C 443/393

P7_TA(2014)0381

Zdravlje životinja ***I

Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 15. travnja 2014. o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o zdravlju životinja (COM(2013)0260 – C7-0124/2013 – 2013/0136(COD))

(Redovni zakonodavni postupak: prvo čitanje)

(2017/C 443/60)

Europski parlament,

(1) Još nije objavljeno u Službenom listu.

P7_TC1-COD(2013)0136

Stajalište Europskog parlamenta usvojeno u prvom čitanju xx. travnja 2014. radi donošenja Uredbe (EU) br. …/2014 Europskog parlamenta i Vijeća o zdravlju životinja o sprečavanju i suzbijanju bolesti životinja koje su prenosive među njima životinje ili na ljude [Am. 1]

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43. stavak 2., članak 114. stavak 3. i članak 168. stavak 4. točku (b),

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora (1),

nakon savjetovanja s Odborom regija,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),

budući da:

(1) Utjecaj prenosivih bolesti životinja i mjera potrebnih za suzbijanje tih bolesti može biti poguban za pojedinačne životinje, populacije životinja, vlasnike životinja i gospodarstvo te može imati velik utjecaj na javno zdravlje i sigurnost hrane . [Am. 2]

(2) Kako su pokazala nedavna iskustva, prenosive bolesti životinja mogu također imati znatan utjecaj na javno zdravlje i sigurnost hrane , kao na primjer u slučaju influence ptica i salmonele. [Am. 3]

(3) Osim toga, moguće je uočiti interaktivne štetne učinke u pogledu bioraznolikosti, klimatskih promjena i drugih okolišnih aspekata. Klimatske promjene mogu utjecati na pojavu novih bolesti, prevalenciju postojećih bolesti i zemljopisnu rasprostranjenost uzročnika bolesti i prijenosnika, uključujući one koji imaju utjecaj na divlje vrste.

(3a) Odgovarajuća kontrola zaraznih bolesti životinja, uključujući zoonoze, preduvjet je za funkcioniranje jedinstvenog tržišta za trgovinu živim životinjama, životinjskim proizvodima i hranom. [Am. 4]

(4) Kako bi se osigurali visoki standardi zdravlja životinja i javnog zdravlja u Uniji, racionalan razvoj sektora poljoprivrede i akvakulture te kako bi se povećala produktivnost, potrebno je utvrditi pravila o zdravlju životinja na razini Unije. Ta su pravila između ostalog potrebna kako bi doprinijela dovršetku unutarnjeg tržišta, te kako bi se izbjeglo širenje zaraznih bolesti.

(4a) Člankom 13. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU-u) prepoznaje se da su životinje svjesna bića. Prema zakonodavstvu Unije o dobrobiti životinja vlasnici životinja, držatelji životinja i nadležna tijela dužni su poštovati zahtjeve za dobrobit životinja koji jamče humani tretman i izbjegavanje nepotrebne boli i patnje. Takva se pravila temelje na znanstvenim dokazima i mogu poboljšati zdravlje životinja. [Am. 5]

(5) Postojeće zakonodavstvo Unije o zdravlju životinja sastoji se od niza međusobno povezanih temeljnih akata koji utvrđuju pravila o zdravlju životinja koji se primjenjuju na trgovinu unutar Unije, ulazak životinja i proizvoda u Uniju, iskorjenjivanje bolesti, veterinarske kontrole, obavješćivanje o bolestima i financijsku potporu u vezi s različitim životinjskim vrstama. Međutim, nedostaje sveobuhvatni pravni okvir koji bi pružio ujednačena načela u cijelom sektoru.

(5a) Kako bi se osigurala bolja jasnoća odredbi zakonodavstva Unije o zdravlju životinja i, stoga, njegova ispravna i puna primjena, potrebno je odrediti kriterij i načelo organizacije delegiranih i provedbenih akata usvojenih u skladu s ovom Uredbom. [Am. 6]

(6) Strategija Unije za zdravlje životinja (2007. – 2013.) predlaže 'Bolje spriječiti nego liječiti', a Komisija ju je usvojila u svojoj Komunikaciji od 19. rujna 2007. Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija . Njezin cilj je promicanje zdravlja životinja putem veće usredotočenosti na mjere sprečavanja, nadziranje bolesti, suzbijanje bolesti i istraživanje, kako bi se smanjila pojava bolesti životinja te umanjio utjecaj epidemija kad se dogode. Strategijom se predlaže usvajanje „jedinstvenog i pojednostavljenoga regulatornog okvira za zdravlje životinja” kojim se želi postići konvergencija s međunarodnim standardima i istovremeno osigurava čvrsto opredjeljenje visokim standardima zdravlja životinja.[Am. 7]

(7) Cilj ove Uredbe je provedba obveza i vizija iz Strategije zdravlja životinja, uključujući načelo „jednog zdravlja”, te konsolidiranje pravnog okvira za zajedničku politiku Unije o zdravlju životinja kroz jedinstven, pojednostavljen i fleksibilan regulatorni okvir za zdravlje životinja.

(7a) Komunikacijom Komisije o novoj Strategiji zdravlja životinja za Europsku uniju naglašava se da je u pogledu uzročnika zaraznih bolesti koje se mogu lako širiti s jednog gospodarstva na drugo, potrebno usvojiti kolektivni pristup mjerama sprečavanja i biosigurnosnim mjerama. [Am. 8]

(8) Životinje mogu patiti od širokog raspona zaraznih i nezaraznih bolesti. Mnoge bolesti je moguće liječiti, one utječu samo na pojedinačnu životinju te se ne šire na druge životinje ili na ljude. S druge strane, prenosive bolesti mogu imati širi utjecaj na zdravlje životinja ili javno zdravlje s utjecajima koji se osjećaju na razini stanovništva. Pravila o zdravlju životinja koja se utvrđuju ovom Uredbom trebala bi biti ograničena na potonje bolesti.

(9) Prilikom utvrđivanja pravila o zdravlju životinja, nužno je uzeti u obzir vezu između zdravlja životinja i javnog zdravlja, okoliša, sigurnosti hrane i hrane za životinje, osiguranja dovoljne količine hrane, gospodarskih, socijalnih i kulturnih aspekata te osobito dobrobiti životinja s obzirom na međuzavisnost dobrobiti životinja i zdravlja životinja . [Am. 9]

(10) Odlukom Vijeća 94/800/EZ (3) odobren je u ime tadašnje Europske zajednice, u pogledu onog dijela tih pitanja koja su u njezinoj nadležnosti, Sporazum o osnivanju Svjetske trgovinske organizacije (WTO) te također sporazumi iz Priloga 1., 2., i 3. tom Sporazumu koji uključuju Sporazum o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera (Sporazum SFM). Sporazum SFM uređuje uporabu mjera potrebnih za zaštitu života ili zdravlja ljudi, životinja ili biljaka tako da one ne dovode do samovoljne ili neopravdane diskriminacije među članicama WTO-a. Ako postoje međunarodne norme, one se moraju koristiti kao temelj. Međutim, članice imaju pravo postaviti vlastite odgovarajuće norme pod uvjetom da se te norme temelje na znanstvenim dokazima.

(11) U pogledu zdravlja životinja, Sporazum SFM navodi norme Svjetske organizacije za zdravlje životinja (OIE) o uvjetima zdravlja životinja za međunarodnu trgovinu. Kako bi se smanjio rizik trgovinskih poremećaja, mjere EU-a o zdravlju životinja trebale bi težiti prikladnoj razini konvergencije s normama OIE-a.

(12) U određenim uvjetima kada postoji znatan rizik za zdravlje životinja ili javno zdravlje, ali i dalje postoji znanstvena nesigurnost, člankom 5. stavkom 7. Sporazuma SFM koji je za Uniju protumačen u Komunikaciji Komisije od 2. veljače 2000. o načelu predostrožnosti dopušta se članici tog sporazuma usvajanje privremenih mjera na temelju dostupnih odgovarajućih informacija. U takvim uvjetima, članica WTO-a mora pribaviti dodatne informacije potrebne za objektivniju procjenu rizika, te u skladu s njima u razumnom roku preispitati mjeru.

(13) Procjena rizika na temelju koje se poduzimaju mjere u skladu s ovom Uredbom trebala bi se temeljiti na dostupnim znanstvenim dokazima te bi se trebala obavljati na neovisan, objektivan i transparentan način. Također bi trebalo uzeti u obzir mišljenja Europske agencije za sigurnost hrane osnovane Uredbom (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća (4).

(14) Uredbom (EZ) br. 1069/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (5) utvrđuju se pravila zdravlja životinja i javnog zdravlja za određene nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode kako bi se na najmanju mjeru sveo rizik po javno zdravlje i zdravlje životinja od tih proizvoda, a posebno kako bi se zaštitila sigurnost lanca hrane i hrane za životinje. Kako bi se izbjeglo preklapanje zakonodavstva Unije, ova Uredba bi se stoga trebala primjenjivati samo na nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode kada Uredbom (EZ) br. 1069/2009 nisu utvrđena posebna pravila te kada se radi o riziku po zdravlje životinja. Na primjer, Uredbom (EZ) br. 1069/2009 nije uređeno postupanje s nusproizvodima životinjskog podrijetla i od njih dobivenim proizvodima u kontekstu mjera za kontrolu bolesti, te su stoga ta pitanja obuhvaćena ovom Uredbom.

(15) Osim toga, posebna pravila o prenosivim bolestima životinja, uključujući one prenosive na ljude („zoonoze”) već su utvrđena Uredbom (EZ) br. 999/2001 Europskog parlamenta i Vijeća (6), Direktivom 2003/99/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7) te Uredbom (EZ) br. 2160/2003 Europskog parlamenta i Vijeća (8), a posebna pravila o zaraznim bolestima kod ljudi Odlukom br. 2119/98/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (9). Ti bi akti trebali ostati na snazi nakon donošenja ove Uredbe. U skladu s tim, kako bi se izbjeglo preklapanje zakonodavstva Unije, ova Uredba trebala bi se odnositi na zoonoze samo u mjeri u kojoj posebna pravila već nisu utvrđena u drugim aktima Unije.

(16) Bolesti koje pogađaju populacije divljih životinja mogu imati štetan učinak na poljoprivredu i sektore akvakulture, na javno zdravlje, okoliš i bioraznolikost. Stoga je prikladno da bi područje primjene ove Uredbe u takvim slučajevima trebalo obuhvaćati divlje životinje, kao potencijalne žrtve tih bolesti i kao njihove prijenosnike.

(17) Bolesti životinja ne prenose se samo kroz izravan kontakt između životinja ili između životinja i ljudi. Također se dalje prenose putem sustava za vodu i zrak, prijenosnika kao što su insekti ili putem sjemena, jajnih stanica ili zametaka koji se koriste u umjetnoj oplodnji, doniranja jajnih stanica ili prijenosa zametaka. Agensi bolesti mogu se također nalaziti u hrani i drugim proizvodima životinjskog podrijetla, poput kože, krzna, perja, rogova i bilo kojem drugom materijalu dobivenom od tijela životinje. Nadalje razni drugi predmeti poput vozila za prijevoz, oprema, stočna hrana te sijeno i slama mogu raspršivati agense bolesti. Stoga učinkovita pravila o zdravlju životinja moraju obuhvaćati sve putove zaraze i uključene materijale.

(18) Bolesti životinja mogu imati štetne učinke na raspodjelu životinjskih vrsta u divljini, te tako utjecati na bioraznolikost. Mikroorganizmi koji uzrokuju bolesti životinja mogu stoga biti obuhvaćeni definicijom invazivnih stranih vrsta Konvencije Ujedinjenih naroda o biološkoj raznolikosti. Mjere iz ove Uredbe također uzimaju u obzir bioraznolikost te bi stoga ova Uredba trebala obuhvaćati životinjske vrste i uzročnike bolesti, uključujući one definirane kao invazivne životinjske vrste koje imaju ulogu u prenošenju ili su pogođene bolestima iz ove Uredbe.

(19) U zakonodavstvu Unije prije ove Uredbe, utvrđena su zasebna pravila o zdravlju životinja za kopnene i akvatične životinje. Direktivom Vijeća 2006/88/EZ (10) utvrđuju se posebna pravila za akvatične životinje. Ipak, u većini slučajeva, glavna načela dobrog upravljanja zdravljem životinja i dobrog stočarstva mogu se primijeniti na obje skupine životinjskih vrsta. U skladu s tim, područje primjene ove Uredbe trebalo bi obuhvatiti i kopnene i akvatične životinje te uskladiti ta pravila o zdravlju životinja kad je to primjenjivo. Međutim, u određenim aspektima, posebno u odnosu na upis u registar i odobravanje objekata, sljedivost i kretanje životinja u Uniji, ova Uredba drži se pristupa usvojenog u prošlosti, a to je utvrđivanje različitih pravila o zdravlju životinja za kopnene i akvatične životinje zbog njihovih različitih okoliša te stoga različitih zahtjeva za zaštitu zdravlja. [Am. 10]

(20) Zakonodavstvom donesenom prije ove Uredbe, a posebno Direktivom Vijeća 92/65/EEZ (11) također se utvrđuju osnovna pravila za druge životinjske vrste koje nisu uređene u drugim aktima Unije, kao što su reptili, vodozemci, morski sisavci te druge životinje koje nisu kopnene ili akvatične kako je definirano ovom Uredbom. Obično te vrste ne predstavljaju znatan zdravstveni rizik za ljude ili druge životinje i stoga se primjenjuju samo neka pravila o zdravlju životinja, ako ih uopće ima. Kako bi se izbjegli nepotrebno administrativno opterećenje i troškovi, ova Uredba trebala bi slijediti već usvojeni pristup osiguravanja pravnog okvira za detaljna pravila o zdravlju životinja za premještanje tih životinja i njihovih proizvoda ako uključeni rizici to zahtijevaju.

