HR Službeni list Europske unije C 219/12

Objava zahtjeva za izmjenom u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

2013/C 219/09

Ovom se objavom dodjeljuje pravo protivljenja zahtjevu za izmjenu u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1).

ZAHTJEV ZA IZMJENU

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 510/2006

o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (2)

ZAHTJEV ZA IZMJENU U SKLADU S ČLANKOM 9.

„LIQUIRIZIA DI CALABRIA”

EZ br.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

ZOZP ( ) ZOI ( X)

1. Rubrika specifikacije proizvoda na koju utječe izmjena

—  Naziv proizvoda —  Opis proizvoda — ☒ Zemljopisno područje —  Dokaz podrijetla —  Metoda proizvodnje —  Poveznica —  Označivanje —  Nacionalni zahtjevi —  Ostalo (navesti)

2. Vrsta izmjene

— ☒ Izmjena jedinstvenog dokumenta ili sažetka specifikacije —  Izmjena specifikacije proizvoda registrirane ZOI ili ZOZP za koju nisu objavljeni ni jedinstveni dokument ni sažetak specifikacije —  Izmjena specifikacije proizvoda koja ne zahtijeva izmjene objavljenog jedinstvenog dokumenta (članak 9. stavak 3. Uredbe (EZ) br. 510/2006) —  Privremena izmjena specifikacije proizvoda zbog obveznih sanitarnih ili fitosanitarnih mjera koje su uvela nadležna tijela javne uprave (članak 9. stavak 4. Uredbe (EZ) br. 510/2006)

3. Izmjena (izmjene)

Zemljopisno područje

Izmjena predviđa dodavanje općine Castrovillari iz pokrajine Cosenza u zemljopisno područje određeno u specifikaciji jer je greškom izostavljena iz specifikacije tijekom pisanja. Jednako kao u ostalim općinama navedenim u specifikaciji proizvodnje i u općini Castrovillari postoje ekološki i povijesni uvjeti neophodni za proizvodnju ZOI „Liquirizia di Calabria”. Općina Castrovillari nalazi se dijelom na ravnici Sibari i graniči s općinama Altomonte, San Lorenzo del Vallo, Spezzano Albanese, Cassano Ionio i Civita koje su već navedene u specifikaciji. Nadalje, povijesni izvori dokazuju da u okrugu Castrovillari objekti za proizvodnju „Liquirizia di Calabria” postoje još od 1842. godine.

Ispravljena je i nekolicina pogrešaka u netočno navedenim nazivima nekih općina koje se nalaze u proizvodnom području „Liquirizia di Calabria”.

JEDINSTVENI DOKUMENT

UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 510/2006

o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (3)

„LIQUIRIZIA DI CALABRIA”

EZ br.: IT-PDO-0105-01090-07.02.2013

ZOZP ( ) ZOI ( X )

1. Naziv

„Liquirizia di Calabria”

2. Država članica ili treća država

Italija

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda

Razred 1.8. Ostali proizvodi iz Priloga I. Uredbe (začini itd.).

Razred 2.4. Kruh, pecivo, kolači, slastice i drugi pekarski proizvodi.

3.2. Opis proizvoda na kojeg se odnosi naziv iz točke 1.

Zaštićena oznaka izvornosti „Liquirizia di Calabria” odnosi se isključivo na svježi ili sušeni sladić i na njegov ekstrakt. Takav sladić mora potjecati od uzgajanih ili divljih biljaka vrste Glycyrrhiza glabra (por. mahunarke) i to od „tipične sorte” koja se u Kalabriji naziva „Cordara”.

