktivnostima, nekapitalizirani troškovi razvoja te troškovi održavanja iskazuju se kao nastali izdaci.

1.5.2 Nekretnine, postrojenja i oprema

Sve nekretnine, postrojenja i oprema prikazuju se kao povijesni trošak umanjen za akumuliranu amortizaciju i gubitke od umanjenja vrijednosti. Trošak uključuje rashode koji se mogu izravno pripisati kupovini, izgradnji ili prijenosu imovine.

Naknadni troškovi uključuju se u knjigovodstveni iznos imovine ili se priznaju kao posebna imovina, prema potrebi, samo ako je vjerojatno da će buduće gospodarske koristi ili moguće djelovanje te stavke ići u korist EU-a i ako se taj trošak može pouzdano utvrditi. Troškovi popravaka i održavanja upisuju se u izvještaj o financijskom rezultatu tijekom financijskog razdoblja u kojem su nastali.

Ne vrši se amortizacija zemljišta i umjetničkih djela jer se smatra da je njihov korisni vijek uporabe neodređen. Ne vrši se amortizacija imovine u izgradnji jer ona još nije dostupna za upotrebu. Amortizacija ostale imovine izračunava na temelju linearne metode kako bi se trošak ostatka njihove vrijednosti rasporedio unutar razdoblja korisnog vijeka uporabe kako slijedi:

Vrsta imovine Stopa linearne amortizacije Zgrade 4 % – 10 % Postrojenja i oprema 10 % – 25 % Namještaj i vozila 10 % – 25 % Računalni hardver 25 % – 33 % Ostalo 10 % – 33 %

Dobici ili gubici od otuđenja utvrđuju se usporedbom prihoda umanjenih za izdatke prodaje s knjigovodstvenom vrijednosti otuđene imovine te se uključuju u izvještaj o financijskim rezultatima.

Najmovi

Najmovi materijalne imovine, za koju EU u znatnoj mjeri drži sve rizike i koristi vlasništva, svrstavaju se u financijske najmove. Financijski najmovi kapitaliziraju se na početku najma po nižoj fer vrijednosti iznajmljene imovine i sadašnjoj vrijednosti najmanje visine plaćanja najma. Kamate od plaćanja financijskog najma upisuju se u rashode tijekom razdoblja najma po stabilnoj periodičnoj kamatnoj stopi u odnosu na nepodmireni iznos. Obveze najma bez financijskih troškova uključuju se u ostale financijske obveze (dugoročne i kratkoročne). Kamate na financijske troškove terete se u izvještaju o financijskom rezultatu tijekom razdoblja najma kako bi se dobila stalna periodična kamatna stopa na preostali saldo obveze za svako razdoblje. Imovina u okviru financijskih najmova amortizira se tijekom njezina korisnog vijeka uporabe ili razdoblja najma, ovisno o tome što je kraće.

Najmovi kod kojih najmodavac drži znatan udio rizika i koristi od vlasništva razvrstavaju se u poslovne najmove. Plaćanja izvršena za poslovne najmove iskazuju se kao izdaci u izvještaju o financijskom rezultatu linearno tijekom razdoblja trajanja najma.

1.5.3 Umanjenje vrijednosti nefinancijske imovine

Imovina s neodređenim korisnim vijekom uporabe nije predmet amortizacije te se na godišnjoj osnovi ispituje umanjenje njezine vrijednosti. Ispituje se umanjenje vrijednosti imovine koja je predmet amortizacije uvijek kad događaji ili promjene okolnosti upućuju na to da se knjigovodstvena vrijednost ne može nadoknaditi. Gubitak od umanjenja priznaje se za iznos za koji knjigovodstvena vrijednost imovine premašuje njezinu nadoknadivu vrijednost. Nadoknadiva vrijednost (usluge) jest iznos neto fer vrijednosti imovine umanjen za troškove prodaje ili iznos njezine vrijednosti pri uporabi, ovisno o tome što je više.