(21) Držanje ljubimaca, uključujući ukrasne akvatične životinje u kućanstvima i nekomercijalnim ukrasnim akvarijima, bilo unutarnjim ili vanjskim, u pravilu predstavlja niži zdravstveni rizik u usporedbi s drugim načinima držanja ili kretanja životinja u većem opsegu, poput onih čestih u poljoprivredi. Stoga nije prikladno da se opći uvjeti za upise u registar, vođenje evidencije i kretanje u Uniji primjenjuju na te životinje, budući da bi to predstavljalo neopravdano administrativno opterećenje i trošak. Uvjeti za upise u registar i vođenju evidencije stoga se ne bi trebali primjenjivati na vlasnike ljubimaca. Osim toga, trebalo bi utvrditi posebna pravila za nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca u Uniji.

(22) Definirane skupine životinja za koje u ovoj Uredbi postoje posebna pravila o zdravlju životinja, zbog širokog opsega skupine moraju biti navedene u Prilogu kao vrste. Slučaj je to skupine sisavaca s papcima i kopitima koji su razvrstani kao papkari i kopitari. U budućnosti može biti potrebno izmijeniti popis zbog izmijenjene taksonomije, znanstvenog razvoja ili tehničkog ažuriranja opravdanog znanošću. Slično tome, može biti potrebno prilagoditi popis kućnih ljubimaca zbog razvoja u društvu ili izmijenjenih navika držanja kućnih ljubimaca, posebice kad te životinje prenose bolesti. Stoga, kako bi se uzele u obzir takve izmjene, ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a trebala bi biti delegirana Komisiji u vezi s popisom kućnih ljubimaca i papkara i kopitara iz Priloga I. i II. ovoj Uredbi.

(23) Nije potrebno sprečavati i suzbijati sve prenosive bolesti životinja putem regulatornih mjera, na primjer, ako je bolest previše raširena, nisu dostupni dijagnostički alati ili privatni sektor može poduzeti mjere da samostalno kontrolira bolest. Regulatorne mjere sprečavanja i suzbijanja prenosivih bolesti životinja mogu imati znatne gospodarske posljedice za relevantne sektore i poremetiti trgovinu. Stoga je nužno primjenjivati te mjere samo onda kad je to primjereno i potrebno, na primjer kad bolest predstavlja ili se sumnja da predstavlja znatan rizik za zdravlje životinja ili javno zdravlje.

(24) Nadalje, mjere sprečavanja i suzbijanja za svaku prenosivu bolest životinja trebale bi biti „krojene” za njezin jedinstveni epidemiološki profil i njezine posljedice. Pravila sprečavanja i suzbijanja koja se primjenjuju na svaku od njih stoga bi trebala biti specifična za svaku bolest te bi trebalo obratiti posebnu pozornost na različite regionalne uvjete . [Am. 11]

(25) Za prenosive bolesti životinja bolesno stanje obično je povezano s kliničkom ili patološkom manifestacijom infekcije. Međutim, za potrebe ove Uredbe čiji je cilj kontrolirati širenje i iskorijeniti određene prenosive bolesti životinja, definicija bolesti trebala bi biti šira kako bi se uključili drugi nositelji uzročnika bolesti.

(26) Neke prenosive bolesti životinja ne prenose se lako na druge životinje ili na ljude te stoga ne uzrokuju znatniju štetu za gospodarstvo ili bioraznolikost. Stoga one ne predstavljaju ozbiljnu prijetnju zdravlju životinja ili javnom zdravlju u Uniji, te mogu biti riješene putem nacionalnih pravila.

(27) Za prenosive bolesti životinja koje ne podliježu mjerama utvrđenim na razini Unije, ali koje su od gospodarske važnosti za privatni sektor na lokalnoj razini, potonji bi, uz pomoć nadležnih tijela država članica, trebao poduzeti mjere za sprečavanje i suzbijanje tih bolesti, na primjer kroz samoregulatorne mjere ili razvoj kodeksa prakse.

(28) Za razliku od prenosivih bolesti životinja koje su opisane u uvodnim izjavama 26. i 27., lako prenosive bolesti životinja mogu se lako širiti preko granica, te ako su ujedno i zoonoze, mogu također imati utjecaj na javno zdravlje i sigurnost hrane. Stoga bi lako prenosive bolesti životinja i zoonoze trebale biti obuhvaćene ovom Uredbom.

(29) Akcija br. 5 Komunikacije Komisije Europskom parlamentu i Vijeću – Akcijski plan protiv povećane prijetnje od antimikrobne rezistencije ističe preventivnu ulogu ove Uredbe i u skladu s tim očekivano smanjenje korištenja antibiotika u životinja. Povećava se rezistencija mikroorganizama na antimikrobe na koje su prije reagirali. Rezistencija komplicira liječenje zaraznih bolesti ljudi i životinja. Zato bi se mikroorganizmi koji su razvili rezistenciju na antimikrobe trebali tretirati kao zarazne bolesti, te bi stoga trebali biti uključeni u područje primjene ove Uredbe.

(30) Mogu se pojaviti novi rizici povezani s određenim bolestima ili vrstama, posebno zbog promjena u okolišu, klimi, uzgoju domaćih životinja, poljoprivrednim tradicijama ali i kroz socijalne promjene i promjene u gospodarskim odnosima i trgovinskoj razmjeni unutar i izvan Unije . Ako se neke bolesti rasprostranjene u teritorijalno ograničenim područjima ne suzbiju u potpunosti, mogle bi se širiti i nanijeti štetu gospodarstvu većih područja. Nadalje, znanstveni napredak može također dovesti do novih znanja i povećane svijesti o postojećim bolestima. S druge strane , bolesti i vrste koje su danas važne mogu biti marginalizirane u budućnosti. Stoga bi područje primjene ove Uredbe trebalo biti široko te bi utvrđena pravila trebala biti usredotočena na bolesti s visokom javnom važnošću. Uz pomoć Europske komisije, OIE je razvio sustav utvrđivanja prioriteta i kategorizacije bolesti, izradom studije o „Popisivanju i kategorizaciji prioritetnih bolesti životinja, uključujući one prenosive na ljude”23 te alat za provođenje te aktivnosti. Ovom Uredbom bi se u zakonodavstvo Unije trebao uvesti takav pristup. [Am. 12]

(31) Kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti za provedbu ove Uredbe u odnosu na prenosive bolesti životinja na razini UnijePotrebno je uspostaviti usklađeni popis prenosivih bolesti životinja („bolesti s popisa”). koji bi se trebao utvrditi u tablici u Prilogu ovoj Uredbi . Ovlast za donošenje akata o izmjeni ili dopuni tog popisa trebala bi se delegirati Komisiji u skladu s člankom 290. UFEU-a. Stoga je potrebno Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje tog popisa. [Am. 13]

(32) U budućnosti se mogu pojaviti nove bolesti koje potencijalno mogu prouzročiti znatne rizike za zdravlje životinja i javno zdravlje, te utjecati na zdravlje, gospodarstvo ili okoliš. Nakon procjene tih bolesti te nakon usvajanja privremenih hitnih mjera, može biti potrebna brza reakcija i unošenje tih bolesti u popis bolesti. Stoga bi u ovim opravdanim slučajevima rizika za zdravlje životinja ili javno zdravlje Komisija trebala imati ovlast za donošenje akata u skladu s hitnim postupkom.

(33) Bolesti na popisu zahtijevat će različite upravljačke pristupe. Neke izrazito zarazne bolesti koje trenutno nisu prisutne u Uniji zahtijevaju stroge mjere za njihovo trenutno iskorjenjivanje čim se pojave. Za ostale bolesti koje su možda već prisutne u dijelovima Unije, potrebno je obvezno ili dobrovoljno iskorjenjivanje. U oba slučaja je prikladno uvesti ograničenja na kretanje životinja i proizvoda, kao što su zabrana premještanja u i iz pogođenih područja, ili testiranje prije otpremanja. U drugim slučajevima može biti prikladno samo provesti nadzor nad rasprostranjenošću bolesti, bez poduzimanja daljnjih mjera. To bi posebno bio način postupanja u slučaju nove bolesti o kojoj je dostupno malo informacija.

(34) Potrebno je utvrditi kriterije kako bi se osiguralo da su svi mjerodavni aspekti uzeti u obzir pri određivanju koje bi se prenosive bolesti životinja trebale nalaziti na popisu za potrebe ove Uredbe, te odrediti primjenjivost pravila sprečavanja i suzbijanja iz Uredbe na različite bolesti s popisa kako bi se osigurale dosljednost i usklađenost. Kako bi se osiguralo da je uzet u obzir tehnički i znanstveni napredak te razvoj mjerodavnih međunarodnih standarda, Komisiji bi trebalo dodijeliti ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u pogledu mogućih izmjena tih kriterija.

(35) Pravila sprečavanja i suzbijanja iz ove Uredbe za određenu prenosivu bolest životinja trebala bi se primjenjivati na životinjske vrste koje mogu prenositi dotičnu bolest tako da su prijemljive na nju ili djeluju kao prijenosnik. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe Stoga je potrebno je uspostaviti usklađeni popis vrsta na koje bi se trebale primjenjivati mjere za određene bolesti s popisa („vrste s popisa”), te bi stoga Komisiji trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje tog popisa. koji bi se trebao utvrditi u tablici u Prilogu ovoj Uredbi . Ovlast za donošenje akata o izmjeni ili dopuni tog popisa trebala bi se delegirati Komisiji u skladu s člankom 290. UFEU-a. [Am. 14]

(36) Na temelju važnosti i razine utjecaja bolesti s popisa, njezinu rasprostranjenost, prevalenciju i incidenciju u Uniji , njen rizik širenja te dostupnost mjera sprečavanja i suzbijanja bolesti u pogledu dotične bolesti s popisa, za svaku bolest s popisa trebala bi se dosljedno i usklađeno primjenjivati različita kategorija pravila sprečavanja i suzbijanja iz ove Uredbe. [Am. 15]

(37) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu ove Uredbe u odnosu na mjere suzbijanja i sprečavanja bolesti primjenjive na bolesti s popisa, Potrebno je odrediti , i utvrditi u popisu, primjenu pravila iz ove Uredbe na bolesti s popisa na razini Unije. Stoga bi Komisiji trebale biti dodijeljene provedbene ovlasti za utvrđivanje koja bolest s popisa podliježe kojem pravilu. Takav popis trebao bi biti sadržan i redovito ažuriran u tablici u Prilogu ovoj Uredbi. Ovlast za donošenje akata o izmjeni ili dopuni tog popisa trebala bi se delegirati Komisiji u skladu s člankom 290. UFEU-a. [Am. 16]

(38) Gospodarski subjekti, stručnjaci i vlasnici ljubimaca u najboljem su položaju da prate i osiguravaju zdravlje životinja i proizvoda za koje su odgovorni. Oni bi stoga trebali biti primarno odgovorni za izvršavanje mjera sprečavanja i suzbijanja širenja bolesti među životinjama i proizvodima za koje su odgovorni te bi trebali pojedinačno i zajedno uložiti napore u svrhu razvoja boljih praksi za zdravlje životinja . [Am. 17]

(39) Biološka sigurnost je jedan od ključnih alata za prevenciju na raspolaganju gospodarskim subjektima i drugima koji rade sa životinjama kako bi se spriječilo uvođenje, razvijanje i širenje prenosivih bolesti životinja u, iz i među populacijom životinja. Uloga biološke sigurnosti također je priznata u Procjeni utjecaja za donošenje Zakona o zdravlju životinja EU-a te se posebno procjenjuju mogući utjecaji. Kako bi se osiguralo da su mjere biološke sigurnosti koje primjenjuju gospodarski subjekti, stručnjaci za životinje i vlasnici kućnih ljubimaca dovoljno fleksibilni, da su prilagođeni vrsti proizvodnje i vrsti ili kategoriji uključenih životinja te da uzimaju u obzir lokalne prilike i tehnički razvitak, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na dodatne i detaljnije zahtjeve biološke sigurnosti.

(40) Biocidni proizvodi, poput dezinfekcijskih sredstava za veterinarsku higijenu ili područja za hranu i hranu za životinje, insekticidi, repelenti i rodenticidi igraju važnu ulogu u strategijama biološke sigurnosti, kako na razini poljoprivrednih gospodarstava tako i tijekom prijevoza životinja. Stoga bi ih trebalo smatrati sastavnim dijelom biološke sigurnosti.

(41) Znanje o zdravlju životinja, uključujući simptome bolesti, posljedice bolesti i moguće načine sprečavanja uključujući biološku sigurnost, liječenje i kontrolu, preduvjet je za učinkovito upravljanje zdravljem životinja i ključno za osiguranje ranog otkrivanja bolesti životinja. Gospodarski subjekti i stručnjaci za životinje stoga bi trebali, prema potrebi, steći ta znanja. To se znanje može pribaviti različitim sredstvima, na primjer putem formalnog obrazovanja, ali također i putem Savjetodavnog sustava za farme koji postoji u poljoprivrednom sektoru, ili putem neformalnog osposobljavanja kojem vrijedan doprinos mogu dati nacionalne i europske organizacije poljoprivrednika i druge organizacije. Ovom bi Uredbom također trebalo priznati te alternativne načine pribavljanja znanja. Slično se može reći i za vlasnike kućnih ljubimaca, imajući na umu njihove različite pozicije i različite razine odgovornosti. [Am. 18]

(42) Veterinari i stručnjaci za zdravlje akvatičnih životinja igraju ključnu ulogu u svim aspektima upravljanja zdravljem životinja, te bi ovom Uredbom trebalo utvrditi opća pravila o njihovoj ulozi i odgovornostima.

