Rast cijena stambenih nekretnina ubrzava se u više država članica, a sve više njih pokazuje potencijalne znakove precijenjenosti. Cijene stambenih nekretnina rastu brže u državama članicama koje su posljednjih godina pokazale tek umjerene ili nikakve znakove precijenjenosti, a u nekim slučajevima došlo je do oporavka i brzog rasta hipotekarnih kredita. Pozitivno je to što su se cijene stambenih nekretnina nedavno stabilizirale u zemljama u kojima postoji najviše znakova precijenjenosti, među ostalim i zbog ograničenja pristupačnosti i nedavno provedenih makrobonitetnih politika.

Osim toga, zakonodavni postupci za nekoliko mjera za smanjenje rizika na razini EU-a i na nacionalnoj razini nastavili su napredovati što je dovelo do vidljivog pomaka. Sporazumom između Vijeća i Parlamenta iz prosinca 2018. u pogledu paketa o smanjenju rizika trebale bi se nastaviti jačati pozicije kapitala i likvidnosti banaka, posebno u mogućim scenarijima sanacije, te bi se trebalo omogućiti veće smanjenje i podjela rizika u bankarskom sektoru EU-a. To uključuje osiguravanje potpune provedbe pravila EU-a protiv pranja novca te odgovarajuće sprečavanje rizika i primjereno bankovno upravljanje rizikom.

Zbog starenja stanovništva mnoge su države članice suočene s izazovom osiguravanja održivosti svojih javnih financija. Tijekom posljednjeg desetljeća ostvaren je znatan napredak u pogledu predviđenog povećanja troškova mirovina. Međutim, sve dulji životni vijek i viša stopa umirovljenja „baby boom” generacije još uvijek dovode do znatnog predviđenog povećanja rashoda povezanih sa starenjem stanovništva u 21 državi članici suočenoj sa srednjim ili velikim rizicima za fiskalnu održivost. To bi moglo utjecati na buduću primjerenost mirovina. Hrvatska je u 2018. donijela mirovinsku reformu kojom će se poboljšati primjerenost mirovina, a da se pritom ne ugrožava dugoročna održivost, dok je Francuska predložila sveobuhvatne planove reformi. Slučajevi djelomičnog nazadovanja mogu ugroziti dio napretka ostvarenog u Italiji i Rumunjskoj tijekom posljednjeg desetljeća. Mjere kojima se povećavaju izdaci za mirovine uvedene su ili se planiraju uvesti u Njemačkoj, Španjolskoj i Portugalu. Stječe se dojam da je napredak u osiguravanju dugoročne fiskalne održivosti u području zdravstvene skrbi i dugotrajne skrbi spor. Trenutačni napori u pogledu reformi u nekim državama članicama često su djelomični – trebali bi bolje kombinirati ciljeve fiskalne održivosti i dostupnost i učinkovitost skrbi.

Postoji dovoljno prostora za poboljšanje kvalitete javnih financija, a revizije rashoda ključni su instrument za to. Mnoge države članice nadziru javnu potrošnju u cilju povećanja učinkovitosti i štednje te stvaranja prostora za rashode kojime se potiče rast. Opsežne revizije potrošnje planiraju se u Italiji i Francuskoj. U mnogim drugim državama članicama predviđene su usmjerenije revizije kojima su obuhvaćena posebna područja potrošnje. Njima su obuhvaćena područja kao što su zdravstvena skrb, obrazovanje, poduzeća u državnom vlasništvu, nekretnine, javna ulaganja, promet i okoliš. U Portugalu bi 2019. trebalo doći do povećanja učinkovitosti zbog veće primjene centralizirane javne nabave i učinkovitijeg korištenja javnim sredstvima, a u Latviji zbog troškovno učinkovitijeg upravljanja poduzećima u državnom vlasništvu u sektoru nekretnina i konsolidacije infrastrukture informacijske tehnologije. U budućnosti bi se revizije rashoda mogle poboljšati na temelju češćih i rigoroznijih evaluacija sredinom programskog razdoblja, kao i jače integracije s proračunskim postupkom.

