Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća [Uredba o službenim kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 /* COM/2014/0180 final - 2014/0100 (COD) */





OBRAZLOŽENJE 1. KONTEKST PRIJEDLOGA 1.1. Razlozi za prijedlog i njegovi ciljevi U zadnjih je deset godina tržište ekološkim proizvodima doživjelo dinamičan razvoj potaknut snažnim rastom potražnje. Svjetsko tržište ekološkom hranom povećalo se četiri puta od 1999. Površina pod ekološkom proizvodnjom u Europskoj uniji se udvostručila. Svake se godine 500 000 hektara zemljišta prenamijeni za ekološku poljoprivredu. Međutim, ni opskrba na unutarnjem tržištu ni zakonodavni okvir ne ide ukorak s tim širenjem tržišta. Pravilima proizvodnje ne uzimaju se dovoljno u obzir promjene u interesima i očekivanjima potrošača i građana; pravila označivanja su komplicirana; utvrđene su slabosti u sustavu kontrole i trgovinskom režimu. Zakonodavstvo je složeno i povlači za sobom veliko administrativno opterećenje koje sprječava male poljoprivrednike da se pridruže Unijinu programu ekološke proizvodnje. Neka izuzeća koja su bila potrebna za razvoj sektora više se ne čine opravdanima. Svrha je prijedloga poboljšati zakonodavstvo o ekološkoj proizvodnji čiji je cilj: (1) ukloniti prepreke održivom razvoju ekološke proizvodnje u Uniji; (2) zajamčiti pošteno tržišno natjecanje za poljoprivrednike i subjekte te omogućiti učinkovitije funkcioniranje unutarnjeg tržišta; (3) održavati ili povećati povjerenje potrošača u ekološke proizvode. 1.2. Opći kontekst Donošenjem Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda[1] Vijeće je navelo niz pitanja o kojima je Komisija morala dostaviti izvješće Europskom parlamentu i Vijeću nakon analize iskustva stečenog primjenom Uredbe (EZ) br. 834/2007. Na sastanku o poljoprivredi i ribarstvu održanom 13. – 14. svibnja 2013.[2] Vijeće je donijelo zaključke o izvješću Komisije[3] te je pozvalo države članice i Komisiju da sektor ekološke poljoprivrede razviju na ambicioznu razinu te da se u tu svrhu revidiraju trenutačni pravni okviri kako bi se poboljšala njegova upotrebljivost i istodobno sektoru osigurala dugoročna stabilnost i sigurnost kako bi ono bilo jasnije i jednostavnije i riješilo tekuća neriješena pitanja koja zahtijevaju daljnji razvoj. Revizija zakonodavstva o ekološkoj proizvodnji dio je Komisijina Programa prikladnosti i učinkovitosti propisa[4]. Revizija pruža priliku da se provedbene ovlasti Komisije iz Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 usklade s razlikovanjem između delegiranih i provedbenih ovlasti Komisije uvedenih člancima 290. i 291. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). 1.3. Postojeće odredbe u ovom području Prvi propis Unije o ekološkoj proizvodnji donesen je 1991. Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2092/91 predviđena je pravna definicija ekološke proizvodnje na temelju pravila proizvodnje te su utvrđeni zahtjevi u pogledu kontrole i označivanja i pravila za uvoz ekoloških proizvoda. To je pružilo osnovu za zaštitu potrošača i proizvođača ekoloških proizvoda od netočnih i zavaravajućih tvrdnji da je riječ o ekološkoj proizvodnji. Taj je propis revidiran donošenjem Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 u lipnju 2007. kojom je posebno: – dodatno definirana ekološka proizvodnja opisom njezinih ciljeva i načela, – okončana primjena nacionalnih pravila za proizvode životinjskog podrijetla i time bolje usklađena pravila o ekološkoj proizvodnji unutar Unije, – uvedena mogućnost izuzeća od pravila pod odgovornošću država članica, ali uz stroga ograničenja i na ograničeno vrijeme, – povezan sustav kontrola ekološke proizvodnje sa sustavom službenih kontrola za hranu i hranu za životinje koji je predviđen Uredbom (EZ) br. 882/2004[5] te uvedena obvezna akreditacija privatnih kontrolnih tijela, – restrukturiran uvozni režim: osim priznavanja trećih zemalja u svrhu ekvivalentnosti, Europska unija priznaje u svrhu ekvivalentnosti ili sukladnosti i kontrolna tijela koja su aktivna u trećim zemljama. Prethodni sustav pojedinačnih odobrenja koje je država članica dodjeljivala za svaku pošiljku posebno uklonjen je iz osnovne Uredbe i postupno se ukida. 1.4. Usklađenost s ostalim politikama Ovom se inicijativom teži ostvarenju ciljeva Komunikacije o pametnom donošenju propisa u Europskoj uniji. Jedan od ciljeva revizije smanjenje je zakonodavnog opterećenja. To je u skladu s općim okvirom strategije Europa 2020., posebno u pogledu prioriteta održivog rasta i promicanja zelenijeg i konkurentnijeg gospodarstva koje učinkovitije iskorištava resurse. U skladu je i s reformom zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) kojom je utvrđen opći okvir za razvoj poljoprivrede u Uniji za razdoblje 2014. – 2020.[6] Cilj je novih odredaba uspostaviti održivu konkurentnost kako bi se postigao gospodarski održiv sektor proizvodnje hrane te održivo gospodarenje prirodnim resursima Unije povezanima s tlom, u kojemu je ekološka proizvodnja prepoznata kao ključan element. U ovom se prijedlogu uzima u obzir nova zajednička ribarstvena politika u dijelu koji se odnosi na akvakulturu, koja ima ključnu ulogu u osiguranju održive i dugoročne sigurnosti hrane te rasta i zapošljavanja, a istodobno smanjuje pritisak na divlje riblje stokove u kontekstu rastuće globalne potražnje za hranom podrijetlom iz vode. Prijedlog je i u skladu s Komisijinim prijedlogom nove uredbe Vijeća i Europskog parlamenta o službenim kontrolama[7] čiji je cilj konsolidirati integrirani pristup u svim područjima koja su povezana s prehrambenim lancem racionalizacijom i pojednostavnjenjem ukupnoga zakonodavnog okvira uz istodobno ostvarenje cilja boljeg pravnog uređenja. Definicije su usklađene i/ili pojašnjenje, ovisno o potrebi te se predlaže uključivanje potrebnih posebnih odredaba o kontroli u jedinstveni zakonodavni okvir za službene kontrole. Naposljetku, program ekološke proizvodnje dio je Unijina sustava kvalitete za poljoprivredne proizvode zajedno s oznakama zemljopisnog podrijetla, garantirano tradicionalnim specijalitetima te proizvodima iz najudaljenijih regija i planinskih područja EU-a kako je istaknuto u Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću, Gospodarskom i socijalnom odboru te Odboru regija o politici kvalitete poljoprivrednih proizvoda te navedeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete[8]. 2. REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA 2.1. Savjetovanja Trenutačna je situacija temeljito analizirana na temelju informacija prikupljenih tijekom niza saslušanja dionika na koje je Komisija pozvala više od 70stručnjaka i pripadnika akademske zajednice kako bi potanko raspravljali o trenutačnim i budućim izazovima s kojima se suočava sektor ekološke proizvodnje. Početkom 2013. Komisija je pokrenula savjetovanje na internetu. Dostavljeno je oko 45 000 odgovora na upitnik i primljeno je gotovo 1 400 prijedloga i primjedaba izvan upitnika. Većinu (96 %) odgovora dostavili su građani Europske unije, dok su preostala 4 % primljena od dionika. Osim toga, dionici sektora bili su informirani o reviziji i s njima je obavljeno savjetovanje na nekoliko sastanaka Savjetodavne skupine za ekološku poljoprivredu. Države članice, kao nadležna tijela zadužena za provedbu zakonodavstva, bile su obavješćivane i s njima se savjetovalo o tehničkim aspektima revizije. 2.2. Glavni ishod savjetovanja Sudionike javnog savjetovanja uglavnom su zanimala pitanja povezana sa zaštitom okoliša i kvalitetom. Oni bi željeli da europska pravila za ekološke proizvode budu stroža te da se za poljoprivrednike i druge subjekte diljem Unije primjenjuju ujednačena pravila ekološke proizvodnje. Većina je stoga za ukidanje izuzeća od tih pravila. Izražena su visoka očekivanja u pogledu ostataka proizvoda i tvari koje nisu odobrene za uporabu u ekološkoj proizvodnji. Eko-znaku Europske unije dan je jednaki stupanj važnosti kao i nacionalnim znakovima kao sredstvu prepoznavanja ekoloških proizvoda. Većina građana i dionika ima povjerenja u sustav kontrola ekološke proizvodnje, iako smatra da bi se mogao poboljšati, prije svega uvođenjem elektroničkog certificiranja. Isto tako zagovaraju skupno certificiranje za male poljoprivrednike. U sektoru ekološke proizvodnje općenito je priznata potreba za poboljšanjem zakonodavstva o ekološkoj proizvodnji. Mnogi se slažu i u tome da bi ekološka proizvodnja trebala ostati vjerna svojim načelima i ciljevima te da treba ukinuti izuzeća od pravila. 2.3. Procjena učinka Procjenom učinka uspoređena su tri moguća scenarija politike: – Poboljšani status quo, koji se temelji na poboljšanjima i boljoj provedbi trenutačnog zakonodavstva. – Opcija koja se temelji na tržištu, čiji je cilj fleksibilnijim pravilima stvoriti uvjete potrebne za dinamično reagiranje na daljnji razvoj događaja na tržištu. Dugotrajna izvanredna pravila integrirala bi se u pravila proizvodnje. – Opcija koja se temelji na načelima i čiji je cilj ponovno fokusiranje ekološke proizvodnje na njezina načela koja bi se bolje odražavala u pravilima proizvodnje. Iznimna pravila bila bi ukinuta. Sve tri političke opcije procijenjene su na temelju njihova potencijala za ostvarenje ciljeva ZPP-a 2020., specifičnih ciljeva politike i operativnih ciljeva u pogledu revizije te u smislu učinkovitosti i djelotvornosti. Opcija koja se temelji na načelima najuspješnija je prema svim ocijenjenim kriterijima, potom slijedi opcija koja se temelji na tržištu te na kraju poboljšani status quo. Očekuje se da će opcija koja se temelji na načelima donijeti sljedeće rezultate: – pozitivni tržišni izgledi, koji su rezultat većeg povjerenja potrošača, kojima bi se trebalo podupirati cijene ekoloških proizvoda i privlačiti nove sudionike, – ukidanje izuzeća od pravila trebalo bi pridonijeti razvoju ekoloških sirovina, osobito sjemena, – jasnija i jednostavnija pravila proizvodnje učinit će sektor privlačnijim, – tržišno natjecanje postat će pravednije zahvaljujući većoj usklađenosti, jednostavnijim i jasnijim pravilima te prijelazu s ekvivalentnosti na usklađenost kod priznavanja kontrolnih tijela u trećim zemljama, – povjerenje potrošača će porasti zahvaljujući poboljšanom sustavu kontrole i usklađenim pravilima proizvodnje kojima se uzimaju u obzir rastući društveni interesi (sustav upravljanja zaštitom okoliša za prerađivače i trgovce, dobrobit životinja), – očekuje se da će pristup utemeljen na riziku poboljšati učinkovitost i djelotvornost kontrola te pridonijeti, zajedno s pouzdanijim uvoznim režimom, sprječavanju prijevara, – ukidanjem izvanrednih pravila naglasit će se pozitivni učinci na okoliš povezani s ekološkom proizvodnjom, – ukidanjem izuzeća poboljšat će se uvjeti dobrobiti životinja. Procjenom učinka zaključeno je da je najpoželjnija opcija ona koja se temelji na načelima, s uključivanjem poboljšanja predloženih u opciji poboljšani status quo te nekih podopcija. Posebna je pozornost posvećena pojednostavnjenju tijekom cijelog procesa. Izabranom će se opcijom: – pojasniti odredbe o području primjene, pravilima proizvodnje, označivanju i kontrolama, – ukloniti neučinkovite odredbe, – ograničiti mogućnost država članica odobravanje izuzeća od pravila, – pojednostavniti uvozni režim, – pojednostavniti zahtjevi za male poljoprivrednike, osobito uvođenjem skupnog certificiranja. Što se tiče administrativnih troškova, sadašnji će prijedlog dovesti do ukidanja 37 od sadašnjih 135 obveza obavješćivanja uvedenih subjektima u ekološkoj proizvodnji i upravama. 3. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA 3.1. Sažetak predloženog djelovanja Ekološka proizvodnja mora se i dalje pridržavati niza načela koja pomno odražavaju očekivanja građana. Posebna pravila proizvodnje ujedinjena su u Prilogu predloženoj Uredbi, čime je riješen problem njihove čitljivosti. Ukidanjem izuzeća postrožena su i usklađena pravila proizvodnje, osim ako su privremene mjere potrebne radi omogućivanja nastavka ili ponovnog pokretanja ekološke proizvodnje u slučaju prirodnih katastrofa. Ekološkim poljoprivrednim gospodarstvima mora se u cijelosti upravljati u skladu sa zahtjevima koji se primjenjuju na ekološku proizvodnju te u načelu više nije moguće retroaktivno priznavanje prijelaznog razdoblja. Sastojci poljoprivrednog podrijetla koji se upotrebljavaju u ekološkim prerađenim proizvodima moraju biti isključivo ekološki. Uz iznimku mikro poduzeća, subjekti u ekološkoj proizvodnji, osim uzgajivača ili subjekata koji proizvode morske alge ili životinje iz akvakulture, obvezni su razviti sustav za poboljšanje svoje ekološke učinkovitosti. Sustav kontrola poboljšan je uključivanjem svih odredaba koje se odnose na kontrolu u jedinstven zakonodavni tekst u okviru Komisijina prijedloga uredbe o službenim kontrolama i ostalim službenim aktivnostima u području hrane i hrane za životinje. Dakle, subjekti, nadležna tijela te kontrolna tijela i kontrolne ustanove neće više morati u dvama različitim zakonodavnim tekstovima tražiti odredbe koje se odnose na kontrole. Pojašnjenjem, pojednostavnjenjem i usklađenjem pravila proizvodnje te ukidanjem niza mogućih izuzeća od tih pravila povećana je mogućnost kontrole. Prijedlogom se želi ukinuti mogućnost izuzeća određenih tipova subjekata u maloprodaji koja je predviđena Uredbom (EZ) br. 834/2007, a koja je dovodila do različitih tumačenja i praksi u državama članicama te otežavala upravljanje, nadzor i kontrolu. Pristup službenim kontrolama utemeljen na riziku osnažen je ukidanjem zahtjeva za obveznom godišnjom provjerom sukladnosti svih subjekata iz Uredbe (EZ) br. 834/2007. To će omogućiti prilagodbu učestalosti kontrola, delegiranim aktima koji se trebaju donijeti u skladu s Uredbom (EU) br. XX/XXX (Uredba o službenim kontrolama), tako da subjekti niskog rizika ne moraju biti podvrgnuti fizičkim kontrolama svake godine i/ili mogu biti podvrgnuti smanjenim godišnjim fizičkim kontrolama, dok bi subjekti visokog rizika bili češće cilj. Tako će doći do poštenije ravnoteže kontrolnog opterećenja za subjekte, pri čemu će to opterećenje biti manje za one koji pokazuju dokazano dobre rezultate u poštovanju pravila te do učinkovitijeg i djelotvornijeg korištenja resursa od strane nadležnih tijela, kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova. Uvedene su posebne odredbe radi povećanja transparentnosti u pogledu pristojbi koje se mogu naplaćivati za kontrole te su postrožene odredbe o objavljivanju subjekata i informacija o njihovu statusu u pogledu certifikacije. Uvodi se sustav skupnog certificiranja za male poljoprivrednike u Uniji u cilju smanjenja troškova inspekcijskih pregleda i certificiranja te s tim povezanoga administrativnog opterećenja, jačanja lokalnih mreža, pridonošenja boljem tržišnom plasmanu te osiguranja ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja sa subjektima iz trećih zemalja. Uvedene su posebne odredbe radi bolje sljedivosti i sprečavanja prijevara: subjekte ne smiju za istu skupinu proizvoda u različitim fazama lanca ekološke proizvodnje kontrolirati različita kontrolna tijela ili ustanove. Uvedene su i posebne odredbe kako bi se uskladile mjere koje treba poduzeti kad se otkriju neodobreni proizvodi ili tvari. U tom kontekstu, može se dogoditi da poljoprivrednici ne smiju svoje proizvode staviti na tržište kao ekološke zbog nenamjerne prisutnosti neodobrenih proizvoda ili tvari. Komisija može ovlastiti države članice za dodjelu nacionalnih plaćanja kako bi se nadoknadili gubici nastali u takvim slučajevima. Uz to, države članice mogu koristiti instrumente Zajedničke poljoprivredne politke kako bi se u cijelosti ili djelomično pokrili takvi gubici. Naposljetku, prijedlogom se utvrđuju mjere koje treba poduzimati širom Unije za iste široke kategorije nesukladnosti kako bi se osiguralo isto postupanje prema svim subjektima, pravilno djelovanje unutarnjeg tržišta i održavanje povjerenja potrošača, pri čemu se ne prejudicira određivanje sankcija koje je u nadležnosti država članica. Trgovinski je režim prilagođen kako bi se poboljšali uvjeti za ravnopravnost subjekata u ekološkoj proizvodnji Europske unije i u trećim zemljama te bolje osiguralo povjerenje potrošača. Ostaje mogućnost sklapanja sporazuma o ekvivalentnosti s trećim zemljama, ali se postupno ukida sustav jednostranog priznavanja ekvivalentnosti. Predlaže se postupni prijelaz s priznavanja kontrolnih tijela na režim sukladnosti. 3.2. Pravna osnova Ugovor o funkcioniranju Europske unije, njegov članak 42. prvi stavak i članak 43. stavak 2. 3.3. Načela supsidijarnosti i proporcionalnosti Prijedlogom se revidira postojeći sustav kvalitete uspostavljen u okviru ZPP-a . Proizvodnja i trgovina poljoprivrednim i prehrambenim proizvodima na tržištu Europske unije i osiguranje pravilnog djelovanja unutarnjeg tržišta ekološkim proizvodima pitanja su koja spadaju u zajedničku nadležnost Unije i država članica. Kako bi se kao dio cjelokupnog ZPP-a osigurao nesmetan razvoj jedinstvenog tržišta, program ekološke proizvodnje na razini Unije učinkovitiji je od 28 različitih programa. Osim toga, omogućuje snažniju i dosljedniju trgovinsku politiku prema svjetskim trgovinskim partnerima, osobito jer jača pregovaračku moć Unije. Prijedlog dovodi do daljnjeg usklađenja u sljedećim područjima: – Smanjuje se sadašnja mogućnost dana državama članicama da odobravaju izuzeća od pravila, koja dovodi do nepoštenog tržišnog natjecanja među subjektima, rizika od gubitka povjerenja potrošača, složenog zakonodavstva i trgovinskih problema (poteškoće u provedbi sukladnosti). – Činjenica da države članice mogu različito reagirati na istu vrstu nepoštovanja pravila EU-a o ekološkoj proizvodnji problem je koji dovodi do nepoštenoga tržišnog natjecanja i neučinkovitog djelovanja jedinstvenog tržišta. 3.4. Izbor instrumenata Predloženi je instrument uredba jer se pokazalo da postojeće odredbe pružaju primjeren okvir za države članice; druge vrste mjera ne bi bile primjerene. Direktivom bi se utvrdila fleksibilnija pravila, koja bi mogla dovesti do nepoštenoga tržišnog natjecanja među subjektima te zabune i prijevare potrošača. Uredba osigurava dosljedan pristup koji trebaju slijediti države članice te smanjuje administrativno opterećenje jer se od subjekata zahtijeva da se pridržavaju jedinstvenog skupa pravila. Neobvezujući zakonski instrumenti, kao što su smjernice, smatraju se neprimjerenima za rješavanje razlika u tumačenju i provedbi pravila te s obzirom na međunarodni kontekst. 4. PRORAČUNSKE IMPLIKACIJE Prijedlogom se dodjeljuju sredstva iz proračuna za mjere tehničke pomoći. Detalji o proračunskim implikacijama navedeni su u zakonodavnom financijskom izvještaju. 5. NEOBAVEZNI ELEMENTI: POJEDNOSTAVNJENJE Prijedlogom se predviđaju pojednostavnjenja i pojašnjenja te se popunjava više praznina u zakonodavstvu. Uključuje ukidanje 37 od 135 postojećih obveza u zakonodavstvu o ekološkoj proizvodnji. Prijedlog uključuje znatno smanjenje administrativnog opterećenja. Prema istim načelima izradit će se nacrt delegiranih akata temeljenih na prijedlogu. Što se tiče pravila proizvodnje, prijedlog znači znatna pojednostavnjenja za subjekte i nacionalne uprave uz ograničenje prostora koji države članice imaju za odobravanje izuzeća. Uklonjeno je nekoliko neučinkovitih odredaba, osobito jačanjem pristupa kontrolama koji se temelji na riziku. Što se tiče uvoza, proizvođačima, kontrolnim tijelima i Komisiji bit će lakše upravljati režimom sukladnosti za kontrolna tijela. Skupno certificiranje koje traži razmjernije zahtjeve u pogledu inspekcije i vođenja evidencije donosi znatno pojednostavnjenje za male poljoprivrednike. Cilj je prijedloga učiniti zakonodavstvo pristupačnijim korisniku. To je u prvom redu postignuto time što su, uz opća pravila proizvodnje koja su ostavljena u tekstu Uredbe, posebna pravila ekološke proizvodnje sadržana u Prilogu Uredbi. 6. USKLAĐIVANJE Godine 2010. Komisija je donijela COM (2010)759 što se odnosi na usklađivanje s Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 s Ugovorom iz Lisabona. Temeljita rasprava u okviru trijaloga 2011. i 2012. u praksi je dovela do mirovanja prijedloga o usklađivanju. Trenutačni prijedlog sadržava potrebne elemente prijedloga o usklađivanju, uključujući strukturu zakonskih odredbi u osnovnom aktu, delegiranim aktima i provedbenim aktima. . Stoga će se COM (2010) 759 povući kao zastarjeli. 2014/0100 (COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća [Uredba o službenim kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 42. prvi stavak i članak 43. stavak 2. uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[9], uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[10], u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1) Ekološka je proizvodnja sveobuhvatan sustav upravljanja poljoprivrednim gospodarstvima i proizvodnjom hrane koji ujedinjuje najbolju praksu zaštite okoliša i klime, visoku razinu biološke raznolikosti, očuvanje prirodnih resursa, primjenu visokih standarda za dobrobit životinja i proizvodne standarde koji su u skladu s potražnjom sve većeg broja potrošača za proizvodima proizvedenim uz primjenu prirodnih tvari i procesa. Prema tome, ekološka proizvodnja u društvu ima dvostruku ulogu, pri čemu, s jedne strane, opskrbljuje specifično tržište odgovarajući na potražnju potrošača za ekološkim proizvodima, a s druge strane, osigurava javna dobra koja doprinose zaštiti okoliša i dobrobiti životinja, kao i ruralnom razvoju. (2) Pridržavanje visokih standarda u području zdravlja, zaštite okoliša i dobrobiti životinja pri proizvodnji ekoloških proizvoda svojstveno je visokoj kvaliteti tih proizvoda. Kako je naglašeno u Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu i Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o politici kvalitete poljoprivrednih proizvoda[11], ekološka je proizvodnja dio Unijinih sustava kvalitete za poljoprivredne proizvode, zajedno s oznakama zemljopisnog podrijetla, garantirano tradicionalnim specijalitetima i proizvodima iz najudaljenijih regija Unije, kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća[12] odnosno Uredbi (EU) br. 228/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[13]. U tom smislu, u okviru zajedničke poljoprivredne politike („ZPP”) ekološka proizvodnja teži ostvarenju istih onih ciljeva koji su svojstveni svim Unijinim sustavima kvalitete za poljoprivredne proizvode. (3) Ciljevi politike ekološke proizvodnje posebno su ugrađeni u ciljeve ZPP-a tako što se poljoprivrednicima osigurava pravedna dobit za usklađenost s pravilima ekološke proizvodnje. Osim toga, rastuća potražnja potrošača za ekološkim proizvodima stvara uvjete za daljnji razvoj i širenje tržišta tih proizvoda, a time i za povećanje dobiti poljoprivrednika koji se bave ekološkom proizvodnjom. (4) Nadalje, ekološka je proizvodnja sustav koji pridonosi uključivanju zahtjeva u pogledu zaštite okoliša u ZPP i promiče održivu poljoprivrednu proizvodnju. Zbog toga su mjere kojima se pruža financijska potpora ekološkoj proizvodnji uvedene u ZPP, i to zadnji put Uredbom (EU) br. 1307/2013 Europskog parlamenta i Vijeća,[14] a posebno su pojačane nedavnom reformom pravnog okvira za politiku ruralnog razvoja kako je uspostavljen Uredbom (EU) br. 1305/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[15]. (5) Ekološka proizvodnja pridonosi i ostvarivanju ciljeva ekološke politike Unije, osobito ciljeva Strategije o bioraznolikosti do 2020.