(43) Veterinari imaju obrazovanje i profesionalne kvalifikacije koje osiguravaju da su pribavili znanje, vještine i stručnost potrebnu da, između ostalog, dijagnosticiraju bolesti i liječe životinje. Osim toga, u nekim državama članicama zbog povijesnih razloga, ili zbog nedostatka veterinara koji se bave bolestima akvatičnih životinja, postoji specijalizirana profesija pod nazivom „stručnjaci za zdravlje akvatičnih životinja”. Ti stručnjaci nisu veterinari već se bave medicinom akvatičnih životinja. Stoga bi se u ovoj Uredbi trebala poštovati odluka tih država članica koje prepoznaju tu profesiju. U tim slučajevima, stručnjaci za zdravlje akvatičnih životinja trebali bi za svoje područje rada imati iste odgovornosti i obveze kao veterinari. Ovaj pristup je u skladu s Kodeksom o zdravlju akvatičnih životinja OIE-a.

(44) Kako bi se osiguralo da su veterinari i stručnjaci za zdravlje akvatičnih životinja koji se bave aktivnostima u području primjene ove Uredbe adekvatno kvalificirani i da prođu prikladno osposobljavanje, trebalo bi Komisiji delegirati ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na njihove kvalifikacije i osposobljavanje.

(45) Države članice, a posebno njihova nadležna tijela odgovorna za zdravlje životinja su među ključnim akterima u sprečavanju i suzbijanju prenosivih bolesti životinja. Tijelo nadležno za zdravlje životinja igra važnu ulogu u odnosu na nadzor, iskorjenjivanje, mjere suzbijanja bolesti, krizno planiranje, povećanje svijesti o bolestima te olakšavanje kretanja životinja te u međunarodnoj trgovini izdavanjem certifikata o zdravlju životinja. Kako bi mogle izvršavati svoje dužnosti u skladu s ovom Uredbom, države članice ovise o pristupu adekvatnim financijskim i infrastrukturnim sredstvima te osoblju na cijelim njihovim državnim područjima, uključujući laboratorije te znanstveno i drugo relevantno znanje i iskustvo (know-how).

(46) Nadležno tijelo ne može uvijek obavljati sve aktivnosti za čije je izvršavanje zaduženo u skladu s ovom Uredbom, i to zbog ograničenih sredstava. Stoga je nužno osigurati pravnu osnovu za delegiranje obavljanja tih aktivnosti veterinarima i ostalim kvalificiranim stručnjacima . Iz istog je razloga od iznimne važnosti da ti veterinari i stručnjaci nisu u sukobu interesa. Kako bi se osiguralo da su u cijeloj Uniji utvrđeni potrebni uvjeti za opću primjenu mjera sprečavanja i suzbijanja bolesti, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije UFEU-a u odnosu na delegiranje obavljanja tih aktivnosti veterinarima i njihovo pravilno osposobljavanje. [Am. 19]

(47) Optimalno upravljanje zdravljem životinja može se postići samo u suradnji s uzgajivačima životinja, gospodarskim subjektima, veterinarima, stručnjacima za zdravlje životinja, drugim dionicima i trgovinskim partnerima. Kako bi se osigurala njihova potpora, potrebno je uspostaviti postupke donošenja odluka i jasnu i transparentnu primjenu mjera iz ove Uredbe. Stoga bi nadležno tijelo trebalo poduzeti odgovarajuće korake za informiranje javnosti, posebno kad postoji opravdana sumnja da životinje ili proizvodi mogu predstavljati rizik za zdravlje životinja ili javno zdravlje te za sigurnost hrane ili okoliša, i kad se radi o slučaju od javnog interesa. [Am. 20]

(48) Kako bi se izbjeglo otpuštanje uzročnika bolesti iz laboratorija, instituta i drugih objekata koji rukuju uzročnicima bolesti, od vitalne je važnosti da oni poduzmu odgovarajuće mjere biološke sigurnosti, biološke zaštite i biološke izolacije. Ova Uredba bi stoga trebala osigurati sigurnosne mjere koje treba poštovati prilikom rukovanja ili prenošenja uzročnika bolesti, cjepiva i drugih bioloških proizvoda. Ova bi se obveza također trebala primjenjivati na svaku pravnu ili fizičku osobu koja je uključena u takvu aktivnost. Kako bi se osiguralo poštovanje standarda sigurnosti prilikom rukovanja izrazito zaraznim biološkim agensima, cjepivima i drugim biološkim proizvodima, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na sigurnosne mjere u tim laboratorijima, institutima i objektima te na kretanje uzročnika bolesti.

(49) Rano otkrivanje i jasan lanac obavješćivanja o bolesti i izvješćivanja ključni su za djelotvorno suzbijanje bolesti. Kako bi se postigao učinkovit i brz odgovor, svaka sumnja ili potvrda izbijanja određenih bolesti s popisa trebala bi odmah smjesta biti priopćena veterinarima ili stručnjacima za zdravlje akvatičnih životinja . Potrebno je istovremeno osigurati da profesionalan pristup obavješćivanju i izvješćivanju spriječi nastajanje neutemeljenih zdravstvenih uzbuna. nadležnom tijelu. Te bi se obveze obavješćivanja trebale primjenjivati na sve subjekte, stručnjake za životinje i vlasnike kućnih ljubimaca .na sve fizičke i pravne osobe kako bi se osiguralo da niti jedno izbijanje bolesti ne prođe nezamijećeno. [Am. 21]

(50) Veterinari su ključni akteri u istraživanju bolesti te ključna veza između subjekata i nadležnih tijela. Stoga bi ih gospodarski subjekti trebali obavijestiti o slučajevima abnormalnog mortaliteta, drugim problemima s ozbiljnim bolestima ili znatno smanjenim stopama proizvodnje bez utvrđenog uzroka.

(51) Kako bi se osiguralo djelotvorno i učinkovito obavješćivanje i razjasnile različite okolnosti u odnosu na abnormalan mortalitet i druge znakove ozbiljnih bolesti, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na kriterije za utvrđivanje relevantnih okolnosti za obavješćivanje i pravila za daljnje istraživanje, kada je to relevantno.

(52) Za određene bolesti s popisa, od vitalne je važnosti da su Komisija i druge države članice odmah obaviještene o njima. Takvo obavješćivanje u Uniji omogućit će susjednim i drugim pogođenim državama članicama da poduzmu mjere predostrožnosti ako za njih postoji razlog. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provođenje obavješćivanja u Uniji, Komisiji se dodjeljuju provedbene ovlasti.

(53) S druge strane, za neke bolesti nije potrebno trenutno obavješćivanje i djelovanje. U tim slučajevima ključno je prikupljanje informacija i izvješćivanje u odnosu na pojavu tih bolesti kako bi se bolest kontrolirala te poduzele mjere sprečavanja i suzbijanja bolesti kad je to potrebno. Zahtjevi za izvješćivanje mogu se također primjenjivati na bolesti koje podliježu obavješćivanju u Uniji, ali su potrebne dodatne informacije za provedu djelotvornih mjera sprečavanja i suzbijanja bolesti. Kako bi se osiguralo da točne informacije i podaci potrebni za sprečavanje širenja i suzbijanje određene bolesti budu pravovremeno prikupljeni, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na sadržaj izvješćivanja.

(54) Ključna svrha obavješćivanja o bolesti i izvješćivanja je stvaranje pouzdanih, transparentnih i dostupnih epidemioloških podataka. Potrebno je na razini Unije uspostaviti kompjuterizirani informacijski sustav za djelotvorno prikupljanje i upravljanje nadzornim podacima za bolesti s popisa i, ako je to potrebno, za nove bolesti ili patogene s antimikrobnom rezistencijom. Taj bi sustav trebao promicati optimalnu dostupnost podataka, omogućavanje razmjene podataka te smanjenje administrativnog opterećenja za nadležna tijela država članica objedinjavanjem obavješćivanja o bolestima i izvješćivanja u Uniji i na međunarodnoj razini u jedan proces (to jest bazu podataka WAHIS/WAHID OIE-a). Također bi trebalo osigurati dosljednost s razmjenom informacija u skladu s Direktivom 2003/99/EZ.

(55) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu pravila Unije o obavješćivanju i izvješćivanju o bolestima, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene oblasti za izradu popisa bolesti koji podliježu pravilima Unije o obavješćivanju i izvješćivanju iz ove Uredbe, te za uspostavu potrebnih postupaka, oblika, razmjena podataka i informacija o obavješćivanju i izvješćivanju o bolestima.

(56) Nadzor je ključni element politike suzbijanja bolesti. Njime bi se trebalo osigurati rano otkrivanje prenosivih bolesti životinja i učinkovito obavješćivanje čime se sektoru i nadležnim tijelima omogućava da, gdje je to izvedivo, pravovremeno provedu mjere sprečavanja i suzbijanja bolesti te iskorjenjivanje bolesti. Nadalje, njime bi se trebale pribaviti informacije o statusu zdravlja životinja svake države članice i Unije, čime bi se potkrijepila iskorijenjenost bolesti i olakšala trgovina s trećim zemljama.

(57) Subjekti redovito promatraju svoje životinje i u najboljem su položaju da prepoznaju abnormalan mortalitet ili druge simptome ozbiljne bolesti. Subjekti su stoga temelj svakog nadzora i ključni su za nadzor koji poduzima nadležno tijelo. U kontekstu ove Uredbe i u pogledu divljih životinja, uloga lovaca također bi se trebala prepoznati kao ključna u nadziranju bolesti zbog njihova iskustva i poznavanja bolesti koje pogađaju divlje životinje. Udruge lovaca i nositelji lovačkih dozvola isto bi tako mogli nadopuniti djelovanje gospodarskih subjekata pri nadziranju divljih životinja. [Am. 22]

(58) Kako bi se osigurala bliska suradnja i razmjena informacija između subjekata i veterinara ili stručnjaka za zdravlje akvatičnih životinja te kako bi se nadopunio nadzor od strane subjekata, objekti bi trebali podlijegati veterinarskim inspekcijama, ovisno o vrsti proizvodnje i drugim relevantnim faktorima. Kako bi se osigurala razina nadzora razmjerna rizicima uključenim u različite vrste objekata, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-au odnosu na kriterije i sadržaj veterinarskih inspekcija u različitim vrstama objekata.

(59) Od ključne je važnosti da nadležna tijela budu uključena u sustav nadzora za bolesti s popisa koje podliježu nadzoru. To bi se također trebalo odnositi na nove bolesti, kad bi trebalo procijeniti potencijalni zdravstveni rizik od te bolesti te prikupiti epidemiološke podatke za tu procjenu. Kako bi se osigurala najbolja upotreba resursa, trebalo bi prikupiti informacije, te ih dijeliti i koristiti na najučinkovitiji i najdjelotvorniji mogući način.

(60) Trebalo bi svakoj specifičnoj bolesti prilagoditi metodologiju, učestalost i intenzitet nadzora te uzeti u obzir posebnu svrhu nadzora, status zdravstvenog stanja životinja u dotičnoj regiji te svaki dodatni nadzor koji provode subjekti.

(61) U određenim slučajevima, te ovisno o epidemiološkom profilu bolesti i relevantnim faktorima rizika, može biti potrebno uspostaviti program strukturiranog nadzora. U tom slučaju je prikladno da države članice razviju epidemiološki utemeljene programe nadzora. Trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na oblikovanje nadzora, kriterije službene potvrde izbijanja bolesti i definicije slučaja tih bolesti te zahtjeva za programe nadzora u odnosu na njihov sadržaj, informacije koje treba uključiti i razdoblje primjene.

(62) Kako bi se promicala koordinacija između država članica i osiguralo da su ti programi nadzora dosljedni ciljevima Unije, trebalo bi ih podnijeti Komisiji i drugim državama članicama za informaciju. Nadalje, država članica koja provodi program nadzora također bi trebala podnositi Komisiji redovita izvješća o rezultatima tog programa nadzora. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu programa nadzora, trebalo bi Komisiji dodijeliti ovlasti uspostave popisa bolesti koji podliježu programima nadzora i usklađenih postupaka, oblika, razmjene podataka i informacija.