Pri puštanju u promet ZOI „Liquirizia di Calabria” mora imati sljedeća obilježja:

Svježi korijen: — Boja: slamasto žuta — Okus: sladak, aromatičan, intenzivan i dugotrajan — Količina vlage: između 48 % i 52 % — Količina glicirizina: između 0,60 % i 1,40 %

Sušeni korijen: — Boja: od slamasto žute do oker žute — Okus: sladak, voćni i blago opor — Količina vlage: između 6 % i 12 % — Količina glicirizina: između 1,2 % i 2,4 %

Ekstrakt korijena: — Boja: od tamne terakota smeđe do crne — Okus: gorko-sladak, aromatičan, intenzivan i dugotrajan — Količina vlage: između 9 % i 15 % — Količina glicirizina: između 3 % i 6 %

3.3. Sirovine (samo za prerađene proizvode)

—

3.4. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla)

—

3.5. Posebni koraci u proizvodnji koji se moraju izvršavati u određenom zemljopisnom području

Svi koraci u proizvodnji, od uzgoja do berbe, kao i sušenje i prerada, moraju se provoditi u području navedenom u točki 4.

3.6. Posebna pravila koja se odnose na rezanje, ribanje, pakiranje itd.

ZOI „Liquirizia di Calabria” stavlja se na tržište u pakiranjima od kartona, stakla, metala, keramike, polipropilena i polietilena visoke gustoće te u svim materijalima dozvoljenim u skladu s važećim zakonima o pakiranju prehrambenih proizvoda. Težina pakiranja smije biti između 5g i 25kg. Svako pakiranje mora biti zapečaćeno na način da otvaranje pakiranja podrazumijeva trganje pečata.

3.7. Posebna pravila koja se odnose na označivanje

Na oznaci mora biti naveden logotip naziva, serijski broj dodijeljen od strane inspekcijskog tijela te datum pakiranja proizvoda koji se nalazi u pojedinačnim pakiranjima. Logotip ZOI „Liquirizia di Calabria” stilizirani je romb kojem su sve stranice jednake duljine, pod kutovima od 90°. Najmanja veličina za tisak čitavog logotipa je 0,5 cm po visini i po širini. Logotip može biti tiskan u svim bojama.

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Područje proizvodnje „Liquirizia di Calabria” obuhvaća sva općinska područja detaljno utvrđena u specifikaciji proizvodnje u kojima je zabilježeno postojanje divlje ili uzgajane biljne vrste Glycyrrhiza glabra, „tipične sorte” koja se u Kalabriji naziva „Cordara”, na područjima do 650 m nadmorske visine. To područje na sjeveru graniči s masivom Pollino koji se blago spušta prema sjeveroistoku do općine Rocca Imperiale te tako odvaja predmetno područje od regije Basilicata. Područje obuhvaća zemljišta u dolini Crati koja se nalaze na desnoj i lijevoj obali rijeke koja teče od juga prema sjeveru i koja, nakon prolaska kroz ravnicu Sibari, na sjeveroistoku utječe u Jonsko more. Na tirenskoj strani obuhvaćena su područja koja su, sa sjevera prema jugu, omeđena teritorijima općina Falconara Albanese i Nicotera. Na jonskoj strani obuhvaćena su područja koja, krenuvši sa sjevera, dotiču ravnicu Sibari, veliku ravan pokrajine Crotone i protežu se do krajnje točke Kalabrije.

5. Poveznica sa zemljopisnim područjem

5.1. Posebnosti zemljopisnog područja

Povijesno područje proizvodnje sladića bilo je obalno područje Kalabrije, a posebice glavno područje koje se proteže između općina Villapiana, Cerchiara di Calabria, Cassano Ionio-Sibari, Corigliano Calabro i Rossano u ravnici Sibari, zbog prirodnih značajki tla u ravnici koje je kremenasto, vrlo kamenito i neutralne pH vrijednosti. Klimatski uvjeti u ravnici Sibari povoljni su za rasprostranjivanje ove biljke zbog blizine planina i nedostatka vjetrova s obližnjim masivima Pollino i Sila koji tvore prirodnu barijeru, te je tamo i danas glavna lokacija za proizvodnju sladića. Divlje i uzgajane biljke sladića rastu duž obale te se rasprostranjuju s ravnica obalnih pojaseva Tirenskog mora (Lamezia Terme, Falerna, Nocera Tirenese …) i Jonskog mora (Crotone, Isola Capo Rizzuto, Chiaravalle, Badolato, Roccella Ionica …) prema unutarnjim brdskim područjima. Rasprostranjuju se dolinama glavnih kalabrijskih rijeka do unutarnjih brda do kojih, zbog njihove specifične konfiguracije, dopiru blagotvorni učinci mora, a zahvaljujući tome sladić jednakih obilježja prisutan je i više kilometara od obale. U potpunosti mediteranska klima, s dugim, toplim i suhim ljetima te blagim zimama, presudna je za homogeno širenje vrste Glycyrrhiza glabra i njene tipične sorte „Cordara” diljem čitavog predmetnog područja.

