OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Europske organizacije za normizaciju privatne su organizacije koje imaju posebnu ulogu u europskom normizacijskom sustavu. Kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012., europsku normizaciju za interesne skupine organiziraju same interesne skupine na temelju nacionalne zastupljenosti (u Europskom odboru za normizaciju (CEN) i Europskom odboru za elektrotehničku normizaciju (CENELEC)) i izravnog sudjelovanja članova (u Europskom institutu za telekomunikacijske norme (ETSI)). Kad Komisija podnese zahtjev za normizaciju, europske organizacije za normizaciju, kako su definirane u Uredbi (EU) br. 1025/2012, jedina su tijela koja mogu izdavati norme i normizacijske dokumente. One to čine u skladu s posebnim postupcima utvrđenima u članku 10. Uredbe (EU) br. 1025/2012 (dalje u tekstu „Uredba o normizaciji”). Uredbom o normizaciji predviđeno je i da Europska unija može financijski podupirati europske organizacije za normizaciju.

Europske organizacije za normizaciju definirane su u članku 2. točki 8. i Prilogu I. Uredbi o normizaciji. Postoje tri europske organizacije za normizaciju: CEN, CENELEC i ETSI. One imaju isključivu ulogu u obavljanju rada na normizaciji koji Komisija zatraži kao potporu zakonodavstvu i politikama EU-a.

Razlog za to je prije svega povijesni. Osamdesetih godina prošlog stoljeća, kad su postojeće europske organizacije za normizaciju osnovane i kad je utvrđena njihova uloga u izradi normi, sustav je bio usmjeren uglavnom na interesne skupine u Europskoj uniji.

Danas je situacija drugačija, a unutarnje upravljanje europskim organizacijama za normizaciju, njihovi postupci za donošenje odluka i struktura njihova članstva više puta su se mijenjali. Europske organizacije za normizaciju sad surađuju sa širokim rasponom interesnih skupina, uključujući one iz trećih zemalja, i omogućuju im da sudjeluju ne samo u tehničkom radu nego i u unutarnjem donošenju politika i odluka. Takva je suradnja dobrodošla, međutim, potrebne su zaštitne mjere zbog situacija u kojima bi europske organizacije za normizaciju trebale prvenstveno pružati potporu zakonodavstvu i politikama EU-a kako bi se u skladu sa strateškim prioritetima i zakonodavnim potrebama osigurao pravilan postupak i uravnotežena zastupljenost interesa pojedinačnih interesnih skupina. To se posebno odnosi na unutarnje odluke o razvoju normi i normizacijskih dokumenata koje je zatražila Komisija na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe o normizaciji. Te se unutarnje odluke mogu odnositi na pitanja kao što su odluke o prihvaćanju zahtjeva za normizaciju, prihvaćanju novih poslova te donošenju, reviziji i povlačenju europskih normizacijskih dokumenata. U tim slučajevima, a posebno kad europske organizacije za normizaciju podržavaju primjenu zakonodavstva EU-a i razvijaju norme koje su ključne za širu javnost i poduzeća u EU-u, u unutarnjem upravljanju europskih organizacija moraju se uzeti u obzir stajališta svih europskih dionika (uključujući mala i srednja poduzeća i organizacije civilnog društva). To je posebno važno s obzirom na to da se neke europske organizacije za normizaciju sastoje uglavnom od gospodarskih subjekata koji imaju prava glasa i da je u nekim slučajevima sudjelovanje organizacija civilnog društva i javnih tijela ograničeno.

Stoga je potrebno dodatno pojašnjenje kako bi se osiguralo da cijeli unutarnji postupak donošenja odluka u pogledu izdavanja normi i normizacijskih dokumenata koje je Komisija zatražila na temelju članka 10. stavka 1. Uredbe o normizaciji bude u skladu s očekivanjima koja institucije EU-a imaju od tijela za razvoj normi koje je službeno priznato kao europska organizacija za normizaciju.

Zahtijevanjem određenog zastupanja nacionalnih tijela za normizaciju i njihovih ovlasti za donošenje odluka u pogledu normi koje je zatražila Komisija uspostavile bi se dostatne provjere i postigla dostatna ravnoteža za osiguravanje usklađenosti sa zakonodavstvom i politikama EU-a.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području

Komisija je u svojoj inicijativi Ažuriranje nove industrijske strategije za 2020. (COM(2021) 350) najavila da će predložiti izmjenu Uredbe (EU) br. 1025/2012 zajedno s normizacijskom strategijom koja se predstavlja istovremeno s ovim prijedlogom.

•Dosljednost u odnosu na druge politike Unije

Predložena zakonodavna izmjena u skladu je s političkom važnošću normi, kako je istaknuto u drugim ključnim inicijativama Komisije, kao što su Izgradnja digitalne budućnosti Europe (COM(2020) 67) i Global Gateway (JOIN(2021) 30), i u izjavi Vijeća kojom pozdravlja „namjeru Komisije da razvije strategiju za normizaciju kako bi se ojačali europski normizacijski sustav i upravljanje njime.” (zaključci Vijeća od 9. lipnja 2020.).

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

•Pravna osnova

Pravna je osnova ove inicijative članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.

•Supsidijarnost (za djelovanje u kojem europske organizacije za normizaciju nemaju isključivu nadležnost)

Pitanje supsidijarnosti nije relevantno. Cilj je ove inicijative izmijeniti uredbu EU-a kojom se uređuje europski normizacijski sustav. Njome se posebno nastoje zaštititi načela dobrog upravljanja prilikom izrade normi koje je Komisija zatražila u skladu s člankom 10. stavkom 1. Uredbe o normizaciji. Ovom će se inicijativom ojačati uloga nacionalnih predstavnika (tj. nacionalnih tijela za normizaciju) u sustavu.