Države članice s visokim udjelima duga ne uspijevaju izgraditi fiskalne rezerve. Snažan gospodarski rast i povijesno niske kamatne stope i dalje podupiru smanjenje udjela javnog duga. Povoljni ciklički uvjeti i smanjenje rashoda za kamate u 2018. doveli su do dodatnog pada ukupnog proračunskog deficita u EU-u, koji sada iznosi manje od 1 %. BDP-a. Taj silazni trend trebao bi završiti 2019., kada se predviđa da će se ukupni deficit blago povećati prvi put od 2009. Javni dug i dalje je blizu povijesnih maksimuma u nekim državama članicama. Predviđena fiskalna prilagodba relativno je ograničena ili čak negativna u nekim visokozaduženim državama članicama. Obnova fiskalnih rezervi posebno je važna u državama članicama s još uvijek visokim razinama javnog duga kako bi se smanjila njihova osjetljivost na šokove te kako bi se automatskim stabilizatorima omogućilo potpuno djelovanje u sljedećoj krizi. Usklađenost s Paktom o stabilnosti i rastu, uz određeno fiskalno širenje država članica koje za to imaju fiskalni prostor, pridonijela bi uravnoteženoj kombinaciji politika, s obzirom na kontinuiranu potporu monetarne politike gospodarstvu. Osim toga, time bi se smanjili rizici od financijske nestabilnosti.

Na temelju analize u izvješćima po državama članicama, u novom prilogu navodi se kako bi sredstva EU-a mogla bolje pridonijeti rješavanju specifičnih potreba u državama članicama . Osim snažnijeg naglaska na prioritetima ulaganja, ovogodišnja izvješća po državama članicama također donose detaljniju analizu regionalnih razlika i prepreka ulaganjima. Posebnim prilogom pridonosi se dijalogu s pojedinim državama članicama o definiranju prioriteta za financiranje u budućim programima kojima se ta sredstva iskorištavaju. Izvješća po državama predstavljaju stajališta Komisije na temelju analize u okviru semestra. To je početna točka za pregovore s državama članicama o programima i ostavlja se prostor za fleksibilnost u dogovorima s njima. To utvrđivanje potreba za ulaganjima temelji se na zajedničkom shvaćanju da bi ulaganja trebala imati što je moguće veći učinak na gospodarsku, socijalnu i teritorijalnu koheziju.

U većini država članica potrebno je ulagati u istraživanje, razvoj i inovacije kako bi poboljšale rast produktivnosti i konkurentnost. U mnogim državama članicama i regijama postoji znatan prostor za jačanje povezanosti poduzeća, akademske zajednice, istraživačkog i javnog sektora njihovom suradnjom u vrijednosnim lancima, uključujući putem pametne specijalizacije. To je primjerice slučaj u Belgiji, Bugarskoj, Francuskoj, Cipru, Poljskoj, Latviji i Estoniji. Štoviše, digitalizacija poduzeća i digitalne javne usluge zahtijevaju daljnja ulaganja u Belgiji, Cipru, Austriji, Sloveniji, Španjolskoj, Slovačkoj, Poljskoj, Estoniji, Njemačkoj i Bugarskoj. Države članice s višim razinama produktivnosti, kao što su Njemačka i Nizozemska, i druge u kojima je prije krize i tijekom oporavka došlo do znatnih strukturnih promjena s visokim stopama ulaganja, kao što su Mađarska, Poljska i Češka, mogu ostvariti daljnji napredak ulaganjem u nematerijalnu imovinu i inovacije. U državama članicama koje u tom pogledu zaostaju, produbljivanje kapitala i veća produktivnost rada može se ostvariti ulaganjima u strojeve i opremu. Kako bi se odgovorilo na izazove povezane s kružnim gospodarstvom i prilagodbom klimatskim promjenama, u Estoniji, Luksemburgu, Slovačkoj, Portugalu, Bugarskoj, Nizozemskoj, Italiji, Cipru i Francuskoj potrebna su ulaganja u učinkovitost iskorištavanja resursa i sprečavanje klimatskih rizika.