[16], Komunikacije o zelenoj infrastrukturi[17], Tematske strategije za zaštitu tla[18] i zakonodavstva o zaštiti okoliša kao što su direktive o pticama[19] i staništima[20], Direktive o nitratima[21], Okvirne direktive o vodama[22], Direktive o nacionalnim gornjim granicama emisije[23] i Direktive o održivoj uporabi pesticida[24]. (6) S obzirom na ciljeve Unijine politike ekološke proizvodnje, pravni okvir uspostavljen za provedbu te politike trebao bi imati za cilj osiguranje poštenoga tržišnog natjecanja i pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda te održavanje i opravdavanje povjerenja potrošača u proizvode koji su označeni kao ekološki. Nadalje bi trebao imati za cilj osiguravanje uvjeta u kojima se politika može dalje razvijati u skladu s promjenama u proizvodnji i na tržištu. (7) Politički prioriteti strategije Europa 2020. kako su navedeni u Komunikaciji Komisije naslovljenoj „Europa 2020.: Strategija za pametan, održiv i uključiv rast”[25] uključuju sljedeće ciljeve: razvoj konkurentnog gospodarstva koje se temelji na znanju i inovacijama, promicanje gospodarstva s visokim stupnjem zaposlenosti koje omogućuje socijalnu i teritorijalnu koheziju te poticanje prijelaza na gospodarstvo koje učinkovito iskorištava resurse i ima nisku razinu emisije ugljika. Politika ekološke proizvodnje trebala bi omogućiti subjektima prava sredstva za postizanje bolje prepoznatljivosti i promidžbu njihovih proizvoda te ih istodobno štititi od nepoštenih praksi. (8) S obzirom na dinamični razvoj ekološkog sektora, Uredbom Vijeća (EZ) br. 834/2007[26] utvrđena je potreba za budućim preispitivanjem pravila Unije o ekološkoj proizvodnji, uzimajući u obzir iskustva stečena primjenom tih pravila. Rezultati tog preispitivanja koje je provela Komisija ukazuju na to da je potrebno poboljšati pravni okvir Unije kojim se uređuje ekološka proizvodnja kako bi se predvidjela pravila koja odgovaraju visokim očekivanjima potrošača i jamče dovoljnu jasnoću onima kojima su upućena. Stoga bi Uredbu (EZ) br. 834/2007 trebalo staviti izvan snage i zamijeniti je novom Uredbom. (9) Dosadašnje iskustvo stečeno kroz primjenu Uredbe (EZ) br. 834/2007 pokazuje da je potrebno pojasniti proizvode na koje se primjenjuje ova Uredba. Ona bi u prvom redu trebala obuhvaćati poljoprivredne proizvode, uključujući proizvode akvakulture, navedene u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije („Ugovor”). Osim toga, trebala bi obuhvaćati i prerađene poljoprivredne proizvode namijenjene da se koriste kao hrana ili hrana za životinje jer stavljanje na tržište takvih proizvoda kao ekoloških predstavlja važan način plasmana poljoprivrednih proizvoda i osigurava informiranje potrošača o ekološkoj prirodi poljoprivrednih proizvoda od kojih su prerađeni. Isto tako, ova bi Uredba trebala obuhvaćati i određene druge proizvode koji su usko povezani s poljoprivrednim proizvodima slično kao prerađeni poljoprivredni proizvodi jer ti drugi proizvodi predstavljaju važan način plasmana poljoprivrednih proizvoda ili su sastavni dio proizvodnog procesa. Naposljetku, u područje primjene ove Uredbe treba uključiti i morsku sol jer se proizvodi primjenom prirodnih proizvodnih metoda i njezina proizvodnja pridonosi razvoju ruralnih područja, pa time spada u ciljeve ove Uredbe. Radi jasnoće te druge proizvode koji nisu navedeni u Prilogu I. Ugovoru treba navesti u Prilogu I. ovoj Uredbi. (10) U cilju nadopune ili izmjene određenih elemenata ove Uredbe koji nisu ključni ovlast za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a treba delegirati Komisiji. Posebno je važno da Komisija tijekom pripremnih aktivnosti izvrši odgovarajuće konzultacije, uključujući konzultacije na stručnoj razini. Prilikom izrade i sastavljanja delegiranih akata Komisija bi trebala osigurati istovremenu, pravodobnu i odgovarajuću dostavu relevantnih dokumenata Europskom parlamentu i Vijeću. (11) Kako bi se uzele u obzir nove proizvodne metode ili materijali ili međunarodne obveze, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu izmjene popisa drugih proizvoda koji spadaju u područje primjene ove Uredbe. Za uvrštavanje na taj popis prihvatljivi su jedino proizvodi koji su usko povezani s poljoprivrednim proizvodima. (12) Budući da je priprema hrane u okviru ugostiteljske djelatnosti lokalne naravi, mjere koje poduzimaju države članice i privatni programi u tom području smatraju se dostatnima za osiguranje funkcioniranja jedinstvenog tržišta. Stoga se ova Uredba ne bi trebala primjenjivati na hranu koju u svojim objektima pripremaju subjekti u okviru ugostiteljske djelatnosti. Isto tako, proizvodi lova u divljini i ribolova u slobodnim vodama ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom jer se proizvodni proces ne može u cijelosti kontrolirati. (13) Istraživački projekti pokazali su da je na tržištu ekološke hrane povjerenje potrošača od presudne važnosti. Dugoročno gledano nepouzdana pravila mogu ugroziti povjerenje javnosti i dovesti do neuspjeha na tržištu. Stoga bi se održivi razvoj ekološke proizvodnje u Uniji trebao temeljiti na jasnim pravilima proizvodnje koja su usklađena na razini Unije. Osim toga, ta bi pravila proizvodnje trebala ispuniti očekivanja subjekata i potrošača u pogledu kvalitete ekoloških proizvoda i poštovanja načela i pravila utvrđenih ovom Uredbom. (14) Ova bi se Uredba trebala primjenjivati ne dovodeći u pitanje povezano zakonodavstvo poput onog u području sigurnosti prehrambenog lanca, zdravlja i dobrobiti životinja, zdravlja bilja, biljnog reprodukcijskog materijala, označivanja i zaštite okoliša. Točnije, u pogledu odobrenja proizvoda i tvari koji se smiju koristiti u proizvodnji ekoloških proizvoda, važno je naglasiti da se takve proizvode i tvari mora najprije odobriti na razini Unije. Stoga bi se ova Uredba trebala primjenjivati ne dovodeći u pitanje ostale posebne odredbe Unije povezane s odobrenjem i stavljanjem na tržište tih proizvoda i tvari. (15) Opća pravila proizvodnje iz ove Uredbe načelno bi trebala uključivati zabranu primjene ionizirajućeg zračenja i uporabe genetski modificiranih organizama (GMO-ovi) te proizvoda dobivenih od ili s pomoću GMO-ova. Budući da su potrošači sve više i više zabrinuti zbog utjecaja prerade i prijevoza hrane na okoliš, subjekti u ekološkoj proizvodnji, osim uzgajivača i subjekata koji proizvode morske alge ili životinje iz akvakulture, obvezni su upravljati svojom ekološkom učinkovitošću u skladu s usklađenim sustavom. U cilju smanjivanja regulatornog opterećenja mikro poduzeća kako je definirano u Preporuci Komisije 2003/361/EZ[27] uključenih u ekološku proizvodnju, primjereno je izuzeti ih iz ovog zahtjeva. Kako bi se osigurala ispravna primjena općih pravila proizvodnje, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu utvrđivanja kriterija koje sustav upravljanja okolišem mora ispunjavati. (16) Smatra se da je rizik od nepoštovanja pravila ekološke proizvodnje veći kod poljoprivrednih gospodarstava koja imaju jedinice kojima se ne upravlja u skladu s pravilima ekološke proizvodnje. Stoga bi se nakon odgovarajućeg prijelaznog razdoblja svim poljoprivrednim gospodarstvima u Uniji koja žele prijeći na ekološku proizvodnju, trebalo upravljati u skladu sa zahtjevima koji se primjenjuju na ekološku proizvodnju. Ekološka poljoprivredna gospodarstva trebala bi biti podvrgnuta istom prijelaznom razdoblju u svim državama članicama neovisno o tome jesu li se prethodno pridržavala agroekoloških mjera koje se podupiru sredstvima iz fondova Unije. Međutim, prijelazno razdoblje nije potrebno u slučaju zemljišta na ugaru. Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu utvrđivanja pravila kojima se dopunjuju opća pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju ili dopunjuju i mijenjaju posebna pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju. (17) Potrebno je utvrditi posebna pravila proizvodnje u uzgoju bilja, životinja i proizvoda akvakulture, uključujući pravila o sakupljanju samoniklog bilja i morskih algi, kao i ona koja se primjenjuju u proizvodnji prerađene hrane i hrane za životinje te proizvodnji vina i kvasca kako bi se osigurala usklađenost i poštovanje ciljeva i načela ekološke proizvodnje. (18) Budući da se ekološka biljna proizvodnja temelji na hranjenju biljaka u prvom redu kroz ekosustav tla, ne treba dopustiti hidroponsku proizvodnju Osim toga, ekološka biljna proizvodnja trebala bi uključivati primjenu tehnika proizvodnje koje sprječavaju ili smanjuju na najmanju moguću razinu onečišćenje okoliša. (19) Što se tiče gospodarenja tlom i gnojidbe, treba utvrditi uvjete za primjenu uzgojnih postupaka dopuštenih u ekološkoj biljnoj proizvodnji te za uporabu gnojiva i poboljšivača tla. (20) Potrebno je znatno ograničiti uporabu pesticida. Prednost bi trebalo davati primjeni mjera kojima se svaka šteta uzrokovana štetočinama i korovom sprječava tehnikama koje ne uključuju primjenu sredstava za zaštitu bilja kao što je plodored. Potrebno je nadzirati prisutnost štetočina i korova kako bi se odlučilo je li intervencija gospodarski i ekološki opravdana. Potrebno je dopustiti uporabu određenih sredstava za zaštitu bilja ako takve tehnike ne pružaju primjerenu zaštitu i samo ako su ta sredstva za zaštitu bilja odobrena u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[28], nakon što je ocijenjeno da su u skladu s ciljevima i načelima ekološke proizvodnje, uključujući ograničavajuće uvjete uporabe, te shodno tome odobrena u skladu s ovom Uredbom. (21) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje u pogledu uzgojnih postupaka, gospodarenja tlom i gnojidbe, zdravlja bilja i zaštite od štetočina i korova, upravljanja proizvodnjom gljiva i drugih posebnih biljaka i sustava biljne proizvodnje, podrijetla biljnog reprodukcijskog materijala te sakupljanja samoniklog bilja. (22) S obzirom na to da uzgoj stoke sam po sebi uključuje gospodarenje poljoprivrednim zemljištem, pri čemu se stajski gnoj upotrebljava za prihranjivanje biljnih usjeva, treba zabraniti uzgoj stoke bez zemljišta. Pri odabiru pasmina treba uzimati u obzir njihovu sposobnost prilagodbe lokalnim uvjetima, njihovu vitalnost i otpornost na bolesti te treba poticati široku biološku raznolikost. (23) U ekološkom uzgoju stoke i akvakulture uvjeti smještaja, uključujući vodeni medij ako je potrebno, trebali bi zadovoljavati etološke potrebe životinja. Treba utvrditi posebne uvjete smještaja i uzgojne prakse u pogledu određenih životinja, uključujući pčele. Ti bi uvjeti i prakse trebali osiguravati visoku razinu dobrobiti životinja, koja u određenim aspektima može premašiti Unijine standarde dobrobiti životinja koji se općenito primjenjuju na stočnu proizvodnju. U većini bi slučajeva stoka trebala imati stalan pristup površinama na otvorenom radi ispaše te bi takve površine na otvorenom trebale načelno biti ustrojene u skladu s primjerenim sustavom plodoreda. (24) Kako bi se spriječilo da prirodni resursi kao što su tlo i voda budu onečišćeni hranjivim tvarima, treba odrediti gornju granicu po hektaru za korištenje gnojiva i za držanje stoke. Ta bi granica trebala biti povezana s udjelom dušika u gnojivu. (25) Sakaćenja koja imaju za posljedicu stres, povrede, bolesti ili patnje životinja potrebno je zabraniti. (26) Stoku treba hraniti krmivom proizvedenim u skladu s pravilima ekološke proizvodnje, koja po mogućnosti potječe s vlastitog gospodarstva, uzimajući u obzir fiziološke potrebe životinja. Osim toga, da bi se zadovoljile osnovne prehrambene potrebe stoke, može biti potrebno koristiti određene minerale, elemente u tragovima i vitamine, i to pod točno određenim uvjetima. (27) Skrb za zdravlje životinja treba temeljiti uglavnom na sprječavanju bolesti. Osim toga, potrebno je primjenjivati posebne mjere čišćenja i dezinfekcije. U ekološkoj proizvodnji ne bi trebalo dopustiti preventivno korištenje kemijski sintetiziranih alopatskih lijekova, osim u slučaju bolesti ili ranjavanja životinje gdje se zahtijeva da se odmah pristupi liječenju, pri čemu ih treba ograničiti na najmanju moguću količinu potrebnu za ozdravljenje životinje. U takvim slučajevima, kako bi se potrošačima zajamčila cjelovitost ekološke proizvodnje, treba omogućiti poduzimanje restriktivnih mjera kao što je udvostručenje službene karence nakon korištenja takvih lijekova kako je navedeno u relevantnom zakonodavstvu Unije. Što se tiče pčelarstva, potrebno je utvrditi posebna pravila o sprječavanju bolesti i veterinarskom liječenju. (28) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje u uzgoju stoke u pogledu podrijetla životinja, smještaja životinja, uključujući minimalnu potrebnu površinu u zatvorenim objektima i na otvorenom te u pogledu uzgojne prakse, rasploda, hrane za životinje i hranjenja, sprječavanja bolesti i veterinarskog liječenja. (29) Ovom se Uredbom odražavaju ciljevi nove Zajedničke ribarstvene politike u pogledu akvakulture, koja ima ključnu ulogu u osiguranju održive i dugoročne sigurnosti hrane te rasta i zapošljavanja, a istodobno smanjuje pritisak na divlje riblje stokove u kontekstu rastuće globalne potražnje za hranom podrijetlom iz vode. U Komunikaciji Komisije Vijeću i Europskom parlamentu o strateškim smjernicama za održivi razvoj europske akvakulture iz 2013.