(63) Države članice u kojima bolesti s popisa nisu iskorijenjene ili nisu iskorijenjene koliko je poznato, a koje podliježu mjerama iskorjenjivanja u skladu s ovom Uredbom, trebale bi uspostaviti obvezne programe iskorjenjivanja kako bi iskorijenile bolesti za koje je to obvezno u Uniji, ili bi trebale imati mogućnost uspostave dobrovoljnih programa iskorjenjivanja kako bi iskorijenile bolesti za koje je to predviđeno u Uniji, ali nije obvezno. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za opću primjenu u Uniji, nužno je utvrditi usklađene zahtjeve za obvezne ili dobrovoljne programe iskorjenjivanja. Kako bi se osiguralo djelotvorno iskorjenjivanje bolesti, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu ciljeva strategija suzbijanja bolesti, mjera suzbijanja bolesti u skladu s obveznim ili dobrovoljnim programima iskorjenjivanja i zahtjeva tih programa. [Am. 23]

(63a) S druge strane postoje bolesti od interesa za Uniju, a koje države članice nisu obvezne iskorijeniti. Ako odluče da je iskorijenjivanje za njih važno, države članice imaju mogućnost uspostave dobrovoljnih programa iskorijenjenja za te bolesti. Takvi dobrovoljni programi iskorijenjivanja bili bi priznati na razini Unije. Taj bi program za sobom povukao provedbu određenih relevantnih mjera kontrole bolesti. Njime bi se državi članici također omogućilo, uz prethodno odobrenje Komisije, zahtijevanje određenih jamstava prilikom primitka životinja iz ostalih država članica ili iz trećih zemalja poput dodatnih testiranja na bolesti i osiguranja u pogledu rezultata tih testiranja u potvrdi o prometu robe. Njihov bi program također mogao biti prikladan za financiranje iz doprinosa Unije ako je bolest navedena u popisu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (12) i ako podnesu zahtjev za financiranje. [Am. 24]

(63b) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za opću primjenu u Uniji, nužno je utvrditi usklađene zahtjeve za obvezne ili dobrovoljne programe iskorjenjivanja. Kako bi se osiguralo djelotvorno iskorjenjivanje bolesti, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije u pogledu ciljeva strategija suzbijanja bolesti, mjera suzbijanja bolesti u skladu s obveznim ili dobrovoljnim programima iskorjenjivanja i zahtjeva tih programa. [Am. 25]

(64) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provođenje programa iskorjenjivanja bolesti, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje postupaka za podnošenje tih programa, pokazatelja uspješnosti i izvješćivanje.

(65) Nadalje, države članice bi trebale imati mogućnosti proglašenja cijelih svojih državnih područja, zona ili kompartmenta slobodnim od jedne ili više bolesti s popisa koje podliježu pravilima o obveznim ili dobrovoljnim programima iskorjenjivanja, kako bi se zaštitili od uvođenja bolesti s popisa iz drugih dijelova Unije ili iz trećih zemalja ili područja. Za to bi trebalo uspostaviti jasan usklađeni postupak, uključujući potrebne kriterije za status bolest je iskorijenjena. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu priznavanja statusa bolest je iskorijenjena u Uniji, potrebno je da status bolest je iskorijenjena bude službeno odobren, te bi stoga provedbene ovlasti za odobravanje tog statusa trebalo dodijeliti Komisiji.

(66) OIE je uveo koncept kompartmentalizacije u okviru Kodeksa o zdravlju kopnenih i akvatičnih životinja (Kodeksi OIE-a). U zakonodavstvu Unije usvojenom prije ove Uredbe, taj koncept je priznat samo za određene životinjske vrste i bolesti, određene u posebnom zakonodavstvu Unije, to jest za influencu ptica i bolesti akvatičnih životinja. Ova Uredba bi trebala uspostaviti mogućnost korištenja sustava kompartmenta za druge životinjske vrste i bolesti. Kako bi se utvrdili detaljni uvjeti za priznavanje, pravila za odobrenje i zahtjevi za kompartmente, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a.

(67) Države članice bi trebale javno objaviti svoja državna područja, njihove zone i kompartmente u kojima je bolest iskorijenjena za potrebe informiranja trgovinskih partnera i olakšavanja trgovine.

(68) Kako bi se utvrdili detaljni uvjeti za priznavanje statusa bolest je iskorijenjena, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na kriterije za dobivanje tog statusa, dokaze potrebne za dokazivanje iskorijenjenosti bolesti, posebne mjere sprečavanja i suzbijanja bolesti, ograničenja, informacije koje treba dostaviti, odstupanja te uvjete za održavanje, suspenziju, povlačenje ili obnavljanje statusa bolest je iskorijenjena.

(69) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu postupaka za dobivanje statusa bolest je iskorijenjena, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti za određivanje bolesti s popisa koje mogu podlijegati kompartmentalizaciji te utvrđivanje detaljnih pravila o formatu za podnošenje zahtjeva i razmjenu informacija.

(70) Prisutnost potpuno neimune populacije životinja, prijemljive na određene bolesti s popisa zahtijeva stalnu svijest o bolesti i pripravnost. Krizni planovi u prošlosti su se pokazali ključni za uspješnu kontrolu izvanrednih slučaja bolesti. Kako bi se osigurao djelotvoran i učinkovit alat za suzbijanje izvanrednih slučaja bolesti, koji je fleksibilan da bi se prilagodio izvanrednim situacijama, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na detaljne zahtjeve i uvjete za krizne planove.

(71) Prošle krize zdravlja životinja pokazale su koristi od specifičnih, detaljnih i brzih postupaka upravljanja izvanrednim slučajevima bolesti. Ti organizacijski postupci bi trebali osigurati brz i djelotvoran odgovor te poboljšati koordinaciju napora svih uključenih strana, posebice nadležnih tijela i dionika.

(72) Kako bi se osigurala primjenjivost kriznih planova, od ključne je važnosti vježbati i testirati rad sustava. Za te potrebe nadležna tijela država članica trebala bi provoditi simulacijske vježbe u suradnji s nadležnim tijelima susjednih država članica i trećih zemalja i područja, ako je to izvedivo i relevantno.

(73) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provođenje kriznih planova i simulacijske vježbe, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila za praktičnu provedbu tih planova i vježbi.

(74) Veterinarsko-medicinski proizvodi poput cjepiva, hiperimunih seruma i antimikrobnih lijekova igraju važnu ulogu u sprečavanju i suzbijanju prenosivih bolesti životinja. Procjena učinka za donošenje Zakona o zdravlju životinja EU-a posebice naglašava važnost cjepiva kao alata za sprečavanje, suzbijanje i iskorjenjivanje bolesti životinja.

(75) Međutim, strategije suzbijanja nekih prenosivih bolesti životinja zahtijevaju zabranu ili ograničenje korištenja nekih veterinarsko-medicinskih proizvoda, pošto bi njihovo korištenje ometalo djelotvornost tih strategija. Na primjer, hiperimuni serumi i antimikrobna sredstva mogu maskirati manifestaciju bolesti, onemogućiti pronalaženje uzročnika bolesti ili otežati brzo i diferencijalno dijagnosticiranje te na taj način dovesti u opasnost točno prepoznavanje bolesti i time znatno ugroziti javno zdravlje i zdravlje životinja . [Am. 26]

(76) Međutim, te strategije sprečavanja mogu znatno varirati među različitim bolestima s popisa. Stoga bi se ovom Uredbom trebala osigurati pravila za korištenje veterinarsko-medicinskih proizvoda za sprečavanje i suzbijanje određenih bolesti s popisa i za usklađene kriterije za utvrđivanje da li ili ne i na koji način koristiti cjepiva, hiperimune serume i antimikrobne lijekove. Kako bi se osigurao fleksibilan pristup i uzele u obzir specifičnosti različitih bolesti s popisa i dostupnost djelotvornog liječenja, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije UFEU-a u odnosu na ograničenja, zabrane ili obveze korištenja određenih veterinarsko-medicinskih proizvoda u okviru suzbijanja određenih bolesti s popisa. U hitnim slučajevima i kako bi se uzeli u obzir rizici s mogućim razornim posljedicama za zdravlje životinja i javno zdravlje, gospodarstvo, društvo ili okoliš, trebalo bi biti moguće te mjere donijeti hitnim postupkom. [Am. 27]

(77) Temeljem, zaključaka Mišljenja stručnjaka o bankama cjepiva i/ili dijagnostičkim bankama za značajne bolesti životinja (13) također bi trebalo omogućiti da Unija i države članice uspostave rezerve antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa za bolesti s popisa koji predstavljaju ozbiljniju prijetnju za zdravlje životinja i javno zdravlje. Uspostavljanje banke antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa na razini Unije promicalo bi ciljeve Unije u odnosu na zdravlje životinja tako što bi omogućilo brz i učinkovit odgovor kad zatrebaju izvori iz nje te predstavlja učinkovito korištenje ograničenih sredstava.

(78) Kako bi se osigurao brz i djelotvoran odgovor, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na uspostavu i upravljanje takvim bankama te sigurnosne standarde i uvjete za njihovo djelovanje. Međutim, ovom Uredbom ne bi trebalo urediti pravila financiranja mjera sprečavanja i suzbijanja bolesti, uključujući cijepljenje.

(79) Trebalo bi uspostaviti kriterije za prioritetni pristup izvorima antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa iz banaka Unije kako bi se osigurala njihova djelotvorna distribucija u hitnim slučajevima. Potrebno je na isti način, za one države članice koje nisu uspostavile nacionalne banke antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa ili za one koje imaju na raspolaganju ograničene zalihe u bankama Unije, uspostaviti kriterije za pristup izvorima drugih država članica. [Am. 28]

(80) Zbog sigurnosti u odnosu na bioterorizam i agroterorizam, određene detaljne informacije o bankama antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa na razini Unije trebalo bi tretirati kao povjerljive informacije te bi njihovo objavljivanje trebalo biti zabranjeno.

(81) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za upravljanje bankama antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa u Uniji, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje detaljnih pravila o tome koje biološke proizvode treba uključiti u te banke i za koje bolesti, te detaljnih pravila o opskrbi, količinama, pohranjivanju, isporuci, postupovnim i tehničkim zahtjevima za cjepiva, antigene i dijagnostičke reagense te učestalosti i sadržaju dostavljanja informacija Komisiji.

(82) U slučaju izbijanja bolesti s popisa za koju se smatra da predstavlja visoki rizik za zdravlje životinja i javno zdravlje u Uniji, potrebno je poduzeti trenutne mjere suzbijanja bolesti kako bi se iskorijenila bolest s popisa i zaštitilo zdravlje životinja i javno zdravlje te relevantni sektori.

(83) Subjekti, stručnjaci za životinje i vlasnici kućnih ljubimaca trebali bi imati primarnu odgovornost za sprečavanje i suzbijanje širenja prenosivih bolesti životinja. Trebali bi odmah djelovati u slučaju sumnje ili potvrde izrazito zaraznih bolesti.

(84) Nadležno tijelo trebalo bi biti odgovorno za pokretanje prvih istraga za potvrđivanje ili isključivanje izbijanja izrazito zarazne bolesti s popisa, za koju se smatra da predstavlja visoki rizik za zdravlje životinja ili javno zdravlje u Uniji.

(85) Nadležno tijelo trebalo bi uvesti preliminarne mjere suzbijanja bolesti kako bi se spriječilo moguće širenje bolesti s popisa i poduzelo epidemiološko istraživanje.

(85a) U skladu s Direktivom 2003/99/EZ države članice svake godine Komisiji šalju izvješće o kretanjima i izvorima zoonoza, uzročnicima zoonoza i antimikrobnoj rezistenciji. Kao dio kontrolnih planova i nadzornog programa iz Uredbe (EZ) xxx/xxxx o službenom nadzoru (14) (*1) i Uredbe (EZ) br. 2160/2003, države članice također trebaju poduzeti strateške mjere u cilju praćenja, sprečavanja i suzbijanja drugih zaraznih bolesti životinja, uključujući one koje nisu navedene u Prilogu ovoj Uredbi. Te mjere trebaju uključivati strategiju za dobar uzgoj životinja i odgovornu uporabu veterinarskih lijekova. [Am. 29]

(86) Čim s potvrdi bolest s popisa, nadležno tijelo trebalo bi poduzeti potrebne mjere suzbijanja bolesti, uključujući po potrebi uspostavljanje zone ograničenja, kako bi se bolest iskorijenila i kako bi se spriječilo daljnje širenje te bolesti.

(86a) Mjere kontrole bolesti koje postanu potrebne u slučaju izbijanja bolesti mogu imati negativan utjecaj na bioraznolikost i očuvanje genetskih resursa životinja na farmi. U skladu s Konvencijom o biološkoj raznolikosti i Strategijom EU-a o biološkoj raznolikosti, nadležna bi tijela pri primjeni mjera za kontrolu bolesti trebala uzeti u obzir utjecaj na bioraznolikost i genetske resurse životinja na farmi. [Am. 30]

(87) Pojava bolesti s popisa kod divljih životinja može predstavljati rizik za javno zdravlje i zdravlje domaćih životinja , ili obrnuto . Stoga bi trebalo utvrditi posebna pravila za mjere suzbijanja i iskorjenjivanja bolesti kod divljih životinja, ili, kad su one potrebne , kod domaćih životinja . [Am. 31]

(88) Za bolesti s popisa koje nisu izrazito zarazne, te koje podliježu obveznom iskorjenjivanju, mjere suzbijanja bolesti trebale bi biti provedene kako bi se spriječilo širenje tih bolesti s popisa, posebice na područja u kojima nema zaraze. Međutim, te mjere mogu biti ograničenije ili različite od onih koje se primjenjuju na najopasnije bolesti s popisa. Ovom bi se Uredbom stoga trebala propisati posebna pravila za te bolesti. Države članice koje imaju program dobrovoljnog iskorjenjivanja, također bi trebale provesti takve mjere suzbijanja bolesti. Međutim, razina i intenzitet mjera suzbijanja bolesti trebala bi biti razmjerna i uzeti u obzir svojstva dotične bolesti s popisa, njezinu rasprostranjenost i značenje za državu članicu ili regiju pogođenu tom bolešću kao i za cijelu Uniju. [Am. 32]

(89) Kako bi se osigurala djelotvorna primjena mjera suzbijanja bolesti iz ove Uredbe od strane subjekata, vlasnika kućnih ljubimaca i nadležnih tijela te uzimajući u obzir specifičnosti mjera suzbijanja bolesti za određene bolesti s popisa i uključene faktore rizika, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. TFEU-a, u pogledu detaljnih mjera suzbijanja bolesti u slučaju sumnje u ili potvrde bolesti s popisa u objektima, drugim lokacijama i zonama ograničenja.