Ostatak vrijednosti i korisni vijek uporabe nematerijalne imovine te nekretnina, postrojenja i opreme ispituju se, ako je to potrebno, barem jednom godišnje. Knjigovodstvena vrijednost imovine odmah se upisuje u njezinu nadoknadivu vrijednost (usluge) ako je njezina knjigovodstvena vrijednost veća od procijenjene nadoknadive vrijednosti (usluge). Ako razlozi za umanjenje vrijednosti priznati za prethodne godine više ne vrijede, ispituju se gubici od umanjenja.

1.5.4 Ulaganja obračunana metodom udjela

Udjeli u pridruženim subjektima i zajedničkim pothvatima

Udjeli u pridruženim subjektima i zajedničkim pothvatima obračunavaju se s pomoću metode udjela i u početku se priznaju po nabavnoj vrijednosti. Interes EU-a za rezultate njegovih pridruženih subjekata i zajedničkih pothvata prikazuje se u izvještaju o financijskom rezultatu, a njegov interes u kretanje pričuve prikazuje se u pričuvama. Početni trošak i sva kretanja (daljnji doprinosi, podjela poslovnih rezultata i kretanje pričuve, smanjenje vrijednosti i dividende) daju knjigovodstvenu vrijednost zajedničkog pothvata u financijskom izvještaju na dan bilance. Raspoređena dobit primljena od pridruženog subjekta ili zajedničkog pothvata u koji je izvršeno ulaganje smanjuje knjigovodstvenu vrijednost imovine.

Ako je udio EU-a u deficitu zajedničkog pothvata jednak ili premašuje njegov interes u zajedničkom pothvatu, EU prestaje priznavati njegov udio u budućim gubicima („nepriznati gubici”). Nepriznati udjel gubitaka rezultat je tehničkog računovodstvenog preračunavanja potrebnog u slučaju upotrebe računovodstvene metode udjela. Ti nepriznati gubici za EU ne predstavljaju gubitke, a posljedica su činjenice da do priznavanja izdataka obično dolazi prije povećanja kapitala za doprinose u naravi pothvatnika koji nisu iz EU-a.

Neostvarena dobit i gubici u transakcijama između Europske unije i njezinih pridruženih subjekata ili zajedničkih pothvata nisu znatni te stoga nisu izostavljeni. Računovodstvene politike zajedničkih pothvata mogu se razlikovati od onih koje je donio EU za slične transakcije i događanja u sličnim okolnostima.

Ako postoje indicije umanjenja vrijednosti, potrebno je upisati njihovu nižu nadoknadivu vrijednost. Nadoknadiva vrijednost utvrđuje se kako je opisano u bilješci 1.5.3. Ako razlozi za umanjenje vrijednosti prestanu vrijediti, gubitak od umanjenja poništava se za knjigovodstveni iznos koji bi bio utvrđen da umanjenje vrijednosti nije bilo priznato.

U slučajevima u kojima ima najmanje 20 % fonda ulagačkog kapitala, EU ne nastoji vršiti znatan utjecaj. Stoga se ti fondovi smatraju financijskim instrumentima te se razvrstavaju u financijsku imovinu raspoloživu za prodaju.

1.5.5 Financijska imovina

Razvrstavanje

EU svoju financijsku imovinu razvrstava u sljedeće kategorije: financijska imovina određena po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka, zajmovi i potraživanja, ulaganja koja se drže do dospijeća, i financijska imovina raspoloživa za prodaju. Razvrstavanje financijskih instrumenata utvrđuje se pri početnom priznavanju i ponovno procjenjuje na svaki datum bilance.

i. financijska imovina određena po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitaka,

Financijska imovina razvrstava se u ovu kategoriju ako je nabavljena prvenstveno u svrhu prodaje u kratkom roku ili ako je tako odredio EU. U nju se razvrstavaju i izvedeni instrumenti. Imovina u ovoj kategoriji razvrstava se u kratkotrajnu imovinu ako se njezina realizacija očekuje u roku od 12 mjeseci od datuma bilance. Tijekom ove financijske godine u ovoj kategoriji nije bilo financijske imovine EU-a.