Siromaštvo i dohodovna nejednakost smanjili su se u 2017., ali je siromaštvo zaposlenih osoba i dalje razlog za zabrinutost. Udio stanovništva izloženog riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti u 2017. pao je na 22,4 % i sada je ispod razina prije krize, no neke skupine trajno su izložene većem riziku od siromaštva. Nadalje, siromaštvo zaposlenih osoba i dalje je razlog za zabrinutost i posebno je izraženo kod samozaposlenih, radnika na određeno vrijeme i radnika u nepunom radnom vremenu te radnika koji nisu rođeni u EU-u. Sustav poreza i naknada ima važnu ulogu u preraspodjeli sredstava. Važno je da se potpore za siromašne pažljivo usmjere na one kojima su najpotrebnije, npr. jačanjem preciznosti instrumenata za provjeru imovinskog stanja. U Luksemburgu je novi sustav prihoda za socijalno uključivanje zamijenio prethodni zajamčeni minimalni dohodak u cilju promicanja socijalne uključenosti i radne aktivacije te suzbijanja siromaštva djece i samohranih roditelja. Italija je donijela novi sustav minimalnog dohotka (Reddito di Cittadinanza), koji će zamijeniti prethodni kako bi se razvio model aktivnog uključivanja, a njegov uspjeh uvelike ovisi o učinkovitom upravljanju.

Treba više iskoristiti privatna ulaganja koja proizlaze iz funkcionalnih i integriranih tržišta kapitala. S obzirom na to da EU dovršava provedbu akcijskog plana o izgradnji unije tržišta kapitala, Europa bi trebala dalje razvijati svu raznolikost tržišta kapitala, od globalnih središta do regionalnih integriranih mreža i lokalnih inicijativa, u cilju financiranja poduzeća te promicanja dekarbonizacije i prijelaza na održivije gospodarstvo. Kada je riječ o mjerama na nacionalnoj razini, Estonija, Latvija i Litva, primjerice, stvaraju panbaltičko tržište za pokrivene obveznice i sekuritizaciju, čime će se pridonijeti dobrom funkcioniranju i produbljenju tržišta kapitala u regiji. Otvorit će se i mogućnosti dugoročnog financiranja za banke kako bi one mogle osloboditi svoje bilance za povećano kreditiranje.



Dodatak 2.: Napredak prema ostvarenju ciljeva strategije Europa 2020.

Ciljevi strategije Europa 2020.

za EU Podaci za 2010. Najnoviji dostupni podaci U 2020., na temelju novijih kretanja 1. Povećanje stope zaposlenosti stanovništva u dobi od 20 do 64 godine na najmanje 75 % 68,6 % 73,5 % (treće tromjesečje 2018.) Cilj će se vjerojatno ostvariti 2. Povećanje kombiniranih javnih i privatnih ulaganja u istraživanje i razvoj na 3 % BDP-a 1,93 % 2,07 % (2017.) Cilj se vjerojatno neće ostvariti 3.a Smanjenje emisija stakleničkih plinova za najmanje 20 % u odnosu na razine iz 1990. Smanjenje za 14,2 % Smanjenje za 22 % Cilj će se vjerojatno ostvariti 3.b Povećanje udjela energije iz obnovljivih izvora u konačnoj potrošnji energije na 20 % 12,5 % 17,5 % (2017.) Cilj će se vjerojatno ostvariti 3.c Približavanje cilju povećanja energetske učinkovitosti od 20 % 11,8 % (udaljenost od cilja potrošnje primarne energije za 2020.) 5,26 % (2017.) Cilj će se vjerojatno ostvariti 4.a Smanjenje stope ranog napuštanja obrazovanja i osposobljavanja (za dob od 18 do 24 godine) na manje od 10 % 13,9 % 10,6 % (2017.) Cilj će se vjerojatno ostvariti 4.b Povećanje udjela stanovništva u dobi od 30 do 34 godine sa završenim visokim obrazovanjem na najmanje 40 % 33,8 % 39,9 % (2017.) Cilj će se vjerojatno ostvariti 5. Smanjenje broja osoba izloženih riziku od siromaštva i socijalne isključenosti za najmanje 20 milijuna Povećanje za 1,4 milijun (u odnosu na baznu godinu 2008.) Smanjenje za 5,2 milijuna (u odnosu na baznu godinu 2008.) u 2017. Cilj se vjerojatno neće ostvariti