(90) Kako bi se osigurala mogućnost donošenja privremenih posebnih mjera suzbijanja bolesti od strane Komisije u slučaju da mjere suzbijanja bolesti iz ove Uredbe nisu dovoljne ili prikladne za reagiranje na taj rizik, trebalo bi Komisiji dodijeliti provedbene ovlasti u pogledu utvrđivanja posebnih mjera suzbijanja bolesti u ograničenom vremenskom razdoblju.

(91) Potrebna je registracija određenih prijevoznika i objekata koje uzgajaju kopnene životinje ili rukuju zametnim proizvodima ili se bave njihovim prijevozom, kako bi se nadležnim tijelima omogućilo da obavljaju odgovarajući nadzor i sprečavaju, suzbijaju i iskorjenjuju prenosive bolesti životinja.

(92) Ako određena vrsta objekta u kojem se uzgajaju kopnene životinje ili rukuje odnosno čuvaju zametni proizvodi predstavlja poseban rizik za zdravlje životinja, trebao bi biti podlijegati odobrenju od strane nadležnog tijela.

(93) Kako bi se izbjeglo neopravdano administrativno opterećenje i troškovi, posebice u vezi s malim i srednjim poduzećima (MSP), trebalo bi državama članicama omogućiti fleksibilnost u prilagodbi sustava registriranja i odobrenja lokalnim i regionalnim uvjetima te obrascima proizvodnje.

(94) U interesu smanjenja administrativnog opterećenja, registracije i odobrenja bi, po mogućnosti, trebali biti integrirani u sustav registracije i odobrenja koja su države članice već uspostavile za druge potrebe.

(95) Gospodarski subjekti posjeduju znanje iz prve ruke o životinjama za koje skrbe. Stoga bi trebali održavati ažuriranu evidenciju informacija koje su mjerodavne za procjenu statusa zdravlja životinja, za sljedivost i za epidemiološko istraživanje u slučaju pojave bolesti s popisa. Ta bi evidencija trebala biti lako dostupna nadležnom tijelu.

(96) Kako bi se osigurala javna dostupnost ažuriranih informacija o registriranim objektima i prijevoznicima te odobrenim objektima, nadležno tijelo trebalo bi uspostaviti i voditi registar takvih objekata i prijevoznika. Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. TFEU-a, u odnosu na informacije u registru objekata i prijevoznika te zahtjeve vođenja evidencije, u pogledu informacija koje treba evidentirati, odstupanja od zahtjeva vođenja evidencije i specifičnih dodatnih zahtjeva za zametne proizvode.

(97) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provođenje zahtjeva utvrđenih u ovoj Uredbi o registraciji i odobrenju objekata, te vođenju evidencije i registara, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila u odnosu na obveze informiranja, iznimke i druga pravila, formate i operativne zahtjeve registara i evidencije.

(98) Učinkovita sljedivost je ključan element politike suzbijanja bolesti. Trebalo bi uvesti specifične zahtjeve za identifikaciju i registraciju za različite vrste domaćih kopnenih životinja i zametnih proizvoda, kako bi se olakšala djelotvorna primjena pravila o sprečavanju i suzbijanju bolesti iz ove Uredbe. Osim toga, važno je predvidjeti mogućnost uspostave sustava za identifikaciju i registraciju za vrste za koje takvi aranžmani trenutno ne postoje, ili kada izmijenjene okolnosti to nalažu.

(99) Kako bi se osiguralo nesmetano djelovanje sustava identifikacije i registracije te osigurala sljedivost, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na obveze u vezi baza podataka, određivanja nadležnih tijela, detaljnih zahtjeva za identifikaciju i registraciju različitih vrsta životinja i dokumente.

(100) Prikladno je umanjiti administrativno opterećenje i troškove te predvidjeti fleksibilnost sustava u okolnostima kad je zahtjeve sljedivosti moguće postići drugim sredstvima od onih utvrđenih ovom Uredbom. Komisija bi stoga trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u odnosu na odstupanja od zahtjeva za identifikaciju i registraciju.

(101) Kako bi se osigurali jedinstveni uvjeti za provedbu sustava identifikacije i registracije te sljedivosti, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila o tehničkim specifikacijama za baze podataka, načinima identifikacije, dokumentima i formatima, rokovima i kriterijima za odstupanje od tih sustava.

(102) Važan alat za sprečavanje ulaska i širenja prenosivih bolesti životinja je korištenje ograničenja premještanja životinja i proizvoda koji mogu prenositi tu bolest. Međutim, ograničenje kretanja životinja i proizvoda može imati težak gospodarski učinak i ometati funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Takva ograničenja bi se stoga trebala primjenjivati samo kad je to potrebno i razmjerno uključenim rizicima. Ovaj je pristup u skladu s načelima utvrđenima u Sporazumu SFP te međunarodnim standardima OIE-a.

(103) Opći zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom trebali bi se primjenjivati na sva premještanja životinja, poput zabrane premještanja svih životinja iz objekta gdje postoji abnormalan mortalitet ili drugi simptomi bolesti s neutvrđenim uzrokom, ili zahtjevi za sprečavanjem bolesti tijekom prijevoza.

(104) Pravnim okvirom, koji je trenutno utvrđen u zakonodavstvu Unije za kretanje kopnenih životinja, utvrđuju se usklađena pravila prvenstveno za kretanje kopnenih životinja i proizvoda između država članica, dok se državama članicama prepušta određivanje potrebnih zahtjeva za kretanje unutar svog državnog područja. Usporedba trenutne situacije s mogućnošću da se kretanje unutar država članica također uskladi na razini Unije opširno je objašnjena u Procjeni utjecaja Zakona o zdravlju životinja EU-a. Zaključeno je kako bi trebalo zadržati trenutni pristup, budući da postupno usklađivanje svakog premještanja može biti vrlo složeno, a koristi u smislu olakšavanja kretanja između država članica nisu veće od negativnog utjecaja koje to može imati na sposobnost sprečavanja bolesti.

(105) Osnovni zahtjevi zdravlja životinja primjenjuju se na životinje koje se premještaju između država članica. Životinje posebice ne smiju biti premještane iz objekata s abnormalnim mortalitetom ili znacima bolesti nepoznatog uzroka. Međutim, mortalitet, iako abnormalan, koji je povezan sa znanstvenim postupcima odobrenim u skladu s Direktivom 2010/63/EU Europskog parlamenta i Vijeća (15) te koji nema porijeklo zaraze povezano s bolestima s popisa, ne bi trebao biti razlog za sprečavanje premještanja životinja namijenjenih za potrebe znanosti. Ipak, nadležno tijelo treba registrirati taj mortalitet. [Am. 33]

(106) Međutim, ovom Uredbom bi se trebala omogućiti fleksibilnost u olakšavanju kretanja vrsta i kategorija kopnenih životinja koje predstavljaju niski rizik od širenja bolesti s popisa među državama članicama. Osim toga, trebalo bi omogućiti daljnje mogućnosti odstupanja u slučajevima kad države članice ili subjekti uspješno uspostave alternativne mjere umanjivanja rizika poput visoke razine biološke sigurnosti i učinkovitih sustava nadzora.

(107) Papkari i kopitari te perad su skupine životinjskih vrsta s visokim gospodarskim značajem te podliježu posebnim zahtjevima za premještanje u skladu sa zakonodavstvom Unije donesenim prije ove Uredbe, kao što je Direktiva Vijeća 64/432/EEZ (16), Direktiva Vijeća 91/68/EEZ (17), Direktiva Vijeća 2009/156/EZ (18), Direktiva Vijeća 2009/158/EZ (19) te djelomično Direktiva 92/65/EEZ. Ovom Uredbom potrebno je utvrditi pravila za kretanje tih vrsta. Detaljne zahtjeve koji većinom ovise o bolestima koje mogu prenositi različite vrste ili kategorije životinja trebalo bi urediti u naknadnim aktima Komisije, uzimajući u obzir specifičnosti bolesti, vrsta i kategorija dotičnih životinja.

(108) Budući da skupne operacije za papkare i kopitare te perad i njihovo premješetanje predstavljaju posebno visok rizik od bolesti, prikladno je ovom Uredbom utvrditi posebna pravila kako bi se zaštitilo zdravlje dotičnih životinja i spriječilo širenje prenosivih bolesti životinja. [Am. 34]

(109) Ovisno o bolestima s popisa i vrstama s popisa, potrebno je utvrditi posebne zahtjeve zdravlja životinja za određene vrste životinja osim domaćih papkara i kopitara. Pravila za te vrste također su utvrđene pravnim okvirom primjenjivim prije ove Uredbe, a posebno Direktivom 92/65/EEZ. Tom se Direktivom utvrđuju posebna pravila premještanja životinjskih vrsta uključujući pčele, bumbare, majmune, pse i mačke itd. te bi se ovom Uredbom stoga trebala osigurati pravna osnova za donošenje delegiranih i provedbenih akata kojima se utvrđuju posebna pravila o premještanju tih životinjskih vrsta.

(110) Zatvoreni objekti koji se obično koriste za držanje laboratorijskih životinja ili životinja iz zoološkog vrta, obično imaju visoku razinu biološke sigurnosti, povoljan i dobro kontroliran zdravstveni status te podliježu manjem premještanju ili premještanju samo unutar zatvorenog kruga tih objekata. Status zatvorenih objekata, koji subjekti mogu dobrovoljno zatražiti, prvi je put uveden Direktivom 92/65/EEZ, kojom, j se utvrđuju pravila i zahtjevi za odobrenje te zahtjevi u vezi s kretanjem za odobrena tijela, zavode i centre. Taj sustav tim objektima omogućuje da međusobno razmjenjuju životinje s manje zahtjeva u vezi s kretanjem, u isto vrijeme osiguravajući zdravstvena jamstva u krugu zatvorenih objekata. Stoga je široko prihvaćen među subjektima, te se koristi kao dobrovoljna mogućnost. Stoga je u ovoj Uredbi prikladno očuvati koncept zatvorenih objekata te također utvrditi pravila za premještanje među tim objektima.

(111) U znanstvene svrhe poput istraživanja, ili u dijagnostičke svrhe, a posebno u svrhe odobrene u skladu s Direktivom 2010/63/EU, može biti nužno premještati životinje koje ne udovoljavaju općim zahtjevima zdravlja životinja utvrđenim u ovoj Uredbi te predstavljaju veći rizik za zdravlje životinja. Odredbama ove Uredbe ne bi se trebalo zabranjivati ili neopravdano ograničavati tu vrstu premještanja, pošto to može sprečavati inače odobrene istraživačke aktivnosti i odgoditi znanstveni napredak. Ipak, ovom Uredbom nužno je utvrditi pravila kako bi se premještanje tih životinja odvijalo na siguran način te kako bi se osiguralo da je nadležno tijelo registriralo to premještanje . [Am. 35]

(112) Obrasci premještanja cirkuskih životinja, životinja iz zooloških vrtova, životinja namijenjenih za izložbe i određenih drugih životinja često odstupaju od obrazaca premještanja drugih domaćih životinja. Trebalo bi poduzeti posebna razmatranja u prilagodbi prava Unije o premještanju takvih životinja, uzimajući u obzir posebne rizike i alternativne mjere ublažavanja rizika.

(113) Kako bi se osiguralo da se postignu ciljevi uvodnih izjava 102. do 112. ove Uredbe, trebalo bi Komisiji delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na mjere sprečavanja bolesti u prijevozu, posebna pravila za premještanje određenih životinjskih vrsta i posebne okolnosti, poput skupnih operacija ili odbijenih pošiljaka, te posebna pravila ili odstupanja za druge vrste premještanja, poput premještanja u znanstvene svrhe.

(114) Kako bi se osigurala mogućnost posebnih pravila za premještanje, kada pravila za premještanje nisu dovoljna ili prikladna za ograničavanje širenja određene bolesti, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje na ograničeno razdoblje posebnih pravila za premještanje.

(115) Domaće kopnene životinje koje se premještaju između država članica trebale bi podlijegati uvjetima za premještanje. Vrste koje predstavljaju zdravstveni rizik i koje su od većeg gospodarskog značaja, trebale bi sa sobom imati certifikat o zdravlju životinja koji je izdalo nadležno tijelo.

(116) U mjeri u kojoj je to tehnički, praktično i financijski izvedivo, tehnološki razvoj trebalo bi upotrijebiti kako bi se umanjilo administrativno opterećenje subjekata i nadležnih tijela u odnosu na certificiranje i obavješćivanje uporabom informacijske tehnologije koja bi zamijenila papirnatu dokumentaciju i olakšala postupke obavješćivanja i njihovo korištenje za različite svrhe koliko je god to moguće.

(117) U slučajevima kad se ne zahtjeva certifikat o zdravlju životinja koji izdaje nadležno tijelo, subjekt koji premješta životinje u drugu državu članicu trebao bi izdati dokument samodeklaracije u kojoj potvrđuje da životinje zadovoljavaju uvjete za premještanje utvrđene ovom Uredbom.