ii. Zajmovi i potraživanja

Zajmovi i potraživanja neizvedena su financijska imovina s fiksnim ili odredivim plaćanjima koja nije kotirana na aktivnom tržištu. Oni nastaju kad EU osigurava novac, robu ili usluge izravno dužniku bez namjere trgovanja potraživanjem ili u slučaju kad su prava izvornog zajmodavca subrogirana EU-u nakon što je EU izvršio plaćanje u skladu sa sporazumom o jamstvu. Plaćanja s dospijećem u roku od 12 mjeseci od datuma bilance razvrstavaju se u kratkotrajnu imovinu. Plaćanja s dospijećem nakon 12 mjeseci od datuma bilance razvrstavaju se u dugotrajnu imovinu. Zajmovi i potraživanja uključuju oročene depozite s izvornim dospijećem nakon više od 3 mjeseca.

iii. Ulaganja koja se drže do dospijeća

Ulaganja koja se drže do dospijeća jesu neizvedena financijska imovina s fiksnim ili odredivim plaćanjima i fiksnim dospijećima koju EU namjerava i može držati do dospijeća. Tijekom ove financijske godine u ovoj kategoriji nije bilo ulaganja EU-a.

iv. Financijska imovina raspoloživa za prodaju

Financijska imovina raspoloživa za prodaju jest neizvedena imovina koja se razvrstava ili u ovu kategoriju ili ni u jednu od ostalih kategorija. Razvrstava se kao kratkotrajna ili dugotrajna imovina ovisno o razdoblju u kojem EU očekuje da tom imovinom može raspolagati, a to je obično datum dospijeća. Ulaganja u subjekte koji nisu konsolidirani niti se obračunavaju s pomoću metode udjela i ostala kapitalna ulaganja (npr. aktivnosti rizičnog kapitala) isto se tako razvrstavaju u kategoriju imovine raspoložive za prodaju.

Početno priznavanje i mjerenje

Kupnja i prodaja financijske imovine po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka, ulaganja koja se drže do dospijeća i financijska imovina raspoloživa za prodaju (osim novca i novčanih ekvivalenata) priznaju se na datum trgovanja – datum na koji EU preuzima obvezu kupnje ili prodaje imovine. Zajmovi se priznaju kad se novac doznači zajmoprimcima. Financijski instrumenti početno se priznaju po fer vrijednosti. Za svu financijsku imovinu koja se ne iskazuje po fer vrijednost kroz račun dobiti i gubitka transakcijski troškovi dodaju se fer vrijednosti pri početnom priznavanju. Financijska imovina koja se iskazuje po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka početno se priznaje po fer vrijednosti, a transakcijski troškovi u izvještaju o financijskom rezultatu prikazani su kao izdaci.

Fer vrijednost financijske imovine prilikom početnog priznavanja obično je cijena transakcije (odnosno fer vrijednost primljene naknade). Međutim, kad se daje dugoročni zajam bez kamata ili s kamatama nižima od tržišnih, njegova fer vrijednost može se procijeniti kao sadašnja vrijednost svih budućih primitaka novca koji se diskontiraju uporabom prevladavajuće tržišne kamate stope za slični instrument sličnog kreditnog rejtinga.

Odobreni zajmovi mjere se po njihovom nominalnom iznosu koji se smatra fer vrijednošću zajma. Razlozi su sljedeći:

— „Tržišno okruženje” za davanje zajmova EU-a vrlo je specifično te različito od tržišta kapitala na kojem se uobičajeno izdaju komercijalne ili državne obveznice. S obzirom na to da zajmodavci na tim tržištima imaju priliku birati alternativna ulaganja, mogućnost prilike je u tržišnim cijenama uzeta u obzir. Međutim, EU nema mogućnost alternativnih ulaganja jer mu nije dopušteno ulagati na tržištima kapitala. EU samo pozajmljuje sredstva kako bi ih dao u zajam po istoj kamatnoj stopi. To znači da za pozajmljena sredstva EU-a ne postoji alternativna mogućnost davanja zajmova ili ulaganja. Stoga nema oportunitetnog troška te tako ni temelja za usporedbu s tržišnim stopama. Zapravo, aktivnost EU-a u pogledu davanja zajmova sama je po sebi tržište. U biti, s obzirom na neprimjenjivost opcije troška za tu mogućnost, tržišna cijena ne odražava vjerno bit aktivnosti davanja zajmova EU-a. Stoga nije prikladno utvrđivati fer vrijednost zajmova EU-a u odnosu na komercijalne ili državne obveznice.

— Nadalje, s obzirom na to da ne postoji mogućnost usporedbe s aktivnim tržištem ili sličnim transakcijama, kamatna stopa koju EU treba primjenjivati za izračun fer vrijednosti njezinih aktivnosti davanja zajmova u okviru EFSM-a, PB-a i ostalih sličnih zajmova morala bi biti zaračunana kamatna stopa.

— Osim toga, kod tih zajmova riječ je o učinku kompenzacije između danih i primljenih zajmova zbog njihove uzajamne naravi. Stoga je efektivna kamatna stopa za zajmove jednaka efektivnoj kamatnoj stopi predmetnog zajma. Nastali transakcijski troškovi za EU koji su potom zaračunani korisniku zajma izravno se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu.

Financijski instrumenti prestaju se priznavati kad prava na primitak novčanih tokova iz ulaganja isteknu ili EU prenese gotovo sve rizike i koristi od vlasništva drugoj stranci.

Naknadna mjerenja

i. Financijska imovina po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka naknadno je iskazana po fer vrijednosti. Dobici i gubici koji nastaju zbog promjena u fer vrijednosti u kategoriji „financijskih instrumenata po fer vrijednosti kroz račun dobiti i gubitka” unose se u izvještaj o financijskom rezultatu u razdoblju u kojem nastaju. U ovoj kategoriji trenutačno ne postoje ulaganja EU-a.

ii. Zajmovi i potraživanja te ulaganja koja se drže do dospijeća iskazuju se po amortiziranom trošku metodom efektivne kamate. U slučaju zajmova danih na temelju posuđenih sredstava, ista efektivna kamata primjenjuje se na dane i uzete zajmove jer su ti zajmovi uzajamne naravi, a razlike između uvjeta davanja i uzimanja zajma nisu znatne. Nastali transakcijski troškovi za EU koji su potom zaračunani korisniku zajma izravno se priznaju u izvještaju o financijskom rezultatu.

iii. Držanje do dospijeća – EU trenutačno ne drži ulaganja koja se drže do dospijeća.

iv. Financijska imovina raspoloživa za prodaju naknadno se iskazuje po fer vrijednosti. Dobit i gubici koji proizlaze iz promjene fer vrijednosti imovine raspoložive za prodaju iskazane su u pričuvi fer vrijednosti, osim tečajnih razlika za monetarnu imovinu, koje su iskazane u izvještaju o financijskom rezultatu. Kad se imovina razvrstana u financijsku imovinu raspoloživu za prodaju ne priznaje ili joj se umanji vrijednost, prilagodbe kumulativne fer vrijednosti prethodno priznate u pričuvi fer vrijednosti priznaju se u izvještaju o financijskom rezultatu. Kamata na financijsku imovinu raspoloživu za prodaju uz primjenu metode efektivne kamate priznaje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Dividende za vlasničke instrumente raspoložive za prodaju priznaju se kad se utvrdi pravo EU-a na primitak plaćanja.

Fer vrijednosti navedenih ulaganja na aktivnim tržištima temelje se na tekućim ponuđenim cijenama. Ako tržište za financijsku imovinu nije aktivno (i za neizlistane vrijednosne papire), EU određuje fer vrijednost metodom procjene. To uključuje uporabu tržišnih uvjeta, upućivanje na ostale instrumente koji su sadržajno isti, analizu diskontiranih novčanih tokova, modele utvrđivanja cijena i ostale metode procjene koje obično koriste sudionici na tržištu.