[29] ističu se glavni izazovi s kojima se suočava akvakultura Unije i njezin potencijal za rast. Ekološka akvakultura opisuje se kao osobito obećavajući sektor i naglašavaju se konkurentske prednosti koje proizlaze iz certifikacije ekoloških proizvoda. (30) Ekološka akvakultura relativno je novo područje ekološke proizvodnje u usporedbi s ekološkom poljoprivredom, u kojoj na razini gospodarstava postoji dugogodišnje iskustvo. S obzirom na rastući interes potrošača za proizvode ekološke akvakulture, vjerojatno je da će doći do daljnjeg povećanja jedinica akvakulture koje prelaze na ekološku proizvodnju. To dovodi do povećanog iskustva, tehničkih znanja i razvoja, a time i do poboljšanja u ekološkoj akvakulturi koja bi se trebala odražavati u pravilima proizvodnje. (31) Da bi se osiguralo opće razumijevanje, izbjegle nejasnoće i jamčila ujednačena primjena pravila proizvodnje životinja i morskih algi u ekološkoj akvakulturi, ta bi pravila proizvodnje trebala biti popraćena određenim definicijama koje se odnose na akvakulturu. (32) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje morskih algi, i to u pogledu prikladnosti vodenog medija i plana održivog upravljanja, sakupljanja divljih morskih algi, uzgoja morskih algi, protuobraštajnih mjera i čišćenja proizvodne opreme i objekata te u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se dopunjuju posebna pravila proizvodnje životinja u akvakulturi, i to u pogledu prikladnosti vodenog medija i plana održivog upravljanja, podrijetla životinja iz akvakulture, uzgojne prakse u akvakulturi, uključujući vodene kavezne sustave, uzgojne sustave i maksimalnu uzgojnu gustoću, razmnožavanje, postupanje sa životinjama iz akvakulture, hranu i hranidbu te sprječavanje bolesti i veterinarsko liječenje. (33) Subjekti koji proizvode ekološku hranu ili ekološku hranu za životinje trebali bi postupati u skladu s odgovarajućim postupcima koji se temelje na sustavnom prepoznavanju kritičnih faza prerade kako bi se osiguralo da prerađeni proizvodi udovoljavaju pravilima ekološke proizvodnje. Ekološki prerađeni proizvodi trebali bi se proizvoditi postupcima prerade koji jamče očuvanje ekološke cjelovitosti i bitnih svojstava proizvoda kroz sve faze ekološke proizvodnje. (34) Treba utvrditi odredbe o sastavu ekološke prerađene hrane. Takva bi hrana osobito trebala biti proizvedena uglavnom od ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla, uz ograničenu mogućnost korištenja određenih neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla koji su navedeni u ovoj Uredbi. Osim toga, samo određene tvari odobrene u skladu s ovom Uredbom trebale bi biti dopuštene za uporabu u proizvodnji ekološke prerađene hrane. (35) Prerađenu hranu trebalo bi označiti kao ekološku samo ako su ekološki svi ili gotovo svi sastojci poljoprivrednog podrijetla. Međutim, treba donijeti posebne odredbe za prerađenu hranu koja sadržava sastojke poljoprivrednog podrijetla koji se ne mogu proizvesti na ekološki način, kao što je slučaj s proizvodima lova i ribolova. Osim toga, radi informiranja potrošača i transparentnosti na tržištu i poticanja upotrebe ekoloških sastojaka, pod određenim uvjetima treba omogućiti i da ekološki sastojci budu navedeni na popisu sastojaka. (36) Treba odrediti odredbe o sastavu ekološke prerađene hrane za životinje i o uporabi određenih tvari i tehnika u njezinoj proizvodnji. (37) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje prerađene hrane i hrane za životinje, i to u pogledu postupaka koje treba primjenjivati, preventivnih mjera koje treba poduzimati, sastava prerađene hrane i hrane za životinje, mjera čišćenja, stavljanja na tržište prerađenih proizvoda, uključujući njihovo označivanje i identifikaciju, odvajanje ekoloških proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva od neekoloških proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva, popis neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla koji se mogu iznimno upotrebljavati u proizvodnji ekoloških prerađenih proizvoda, izračunavanje postotka sastojaka poljoprivrednog podrijetla te tehnike koje se primjenjuju u preradi hrane ili hrane za životinje. (38) Ekološko vino trebalo bi biti proizvedeno u cijelosti od ekoloških sirovina i treba dopustiti dodavanje samo određenih tvari odobrenih u skladu s ovom Uredbom. Treba zabraniti određene enološke postupke, procese i načine obrade u proizvodnji ekološkog vina. Određene enološke postupke, procese i načine obrade treba dopustiti pod točno utvrđenim uvjetima. (39) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje vina, i to u pogledu enoloških praksi i ograničenja. (40) Prvotno se kvasac nije smatrao poljoprivrednim sastojkom na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 i stoga se nije uračunavao u poljoprivredne sastojke ekoloških proizvoda. Međutim, Uredbom Komisije (EZ) br. 889/2008[30] uvedeno je obvezno računanje kvasca i proizvoda od kvasca kao sastojaka poljoprivrednog podrijetla za potrebe ekološke proizvodnje od 31. prosinca 2013. čime je industriji ostavljeno dovoljno vremena da se prilagodi tom pravilu. U skladu s time, u proizvodnji ekološkog kvasca trebalo bi upotrebljavati samo ekološki proizvedene supstrate te bi samo određene tvari trebale biti dopuštene za uporabu u njegovoj proizvodnji, pripravcima i formulaciji. Osim toga, ekološki kvasac ne smije biti prisutan u ekološkoj hrani ili hrani za životinje zajedno s neekološkim kvascem. (41) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje ekološkog kvasca, i to u pogledu prerade i supstrata koji se upotrebljavaju u njegovoj proizvodnji. (42) Kako bi se uzela u obzir svaka buduća potreba za posebnim pravilima proizvodnje za proizvode čija proizvodnja nije obuhvaćena nijednom kategorijom posebnih pravila proizvodnje utvrđenih ovom Uredbom te kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom i kasnija prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem posebnih pravila proizvodnje za takve proizvode, uključujući njihove izmjene ili dopune. (43) Uredbom (EZ) br. 834/2007 predviđena su različita izuzeća od pravila ekološke proizvodnje. Iskustvo stečeno primjenom tih odredaba pokazalo je da takva izuzeća negativno utječu na ekološku proizvodnju. Posebno je utvrđeno da samo postojanje takvih izuzeća onemogućuje proizvodnju sirovina u ekološkom obliku te da nije osigurana visoka razina dobrobiti životinja povezane s ekološkom proizvodnjom. Osim toga, izuzeća u pogledu upravljanja i kontrole dovode do znatnoga administrativnog opterećenja, kako za nacionalne uprave tako i za subjekte. Naposljetku, postojanje izuzeća stvorilo je uvjete za poremećaje u tržišnom natjecanju te je prijetilo narušavanjem povjerenja potrošača. U skladu s time, prostor za odobrenje izuzeća od pravila ekološke proizvodnje trebalo bi dodatno smanjiti i ograničiti na slučajeve kada postoje okolnosti katastrofe. (44) Radi omogućivanja nastavka ili ponovnog pokretanja ekološke proizvodnje u slučajevima u kojima nastanu okolnosti katastrofe, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu utvrđivanja kriterija prema kojima će se određivati slučajevi nastanka okolnosti katastrofe i utvrdila posebna pravila za rješavanje takvih slučajeva te za potrebne zahtjeve u pogledu praćenja i izvješćivanja. (45) U određenim se uvjetima ekološki i neekološki proizvedeni proizvodi mogu prikupljati i prevoziti istodobno. Kako bi se ekološki proizvodi pravilno odvojili od neekološki proizvedenih proizvoda tijekom rukovanja i kako bi se izbjeglo svako miješanje, treba utvrditi posebne odredbe. (46) Kako bi se osigurala cjelovitost ekološke proizvodnje i prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s utvrđivanjem pravila kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila o sakupljanju, pakiranju, prijevozu i skladištenju ekoloških proizvoda. (47) U ekološkoj proizvodnji potrebno je na najmanju moguću mjeru svesti uporabu proizvoda i tvari kao što su sredstva za zaštitu bilja, gnojiva, poboljšivači tla, hranjive tvari, sastojci koji se upotrebljavaju za prehranu životinja, dodaci hrani za životinje ili prehrambeni aditivi, pomoćne tvari u procesu proizvodnje te proizvodi za čišćenje i dezinfekciju i pod određenim uvjetima utvrđenima u ovoj Uredbi. Isti pristup treba slijediti i kad je riječ o proizvodnji ekološke prerađene hrane i uporabi u njoj proizvoda i tvari kao što su prehrambeni aditivi i pomoćne tvari u proizvodnji. Stoga je potrebno utvrditi odredbe kako bi se definirala svaka moguća uporaba takvih proizvoda i tvari u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji ekološke prerađene hrane, u skladu s načelima koja su utvrđena u ovoj Uredbi i određenim kriterijima. (48) Kako bi se osigurale kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje općenito, a posebno proizvodnje ekološke prerađene hrane, te prilagodba tehničkom razvoju, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata kako bi utvrdila dodatne kriterije za odobravanje ili povlačenje odobrenja proizvoda i tvari za uporabu u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji ekološke prerađene hrane te druge zahtjeve u pogledu uporabe takvih odobrenih proizvoda i tvari. (49) U nedostatku posebnih pravila Unije o mjerama koje se poduzimaju kada su u ekološkim proizvodima prisutne neodobrene tvari ili proizvodi, diljem Unije definirani su i provedeni različiti pristupi. Ta situacija uzrokuje nesigurnost za subjekte, kontrolna tijela i kontrolne ustanove. Može dovesti i do različitog tretmana subjekata u Uniji te ugroziti povjerenje potrošača u ekološke proizvode. Stoga je primjereno utvrditi jasne i ujednačene odredbe kojima se zabranjuje da se oni proizvodi u kojima su prisutni bilo kakvi neodobreni proizvodi ili tvari izvan određenih razina, stavljaju na tržište kao ekološki. Te bi se razine trebale utvrditi uzimajući u obzir osobito Direktivu Komisije 2006/125/EZ[31] o prerađenoj hrani na bazi žitarica i hrani za dojenčad i malu djecu. (50) Kako bi se osigurala djelotvornost, učinkovitost i transparentnost ekološke proizvodnje i sustava označivanja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s posebnim kriterijima i uvjetima za utvrđivanje i primjenu razina prisutnosti neodobrenih proizvoda i tvari u proizvodima koji se ne stavljaju na tržište kao ekološki ako su te razine prekoračene i u vezi s utvrđivanjem tih razina i njihove prilagodbe tehničkom razvoju. (51) Ekološka proizvodnja temelji se na općem načelu ograničenja korištenja vanjskih sirovina. Poljoprivrednici imaju obvezu poduzeti mjere za sprječavanje rizika od onečišćenja neodobrenim proizvodima ili tvarima. Unatoč takvim mjerama, može se dogoditi da poljoprivrednici ne smiju svoje poljoprivredne proizvode staviti na tržište kao ekološke zbog nenamjerne prisutnosti neodobrenih proizvoda ili tvari. Stoga je primjereno predvidjeti mogućnost da Komisija u skladu s člankom 42. Ugovora, može državama članicama odobriti dodjelu nacionalnih plaćanja kako bi se nadoknadili gubici nastali u takvim slučajevima. Države članice mogu koristiti i instrumente Zajedničke poljoprivredne politike kako bi se u cijelosti ili djelomično pokrili takvi gubici. (52) Označivanje poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda trebalo bi podlijegati općim pravilima utvrđenima Uredbom (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[32], a posebno odredbama koje su usmjerene na sprječavanje označivanja koje može zbunjivati potrošača ili ga dovoditi u zabludu. Osim toga, ovom Uredbom treba utvrditi posebne odredbe o označivanju ekoloških proizvoda. Njima bi se trebali štititi interesi subjekata da njihovi proizvodi budu pravilno označeni na tržištu te da uživaju uvjete poštenoga tržišnog