Dodatak 3. – Rezultati detaljnog preispitivanja po državama članicama

Bugarska bilježi neravnoteže. Slabe točke u financijskom sektoru prate visoka zaduženost i loši krediti u korporativnom sektoru, dok se, s druge strane, neto vanjski položaj poboljšao zahvaljujući snažnom rastu i visokim suficitima tekućeg računa. Provedene su mjere za jačanje stabilnosti financijskog sektora te su banke i druga financijska društva ostvarili daljnji napredak u provedbi preporuka upućenih nakon pregleda kvalitete imovine i bilanci, a nadzor je pojačan. Međutim, i dalje su prisutne slabosti povezane s lošim upravljanjem, kvalitetom imovine i nadzorom, a u sektoru osiguranja pojavljuju se novi izazovi. Zahvaljujući snažnom rastu nastavilo se privatno razduživanje i smanjenje udjela loših kredita, ali je njihova razina u korporativnom sektoru još uvijek povišena. Iako je ostvaren određeni napredak u uklanjanju uzroka neravnoteža, od ključne će važnosti biti potpuna provedba i praćenje nedavnih reformi nadzora i upravljanja u bankarskom i nebankarskom financijskom sektoru. Potrebne su daljnje mjere kako bi se smanjila razina loših kredita i dovršila reforma stečajnog okvira.



Cipar bilježi prekomjerne neravnoteže. Financijski sektor opterećen je vrlo visokim udjelom loših kredita, a visoka razina privatnog, javnog i vanjskog duga teret je za gospodarstvo u kontekstu opadajuće, no još uvijek relativno visoke nezaposlenosti i slabog potencijalnog rasta. Deficit tekućeg računa izrazito je negativan, čak i ako se uzme u obzir prisutnost subjekata posebne namjene, što odražava snažnu domaću potražnju kao i negativnu štednju kućanstava, te se ne može osigurati održiva prilagodba visoke razine neto vanjskih obveza. U tijeku je razduživanje privatnog sektora, ali sporo napreduje, a njegovo novo kreditiranje i dalje je ograničeno. Prijenosom znatnog portfelja loših kredita s banke Cyprus Cooperative Bank na javni sektor u kontekstu njezine prodaje i likvidacije udio loših kredita u bankarskom sustavu znatno se smanjio. Međutim, razina loših kredita i dalje je visoka i u sektoru kućanstava i korporativnom sektoru. Vladina potpora prodaji banke Cyprus Cooperative Bank rezultirala je jednokratnim povećanjem javnog duga 2018. U budućnosti se očekuje trend smanjenja visokog javnog duga zahvaljujući nastavku dobrih fiskalnih rezultata. U usporedbi s prošlom godinom, pojačan je zamah reformi, posebno uslijed mjera za rješavanje slabosti proisteklih iz loših kredita, no potreban je veći napredak strukturnih reformi za povećanje potencijala rasta.



Njemačka bilježi neravnoteže. Visoki suficit tekućeg računa, koji se sporo smanjuje, odraz je smanjene razine ulaganja u odnosu na štednju u privatnom i javnom sektoru te ima prekogranični utjecaj. To se događa unatoč sve većoj potrebi za ulaganjima i inovacijama kako bi se povećala otpornosti njemačkog gospodarstva i osigurao održiv i uključiv model rasta. Suficit se u 2018. neznatno smanjio u kontekstu povećanja domaće potražnje i očekuje se da će se u narednim godinama postupno nastaviti smanjivati, no to su dalje rekordno visoke razine. Privatna i javna ulaganja znatno su se povećala, dok se rast počinje više temeljiti na domaćoj potražnji. Ipak, ulaganja, ali i potrošnja, i dalje imaju nizak udio u BDP-u, unatoč povoljnim uvjetima financiranja, stalnoj potrebi za ulaganjima u infrastrukturu i obrazovanje, posebno na razini općina, i raspoloživom fiskalnom prostoru. Proračunski suficit u 2018. još se povećao, a udio duga dodatno je smanjen. Rast plaća nešto je veći, s obzirom na smanjenje ponude radne snage, no realni rast plaća i dalje je skroman. Iako su poduzete brojne mjere za jačanje privatnih i javnih ulaganja, potrebno je uložiti veće napore u rješavanje velikog nedostatka ulaganja, posebno javnih ulaganja u infrastrukturu i obrazovanje. U drugim područjima politika ostvaren je slabiji napredak.