U slučajevima kada se fer vrijednost ulaganja u vlasničke instrumente bez kotirane tržišne cijene na aktivnom tržištu ne može pouzdano izmjeriti, ta se ulaganja vrednuju kroz trošak umanjen za gubitke od umanjenja.

Umanjenje vrijednosti financijske imovine

Na svaki datum bilance EU utvrđuje postoje li objektivni dokazi mogućeg umanjenja vrijednosti financijske imovine. Vrijednost financijske imovine umanjena je i postoje gubici od umanjenja ako i isključivo ako postoje objektivni dokazi o umanjenju, što je posljedica jednoga ili više događaja koji su nastali nakon početnog priznavanja imovine, a taj događaj povezan s gubitkom (ili događaji) utječe na procijenjene buduće novčane tokove od financijske imovine koju je moguće pouzdano procijeniti.

(a) Imovina koja se iskazuje po amortiziranom trošku

Ako postoje objektivni dokazi o nastanku gubitka od umanjenja vrijednosti najmova i potraživanja ili ulaganja koja se drže do dospijeća i iskazuju po amortiziranom trošku, iznos gubitka mjeri se kao razlika između knjigovodstvene vrijednosti imovine i sadašnje vrijednosti procijenjenih budućih novčanih tokova (osim budućih kreditnih gubitaka koji nisu nastali) diskontiranih po izvornoj efektivnoj kamatnoj stopi financijske imovine. Iskazani iznos imovine smanjuje se, a iznos gubitka priznaje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Ako najam ili ulaganje koje se drži do dospijeća imaju promjenjivu kamatnu stopu, diskontna stopa za mjerenje gubitka od umanjenja jest tekuća efektivna kamatna stopa utvrđena ugovorom. Izračun sadašnje vrijednosti procijenjenih budućih novčanih tokova financijske imovine koja služi kao osiguranje plaćanja odražava novčane tokove koji mogu nastati ovrhom, umanjene za troškove stjecanja i prodaje osiguranja plaćanja, bez obzira na to je li ovrha vjerojatna. Ako se u narednome razdoblju iznos gubitka od umanjenja vrijednosti smanji, a to je smanjenje objektivno moguće dovesti u vezu s događajem koji je nastao nakon priznavanja umanjenja, prethodno se priznati gubitak od umanjenja poništava kroz izvještaj o financijskom rezultatu.

(b) Imovina koje se iskazuje po fer vrijednosti

Kad se vlasnička ulaganja razvrstavaju kao financijska imovina raspoloživa za prodaju, a želi se utvrditi umanjuje li se vrijednost vrijednosnih papira, razmatra se znatan ili stalan (produljeni) pad fer vrijednosti vrijednosnog papira ispod njegova troška. Ako za financijsku imovinu raspoloživu za prodaju postoji takav dokaz, kumulativni gubitak – koji se mjeri kao razlika između troška stjecanja i tekuće fer vrijednosti umanjena za svaki gubitak od umanjenja te financijske imovine prethodno priznate u izvještaju o financijskom rezultatu – uklanja se iz pričuva i priznaje u izvještaju o financijskom rezultatu. Gubici od umanjenja priznati u izvještaju o financijskom rezultatu za kapitalna ulaganja ne poništavaju se kroz izvještaj o financijskom rezultatu. Ako se u narednom razdoblju fer vrijednost dužničkog instrumenta razvrstanog kao financijska imovina raspoloživa za prodaju poveća i to je povećanje moguće objektivno povezati s događajem koji je nastao nakon priznavanja gubitka od umanjenja, gubitak od umanjenja poništava se kroz izvještaj o financijskom rezultatu.