natjecanja, kao i interesi potrošača da imaju mogućnost biti informirani pri odabiru. (53) U skladu s time, izrazi koji se koriste za označivanje ekoloških proizvoda trebali bi biti zaštićeni od upotrebe u označivanju neekoloških proizvoda u cijeloj Uniji i neovisno o jeziku koji se koristi. Zaštita bi trebala vrijediti i za uobičajene izvedenice ili umanjenice tih izraza, bez obzira na to upotrebljavaju li se sami ili u kombinaciji. (54) Da bi se na cijelom tržištu Unije osigurala jasnoća za potrošače, znak Europske unije za ekološku proizvodnju trebao bi biti obvezan na cjelokupnoj pretpakiranoj ekološkoj hrani koja je proizvedena unutar Unije. Inače treba biti moguće slobodno se koristiti tim znakom za nepretpakirane ekološke proizvode proizvedene unutar Unije, odnosno za sve ekološke proizvode uvezene iz trećih zemalja. U ovoj Uredbi treba utvrditi model znaka Europske unije za ekološku proizvodnju. (55) Međutim, smatra se primjerenim ograničiti uporabu tog znaka na proizvode koji sadržavaju samo ili gotovo samo ekološke sastojke kako potrošači ne bi bili dovedeni u zabludu da je cijeli proizvod ekološki. Zato ne treba dopustiti njegovu uporabu za označivanje proizvoda proizvedenih u razdoblju prijelaza s konvencionalne na ekološku proizvodnju ili prerađenih proizvoda koji sadržavaju manje od 95 % ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla. (56) Kako bi se izbjeglo zbunjivanje potrošača oko toga potječe li proizvod iz Unije ili ne, kad god se koristi znak Europske unije za ekološku proizvodnju, potrošače treba informirati o mjestu uzgoja poljoprivrednih sirovina od kojih se proizvod sastoji. U tom smislu treba dopustiti da se na deklaraciji proizvoda iz ekološke akvakulture navodi da je riječ o akvakulturi umjesto o poljoprivredi. (57) Kako bi se osigurale jasnoća za potrošače te im se pružile primjerene informacije, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu prilagođavanja popisa izraza koji upućuju na ekološku proizvodnji i propisani su ovom Uredbom, utvrđivanja posebnih zahtjeva u pogledu označivanja i sastava koji se primjenjuju na hranu za životinje i njezine sastojke, propisivanja dodatnih pravila o označivanju i uporabi navoda, osim znaka Europske unije za ekološku proizvodnju, koji su propisani ovom Uredbom te izmjene znaka Europske unije za ekološku proizvodnju i pravila koja se na njega odnose. (58) Ekološka je proizvodnja vjerodostojna jedino ako je prate učinkovite provjere i kontrole u svim fazama proizvodnje, prerade i distribucije. Ekološka proizvodnja trebala bi podlijegati službenim kontrolama ili drugim službenim aktivnostima koje se provode u skladu s Uredbom (EU) br. (XXX/XXXX) Europskog parlamenta i Vijeća[33] kako bi se provjerilo poštovanje pravila o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda. (59) Potrebno je utvrditi posebne zahtjeve kako bi se osiguralo poštovanje pravila koja su specifična za ekološku proizvodnju. Posebno treba donijeti odredbe o prijavljivanju aktivnosti subjekata te o sustavu certificiranja za utvrđivanje subjekata koji se pridržavaju pravila koja uređuju ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda. Te bi se odredbe trebale primjenjivati i na sve podizvođače dotičnih subjekata. Potrebno je osigurati transparentnost sustava certificiranja zahtijevanjem od država članica da objave popis subjekata koji su prijavili svoje aktivnosti i sve pristojbe koje se mogu naplaćivati u vezi s kontrolama koje se provode radi provjere poštovanja pravila o ekološkoj proizvodnji. (60) Mali se poljoprivrednici u Uniji pojedinačno suočavaju s relativno visokim troškovima inspekcijskih pregleda i administrativnim opterećenjem koji su povezani s certificiranjem ekološke proizvodnje. Treba dopustiti primjenu sustava skupnog certificiranja u cilju smanjenja troškova inspekcijskih pregleda i certificiranja te s tim povezanoga administrativnog opterećenja, jačanja lokalnih mreža, pridonošenja boljem tržišnom plasmanu te osiguranja ravnopravnih uvjeta tržišnog natjecanja sa subjektima iz trećih zemalja. Stoga treba uvesti i definirati pojam „skupine subjekata”. (61) Kako bi se osigurale učinkovitost, djelotvornost i transparentnost sustava ekološke proizvodnje i označivanja, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi sa zahtjevima u pogledu vođenja evidencija od strane subjekata ili skupina subjekata, zahtjevima u pogledu objavljivanja popisa subjekata, zahtjevima i postupcima koje treba primjenjivati za objavljivanje pristojbi koje se mogu naplatiti u vezi s kontrolama za provjeru sukladnosti s pravilima o ekološkoj proizvodnji i nadzorom koji nadležna tijela provode u vezi s primjenom tih pristojbi, te kriterijima za definiranje skupina proizvoda kod kojih bi subjekti trebali imati pravo samo na jedan ekološki certifikat koji izdaje dotično kontrolno tijelo ili kontrolna ustanova. (62) Kako bi se osiguralo učinkovito i djelotvorno certificiranje skupine subjekata, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi sa odgovornostima pojedinačnih članova skupine subjekata, sastavom i veličinom te skupine, kategorijama proizvoda koje treba proizvoditi skupina subjekata, uvjetima članstva u skupini te uspostavljanjem i djelovanjem sustava unutarnjih kontrola skupine, uključujući područje primjene, sadržaj i učestalost kontrola koje treba provoditi. (63) Iskustvo stečeno s aranžmanima za uvoz ekoloških proizvoda u Uniju u skladu s Uredbom (EZ) br. 834/2007 ukazalo je na potrebu preispitivanja tih aranžmana kako bi se odgovorilo na očekivanja potrošača da uvezeni ekološki proizvodi udovoljavaju istim strogim pravilima kao što su pravila Unije te kako bi se bolje osigurao pristup ekoloških proizvoda Unije međunarodnom tržištu. Osim toga, potrebno je osigurati jasnoću u pogledu pravila koja se primjenjuju na izvoz ekoloških proizvoda, ponajprije uvođenjem potvrde o izvozu i utvrđivanjem odredaba o izvozu u treće zemlje koje su priznate u svrhu ekvivalentnosti u skladu s Uredbom (EZ) br. 834/2007. (64) Trebalo bi dodatno pojačati odredbe koje uređuju uvoz proizvoda koji udovoljavaju pravilima Unije o proizvodnji i označivanju te za koje su subjekti bili podvrgnuti kontrolama od strane kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova koje je Komisija priznala kao nadležne za provedbu kontrola i certificiranje u području ekološke proizvodnje u trećim zemljama. Posebno bi trebalo utvrditi zahtjeve u pogledu akreditacijskih tijela koja akreditiraju kontrolna tijela za potrebe uvoza sukladnih ekoloških proizvoda u Uniju, kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti nadzora kontrolnih tijela od strane Komisije. Osim toga, potrebno je predvidjeti mogućnost da Komisija izravno kontaktira s akreditacijskim tijelima i nadležnim tijelima u trećim zemljama kako bi nadzor kontrolnih tijela odnosno kontrolnih ustanova učinila učinkovitijim. (65) Potrebno je zadržati mogućnost pristupa ekoloških proizvoda tržištu Unije kada takvi proizvodi ne udovoljavaju pravilima Unije o ekološkoj proizvodnji, ali dolaze iz trećih zemalja čiji su sustavi ekološke proizvodnje i kontrola priznati kao ekvivalentni onima u Uniji. Međutim, priznavanje ekvivalentnosti trećih zemalja kako je utvrđeno Uredbom (EZ) br. 834/2007 trebalo bi se dodjeljivati jedino međunarodnim sporazumom između Unije i tih trećih zemalja, kojim bi se ekvivalentnost uzajamno priznala i Uniji. (66) Treće zemlje koje su priznate u svrhu ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 trebale bi i dalje biti priznate kao takve na temelju ove Uredbe na određeno razdoblje potrebno da se osigura nesmetani prijelaz na sustav priznavanja u okviru međunarodnog sporazuma, pod uvjetom da i dalje osiguravaju da su njihova pravila o ekološkoj proizvodnji i kontrolama ekvivalentna relevantnim važećim pravilima Unije te da ispunjavaju sve zahtjeve u pogledu nadzora njihova priznanja od strane Komisije. Taj bi se nadzor trebao posebno temeljiti na godišnjim izvješćima koja treće zemlje šalju Komisiji. (67) Iskustvo stečeno primjenom sustava kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova koja su priznata kao nadležna za provođenje kontrola i izdavanje certifikata u trećim zemljama u svrhu uvoza proizvoda s ekvivalentnim jamstvima pokazuje da su pravila koja primjenjuju te ustanove i tijela različita i da bi moglo biti teško smatrati ih ekvivalentnima odgovarajućim pravilima Unije. Nadalje, multipliciranje standarda kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova sprječava provedbu odgovarajućeg nadzora od strane Komisije. Taj sustav priznavanja ekvivalentnosti treba stoga ukinuti. Međutim, tim kontrolnim tijelima i kontrolnim ustanovama treba ostaviti dovoljno vremena da se mogu pripremiti za dobivanje priznanja u svrhu uvoza proizvoda koji udovoljavaju pravilima Unije. (68) Da bi se bilo koji ekološki proizvod uvezen u Uniju mogao staviti na tržište kao ekološki, u okviru bilo kojeg uvoznog aranžmana predviđenog ovom Uredbom, trebale bi, kao uvjet, biti dostupne informacije potrebne za osiguranje sljedivosti proizvoda u prehrambenom lancu. (69) Kako bi se osiguralo pošteno tržišno natjecanje među subjektima i sljedivost uvezenih proizvoda namijenjenih stavljanju na tržište u Uniji kao ekoloških odnosno transparentnost postupka priznavanja i nadzora kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u okviru uvoza sukladnih ekoloških proizvoda te kako bi se osiguralo vođenje popisa trećih zemalja priznatih u svrhu ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu dokumenata namijenjenih carinskim tijelima u trećim zemljama, posebno certifikata o izvozu ekoloških proizvoda, koji bi, kad god je to moguće, trebali biti u elektroničkom obliku, dokumenata potrebnih za uvoz, koji bi, kad god je to moguće, trebali isto tako biti u elektroničkom obliku, kriterija za priznavanje ili povlačenje priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u okviru uvoza sukladnih ekoloških proizvoda te u pogledu informacija koje trebaju dostavljati treće zemlje priznate na temelju te Uredbe i koje su potrebne za nadzor njihova priznanja te provedbu tog nadzora od strane Komisije, uključujući pregled na licu mjesta. (70) Treba utvrditi odredbu kojom se osigurava da kretanje ekoloških proizvoda koji su bili podvrgnuti kontroli u jednoj državi članici i koji su u skladu s ovom Uredbom ne može biti ograničeno u drugoj državi članici. Kako bi se osigurali pravilno funkcioniranje jedinstvenog tržišta i trgovina među državama članicama, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje određenih akata u svrhu utvrđivanja pravila koja se odnose na slobodno kretanje ekoloških proizvoda. (71) Kako bi se dobile pouzdane informacije potrebne za provedbu ove Uredbe, države članice svake bi godine trebale dostavljati Komisiji potrebne informacije. Radi jasnoće i transparentnosti, države članice trebale bi voditi ažurirane popise nadležnih tijela, kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova. Države članice trebale bi obznaniti popise kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova, a Komisija bi ih trebala objaviti svake godine. (72) Potrebno je utvrditi mjere za osiguranje nesmetanog prijelaza na određene izmjene pravnog okvira koji uređuje uvoz ekoloških proizvoda u Uniju, kako je uveden ovom Uredbom. Kako bi se osigurao nesmetani prijelaz sa starog na novi pravni okvir, Komisiji posebno treba delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu pravila koja se odnose na prijelazna razdoblja koja su započela na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007, odstupajući od općeg pravila da se nijedno prethodno razdoblje ne može retroaktivno priznati kao dio prijelaznog razdoblja. (73) Nadalje, treba odrediti datum isteka priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova u svrhu ekvivalentnosti te utvrditi odredbe za rješavanje stanja do isteka njihova priznanja. Isto tako treba utvrditi odredbe o zahtjevima koje su u svrhu ekvivalentnosti dostavile treće zemlje na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 i koji u trenutku stupanja na snagu ove Uredbe još