Grčka bilježi prekomjerne neravnoteže. Slabe točke povezane su s visokom zaduženošću države, negativnom vanjskom pozicijom, visokim udjelom loših kredita i nepotpunim vanjskim rebalansom, u kontekstu nezaposlenosti koja je unatoč padu i dalje visoka, i niskog potencijalnog rasta. Grčka je u kolovozu 2018. uspješno izišla iz program potpore stabilnosti u okviru europskog stabilizacijskog mehanizma, nakon što je u posljednjih nekoliko godina ostvarila znatan napredak. Ipak, i dalje su prisutne velike neravnoteža stanja, uključujući iznimno negativno neto stanje međunarodnih ulaganja koje se i dalje pogoršava u kontekstu umjerenog rasta nominalnog BDP-a i postojano negativnog salda tekućeg računa. Proteklih je godina došlo do znatnog poboljšanja troškovne konkurentnosti, no taj je trend nedavno je usporen zbog slabijeg rasta produktivnosti. Iako je razina javnog duga i dalje visoka, uglavnom ga drže službeni vjerovnici, a potrebe za financiranjem bit će relativno niske najmanje sljedećih deset godina. Brzina smanjenja duga presudno će ovisiti o daljnjem ostvarenju dogovorenih fiskalnih ciljeva i provedbi reformi kako bi se ostvarilo održivo povećanje potencijala rasta. Financijski sektor ranjiv je zbog vrlo visoke razine loših kredita i niske profitabilnosti, što otežava rast kredita i oporavak ulaganja. Smanjuje se privatni dug, a aktivno razduživanje još je u tijeku. Tijekom programa financijske pomoći poduzete su opsežne mjere za rješavanje brojnih strukturnih slabosti grčkog gospodarstva. Osim konsolidiranja prijašnjih reformi i prilagodbi, vlada se obvezala osigurati kontinuitet i dovršetak reformi, koje se prate u okviru pojačanog nadzora.



Irska bilježi neravnoteže. Slabe su točke visoke razine javnog i privatnog duga i neto vanjskih obveza. Međutim, dolazi do znatnog ispravka neravnoteža stanja. Aktivnosti multinacionalnih poduzeća koje su slabo povezane s domaćim gospodarstvom imaju veliki utjecaj na neto inozemne obveze, koje su u padu uslijed velikog suficita tekućeg računa. Razina privatnog duga i dalje je visoka, ali se nastavlja privatno razduživanje uz potporu gospodarskog rasta. Aktivnosti multinacionalnih poduzeća i dalje utječu na korporativni dug. Čini se da je dug kućanstava uglavnom u skladu s temeljnim pokazateljima, iako je u odnosu na raspoloživi dohodak visok. Predviđa se nastavak trenda smanjenja državnog duga, dok se deficit približava ravnoteži. Cijene stambenih nekretnina ubrzano rastu već nekoliko godina, iako je nedavno taj rast usporen. Na njihov rast najviše utječe ograničena ponuda i nema jasnih dokaza precijenjenosti. Iako je razina loših kredita još uvijek visoka, bilježi daljnji pad, dok se dugoročne dospjele nepodmirene obveze smanjuju usporeno. Poduzete su mjere politika za uklanjanje navedenih slabosti, posebno u području stambene ponude i makrobonitetne politike, no za neke od njih trebat će neko vrijeme da ostvare očekivane učinke.



Španjolska bilježi neravnoteže. Visoke razine vanjskog i unutarnjeg duga, javnog kao i privatnog, i dalje su slabe točke u kontekstu još uvijek visoke nezaposlenosti, usprkos nastavku rasta gospodarstva, te imaju prekogranični utjecaj. Rebalans u vanjskom sektoru nastavio se čak i ako je suficit tekućeg računa u 2018. oslabio, što je odraz čimbenika povezanih s globalnim okruženjem. Kako bi se neto vanjske obveze smanjile na prihvatljive razine, bit će potrebni stalni suficiti tekućeg računa u dužem vremenskom razdoblju. Zahvaljujući snažnom nominalnom rastu ostvaren je napredak i u pogledu smanjenja duga privatnog sektora te je udio loših kredita dodatno smanjen. Javni dug neznatno je manji, a njegovom postupnom daljnjem smanjenju pridonijet će predviđeno smanjenje deficita. Ipak, bit će potrebni dodatni napori kako bi se postigla veća održivost javnih financija. Bilježi se daljnji pad nezaposlenosti, iako je ona i dalje visoka. Mjere politike za povećanje potencijalnog rasta sporo se provode. I dalje postoje izazovi, posebno u pogledu segmentacije tržišta rada, istraživanja i inovacija te propisa koji se odnose na poslovanje, posebno u sektoru usluga.