5.2. Posebnost proizvoda

ZOI „Liquirizia di Calabria” značajno se razlikuje od vrsta sladića sličnih kemijsko-fizičkih odlika zbog prisutnosti sekundarnih metabolita među kojima je aktivni princip koji definira komercijalne i farmakognostičke značajke proizvoda - glicirizin. To je saponin koji je u „Liquirizia di Calabria” prisutan u (prosječno) manjim postotcima u odnosu na slične vrste i sorte te je upravo to razlog zbog kojeg je sladić „Liquirizia di Calabria” tražen na tržištu. Rezultati nedavnih istraživanja naglasili su da je razlika „Liquirizia di Calabria” i sladića iz susjednih regija posebno vidljiva u pogledu udjela glicirizinske kiseline jer kalabrijski sladić sadrži znatno manje glicirizinske kiseline od korijenja iz drugih regija, a sadrži i manje šećera.

Daljnje istraživanje izvršeno na hlapljivoj frakciji pokazalo je jasnu razliku sastava „Liquirizia di Calabria” i sladića podrijetlom iz drugih dijelova Italije i iz inozemstva. Usporedba s ekstraktima sladića iz drugih zemalja pokazala je da „Liquirizia di Calabria” ima drugačiji kvalitativni i kvantitativni sastav fenolnih spojeva.

Istraživanje je pokazalo da „Liquirizia di Calabria” sadrži minimalne postotke likviritigenina i izolikviritigenina te značajne postotke likokalkona A koji u nekim uzorcima uopće nije prisutan, a u drugima je prisutan zajedno s likokalkonom B.

5.3. Uzročno-posljedična veza između zemljopisnog područja i kakvoće ili značajki proizvoda (za ZOI) ili posebne kvalitete, ugleda ili drugih značajki proizvoda (za ZOZP)

Kalabrija je regija koja, zahvaljujući svojoj konfiguraciji i topografiji, ima potpuno jedinstvene karakteristike u usporedbi sa svim ostalim talijanskim regijama.

Kalabrija, krajnji dio talijanskog poluotoka, i sama se može smatrati dugim i uskim poluotokom čijih je otprilike 800 km obale okruženo morem. Iako se u nekim aspektima može uspoređivati s Pugliom, druge značajke pokazuju da se dvije regije u potpunosti razlikuju. Visoki planinski lanci Apenina po dužini dijele Kalabriju na dva dijela, što je potpuno jedinstvena zemljopisna značajka među regijama Italije.

Zbog konfiguracije i topografije Kalabrija ima potpuno jedinstvene i posebne biološko-pedološko-klimatske uvjete u odnosu na ostatak poluotoka u smislu prosječnih temperatura, raspona temperature, vlažnosti, kiše i padalina, vjetra, insolacije i sunčevog zračenja, a time i temperature tla. Svi navedeni čimbenici temeljito su potkrijepljeni brojnim znanstvenim istraživanjima. Karakteristično je stanište tijekom stoljeća izvršilo snažan pritisak na biljnu vrstu prema prilagodbi i prirodnom odabiru što je uvjetovalo razvoj sastava te hranjivih i aromatičnih značajki vrste i definiralo specifičan kemotip: „Liquirizia di Calabria”.