(118) Kako bi se osiguralo postizanje ciljeva iz uvodnih izjava 115., 116. i 117. ove Uredbe, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na pravila o sadržaju, obvezama informiranja i odstupanjima od zahtjeva za certifikatima o zdravlju životinja, posebna pravila certificiranja i obveze službenih veterinara da provedu potrebne provjere prije potpisivanja certifikata o zdravlju životinja.

(119) Obavješćivanje o kretanju životinja i zametnih proizvoda između država članica te u određenim slučajevima unutar državnih područja država članica ključno je za osiguranje sljedivosti životinja i tih zametnih proizvoda, kad kretanje može biti povezano s rizikom širenja prenosivih bolesti životinja. Stoga su potrebni obavješćivanje i registracija takvog kretanja. U tu svrhu bi trebalo koristiti IMSOC sustav iz članka 130. stavka 1. Uredbe (EU) br. xxxx/xxxx (*2) (Uredba o službenom nadzoru).

(120) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu pravila o izdavanju certifikata o zdravlju životinja i obavješćivanju o premještanju utvrđenih ovom Uredbom, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za donošenje pravila o modelu certifikata o zdravlju životinja, dokumentima samodeklaracije, formatima i rokovima za obavješćivanje o premještanju kopnenih i akvatičnih životinja, zametnih proizvoda i, kad je relevantno, proizvoda životinjskog podrijetla.

(121) Posebna priroda premještanja kućnih ljubimaca predstavlja rizik za zdravlje životinja koji znatno odstupa od rizika za druge domaće životinje. Stoga je ovom Uredbom potrebno utvrditi posebna pravila bi i dalje trebale vrijediti već donesene odredbe za takvo premještanje. Time je osigurano da kućni ljubimci ne predstavljaju znatan rizik za širenje prenosivih bolesti životinja. Komisiji bi trebalo delegirati Ovlast za donošenje akata vezi s prevencijom bolesti te mjera nadzora koje treba poduzeti u pogledu takvih premještanja trebalo bi dodijeliti Komisiji u u skladu s člankom 290. UFEU-a ne dovodeći u pitanje odredbe Uredbe (EU) br . 576/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (20). Ugovora o funkcioniranju Europske unije, u odnosu na detaljna pravila za premještanje tih životinja. Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu zahtjeva zdravlja životinja utvrđenih ovom Uredbom u odnosu na premještanje kućnih ljubimaca, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila o mjerama sprečavanja i suzbijanja bolesti koje treba poduzeti u vezi takvog premještanja. [Am. 36]

(122) Divlje životinje mogu iz raznih razloga predstavljati rizik za zdravlje životinja i javno zdravlje, na primjer ako se premještaju u objekt ili iz jednog okoliša u drugi. Može biti potrebno poduzeti odgovarajuće mjere sprečavanja kretanja tih životinja kako bi se izbjeglo širenje prenosivih bolesti životinja. Kako bi se osiguralo da divlje životinje ne predstavljaju znatan rizik za širenje prenosivih bolesti životinja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na dodatne zahtjeve za premještanje divljih kopnenih životinja.

(123) Zametni proizvodi mogu predstavljati sličan rizik od širenja prenosivih bolesti životinja na žive životinje. Osim toga, postoje specifičnosti njihove proizvodnje koje su povezane s visokim zdravstvenim zahtjevima za rasplod životinja i koje zahtijevaju strože ili posebne zahtjeve zdravlja životinja u odnosu na životinje davatelje. Kako bi se omogućilo sigurno premještanje zametnih proizvoda, očekivano visoki zdravstveni standardi te kako bi se uzele u obzir određene posebne upotrebe, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na detaljne zahtjeve za premještanje zametnih proizvoda određenih životinjskih vrsta, posebne zahtjeve poput njihovog premještanja u znanstvene svrhe te odstupanja od obveza izdavanja certifikata o zdravlju životinja.

(124) Proizvodi životinjskog podrijetla mogu predstavljati rizik za širenje prenosivih bolesti životinja. Zahtjevi o sigurnosti hrane za proizvode životinjskog podrijetla utvrđeni zakonodavstvom Unije osiguravaju dobru higijensku praksu i umanjuju rizik za zdravlje životinja od takvih proizvoda. Međutim, u nekim slučajevima potrebno je ovom Uredbom utvrditi posebne mjere za zdravlje životinja, poput mjera suzbijanja bolesti i hitnih mjera, kako bi se osiguralo da proizvodi životinjskog podrijetla ne šire bolesti životinja. Kako bi se osiguralo sigurno premještanje proizvoda životinjskog podrijetla u tim posebnim slučajevima, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u vezi s detaljnim pravilima za premještanje proizvoda životinjskog podrijetla u odnosu na poduzete mjere sprečavanja bolesti, obveze za izdavanje certifikata o zdravlju životinja i odstupanja od tih pravila kad rizik uključen u takvo premještanje i mjere umanjivanja rizika to dozvoljavaju.

(125) Kad države članice poduzmu nacionalne mjere u odnosu na premještanje životinja i zametnih proizvoda, ili na svom državnom području odluče poduzeti nacionalne mjere kako bi ograničili utjecaj prenosivih bolesti životinja koje nisu bolesti s popisa, te nacionalne mjere ne bi trebale smiju utjecati na pravila o unutarnjem tržištu utvrđena u zakonodavstvu Unije samo kada je to znanstveno opravdano na temelju nadziranja zaraznih bolesti i razmjerno je u odnosu na rizik . Stoga je prikladno uspostaviti okvir za takve nacionalne mjere i osigurati da ostanu u granicama dozvoljenima u skladu s pravom Unije. [Am. 37]

(126) Registracija i odobrenje objekata za akvakulturu potrebni su kako bi se nadležnim tijelima omogućilo obavljanje odgovarajućeg nadzora i sprečavanje, suzbijanje i iskorjenjivanje prenosivih bolesti životinja. Direktivom 2006/88/EZ zahtjeva se autorizacija svih objekata koje premještaju akvatične životinje. Taj sustav autorizacije trebalo bi zadržati u skladu s ovom Uredbom, bez obzira na činjenicu da se u nekim službenim jezicima Unije koriste različiti termini za isti sustav autorizacije iz ove Uredbe i Direktive 2006/88/EZ.

(127) Klanje i prerada životinja akvakulture koje podliježu mjerama suzbijanja bolesti mogu širiti prenosive bolesti životinja, na primjer kao posljedica otpadnih voda koje sadrže patogene koje se ispuštaju iz objekata za preradu. Stoga je potrebno odobriti objekte za preradu koji ispunjavaju mjere umanjivanja rizika te im dopustiti takvo klanje i preradu. Stoga bi se ovom Uredbom trebalo osigurati odobrenje objekata za suzbijanje bolesti akvatičnih proizvoda.

(128) Kako bi se osigurala javna dostupnost ažurnih informacija u vezi s registriranim i odobrenim objektima, nadležno tijelo bi trebalo uspostaviti i održavati takav registar. Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na informacije koje treba uključiti u registar objekata za akvakulturu te u odnosu na zahtjeve o vođenju evidencije objekata za akvakulturu i prijevoznika.

(129) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu pravila utvrđenih ovom Uredbom o registraciji i odobrenju objekata za akvakulturu i objekata za suzbijanje bolesti akvatičnih proizvoda, te vođenju evidencije i registara objekata, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila u odnosu na obveze informiranja, odstupanja i druga provedbena pravila, te format i operativne specifikacije registara i evidencije.

(130) Pošto u većini slučajeva nije moguće pojedinačno identificirati akvatične životinje, vođenje evidencije u objektima za akvakulturu, objektima za suzbijanje bolesti akvatičnih proizvoda i od strane prijevoznika ključan je alat za osiguranje sljedivosti akvatičnih proizvoda. Evidencija je također vrijedna za nadzor stanja zdravlja u objektima.

(131) Slično kao i za kopnene životinje, potrebno je utvrditi usklađena pravila za kretanje akvatičnih životinja, uključujući pravila o izdavanju certifikata o zdravlju životinja i obavješćivanja o premještanju.

(132) Direktivom 2006/88/EZ utvrđuju se pravila za premještanje akvatičnih životinja, koja se primjenjuju kako na premještanje unutar države članice tako i među državama članicama. Ključni faktor za pravila premještanja akvatičnih životinja je zdravstveni status u pogledu bolesti s popisa u državi članici, zonama i kompartmentima odredišta.

(133) Isti sustav bi također trebalo osigurati ovom Uredbom. Međutim, kako bi se države članice potaklo da poboljšaju zdravstveni status populacija akvatičnih životinja, potrebno je uvesti određene prilagodbe i dodatnu fleksibilnost.

(134) Kako bi se osigurala kontrola premještanja akvatičnih životinja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na mjere sprečavanja bolesti koje se primjenjuju na prijevoz, posebna pravila premještanja određenih kategorija akvatičnih životinja u različite svrhe, posebne zahtjeve i odstupanja za određene vrste premještanja, poput premještanja u znanstvene svrhe i dodatne zahtjeve za premještanje divljih akvatičnih životinja.

(135) Kako bi se osigurala mogućnost privremenih odstupanja i posebnih zahtjeva za premještanje akvatičnih životinja, u slučajevima kad pravila o premještanju iz ove Uredbe nisu dovoljna ili prikladna da bi se ograničilo širenje određene bolesti s popisa, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje posebnih pravila za premještanje ili odstupanja na ograničeni rok.

(136) Akvakulturna proizvodnja Unije je izrazito raznolika u pogledu vrsta i proizvodnih sustava, a ta se diversifikacija ubrzano povećava. Stoga može biti važno da se na razini država članica donose nacionalne mjere u vezi s bolestima koje se ne smatraju bolestima s popisa u skladu s ovom Uredbom. Međutim, takve nacionalne mjere trebale bi biti opravdane, potrebne i razmjerne ciljevima koje treba postići. Nadalje, one ne bi trebale utjecati na premještanja između država članica, osim ako je to potrebno za sprečavanje uvođenja ili suzbijanje širenja bolesti. Nacionalne mjere koje utječu na trgovinu između država članica trebalo bi odobravati i redovito revidirati na razini Unije.

(137) Trenutno se bolesti s popisa samo u vrlo ograničenom opsegu tiču životinjskih vrsta koje u ovoj Uredbi nisu definirane kao kopnene niti akvatične, poput gmazova, vodozemaca, insekata i drugih. Stoga nije prikladno zahtijevati da se sve odredbe ove Uredbe primjenjuju na te životinje. Međutim, ako bolest koja se tiče vrsta koje nisu kopnene ili akvatične dođe na popis, mjerodavni uvjeti zdravlja životinja u ovoj Uredbi trebali bi se primjenjivati na te vrste kako bi se osiguralo da se mogu poduzeti odgovarajuće i razmjerne mjere sprečavanja i suzbijanja bolesti.

(138) Kako bi se osigurala mogućnost utvrđivanja ovom Uredbom pravila za premještanje onih životinja koje nisu definirane kao kopnene niti akvatične, te zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla dobivenih iz njih, a kad je to zbog rizika potrebno, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, u odnosu na registraciju i odobrenje objekata, vođenje evidencije i registara, identifikaciju i registraciju te sljedivost, zahtjeve za premještanje, izdavanje certifikata o zdravlju životinja te samodeklaraciju i obveze obavješćivanja za životinje, zametne proizvode i proizvode životinjskog podrijetla tih vrsta.

(139) Kad je to potrebno da bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu zahtjeva zdravlja životinja za te druge životinjske vrste, zametne proizvode i proizvode životinjskog podrijetla dobivene iz njih, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje detaljnih pravila u vezi s tim zahtjevima.

(140) Kako bi se spriječilo uvođenje bolesti s popisa i novih bolesti u Uniju, potrebno je utvrditi učinkovita pravila za ulazak u Uniju životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla koji mogu prenositi te bolesti.

(141) Zahtjevi za ulazak životinja i proizvoda u Uniju trebali bi odražavati uvjete za premještanje životinja i proizvoda iste kategorije, vrste i namijene unutar Unije.

(142) Kako bi se osiguralo da životinje, zametni proizvodi i proizvodi životinjskog podrijetla iz trećih zemalja ili područja udovoljavaju zahtjevima zdravlja životinja koji jamče jednakost s onima utvrđenima u zakonodavstvu Unije, nužno je da podliježu odgovarajućim kontrolama nadležnog tijela treće zemlje ili područja koji izvoze u Uniju. Gdje je to potrebno, trebalo bi provjeriti zdravstveni status treće zemlje ili područja podrijetla prije odobravanja ulaska takvih životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla. Prema tome, samo bi treće zemlje i područja koji mogu dokazati da udovoljavaju standardima zdravlja životinja za ulazak životinja i proizvoda u Uniju trebali biti prihvatljivi da ih izvoze u Uniju i za unos na popis za navedene potrebe.

(143) Za određene vrste i kategorije životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla, u aktima Unije prije dana donošenje ove Uredbe nisu utvrđeni popisi trećih zemalja i područja iz kojih se dozvoljava ulazak u Uniju. U tim slučajevima i do donošenja pravila u skladu s Uredbom, državama članicama bi trebalo biti dozvoljeno određivati iz kojih je zemalja i područja dozvoljen ulazak na njihovo državno područje tih životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla. Pri tome bi države članice trebale uzeti u obzir kriterije utvrđene ovom Uredbom za popise trećih zemalja i područja koje Unija vodi.