uvijek nisu riješeni. (74) Kako bi se osiguralo vođenje popisa kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova priznatih u svrhu ekvivalentnosti na temelju Uredbe (EZ) br. 834/2007 te olakšalo ispitivanje zahtjeva za priznavanje u svrhu ekvivalentnosti koje su dostavile treće zemlje i koji na datum stupanja na snagu ove Uredbe još uvijek nisu riješeni, Komisiji treba delegirati ovlast za donošenje određenih akata u pogledu informacija koje trebaju dostaviti ta kontrolna tijela i kontrolne ustanove i koje su potrebne za nadzor njihova priznanja te u pogledu provođenja tog nadzora od strane Komisije kao i u pogledu svih pravila postupanja potrebnih za ispitivanje neriješenih zahtjeva trećih zemalja. (75) Kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti za provedbu ove Uredbe, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti u pogledu tehničkih detalja za uspostavljanje baze podataka u kojoj će se navoditi sorte za koje je na raspolaganju biljni reprodukcijski materijal dobiven metodom ekološke proizvodnje, u pogledu odobrenja ili povlačenja odobrenja proizvoda i tvari koje se smiju upotrebljavati u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji prerađene ekološke hrane, uključujući postupke koje treba slijediti u svrhu odobrenja te popise tih proizvoda i tvari te, prema potrebi, njihov opis, zahtjeve u pogledu sastava i uvjete uporabe, u pogledu konkretnih i praktičnih načina u vezi s prezentiranjem, sastavljanjem i veličinom oznaka koje se odnose na kodne brojeve kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova te oznaka mjesta uzgoja poljoprivrednih sirovina, dodjeljivanja kodnih brojeva kontrolnim tijelima i kontrolnim ustanovama te oznake mjesta uzgoja poljoprivrednih sirovina, u pogledu detalja i specifikacija u vezi sa sadržajem, oblikom i načinom dostavljanja obavijesti kojima subjekti ili skupine subjekata prijavljuju svoje aktivnosti nadležnim tijelima te načina objavljivanja pristojbi koje se mogu naplaćivati za kontrole, u pogledu razmjene informacija između skupina subjekata i nadležnih tijela, kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova te između država članica i Komisije, u pogledu priznavanja ili povlačenja priznanja kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova nadležnih za provođenje kontrola u trećim zemljama te uspostavljanja popisa tih kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova te pravila kojima se osigurava primjena mjera u vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji utječu na cjelovitost uvezenih ekoloških proizvoda, u pogledu uspostavljanja popisa trećih zemalja priznatih na temelju članka 33. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 834/2007 i izmjene tog popisa te pravila kojima se osigurava primjena mjera u vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji utječu na cjelovitost ekoloških proizvoda uvezenih iz tih zemalja, u pogledu sustava koji treba koristiti za slanje informacija potrebnih za provedbu i praćenje ove Uredbe te u pogledu uspostavljanja popisa kontrolnih tijela i kontrolnih ustanova priznatih na temelju članka 33. stavka 3. Uredbe (EZ) br. 834/2007 i izmjene tog popisa. Te bi se ovlasti trebale izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[34]. (76) Komisija bi trebala biti ovlaštena donijeti odmah primjenjive provedbene akte kada, u valjano utemeljenim slučajevima povezanima sa zaštitom od nepoštenih praksi ili praksi koje nisu u skladu s načelima i pravilima ekološke proizvodnje, zaštitom povjerenja potrošača ili zaštitom poštenoga tržišnog natjecanja među subjektima, to zahtijevaju krajnje hitni razlozi kako bi se osigurala primjena mjera u vezi sa slučajevima nesukladnosti ili sumnje na nesukladnost koji utječu na cjelovitost uvezenih ekoloških proizvoda koji su pod nadzorom priznatih kontrolnih tijela ili kontrolnih ustanova. (77) Kako bi se osigurao nesmetani prijelaz s pravila o ekološkom podrijetlu biljnog reprodukcijskog materijala i životinjama namijenjenima za uzgoj s kako je predviđeno Uredbom (EZ) br. 834/2007 i izuzeća od pravila proizvodnje donesenih u skladu s člankom 22. te Uredbe, s jedne strane, na nova pravila proizvodnje za biljke i biljne proizvode i životinje kako je predviđeno ovom Uredbom s druge strane, Komisiji bi trebalo delegirati ovlast za donošenje određenih akata u vezi s odobrenjem izuzeća ako se smatra da su izuzeća potrebna kako bi se osigurao pristup biljnom reprodukcijskom materijalu i živim životinjama prikladnima za uzgoj u ekološkoj proizvodnji. Budući da su ovi akti prijelazne prirode, trebali bi se primjenjivati na ograničeno vrijeme. (78) Komisija bi trebala razmotriti stanje dostupnosti ekološkog biljnog reprodukcijskog materijala i životinja za uzgoj te u tu svrhu Europskom parlamentu i Vijeću 2021. podnijeti izvješće. (79) Potrebno je donijeti odredbe kako bi se omogućilo iscrpljivanje zaliha proizvoda proizvedenih u skladu s Uredbom (EZ) br. 834/2007 i stavljenih na tržište prije nego što se Uredba počne primjenjivati. (80) Preispitivanjem zakonodavnog okvira za ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda pokazalo se da su za određene potrebe povezane sa službenim kontrolama i drugim službenim aktivnostima provedenima u skladu s Uredbom (EU) br. XXX/XXX (Uredba o službenim kontrolama) potrebne odredbe za bolje rješavanje slučajeva nesukladnosti. Osim toga, odredbe Uredbe (EU) br. XXX/XXX [Uredba o službenim kontrolama] koje se odnose na zadaće i odgovornosti nadležnih tijela, odobravanje delegiranih tijela i nadzor nad njima, službeno certificiranje, obveze izvješćivanja i administrativnu pomoć treba prilagoditi specifičnim potrebama sektora ekološke proizvodnje. Uredbu (EU) br. XXX/XXX [Uredba o službenim kontrolama] trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti, (81) Budući da ciljeve ove Uredbe, prije svega pošteno tržišno natjecanje i pravilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta ekoloških proizvoda te osiguranje povjerenja potrošača u te proizvode i u znak Europske unije za ekološku proizvodnju, ne mogu dostatno ostvariti države članice same, nego ih se, zbog potrebnog usklađenja pravila o ekološkoj proizvodnji, može bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti kako je navedeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti, kako je utvrđeno u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tih ciljeva. (82) Primjereno je predvidjeti datum primjene ove Uredbe kojim bi se subjektima omogućila prilagodba novim uvedenim zahtjevima. DONIJELI SU OVU UREDBU: Poglavlje I. Predmet, područje primjene i definicije Članak 1. Predmet Ovom se Uredbom uspostavljaju načela ekološke proizvodnje i utvrđuju pravila ekološke proizvodnje i uporabe oznaka koje kod označivanja i oglašavanja upućuju na ekološku proizvodnju. Članak 2. Područje primjene 1. Ova se Uredba primjenjuje na poljoprivredne proizvode navedene u Prilogu I. Ugovoru o funkcioniranju Europske unije („Ugovor”) te na određene druge proizvode navedene u Prilogu I. ovoj Uredbi, u mjeri u kojoj se ti poljoprivredni proizvodi i ti drugi proizvodi namjeravaju proizvoditi, pripremati, distribuirati, stavljati na tržište, uvoziti ili izvoziti kao ekološki. Proizvodi lova u divljini i ribolova u slobodnim vodama ne smatraju se ekološkim proizvodima. 2. Ova se Uredba primjenjuje na sve subjekte koji u bilo kojoj fazi proizvodnje, pripreme i distribucije sudjeluju u aktivnostima koje su povezane s proizvodima navedenima u stavku 1. Priprema hrane u objektima javne prehrane kako su definirani u članku 2. stavku 2. točki (d) Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća[35] ne podliježe ovoj Uredbi. Države članice smiju primjenjivati nacionalna pravila ili, ako ona ne postoje, privatne standarde o označivanju i kontroli proizvoda koji potječu iz objekata javne prehrane 3. Ova se Uredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje povezano zakonodavstvo Unije u područjima u područjima sigurnosti prehrambenog lanca, zdravlja i dobrobiti životinja, zdravlja bilja i biljnoga reproduktivnog materijala, osobito Uredbu (EU) br. XX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća[36] (biljni reproduktivni materijal) i Uredbu (EU) br. XX/XXXX Europskog parlamenta i Vijeća[37] (zaštitne mjere protiv biljnih nametnika). 4. Ova se Uredba primjenjuje ne dovodeći u pitanje posebne odredbe Unije koje se odnose na stavljanje proizvoda na tržište, a, posebno to Uredbu (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[38], te Uredbu (EU) br. 1169/2011. 5. Radi uvažavanja novih informacija o proizvodnim metodama ili materijalima ili međunarodnim obvezama, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenja popis proizvoda naveden u Prilogu I. Za uvrštavanje na taj popis prihvatljivi su jedino proizvodi koji su usko povezani s poljoprivrednim proizvodima. Članak 3. Definicije Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije: (1) „ekološka proizvodnja” znači primjena proizvodnih metoda koje su u skladu s ovom Uredbom u svim fazama proizvodnje, pripreme i distribucije; (2) „ekološki” znači koji potječe iz ekološke proizvodnje ili je povezan s ekološkom proizvodnjom; (3) „poljoprivredna sirovina” znači poljoprivredni proizvod koji nije bio podvrgnut nikakvom postupu konzerviranja ili prerade; (4) „preventivne mjere” znači mjere koje treba poduzeti kako bi se osigurala kvaliteta tla, spriječile i suzbile štetočine i korovi te spriječilo onečišćenje proizvodima i tvarima koje nisu odobrene na temelju ove Uredbe; (5) „prijelaz” znači prijelaz s konvencionalnoga na ekološki uzgoj u određenom razdoblju; (6) „subjekt” znači privatna ili pravna osoba koja je odgovorna osigurati da se u svim fazama proizvodnje, pripreme i distribucije koje su pod njezinim nadzorom postupa u skladu s ovom Uredbom; (7) „skupina subjekata” znači skupina u kojoj je svaki subjekt poljoprivrednik koji posjeduje gospodarstvo s do pet hektara korištene poljoprivredne površine i koji se može, uz proizvodnju hrane i hrane za životinje, baviti i preradom hrane i hrane za životinje; (8) „poljoprivrednik” znači fizička ili pravna osobu ili skupina fizičkih ili pravnih osoba, bez obzira na pravni status odobren takvoj skupini i njezinim članovima prema nacionalnom pravu, koji se bavi poljoprivrednom djelatnošću. (9) „poljoprivrednik” znači poljoprivrednik kako je definiran u članku 4. stavku 1. točki (a) Uredbe (EU) br. 1307/2013; (10) „biljke” znači biljke kako su definirane u članku 3. točki 5. Uredbe (EZ) br. 1107/2009; (11) „biljna proizvodnja” znači proizvodnja poljoprivrednih proizvoda, uključujući branje samoniklog bilja u komercijalne svrhe; (12) „biljni proizvodi” znači biljni proizvodi kako su definirani u članku 3. točki 6. Uredbe (EZ) br. 1107/2009; (13) „nametnik” znači nametnik kako je definirano u članku 1. stavku 1. Uredbe (EU) br. XX/XXXX (zaštitne mjere protiv biljnih nametnika); (14) „sredstva za zaštitu bilja” znači sredstva o kojima se govori u članku 2. Uredbe (EZ) br. 1107/2009; (15) „proizvodnja životinja” znači proizvodnja domaćih ili udomaćenih kopnenih životinja uključujući kukce; (16) „trijem” znači dodatni, natkriveni, neizolirani, vanjski dio nastambe za životinje, na čijoj je najduljoj strani obično postavljena ograda ili mreža, u kojem vladaju vanjski klimatski uvjeti te ima prirodno i umjetno osvjetljenje i pod prekrivenim steljom; (17) „akvakultura” znači akvakultura kako je definirana u članku 4. stavku 1. točki 25. Uredbe (EZ) br. 1380/2013 Europskog parlamenta i Vijeća[39]; (18) „veterinarsko liječenje” znači sva kurativna ili preventivna liječenja protiv određene bolesti; (19) „veterinarsko-medicinski proizvodi” znači veterinarsko-medicinski proizvodi kako su definirani u članku 1. točki 2. Direktive 2001/82/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[40]; (20) „priprema” znači postupci konzerviranja ili prerade ekoloških proizvoda, uključujući klanje i rasijecanje kada su u pitanju proizvodi od životinja, kao i pakiranje, označivanje ili izmjena oznaka koje se odnose na ekološku proizvodnju; (21) „hrana” znači hrana kako je definirana u članku 2. Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća[41]; (22) „hrana za životinje” znači hrana za životinje kako je definirana u članku 3. točki 4. Uredbe (EZ) br. 178/2002; (23) „krmiva” znači krmiva kako je definirano u članku 3. stavku 2. točki (g) Uredbe (EZ) br. 767/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[42]; (24) „hrana za životinje proizvedena u prijelaznom razdoblju” znači hrana za životinje proizvedena u prijelaznom razdoblju, isključujući onu koja je ubrana/prikupljena u razdoblju od 12 mjeseci nakon početka prijelaznog razdoblja; (25) „stavljanje na tržište” znači stavljanje na tržište kako je definirano u članku 3. točki 8. Uredbe (EZ) br. 178/2002; (26) „sljedivost” znači sljedivost kako je definirana u članku 3. točki 15. Uredbe (EZ) br. 178/2002; (27) „faze proizvodnje, pripreme i distribucije” znači svaka faza od, uključujući, primarne proizvodnje ekološkog proizvoda do, uključujući, njegova skladištenja, prerade, prijevoza, prodaje ili isporuke krajnjem potrošaču i, prema potrebi, označivanja, promidžbe, uvoza, izvoza i podugovornih aktivnosti; (28) „okolnosti katastrofe” znači okolnosti nastale zbog „nepovoljnih klimatskih prilika”, „okolišnog incidenta”, „elementarne nepogode” ili „katastrofalnog događaja” kako su definirani u članku 2. stavku 1. točkama (h), (j), (k) i (l) Uredbe (EU) br. 1305/2013; (29) „sastojak” znači sastojak kako je definiran u članku 2. stavku 2. točki (f) Uredbe (EU) br. 1169/2011; (30) „označivanje” znači označivanje kako je definirano u članku 2. stavku 2. točki (j) Uredbe (EU) br. 1169/2011; (31) „oglašavanje” znači predstavljanje ekoloških proizvoda javnosti, bilo kojim sredstvom osim oznakom, čija je namjena da utječe ili je vjerojatno da će utjecati na stavove, vjerovanja i ponašanje i oblikovati ih u cilju izravnog i neizravnog promicanja prodaje ekoloških proizvoda; (32) „nadležna tijela” znači nadležna tijela kako su definirana u članku 2. točki 5. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama]; (33) „kontrolno tijelo” znači kontrolno tijelo za ekološku proizvodnju i označivanje ekoloških proizvoda kako je definirano u članku 2. točki 39. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama]; (34) „kontrolna ustanova” znači delegirano tijelo kako je definirano u članku 2. točki 38. Uredbe (EU) br. XXX/XXXX [Uredba o službenim kontrolama], kao i tijelo koje je priznala Komisija ili treća zemlja priznata od strane Komisije za provođenje kontrola u trećim zemljama u svrhu uvoza ekoloških proizvoda u Uniju; (35) „nesukladnost” znači nesukladnost s ovom Uredbom; (36) „genetski modificirani organizam” znači genetski modificirani organizam kako je definiran u članku 2. točki 2. Direktive 2001/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća,[43] koji nije dobiven metodama genetske modifikacije navedenima u Prilogu I.B toj Direktivi, dalje u tekstu „GMO”; (37) „proizveden od GMO-a” znači dobiven u cijelosti ili djelomično od GMO-a, ali ne sadržava i ne sastoji se od GMO-a; (38) „proizveden s pomoću GMO-a” znači dobiven s pomoću GMO-a kao posljednjeg živog organizma u procesu proizvodnje, ali ne sadržava ili se ne sastoji od GMO-a niti je proizveden iz GMO-a; (39) „prehrambeni aditiv” znači prehrambeni aditiv kako je definiran u članku 3. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1333/2008 Europskog parlamenta i Vijeća[44] ; (40) „dodatak hrani za životinje” znači dodatak hrani za životinje kako je definiran u članku 2. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1831/2003 Europskog parlamenta i Vijeća[45]; (41) „ekvivalentnost” znači ostvarivanje istih ciljeva i načela primjenom pravila koja osiguravaju istu razinu jamstva sukladnosti; „pomoćna tvar u preradi” znači pomoćna tvar u preradi kako je definirana u članku 3. stavku 2. točki (b) Uredbe (EZ) br. 1333/2008; (42) „prehrambeni enzim” znači prehrambeni enzim kako je definiran u članku 3. stavku 2. točki (a) Uredbe (EZ) br. 1332/2008 Europskog parlamenta i Vijeća[46]; (43) „ionizirajuće zračenje” znači ionizirajuće zračenje kako je definirano u članku 1. Direktive Vijeća 96/29/Euratom[47]; Poglavlje II. Načela ekološke proizvodnje Članak 4. Opća načela Ekološka proizvodnja održiv je sustav upravljanja u poljoprivredi koji se temelji na sljedećim općim načelima: (a) poštovanju prirodnih sustava i ciklusa te održavanju i poboljšavanju stanja tla, vode, zraka i bioraznolikosti, zdravlja biljaka i životinja te njihove međusobne ravnoteže; (b) doprinosu visokoj razini bioraznolikosti; (c) odgovornom korištenju energije i prirodnih resursa kao što su voda, tlo, organske tvari i zrak; (d) poštovanju visokih standarda dobrobiti životinja i prije svega zadovoljavanju etoloških potreba životinja ovisno o vrsti kojoj pripadaju; (e) primjerenom osmišljavanju bioloških procesa i upravljanju biološkim procesima koji se temelje na ekološkim sustavima, uz iskorištavanje prirodnih resursa u okviru tih sustava, s pomoću metoda koje: i. uključuju uporabu živih organizama i mehaničkih metoda proizvodnje; ii. uključuju uzgoj ratarskih kultura i stočarsku proizvodnju ili proizvodnju u akvakulturi koja je u skladu s načelom održivog iskorištavanja ribolovnih resursa; iii. isključuju upotrebu GMO-ova i proizvoda proizvedenih iz GMO-ova ili s pomoću GMO-ova, uz izuzetak veterinarsko-medicinskih proizvoda; iv. se temelje, prema potrebi, na primjeni preventivnih mjera; (f) ograničenom korištenju vanjskih unosa. Ako su vanjski unosi potrebni ili ako ne postoje odgovarajući postupci i metode iz točke (a), ti se unosi ograničavaju na: i. unose iz ekološke proizvodnje; ii. prirodne tvari ili tvari dobivene prirodnim putem; iii. mineralna gnojiva niske topljivosti; (g) prilagođavanju proizvodnog procesa, prema potrebi i u okviru ove Uredbe, uzimajući u obzir sanitarno stanje, regionalne razlike u ekološkoj ravnoteži, klimu i lokalne uvjete, stupanj razvoja i specifičnu uzgojnu praksu. Članak 5. Posebna načela koja se primjenjuju na poljoprivredne aktivnosti i akvakulturu U okviru poljoprivrednih aktivnosti i akvakulture ekološka se proizvodnja osobito temelji na sljedećim posebnim načelima: (a) održavanju i poboljšavanju života u tlu i prirodne plodnosti tla, stabilnosti tla, zadržavanja vode u tlu i biološke raznolikosti tla koje sprečavaju i suzbijaju gubitak organskih tvari iz tla, sabijanje i eroziju tla te hranjenje biljaka prvenstveno kroz ekosustav tla; (b) što je moguće manjoj uporabi neobnovljivih resursa i vanjskih unosa; (c) recikliranju otpada i nusproizvoda biljnog i životinjskog podrijetla kao inputa u ratarskoj i stočarskoj proizvodnji; (d) održavanju zdravlja bilja preventivnim mjerama, kao što su biranje odgovarajućih vrsta, sorti ili heterogenih materijala otpornih na nametnike i bolesti, odgovarajući plodored, mehaničke i fizikalne metode i zaštita prirodnih neprijatelja štetočina; (e) izboru pasmina s obzirom na njihovu sposobnost prilagodbe lokalnim uvjetima, njihovu vitalnost, otpornost prema bolestima ili zdravstvenim poteškoćama; praksi uzgoja stoke koja je prilagođena lokaciji i povezana je sa zemljom; primjeni prakse uzgoja životinja koja poboljšava imunološki sustav i ojačava prirodnu otpornost na bolesti, posebice omogućivanjem redovitog kretanja životinja i pristupa otvorenim prostorima i pašnjacima gdje je primjereno; (f) održavanju visoke razine dobrobiti životinja uz poštovanje potreba životinja s obzirom na vrstu kojoj pripadaju; (g) hranidbi životinja ekološkom hranom za životinje koja se sastoji od poljoprivrednih sastojaka iz ekološke proizvodnje i od prirodnih tvari koje nisu poljoprivrednog podrijetla; (h) isključenju genetičkog inženjeringa, kloniranja, umjetno inducirane poliploidnosti i ionizirajućeg zračenja iz cijelog ekološkoga prehrambenog lanca; (i) održavanju zdravoga vodenog okoliša i kvalitete okolnih vodenih i kopnenih ekosustava; (j) hranidbi vodenih organizama hranom dobivenom održivim iskorištavanjem ribolovnih resursa u skladu s Uredbom (EU) br. 1380/2013 ili ekološkom hranom za životinje koja se sastoji od sastojaka poljoprivrednog podrijetla iz ekološke proizvodnje, uključujući ekološku akvakulturu, i prirodnih tvari koje nisu poljoprivrednog podrijetla. Članak 6. Posebna načela koja se primjenjuju na preradu ekološke hrane i hrane za životinje Proizvodnja prerađene ekološke hrane osobito se temelji se na sljedećim posebnim načelima: (a) proizvodnji ekološke hrane iz ekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla; (b) proizvodnji ekološke hrane za životinje iz sastojaka koji su ekološkog podrijetla; (c) ograničenju upotrebe prehrambenih aditiva, neekoloških sastojaka s pretežno tehnološkom i senzornom funkcijom te mikronutrijenata i pomoćnih tvari u procesu proizvodnje, tako da se koriste što manje i samo u slučajevima bitne tehnološke potrebe ili u posebne prehrambene svrhe; (d) ograničenju upotrebe dodataka hrani za životinje i pomoćnih tvari u procesu proizvodnje tako da se koriste što manje i samo u slučajevima bitne tehnološke ili zootehničke potrebe ili u posebne hranidbene svrhe; (e) isključivanju tvari i metoda prerade koje bi mogle dovesti do pogrešnih zaključaka o pravoj prirodi proizvoda; (f) pažljivoj preradi hrane ili hrane za životinje, po mogućnosti uz primjenu bioloških, mehaničkih i fizikalnih metoda. Poglavlje III. Pravila proizvodnje Članak 7. Opća pravila proizvodnje 1. Subjekti moraju poštovati sljedeća opća pravila proizvodnje: (a) cijelim se poljoprivrednim gospodarstvom ili akvakulturnom djelatnošću upravlja u skladu sa zahtjevima koji se primjenjuju na ekološku proizvodnju; (b) osim ako je drukčije predviđeno u točki 2.2. dijela IV: i točki 1.3. dijela VI. Priloga II., samo proizvodi i tvari odobrene u skladu s člankom 19. mogu se upotrebljavati u ekološkoj poljoprivredi i akvakulturi pod uvjetom da je predmetni proizvod ili pitanje odobreno za uporabu u poljoprivredi i akvakulturi, u skladu s relevantnim odredbama zakona Unije i, prema potrebi, u predmetnim državama članicama, u skladu s nacionalnim odredbama utemeljenima na zakonu Unije; (c) zabranjuje se primjena ionizirajućeg zračenja u obradi ekološke hrane ili hrane za životinje ili sirovina koje se koriste u ekološkoj hrani ili hrani za životinje; (d) subjekti u ekološkoj proizvodnji, osim mikro poduzeća, uzgajivača ili subjekata koji proizvode morske alge ili životinje iz akvakulture, obvezni su uspostaviti sustav upravljanja zaštitom okoliša s ciljem poboljšanja svoje ekološke učinkovitosti. 2. Kako bi se osigurala ispravna primjena općih pravila proizvodnje, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se propisuju kriteriji koje mora ispunjavati sustav upravljanja zaštitom okoliša iz stavka 1. točke (d). Tim se kriterijima uzimaju u obzir specifičnosti malih i srednjih poduzeća. Članak 8. Prijelaz na ekološku proizvodnju 1. Poljoprivrednici i subjekti koji proizvode morske alge ili životinje u akvakulturi poštuju prijelazno razdoblje. Tijekom cijeloga prijelaznog razdoblja primjenjuju pravila o ekološkoj proizvodnji koja su utvrđena u ovoj Uredbi, a posebno posebna pravila o prijelazu na ekološku proizvodnju koja su navedena u Prilogu II. 2. Prijelazno razdoblje započinje najranije kada poljoprivrednik ili subjekt koji proizvodi morske alge ili životinje u akvakulturi prijavi svoju djelatnosti nadležnim tijelima u skladu s ovom Uredbom. 2.a Odstupajući od stavka 2., u slučajevima u kojima je zemljište ostavljeno na ugaru prije obavijesti iz članka 24. stavka 1. najmanje na razdoblje koje se zahtijeva za prijelaz i pod uvjetom da su ispunjeni ostali potrebni zahtjevi, za to zemljište na ugaru nije potrebno prijelazno razdoblje. 3. Nijedno se prethodno razdoblje ne može retroaktivno priznati kao dio prijelaznog razdoblja. 4. Proizvodi proizvedeni tijekom prijelaznog razdoblja ne smiju se stavljati na tržište kao ekološki. 