Francuska bilježi neravnoteže. Slabe točke rezultat su visokog javnog duga i slabe dinamike konkurentnosti u kontekstu niskog rasta produktivnosti, što ima prekogranični utjecaj. Državni dug u 2018. uglavnom je bio stabilan, iako na povišenoj razini te se predviđa njegovo tek neznatno smanjenje. Visoka razina javnog duga smanjuje raspoloživi fiskalni prostor za odgovor na buduće šokove i smanjuje izglede za rast. Rast jediničnih troškova rada i dalje je umjeren u kontekstu niskog rasta produktivnosti. Neki elementi poslovnog okruženja nastavljaju opterećivati netroškovnu konkurentnost. Posljednjih su godina provedene reforme kojima je ostvaren napredak u nekoliko područja, među ostalim, na tržištu rada, u oporezivanju i poslovnom okruženju. Međutim, učinci tih reformi nisu se još uvijek u potpunosti ostvarili, dok su u u drugim područjima potrebne daljnje mjere, kao što su reforme sustava naknada za nezaposlenost i mirovinskog sustava te revizija rashoda u cilju osiguranja održivosti javnih financija i povećanja potencijala rasta.



Hrvatska bilježi neravnoteže. Preostale slabosti povezane su s visokim razinama javnog, privatnog i vanjskog duga, u kontekstu niskog potencijalnog rasta. Međutim, posljednjih su godina u padu. Tome su pridonijeli snažan nominalni rast, koji je premašio procijenjeni potencijal, i razborita fiskalna politika. Negativna neto vanjska pozicija i dalje je velika, ali se poboljšava zahvaljujući kontinuiranom suficitu tekućeg računa. U tijeku je razduživanje privatnog sektora, no predviđa se da će se njegova dinamika usporiti kao posljedica rasta kredita i oporavka ulaganja. Proračunski saldo u suficitu je od 2017. te se javni dug znatno smanjio od njegova vrhunca 2014. Financijski sektor dobro je kapitaliziran i profitabilan, no loši krediti, iako u padu, i dalje su visoki. Smanjena je izloženost stranim valutama korporativnog sektora i kućanstava, ali i dalje predstavlja slabost. Mjere politike pojačane su donošenjem mirovinske reforme i novog zakona za poboljšanje fiskalnog okvira. Druge relevantne mjere u pripremi su, a njihova temeljita provedba i dalje je ključna za jačanje otpornosti gospodarstva.



Italija bilježi prekomjerne neravnoteže. Visoki državni dug i dugotrajna slaba dinamika produktivnosti upućuju na rizike koji bi, u kontekstu još uvijek visoke razine loših kredita i visoke nezaposlenosti, mogli imati prekogranični utjecaj. U narednim godinama ne očekuje se smanjenje udjela državnog duga jer će slabi makroekonomski izgledi i trenutačni fiskalni planovi vlade dovesti do pogoršanja primarnog suficita, iako su oni u manjoj mjeri ekspanzivni nego prvotni planovi za 2019. Troškovna konkurentnost stabilna je, ali je rast produktivnosti i dalje slab. Uzrok tome su dugogodišnji nedostaci u funkcioniranju tržišta rada, kapitala i proizvoda, dodatno pogoršane slabostima u javnoj upravi i pravosudnom sustavu, što ograničava potencijalni rast BDP-a. Nastavljen je znatan pad razine loših kredita, ali bi njegov nastavak istim tempom mogao biti izazov s obzirom na tržišne uvjete. Viši prinosi na državne obveznice u odnosu na razine početkom 2018. utječu na troškove financiranja banaka i zaštitne slojeve kapitala, što negativno utječe na kreditiranje gospodarstva i rast BDP-a. Unatoč određenom napretku u oporavku bilanci banaka, reformama stečajnog okvira i aktivnim politikama tržišta rada, zamah reformi u 2018. uglavnom je zaustavljen. Proračun za 2019. uključuje političke mjere kojima se poništavaju elementi prethodnih važnih reformi, posebno u odnosu na mirovine te ne uključuje učinkovite mjere za povećanje potencijalnog rasta.