(144) Kako bi se osiguralo da se poštuju zahtjevi zdravlja životinja za ulazak u Uniju iz ove Uredbe, te da su u skladu s načelima Kodeksa o zdravlju životinja OIE-a, sve životinje, zametni proizvodi i proizvodi životinjskog podrijetla koji ulaze u Uniju trebali bi imati certifikat o zdravlju životinja koji je izdalo nadležno tijelo treće države ili područja podrijetla kojim se potvrđuje da se poštuju zahtjevi zdravlja životinja za ulazak u Uniju. Međutim, trebalo bi dozvoliti odstupanje od ovog pravila za proizvode koji predstavljaju nizak rizik za zdravlje životinja.

(145) Certifikati zdravlja životinja mogu biti samostalni, ali zakonodavstvom Unije se certificiranje često zahtjeva za druge potrebe, na primjer kako bi se potvrdilo da se poštuju zahtjevi javnog zdravlja i zdravlja životinja za životinje ili proizvode. To se mora uzeti u obzir. Kako bi se umanjili administrativno opterećenje i troškovi, ti certifikati o zdravlju životinja bi također trebali moći uključivati informacije koje se zahtijevaju u skladu s ostalim zakonodavstvom Unije o sigurnosti hrane i hrane za životinje.

(146) Bolesti se mogu širiti drugim načinima osim putem životinja, zametnih proizvoda, proizvoda životinjskog podrijetla te nusproizvoda životinjskog podrijetla i od njih dobivenih proizvoda. Na primjer, vozila, prijevozni spremnici, sijeno, slama, biljni proizvodi, materijal koji je bio u kontaktu sa zaraženim životinjama i opremom također mogu širiti bolest. Kad je to potrebno, trebalo bi poduzeti mjere za sprečavanje tih mogućnosti prenošenja bolesti tim sredstvima.

(147) Kako bi se osigurala odgovarajuća razina detaljiziranosti zahtjeva za ulazak u Uniju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. UFEU-a, za izmjenu i dopunu tih kriterija za popisivanje trećih zemalja i područja, kriterija za suspenziju ili povlačenje s popisa, dopunu pravila za odobrenje objekata iz trećih država i područja i odstupanja, zahtjeva zdravlja životinja za ulazak u Uniju pošiljaka iz trećih zemalja i teritorija, sadržaja certifikata o zdravlju životinja i zahtjeva zdravlja životinja za uzročnike bolesti, druge materijale, načine prijevoza i opremu kojom se mogu prenositi bolesti životinja.

(148) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti za provedbu zahtjeva zdravlja životinja za ulazak u Uniju pošiljaka životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje pravila o, između ostaloga, popisu trećih zemalja i područja iz kojih se dopušta ulazak u Uniju životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla te o modelu certifikata o zdravlju životinja.

(149) Prošlo iskustvo je pokazalo kako je, kad se dogodi izbijanje ozbiljne bolesti u državama članicama ili u trećim zemljama ili područjima iz kojih životinje ili proizvodi ulaze u Uniju, potrebno odmah poduzeti mjere sprečavanja i suzbijanja bolesti kako bi se ograničilo njezino uvođenje i širenje. Takve izvanredne okolnosti mogu uključivati bolesti s popisa, nove bolesti ili druge opasnosti za zdravlje životinja. U tom kontekstu, trebalo bi razjasniti koje skupine mjera sprečavanja i suzbijanja bolesti utvrđene ovom Uredbom mogu biti korištene u slučaju izbijanja bolesti s popisa ili nove bolesti ili opasnosti od nje. U svim ovim slučajevima od ključne je važnosti da mjere mogu biti poduzete u vrlo kratkom razdoblju i bez odgađanja. Budući da bi takve mjere ograničile kretanje unutar Unije i u nju, kad god je to moguće trebale bi biti provedene na razini Unije.

(150) Kako bi se osigurala učinkovita i brza reakcija na nove rizike, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za donošenje hitnih mjera.

(151) Komisija bi trebala donijeti provedbene akte koji su odmah primjenjivi i to u opravdanim slučajevima vezanim, između ostaloga, uz popisivanje bolesti i vrsta, bolesti s popisa koje podliježu pravilima sprečavanja i suzbijanja bolesti, stvaranje zaliha, opskrbu, skladištenje, dostavu i druge postupke banaka antigena, cjepiva i dijagnostičkih reagensa Unije, utvrđivanje posebnih mjera suzbijanja bolesti i odstupanja na ograničeni rok, posebna pravila za premještanje kopnenih i akvatičnih životinja na ograničeni rok, hitne mjere i popisivanje trećih zemalja i područja za ulazak u Uniju.

(152) Ovom Uredbom utvrđuju se opća i posebna pravila za sprečavanje i suzbijanje prenosivih bolesti životinja i osigurava usklađen pristup zdravlju životinja u Uniji. U određenim područjima, poput opće odgovornosti za zdravlje životinja, obavješćivanja, nadzora, registracije i odobrenja ili sljedivosti, državama članicama bi trebalo biti dopušteno ili bi ih trebalo ohrabrivati da donose dodatne ili strože nacionalne mjere. Međutim, takve nacionalne mjere bi trebale biti dopuštene samo ako ne dovode u pitanje ciljeve zdravlja životinja u ovoj Uredbi, te ako nisu u suprotnosti s pravilima utvrđenim u njoj, te pod uvjetom da ne sprečavaju kretanje životinja i proizvoda između država članica, osim ako je to nužno da bi se spriječilo uvođenje ili suzbilo širenje bolesti.

(153) Nacionalne mjere iz uvodne izjave 152. trebale bi podlijegati pojednostavljenom postupku obavješćivanja kako bi se umanjilo administrativno opterećenje. Iskustvo je pokazalo da opći postupak obavješćivanja utvrđen Direktivom 98/34/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (21), predstavlja važan alat za usmjeravanje i poboljšanje kvalitete nacionalnih tehničkih propisa – u smislu povećane transparentnosti, čitljivosti i djelotvornosti, u područjima koja nisu usklađena ili su samo djelomično usklađena. Stoga je prikladno da se primjenjuje taj opći postupak obavješćivanja utvrđen Direktivom 98/34/EZ.

(154) Trenutno su pravila Unije o zdravlju životinja utvrđena sljedećim aktima Europskog parlamenta i Vijeća te naknadnim aktima Komisije koji su usvojeni u skladu s njima: — Direktiva Vijeća 64/432/EEZ, — Direktiva Vijeća 77/391/EEZ (22), — Direktiva Vijeća 78/52/EEZ (23), — Direktiva Vijeća 80/1095/EEZ (24), — Direktiva Vijeća 82/894/EEZ (25), — Direktiva Vijeća 88/407/EEZ (26) — Direktiva Vijeća 89/556/EEZ (27), — Direktiva Vijeća 90/429/EEZ (28), — Direktiva Vijeća 91/68/EEZ — Odluka Vijeća 91/666/EEZ (29), — Direktiva Vijeća 92/35/EEZ (30), — Direktiva Vijeća 92/65/EEZ, — Direktiva Vijeća 92/66/EEZ (31), — Direktiva Vijeća 92/118/EEZ (32), — Direktiva Vijeća 92/119/EEZ (33), — Odluka Vijeća 95/410/EZ (34), — Direktiva Vijeća 2000/75/EZ (35), — Odluka Vijeća 2000/258/EZ (36), — Uredba (EZ) br. 1760/2000 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. srpnja 2000. o uvođenju sustava označivanja i registracije životinja vrste goveda, označivanju goveđeg mesa i proizvoda od goveđeg mesa i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 820/97 (37) , [Am. 38] — Direktiva Vijeća 2001/89/EZ (38), — Direktiva Vijeća 2002/60/EZ (39), — Direktiva Vijeća 2002/99/EZ (40), — Direktiva Vijeća 2003/85/EZ (41), — Uredba (EU) br. XXX/XXXX Europskog parlamenta i Vijeća od …. o nekomercijalnom kretanju kućnih ljubimaca i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 998/2003 (42) , [Am. 39] — Uredba Vijeća (EZ) br. 21/2004 (43), — Direktiva Vijeća 2004/68/EZ (44), — Direktiva Vijeća 2005/94/EZ (45), — Direktiva Vijeća 2006/88/EZ, — Direktiva Vijeća 2008/71/EZ (46), — Direktiva Vijeća 2009/156/EZ, — Direktiva Vijeća 2009/158/EZ.

(155) Pravila utvrđena zakonodavnim aktima iz uvodne izjave 154. zamijenit će se ovom Uredbom i naknadnim aktima Komisije koji će se donijeti u skladu s ovom Uredbom. Te zakonodavne akte trebalo bi u skladu s tim staviti izvan snage. Međutim, kako bi se osigurala pravna jasnoća i izbjegao pravni vakuum, stavljanje izvan snage bi trebalo stupiti na snagu kad budu doneseni mjerodavni delegirani i provedbeni akti u skladu s ovom Uredbom. Stoga je potrebno Komisiji dati ovlast za određivanje datuma kad bi stavljanje izvan snage tih zakonodavnih akata trebalo stupiti na snagu.

(156) Sljedeći akti Vijeća na području zdravlja životinja zastarjeli su i trebalo bi ih izričito staviti izvan snage, u interesu jasnoće zakonodavstva Unije: Odluka Vijeća 78/642/EEZ (47); Direktiva Vijeća 79/110/EEZ (48); Direktiva Vijeća 81/6/EEZ (49); Odluka Vijeća 89/455/EEZ (50); Direktiva Vijeća (51); Odluka Vijeća 90/678/EEZ (52).

(157) Zahtjevi ove Uredbe ne bi se trebali primjenjivati sve dok ne postanu primjenjivi svi delegirani i provedbeni akti koje Komisija treba donijeti u skladu s ovom Uredbom. Prikladno je pričekati protek barem 36 mjeseci između dana stupanja na snagu ove Uredbe i dana primjene novih pravila, kako bi se subjektima omogućilo dovoljno vremena za prilagodbu.

(158) Kako bi se osigurala pravna sigurnost u pogledu primjene pravila za identifikaciju i registraciju životinja, mjera suzbijanja bolesti za neke zoonoze i nekomercijalno kretanje kućnih ljubimaca, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast donošenja akata u skladu s člankom 290. Ugovora o funkcioniranju Europske unije UFEU-a u odnosu na dan na koji se prestaju primjenjivati Uredbe (EZ) br. 1760/2000, (EU) br. XXX/XXX [Ex-998/2003] i (EZ) br. 21/2004 te Direktive 92/66/EEZ, 2000/75/EZ, 2001/89/EZ, 2002/60/EZ, 2003/85/EZ i 2005/94/EZ i 2008/71/EZ. [Am. 40]

(159) Trebalo bi izvršavati provedbene ovlasti iz ove Uredbe u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća (53).

(160) Od osobite je važnosti da Komisija tijekom svog pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja s dionicima , uključujući i ona na stručnoj razini. Kod pripreme i izrade delegiranih akata, Komisija bi trebala osigurati istodobno, pravodobno i primjereno dostavljanje relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću. [Am. 41]

(161) Ova Uredba ne bi trebala stvoriti nesrazmjerno administrativno opterećenje ili gospodarski učinak na mala i srednja poduzeća. U skladu s ovom Uredbom, poseban položaj malih i srednjih poduzeća uzet je u obzir na temelju savjetovanja s dionicima. S obzirom na ciljeve javne politike zaštite zdravlja životinja i javnog zdravlja, moguća opća odstupanja od zahtjeva ove Uredbe za takve objekte nisu uzeta u obzir. Međutim, za takve objekte trebalo bi predvidjeti određeni broj odstupanja u vezi s različitim zahtjevima ove Uredbe, uzimajući u obzir uključene rizike.

(162) Ciljeve ove Uredbe, odnosno utvrđivanje pravila o zdravlju životinja za životinje, zametne proizvode, proizvode životinjskog podrijetla, nusproizvode životinjskog podrijetla i od njih dobivene proizvode u onoj mjeri u kojoj nisu obuhvaćeni posebnim pravilima sadržanim u drugim zakonima Unije i drugi materijal kojim se mogu proširiti prenosive bolesti životinja, države članice ne mogu dostatno ostvariti same, no može ih se na bolji način ostvariti na razini Unije kroz opći i koordinirani pravni okvir za zdravlje životinja. Ova je Uredba stoga u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim tim člankom ova Uredba ostaje u okviru onoga što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

DIO I.

OPĆA PRAVILA

Poglavlje 1.

Predmet, područje primjene i definicije

Članak 1.

Predmet

1. Ovom Uredbom utvrđuju se:

(a) pravila sprečavanja i suzbijanja bolesti životinja koje su prenosive na životinje ili ljude;

(b) instrumenti i mehanizmi za olakšavanje napretka prema proglašenju zona i područja slobodnih od bolesti;

(c) prioritetne aktivnosti; te

(d) podjela odgovornosti u području zdravlja životinja. [Am. 42]

Ova pravila uključuju:

(a) utvrđivanje prioriteta i kategorizaciju bolesti koje se tiču Unije te utvrđivanje odgovornosti za zdravlje životinja iz dijela I.;

(b) rano otkrivanje, obavješćivanje i izvješćivanje o bolestima, nadzor, programe iskorjenjivanja i status „bolest je iskorijenjena” iz dijela II.;

(c) svijest, pripravnost i suzbijanje bolesti iz dijela III.;

(d) registriranje i odobravanje objekata i prijevoznika, premještanja i sljedivosti pošiljki životinja, zametnih proizvoda te proizvoda životinjskog podrijetla unutar Unije iz dijela IV.;

(e) uvoz pošiljki životinja, zametnih proizvoda i proizvoda životinjskog podrijetla u Uniju te izvoz takvih pošiljki iz Unije iz dijela V.;

(f) hitne mjere koje treba poduzeti u slučaju izvanrednog stanja zbog bolesti iz dijela VI.