Ulaganja u fondove poduzetničkog kapitala

Ulaganja u fondove poduzetničkog kapitala razvrstavaju se kao financijska imovina raspoloživa za prodaju te se u skladu s tim prenose po fer vrijednosti s dobicima i gubicima koji nastaju zbog promjena fer vrijednosti (uključujući tečajne razlike) priznate u pričuvi fer vrijednosti. S obzirom na nepostojanje izlistane tržišne cijene na aktivnom tržištu, ulaganja u fondove poduzetničkog kapitala vrednuju se linearno prema nižem trošku pripisane netovrijednosti imovine. Neostvarena dobit koja je rezultat mjerenja fer vrijednosti priznaje se u pričuvama, a neostvareni gubici procjenjuju se prema umanjenju vrijednosti kako bi se utvrdilo priznaju li se kao gubici od umanjenja u izvještaju o financijskom rezultatu ili kao promjene u pričuvi fer vrijednosti.

1.5.6 Zalihe

Zalihe se iskazuju prema trošku ili neto utrživoj vrijednosti, ovisno o tome što je manje. Trošak se utvrđuje s pomoću metode procjene zaliha FIFO (eng. first-in, first-out). Trošak gotovih proizvoda i nedovršenih radova sastoji se od sirovina, izravnog rada, ostalih troškova koji se mogu izravno pripisati i povezanih općih troškova proizvodnje (na temelju redovitog poslovnog kapaciteta). Neto utrživa vrijednost jest procijenjena prodajna cijena u sklopu redovnoga poslovanja, umanjena za izdatke dovršenja i prodaje. Ako se drže za distribuciju uz naknadu ili bez nje, zalihe se mjere po trošku i tekućem zamjenskom trošku, ovisno o tome koji je niži. Tekući zamjenski trošak jest trošak koji bi nastao kad bi EU nabavljao imovinu na datum izvještaja.

1.5.7 Iznosi pretfinanciranja

Pretfinanciranje je plaćanje kojem je svrha da korisniku osigura gotovinski predujam, tj. likvidna sredstva. Ono može biti podijeljeno na više plaćanja tijekom razdoblja utvrđenog u predmetnom ugovoru, odluci, sporazumu ili temeljnom aktu. Likvidna sredstva ili predujam rabe se za namjenu za koju su dobiveni tijekom razdoblja utvrđenog u sporazumu ili se vraćaju. Ako ih korisnik ne upotrijebi za opravdane rashode, obvezan je vratiti predujam EU-u. Iznos sredstava iz pretfinanciranja može se smanjiti (u potpunosti ili djelomično) na temelju opravdanih troškova (koji se priznaju kao izdaci).

Pretfinanciranje se na sljedećim datumima bilance izračunava na temelju iznosa izvorno iskazan na bilanci umanjenog za opravdane izdatke (po potrebi uključujući procijenjene iznose) nastale tijekom predmetnog razdoblja.

Priznaje se kamata na pretfinanciranje jer je ostvarena u skladu s odredbama odgovarajućeg sporazuma. Na kraju godine vrši se procjena prihoda od obračunane kamate, na temelju najpouzdanijih informacija, te se upisuje u bilancu.

Ostali predujmovi koji se plaćaju državama članicama, a koji proizlaze iz povrata koje daje EU u vezi s iznosima koje su države članice platile unaprijed svojim korisnicima (uključujući „financijske instrumente u okviru podijeljenog upravljanja”) iskazuju se kao imovina i prikazuju u naslovu pretfinanciranja. Ostali predujmovi koji se daju državama članicama naknadno se izračunavaju na temelju iznosa izvorno iskazanog na bilanci umanjenog za najbolju procjenu opravdanih izdataka koje su snosili krajnji korisnici, izračunanu na temelju razumnih i utemeljenih pretpostavki.

Doprinosi EU-a uzajamnim fondovima Europskog razvojnog fonda ili drugih nekonsolidiranih subjekata razvrstavaju se isto tako u pretfinanciranje jer je njihova svrha pružiti likvidna sredstva uzajamnom fondu kako bi mu se omogućilo financiranje posebnih djelovanja utvrđenih u okviru ciljeva uzajamnog fonda. Doprinosi EU-a uzajamnim fondovima izračunavaju se na temelju izvornog iznosa doprinosa EU-a umanjenog za opravdane izdatke, po potrebi uključujući procijenjene iznose, koje je snosio uzajamni fond tijekom izvještajnog razdoblja i koji su dodijeljeni doprinosu EU-a u skladu s predmetnim ugovorom.