Nizozemska bilježi neravnoteže. Visoka razina privatnog duga i velik suficit tekućeg računa izvori su neravnoteža koje imaju prekograničan utjecaj. Suficit je dosegnuo vrhunac u 2017., i to na vrlo visokoj razini, te će i dalje biti vrlo visok, unatoč očekivanom postupnom smanjenju. Dio vanjskog suficita može se pripisati statističkim značajkama povezanima s ulogom multinacionalnih poduzeća i ne očekuje se da će se u skoroj budućnosti ublažiti. Udio privatnog duga u BDP-u i u sektoru kućanstava i u korporativnom sektoru nastavio se smanjivati zahvaljujući gospodarskom rastu, iako je i dalje visok. Međutim, nominalni dug kućanstava polako se povećava zbog dinamičnog rasta cijena stambenih nekretnina. Zasad je rast plaća bio umjeren unatoč smanjenju ponude radne snage. Nedavne reforme, primjerice ubrzavanje smanjenja poreznog odbitka za hipotekarne kamate, trebale bi smanjiti sklonost kućanstava zaduživanju, dok bi, prema očekivanjima, fiskalni poticaji trebali poduprijeti ukupnu potražnju.



Portugal bilježi neravnoteže. Visoke razine neto vanjskih obveza, privatnog i javnog duga te visok udio loših kredita slabe su točke u kontekstu niskog rasta produktivnosti. Tekući račun je uglavnom uravnotežen, ali je potrebno kontinuirano bonitetno stanje i održavanje rasta konkurentnosti kako bi vanjske obveze dosegnule prihvatljive razine. Visoke razine udjela privatnog duga i dalje se smanjuju na temelju nominalnog rasta, dok je uloga aktivnog razduživanja manja. Državni dug smanjuje se od 2017. zahvaljujući primarnom suficitu, no i dalje je visok. Rizici u bankarskom sektoru smanjili su se, među ostalim, u svjetlu dokapitalizacije glavnih banaka u 2017. i nedavnog poboljšanja profitabilnosti. U padu je i visoka razina loših kredita, iako je još uvijek relativno visoka. Osiguranje većeg rasta produktivnosti ključno je za poboljšanje izgleda u pogledu konkurentnosti, razduživanja i potencijalnog rasta. Ostvaren je daljnji napredak prilagodbe tržišta rada, a nezaposlenost se već nekoliko godina smanjuje. Provedene su mjere politika za rješavanje problema razine loših kredita, no one izostaju u drugim područjima, kao što su tržišta proizvoda i usluga. Bit će potrebno pratiti donošenje i provedbu nekoliko planova reformi, među ostalim, fiskalno-strukturne reforme za poboljšanje održivosti javnih financija.



Švedska bilježi neravnoteže. Precijenjenost stambenih nekretnina zajedno s kontinuiranim rastom duga kućanstava predstavljaju rizik od neurednog ispravljanja neravnoteža. Visok dug kućanstava i dalje raste kao udio u BDP-u. U drugoj polovini 2017. došlo je do ispravka cijena stambenih nekretnina, koje su se otad postupno stabilizirale. Ipak, pokazatelji vrijednosti upućuju na to da su cijene stambenih nekretnina i dalje visoke u odnosu na temeljne pokazatelje. Iako se čini da je bankarski sektor adekvatno kapitaliziran, neuredno ispravljanje neravnoteža moglo bi utjecati i na financijski sektor s obzirom na veliku izloženost hipotekama kućanstava. U tom bi slučaju, moglo doći i do negativnog prelijevanja na susjedne zemlje zbog sustavnih financijskih međupovezanosti. I dalje su prisutna strukturna uska grla u stambenoj ponudi, a građevinski je output smanjen. Iako su posljednjih godina poduzete makrobonitetne mjere za suzbijanje rasta hipotekarnog duga, čini se da je njihov učinak zasad ograničen. I dalje su prisutni nedostaci u ključnim područjima politika, osobito u vezi s poreznim poticajima za vlasništvo nad stambenim nekretninama, funkcioniranjem stambene ponude i tržišta najma nekretnina.