2. Pravila iz stavka 1.:

(a) osigurati (i) održivu proizvodnju u poljoprivredi i akvakulturi Unije; (ii) učinkovitost djelovanja unutarnjeg tržišta te sigurnost hrane i hrane za životinje ; [Am. 43] (iii) smanjenje štetnih utjecaja na zdravlje životinja, javno zdravlje i okoliš: [Am. 44] — određenih bolesti i faktora rizika koji dovode do bolesti ; [Am. 45] — mjera poduzetih u sprečavanju i kontroli bolesti;

(b) uzeti u obzir (i) odnos između zdravlja životinja i: — javnog zdravlja; — okoliša, kao i učinaka klimatskih promjena; — bioraznolikosti; [Am. 46] — sigurnosti hrane i hrane za životinje; — dobrobiti životinja; — otpornosti na antimikrobna sredstva; [Am. 47] — sigurnosti hrane; — potrebe zaštite i očuvanja rijetkih pasmina životinja te očuvanja genetske raznolikosti; [Am. 48] (ii) ekonomske, socijalne, kulturne i ekološke posljedice koje proizlaze iz primjene mjera za sprečavanje i kontrolu bolesti.

Članak 2.

Područje primjene ove Uredbe

1. Uredba se primjenjuje na:

(a) domaće i divlje životinje te životinje bez vlasnika ; [Am. 49]

(b) zametne proizvode;

(c) proizvode životinjskog podrijetla;

(d) nusproizvode životinjskog porijekla i od njih dobivene proizvode, ne dovodeći u pitanje pravila utvrđena Uredbom (EZ) br. 1069/2009;

(e) objekte, prijevozna sredstva, opremu i sve druge načine prijenosa infekcije te proizvode kojima se šire ili kojima bi se mogle širiti zarazne bolesti životinja.

2. Uredba se primjenjuje na zarazne bolesti, uključujući zoonoze, ne dovodeći u pitanje pravila utvrđena:

(a) Odlukom br. 2119/98/EZ;

(b) Uredbom (EZ) br. 999/2001;

(c) Direktivom 2003/99/EZ;

(d) Uredbom (EZ) br. 2160/2003.

Članak 3.

Područje primjene dijela IV. o registraciji, odobrenju, sljedivosti i premještanju

1. Glava I. dijela IV. primjenjuje se na:

(a) kopnene životinje, i životinje koje nisu kopnene ali koje prenose bolesti kopnenih životinja;

(b) zametne proizvode kopnenih životinja;

(c) proizvode životinjskog podrijetla od kopnenih životinja.

2. Glava II. dijela IV. primjenjuje se na:

(a) akvatične životinje i životinje koje nisu akvatične, ali koje prenose bolesti akvatičnih životinja;

(b) proizvode životinjskog podrijetla od akvatičnih životinja.

3. Glava III. dijela. IV primjenjuje se na:

(a) životinje koje u članku 4. stavku 1. i stavku 4. nisu definirane ni kao kopnene ni akvatične životinje;

(b) zametne proizvode i proizvode životinjskog podrijetla od ostalih životinja iz točke (a).

4. Poglavlja 1. i 3. glave I. te poglavlja 1. i 2. glave II. dijela IV. ne primjenjuju se na kućne ljubimce.

Članak 4.

Definicije

1. Za potrebe ove Uredbe, primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „životinje” znači kralježnjaci i beskralježnjaci;

(2) „kopnene životinje” znači ptice, kopneni sisavci, pčele i bumbari;

(3) „akvatične životinje” znači životinje sljedećih vrsta, u svim stadijima razvoja, uključujući jajašca, spermu i gamete: (i) ribe iz nadrazreda Agnatha i razreda Chondrichthyes, Sarcopterygii i Actinopterygii; (ii) vodeni mekušci iz koljena Mollusca; (iii) vodeni rakovi iz potkoljena Crustacea;

(4) „druge životinje” znači životinjske vrste različite od kopnenih i akvatičnih životinja;

(5) „domaće životinje” znači žive životinje koje uzgaja čovjek; u slučaju akvatičnih životinja, životinje akvakulture; [Am. 50]

(5a) „životinje pripitomljenih vrsta bez vlasnika” znači životinje koje nisu ili više nisu pod ljudskom skrbi; [Am. 51]

(6) „akvakultura” znači uzgoj akvatičnih životinja upotrebom tehnika čiji je cilj povećanje proizvodnje izvan mogućnosti koje pružaju prirodni uvjeti okoliša te kada životinje ostaju vlasništvo jedne ili više fizičkih ili pravnih osoba tijekom faza uzgoja ili kultivacije, sve do i uključujući fazu izlova, a isključujući izlov ili skupljanje u svrhu prehrane ljudi divljim akvatičnim životinjama koje se naknadno drže za klanje bez da ih se hrani;

(7) „životinje akvakulture” znači akvatične životinje uzgojene u akvakulturi podvrgnute tehnikama čija je svrha povećati njihovu proizvodnju iznad prirodnih mogućnosti okoliša ; [Am. 52]

(8) „divlje životinje” znači životinje koje nisu niti domaće životinje ni životinje pripitomljenih vrsta bez vlasnika ; [Am. 53]

(9) „perad” znači ptice koje su uzgojene ili držane u zatočeništvu za: (a) proizvodnju: (i) mesa; (ii) konzumnih jaja; (iii) drugih proizvoda; (b) obnovu populacije divljih ptica; (c) uzgoj ptica koje se upotrebljavaju u vrstama proizvodnje iz točke (a);

(10) „ptice u zatočeništvu” znači sve ptice osim peradi koje se drže u zatočeništvu iz bilo kojeg razloga osim onih navedenih u točki (9), uključujući one koje se uzgajaju za predstave, utrke, izložbe, natjecanja, uzgoj ili prodaju;

(11) „kućni ljubimac” znači životinja vrste navedene u Prilogu I., koja: (a) se uzgaja u kućanstvu, ili u slučaju akvatičnih životinja, u nekomercijalnom ukrasnom akvariju; (b) kad se premješta u svrhu nekomercijalnog premještanja, prati vlasnik kućnog ljubimca ili fizička osoba koja djeluje u ime i po dogovoru s vlasnikom kućnog ljubimca i koja tijekom takvog nekomercijalnog premještanja ostaje pod nadležnošću vlasnika kućnog ljubimca ili takve osobe;

(12) „vlasnik kućnog ljubimca” znači fizičku osobu koja drži kućnog ljubimca;

(13) „nekomercijalno premještanje” znači bilo kakvo premještanje kućnih ljubimaca koje ne uključuje ili ima za cilj, izravno ili neizravno, financijski dobitak ili prijenos vlasništva; premještanje u nekomercijalne svrhe sukladno definiciji iz članka 3a. Uredbe (EU) br. 576/2013 ; [Am. 54]

(14) „bolest” znači pojavu infekcija i zaraza kod životinja, s ili bez kliničkih ili patoloških manifestacija uzrokovanih jednim ili više uzročnika bolesti prenosivih na životinje ili ljude;

(15) „bolesti s popisa” znači ozbiljne bolesti s popisa u skladu s člankom 5. stavkom 2.;

(16) „nova bolest” znači bolest različita od bolesti s popisa, koja posjeduje potencijal zadovoljavanja kriterija bolesti s popisa iz članka 6. stavka 1. zbog: (a) nove bolesti koja je posljedica razvoja ili promjene postojećeg uzročnika bolesti; (b) širenja poznate bolesti na novo geografsko područje ili novu populaciju; ili (c) prethodno nije prepoznat uzročnik bolesti ili bolest koja je dijagnosticirana prvi put;

(17) „profil bolesti” znači kriteriji bolesti iz članka 6. stavka 1. točke (a);

(18) „navedene vrste” znači životinjske vrste ili skupine životinjskih vrsta navedene u skladu s člankom 7. stavkom 2., ili, u slučaju novih bolesti, životinjske vrste ili skupina životinjskih vrsta koje zadovoljavaju kriterije navedenih vrsta utvrđene člankom 7. stavkom 2.;

(19) „opasnost” znači uzročnik bolesti u životinji ili proizvodu ili njihovo stanje s negativnim utjecajem na zdravlje ljudi ili životinja;

(20) „rizik” znači vjerojatnost znanstveno dokazane ili dokazive pojave te vjerojatna magnituda bioloških i ekonomskih posljedica znanstveno dokazanog ili dokazivog štetnog utjecaja na zdravlje životinja ili javno zdravlje; [Am. 56]

(21) „biosigurnost” znači skup mjera upravljanja i fizičkih mjera osmišljenih kako bi se smanjio rizik pojavljivanja, razvijanja i širenja bolesti ili mikroorganizama koji su razvili rezistenciju na antimikrobike na, iz i u: [Am. 57] (a) životinjsku populaciju, ili (b) objekt, zonu, kompartment, prijevozna sredstva ili bilo koje druge instrumente, prostorije ili mjesto;

(22) „subjekt” znači fizička ili pravna osoba koja je odgovorna za životinje i proizvode, uključujući uzgajivače i prijevoznike, ali ne i vlasnike kućnih ljubimaca i veterinare;

(23) „stručnjak za životinje” znači fizička ili pravna osoba u radnom odnosu koji uključuje životinje ili proizvode, osim subjekata i veterinara;

(24) „objekt” znači prostoriju, građevinu ili bilo koji okoliš u kojem se uzgajaju životinje ili zametni proizvodi, osim sljedećeg: (a) kućanstva s ljubimcima; (b) nekomercijalnog akvarija s akvatičnim životinjama; (c) veterinarske stanice ili klinike;

(25) „zametni proizvodi” znači: (a) sperma, sjeme, jajne stanice i zametci namijenjeni za umjetnu oplodnju; (b) rasplodna jaja;

(26) „proizvodi životinjskog podrijetla” znači: (a) hrana životinjskog podrijetla, uključujući med i krv; (b) žive školjke, živi bodljikaši, živi plaštenjaci i živi morski puževi namijenjeni prehrani ljudi; te (c) životinje izuzev onih iz točke (b) koje su određene da se žive dostave krajnjem potrošaču;

(27) „nusproizvodi životinjskog podrijetla” znači cijeli trupovi ili dijelovi životinja, proizvoda životinjskog podrijetla i drugih proizvoda dobivenih od životinja koje nisu namijenjene ljudskoj prehrani, osim zametnih proizvoda;

(28) „dobiveni proizvodi” znači proizvodi dobiveni iz jednog ili više postupaka, obrada ili koraka u preradi nusproizvoda životinjskog podrijetla;

(29) „proizvodi” znače: (a) zametni proizvod; (b) proizvodi životinjskog podrijetla; (c) nusproizvodi životinjskog podrijetla i od njih dobiveni proizvodi;

(30) „službeni nadzor” znači službeni nadzor naveden pod točkom 1. članka 2. Uredbe (EU) br XXX/XXX (*3) [Uredba.];

(31) „zdravstveni status” znači status bolesti za sve bolesti s popisa određene navedene vrste s obzirom na: (a) životinju; (b) životinje u: (i) objektu; (ii) kompartmentu; (iii) zoni; (iv) državi članici; (v) trećoj zemlji ili teritoriju;

(32) „zona” znači: (a) za kopnene životinje jasno definiran dio države članice, treće zemlje ili teritorija na kojem obitava životinjska subpopulacija sa zasebnim zdravstvenim statusom u pogledu određene bolesti ili određenih bolesti koje zahtijevaju primjeren nadzor, suzbijanje i mjere biosigurnosti; (b) za akvatične životinje hidrološki sustav vanjskog pojasa sa zasebnim zdravstvenim statusom u pogledu određene bolesti ili određenih bolesti koji tvori područje koje se odnosi na jedno od sljedećeg: (i) ukupnost sliva od izvora plovnog puta do ušća ili jezera; (ii) više od jednog sliva; (iii) dio sliva od izvora plovnog puta do prepreke koja sprječava unošenje određene bolesti ili određenih bolesti; (iv) dio priobalnog područja s preciznim geografskim granicama; (v) ušće s preciznim geografskim granicama;

(33) „sliv” znači područje ili korito omeđeno prirodnim značajkama kao što su brda ili planine u koji utječu svi vodeni tokovi;

(34) „kompartment” znači životinjska subpopulacija sadržana u jednom ili više objekata, a u slučaju akvatičnih životinja u jednom ili više objekata akvakulture pod zajedničkim biosigurnosnim sustavom uprave, s posebnim zdravstvenim statusom s obzirom na određenu bolest ili određene bolesti u skladu s odgovarajućim nadzorom, suzbijanjem bolesti i biosigurnosnim mjerama;

(35) „karantena” znači čuvanje životinja u izolaciji pod nadzorom nadležnog tijela bez izravnog ili neizravnog kontakta s drugim životinjama, u svrhu sprečavanja širenja bolesti dok su životinje na promatranju na određeno vrijeme i, ako je potrebno, testiranju i liječenju;

(3