1.5.8 Primici od razlika u tečaju i povrati nepovezani s razlikama

Budući da je u skladu s računovodstvenim pravilima EU-a potrebno zasebno prikazati razmjenske i nerazmjenske transakcije, primici se definiraju kao primici od nerazmjenskih transakcija, a povrati kao povrati od nerazmjenskih transakcija (kada EU dobije vrijednost od drugog subjekta, a pritom izravno ne daje zauzvrat približno jednaku vrijednost (npr. povrati iz država članica koji se odnose na vlastita sredstva)).

Primici od razlika u tečaju obuhvaćeni su definicijom financijskih instrumenata i stoga se razvrstavaju kao zajmovi i potraživanja te u skladu s time i obračunavaju (vidjeti prethodnu bilješku 1.5.5.). Bilješke o financijskim instrumentima u vezi s primicima od razlika u tečaju uključuju nastali prihod i odgođene troškove od razmjenskih transakcija jer nisu znatne.

Sredstva za povrat od nerazmjenskih transakcija prenose se u izvornom iznosu (prilagođenom za iznos kamata i kazni) umanjenom otpis zbog umanjenja. Otpis zbog umanjenja sredstava za povrat od nerazmjenskih transakcija utvrđuje se ako postoji objektivan dokaz da EU neće moći naplatiti iznose u skladu s izvornim uvjetima sredstava za povrat od nerazmjenskih transakcija. Iznos otpisa jest razlika između iznosa knjigovodstvene vrijednosti imovine i nadoknadivog iznosa. Iznos otpisa iskazuje se u izvještaju o financijskom rezultatu. Opći otpis na temelju prošlih iskustava vrši se i za nepodmirene naloge za povrat za koje ranije nije izvršen poseban otpis. Za obradu uračunanih prihoda krajem godine vidjeti bilješku 1.5.14. Iznosi koji se prikazuju i priznaju kao sredstva za povrat od nerazmjenskih transakcija nisu financijski instrumenti jer ne proizlaze iz ugovora koji bi mogao rezultirati financijskom obvezom ili vlasničkim instrumentom. Međutim, u bilješkama iz financijskog izvještaja sredstva za povrat od nerazmjenskih transakcija navode se zajedno s primicima od razmjenskih transakcija, ako je primjenjivo.

1.5.9 Novac i novčani ekvivalenti

Novac i novčani ekvivalenti jesu financijski instrumenti i razvrstavaju se kao financijska imovina raspoloživa za prodaju. Oni uključuju novčana sredstva u blagajni, bankovne depozite po viđenju ili u kratkom roku, ostala kratkoročna visoko likvidna ulaganja s izvornim dospijećem od najviše tri mjeseca.

1.5.10 Mirovine i ostala primanja zaposlenih

Mirovinske obveze

EU upravlja utvrđenim mirovinskim planovima. Osoblje iz svojih plaća uplaćuje jednu trećinu očekivanih troškova, a obveze se ne financiraju. Obveza koja se priznaje u bilanci u odnosu na utvrđene mirovinske planove jest sadašnja vrijednost utvrđenih mirovinskih obveza na datum bilance bez fer vrijednosti imovine plana. Utvrđene mirovinske obveze izračunavaju aktuari s pomoću metode predviđenih kreditnih točaka. Sadašnja vrijednost utvrđene mirovinske obveze utvrđuje se diskontiranjem procjene budućih odljeva novca upotrebom kamata na državne obveznice izražene u valuti u kojoj će se doprinosi plaćati, a čiji su uvjeti dospijeća usklađeni s uvjetima povezane mirovinske obveze.

Aktuarska dobit i gubitak koji nastaju iz podešavanja iskustava i promjena aktuarskih pretpostavki odmah se priznaju u iz