Ova posebna sorta sladića karakteristična je za regiju Kalabrija. Štoviše, bila je vrlo poznata već u sedamnaestom stoljeću, što je vidljivo iz brojnih dokumenata među kojima je i poznati „Traktat o liječenju i farmakologiji” („Trattato di terapeutica e farmacologia”) u čijem je I. svesku (1903.) navedeno „... Vrsta od koje potječu je Glycyrrhiza Glabra (Leguminosae Papilionaceae) koja pripada jugozapadu Europe. Ponekad se ljekoviti korijen naziva kalabrijski sladić („Liquirizia di Calabria”) kako bi se razlikovao od ruskog sladića koji je svjetliji i dobiva se od vrste Glycyrrhiza Glandulifera ili Echinata koja raste na jugoistoku Europe.”

Čak i poznata Encyclopaedia Britannica u svom četrnaestom izdanju (1928.) navodi: „… Priprema soka široko je rasprostranjena djelatnost duž obale Sredozemlja, ali u Velikoj Britaniji najcjenjenija je kvaliteta proizvoda podrijetlom iz Kalabrije …”.

Stav koji zauzima Encyclopaedia Britannica potvrđuje i izvješće Ministarstva vanjskih poslova SAD-a pod naslovom „Biljka sladić” (1985.).

„Liquirizia di Calabria” označuje složeni „proizvod” nastao međudjelovanjem prirode i ljudskog rada koje je, prenošeno stoljećima, postalo iskonska tradicija regije Kalabrija. To je vidljivo: na slici Saint-Nona s kraja 18. stoljeća; u „Stato delle persone in Calabria. I concari.” („Stanje stanovnika Kalabrije. Proizvođači sladića.”) Vincenza Padule iz 1864.; u dokumentu SVIMEZ-a „Piante officinali in Calabria: presupposti e prospettive” („Ljekovite biljke u Kalabriji: pretpostavke i izgledi za budućnost”) iz 1951.; u „Pece e liquirizia nei casali cosentini del Settecento: forma d’industrie e forze di lavoro” („Smola i sladić na gospodarstvima Cosenze u osamnaestom stoljeću: vrste djelatnosti i radna snaga”) Augusta Placaniche iz 1980.; u „I «Conci» e la produzione del succo di liquerizia in Calabria” („Radionice sladića i proizvodnja soka od sladića u Kalabriji”) Gennara Matacene iz 1986.; u „La dolce industria. Conci e liquirizia in provincia di Cosenza dal XVIII al XX secolo” („Slatka djelatnost. Radionice sladića u pokrajini Cosenza od 18. do 20. Stoljeća”) Vittoria Marzija i grupe autora iz 1991.; te u mnogim drugim tekstovima objavljenima između 1700. i 2000. godine.

U Kalabriji se u drugoj polovici 18. stoljeća uzgoj sladića protezao duž čitave obale Jonskog mora, a posebice na sjevernim granicama s Lucanijom i u velikoj ravnici Sibari (gdje ga je bilo u izobilju) te sve do gradova Crotone i Reggio Calabria. Bilo ga je u izobilju i u dolini Crati koja se iz Cosenze proteže do ravnice Sibari te na velikim područjima tirenskog priobalja.

Uputa na objavljenu specifikaciju

(članak 5. stavak 7. Uredbe (EZ) br. 510/2006 (4))

Objavom zahtjeva za izmjenu ZOI „Liquirizia di Calabria” u Službenom listu Republike Italije br. 294. od 18. prosinca 2012. Ministarstvo je pokrenulo nacionalni postupak podnošenja prigovora.

Cijeli tekst specifikacije proizvoda dostupan je na web-mjestu:

http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ili

izravnim pristupom na početnu stranicu Ministarstva za poljoprivredu, prehrambenu i šumarsku politiku (http://www.politicheagricole.it), klikom na „Qualità e sicurezza” (u gornjem desnom kutu zaslona) i potom na „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.

(2) Zamijenjena Uredbom (EU) br. 1151/2012.

(3) Vidi bilješku 2.

(4) Vidi bilješku 2.