5. Odstupajući o članka 7. stavka 1. točke (a), tijekom prijelaznog razdoblja poljoprivredno gospodarstvo može biti podijeljeno u jasno odvojene proizvodne cjeline kojima se u cijelosti ne upravlja u skladu s pravilima ekološke proizvodnje. Što se tiče stoke, različite vrste uključene su u ekološku proizvodnju tijekom prijelaznog razdoblja. Što se tiče akvakulture, mogu biti uključene iste vrste, pod uvjetom da između mjesta proizvodnje postoji primjereno odvajanje. Što se tiče bilja, različite sorte koje se lako razlikuju uključene su u ekološku proizvodnju tijekom prijelaznog razdoblja. 6. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se dopunjuju pravila utvrđena u ovom članku ili dopunjuju i mijenjaju pravila iz Priloga II. koja se donose na prijelaz na ekološku proizvodnju. Članak 9. Zabrana upotrebe GMO-a 1. GMO-i i proizvodi proizvedeni od ili s pomoću GMO-a ne smiju se upotrebljavati u hrani ili hrani za životinje ili kao hrana, hrana za životinje, pomoćne tvari u procesu proizvodnje, sredstva za zaštitu bilja, gnojiva, poboljšivači tla, biljni reprodukcijski materijal, mikroorganizmi i životinje u ekološkoj proizvodnji. 2. Za potrebe stavka 1., u pogledu GMO-a ili proizvoda proizvedenih od ili s pomoću GMO-a za hranu ili hranu za životinje, subjekti se mogu osloniti na deklaracije koje se nalaze na proizvodima ili bilo koji drugi popratni dokument pričvršćen na proizvod ili priložen u skladu s Direktivom 2001/18/EZ, Uredbom (EZ) br. 1829/2003 Europskog parlamenta i Vijeća[48] ili Uredbom (EZ) br. 1830/2003 Europskog parlamenta i Vijeća[49]. 3. Subjekti mogu pretpostavljati da GMO-i ili proizvodi proizvedeni od GMO-a nisu upotrijebljeni u proizvodnji kupljene hrane i hrane za životinje kada proizvodi nisu označeni ili uz njih nije priložen dokument u skladu s uredbama iz stavka 2., osim ako su dobili druge informacije koje upućuju na to da označivanje predmetnih proizvoda nije u skladu s tim uredbama. Članak 10. Pravila za biljnu proizvodnju 1. Subjekti koji proizvode bilje ili biljne proizvode osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu I. 2. Svaka država članica osigurava informatizirane baze podataka za popisivanje sorti i heterogenog materijala, prema Uredbi (EU) br. XX/XXX (Zakon o biljnom reproduktivnom materijalu) za koje je biljni reproduktivni materijal dobiven metodom ekološke proizvodnje dostupan na vlastitom području 3. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke biljne proizvodnje te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za biljnu proizvodnju u pogledu: (a) uzgojnih praksi; (b) gospodarenja tlom i gnojidbe; (c) zdravlja bilja i zaštite od nametnika, bolesti i korova; (d) upravljanja proizvodnjom gljiva i drugih posebnih biljaka i sustava biljne proizvodnje; (e) podrijetla biljnoga reproduktivnog materijala; (f) sakupljanja samoniklog bilja. 4. Komisija donosi provedbene akte kojima se utvrđuju tehnički detalji za uspostavu baze podataka iz stavka 2. Ti se provedbeni akti donose u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 37. stavka 2. Članak 11. Pravila za stočarsku proizvodnju 1. Subjekti u stočarstvu osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu II. 2. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke stočarske proizvodnje i prilagodbe tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za stočarsku proizvodnju u pogledu: (a) podrijetla životinja; (b) smještaja životinja, uključujući najmanju veličinu unutarnjih i vanjskih površina te najveći dopušteni broj životinja po hektaru; (c) uzgojnih praksi; (d) rasploda; (e) hrane za životinje i hranidbe; (f) sprječavanja bolesti i veterinarskog liječenja. Članak 12. Pravila za proizvodnju morskih algi i životinja u akvakulturi 1. Subjekti koji proizvode morske alge i životinje u akvakulturi osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu III. 2. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje morskih algi i prilagodbe tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za proizvodnju morskih algi, i to u pogledu: (a) prikladnosti vodenog medija i plana održivog upravljanja; (b) sakupljanja divljih morskih algi; (c) uzgoja morskih algi; (d) protuobraštajnih mjera i čišćenja proizvodne opreme i objekata. 3. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu uzgoja životinja iz ekološke akvakulture te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje za životinje iz akvakulture, i to u pogledu: (a) prikladnosti vodenog medija i plana održivog upravljanja; (b) podrijetla životinja iz akvakulture; (c) uzgojne prakse u akvakulturi, uključujući vodene kavezne sustave, uzgojne sustave, maksimalnu uzgojnu gustoću i, prema potrebi, minimalnu uzgojnu gustoću; (d) uzgajanja; (e) upravljanja životinjama u akvakulturi; (f) hrane za životinje i hranidbe; (g) sprječavanja bolesti i veterinarskog liječenja. Članak 13. Pravila proizvodnje za prerađenu hranu i hranu za životinje 1. Subjekti koji proizvode prerađenu hranu i hranu za životinje osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu IV. 2. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje prerađene hrane i hrane za životinje te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila proizvodnje za prerađenu hranu i hranu za životinje, i to u pogledu: (a) postupaka koje treba poštovati; (b) preventivnih mjera koje treba poduzimati; (c) sastava i uvjeta uporabe prerađene hrane i hrane za životinje, uključujući proizvode i tvari dopuštene za uporabu u prerađenoj hrani i hrani za životinje; (d) mjera čišćenja; (e) stavljanja prerađenih proizvoda na tržište, uključujući njihovo označivanje i identifikaciju; (f) odvajanja ekoloških proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva od neekoloških proizvoda, sastojaka poljoprivrednog podrijetla i krmiva; (g) popisa neekoloških sastojaka poljoprivrednog podrijetla koji se iznimno mogu upotrebljavati za proizvodnju ekoloških prerađenih proizvoda; (h) izračunavanja postotka sastojaka poljoprivrednog podrijetla iz članka 21. stavka 3. točke (a) podtočke ii. i točke (b); (i) tehnika koje se primjenjuju u preradi hrane i hrane za životinje. Članak 14. Pravila proizvodnje za vino 1. Subjekti koji proizvode proizvode iz sektora vina osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu V. 2. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje vina te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za proizvodnju vina u pogledu enoloških postupaka i ograničenja. Članak 15. Pravila proizvodnje za kvasac koji se upotrebljava kao hrana ili hrana za životinje 1. Subjekti koji proizvode kvasac koji će se upotrebljavati kao hrana ili hrana za životinje osobito poštuju posebna pravila proizvodnje navedena u Prilogu II. dijelu VI. 2. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje kvasca te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila za proizvodnju kvasca u pogledu prerade i korištenih supstrata. Članak 16. Pravila proizvodnje za druge proizvode Kako bi se uzela u obzir sva buduća potreba za posebnim pravilima proizvodnje za proizvode koji nisu obuhvaćeni člancima od 10. do 15. te kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje tih dodatnih drugih proizvoda i prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenja ili dopunjuje Prilog II. u pogledu posebnih pravila proizvodnje za te proizvode. Članak 17. Pravila proizvodnje u izvanrednim slučajevima Radi omogućivanja nastavka ili ponovnog pokretanja ekološke proizvodnje u slučajevima u kojima nastanu okolnosti katastrofe te podložno načelima koja su utvrđena u poglavlju II., Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se utvrđuju kriteriji za određivanje je li neko stanje katastrofa i propisuju posebna pravila za postupanje u takvim slučajevima te pravila o zahtjevima u pogledu praćenja i izvješćivanja. Članak 18. Sakupljanje, pakiranje, prijevoz i skladištenje 1. Ekološki se proizvodi sakupljaju, pakiraju, prevoze i skladište u skladu s pravilima koja su navedena u Prilogu III. 2. Kako bi se osigurala cjelovitost ekološke proizvodnje i prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kojima se mijenjaju ili dopunjuju posebna pravila navedena u Prilogu III. Članak 19. Odobrenje proizvoda i tvari koji se koriste u ekološkoj proizvodnji 1. Komisija može odobriti određene proizvode i tvari za uporabu u ekološkoj proizvodnji i uključiti ih u ograničene popise, i to za sljedeće svrhe: (a) kao sredstva za zaštitu bilja; (b) kao gnojiva, poboljšivači tla i hranjive tvari; (c) kao krmiva; (d) kao dodaci hrani za životinje i pomoćne tvari u procesu proizvodnje; (e) kao proizvodi za čišćenje i dezinfekciju ribnjaka, kaveza, spremnika, trkališta, zgrada i uređaja koji se koriste u proizvodnji životinja; (f) kao proizvodi za čišćenje i dezinfekciju zgrada i uređaja koji se upotrebljavaju u biljnoj proizvodnji, uključujući skladišta na poljoprivrednom gospodarstvu. Komisija može odobriti određene proizvode i tvari za uporabu u proizvodnji ekološke prerađene hrane i uključiti ih u ograničene popise, i to za sljedeće svrhe: (a) kao prehrambeni aditivi, prehrambeni enzimi i pomoćne tvari u preradi; (b) kao pomoćne tvari u procesu proizvodnje kvasca i proizvoda od kvasca. 2. Odobrenje proizvoda i tvari iz stavka 1. prvog podstavka za uporabu u ekološkoj proizvodnji podliježe načelima utvrđenim u poglavlju II. i sljedećim kriterijima koji se ocjenjuju kao cjelina: (a) njihova je uporaba nužna za održivu proizvodnju i ključna za uporabu kojoj su namijenjeni; (b) svi su proizvodi i tvari biljnog, životinjskog, mikrobnog ili mineralnog podrijetla, osim u slučaju kada proizvodi ili tvari iz takvih izvora nisu dostupni u dovoljnim količinama ili nisu dovoljno kvalitetni ili ako nisu dostupne druge mogućnosti; (c) u slučaju proizvoda iz stavka 1. prvog podstavka točke (a) primjenjuje se sljedeće: i. njihova je upotreba neophodna za kontrolu nametnika za kojeg ne postoje druga biološka, fizikalna ili uzgojna rješenja, odnosno uzgojni postupci ili učinkoviti postupci upravljanja; ii. ako proizvodi nisu biljnog, životinjskog, mikrobnog ili mineralnog podrijetla i nisu u svom prirodnom obliku, mogu se odobriti samo ako uvjeti za njihovu upotrebu isključuju svaki izravni kontakt s jestivim dijelovima biljke; (d) kada je riječ o proizvodima iz stavka 1. prvog podstavka točke (b), njihova primjena je ključna za postizanje ili održavanje plodnosti tla ili za ispunjavanje posebnih prehrambenih zahtjeva biljke, ili za specifične svrhe poboljšanja tla; (e) u slučaju proizvoda iz stavka 1. prvog podstavka točaka (c) i (d) primjenjuje se sljedeće: i. potrebni su za održavanje zdravlja životinja, dobrobiti i vitalnosti životinja te doprinose primjerenoj prehrani koja ispunjava fiziološke i etološke potrebe predmetnih vrsta ili bi bez upotrebe takvih tvari bilo nemoguće proizvesti ili konzervirati hranu za životinje; ii. hrana za životinje mineralnog podrijetla, elementi u tragovima, vitamini ili provitamini moraju biti prirodnog podrijetla, osim u slučaju kada proizvodi ili tvari iz takvih izvora nisu dostupni u dovoljnim količinama ili nisu dovoljno kvalitetni ili ako nisu dostupne druge mogućnosti; Odobrenje proizvoda i tvari iz stavka 1. drugog podstavka za uporabu u proizvodnji ekološke prerađene hrane podliježe načelima utvrđenim u poglavlju II. i sljedećim kriterijima koji se ocjenjuju kao cjelina: (a) alternativni proizvodi i tvari odobreni u skladu s ovim člankom nisu raspoloživi; (b) bez korištenja tih proizvoda i tvari bilo bi nemoguće proizvesti ili konzervirati hranu ili ispuniti određene prehrambene zahtjeve predviđene na temelju zakonodavstva Unije; (c) prisutni su u prirodi i prethodno smiju biti podvrgnuti samo mehaničkim, fizikalnim, biološkim, enzimskim ili mikrobnim procesima, osim u slučajevima kada proizvoda i tvari iz takvih izvora nema u dovoljnim količinama ili kvaliteti. Odobrenje upotrebe kemijski sintetiziranih proizvoda ili tvari strogo je ograničeno na slučajeve kada bi upotreba vanjskih unosa iz članka 4. točke (f) dovela do neprihvatljivih posljedica za okoliš. 3. Kako bi se osigurala kvaliteta, sljedivost i usklađenost s ovom Uredbom u pogledu ekološke proizvodnje općenito, a posebno proizvodnje prerađene ekološke hrane, te prilagodba tehničkom razvoju, Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 36. kako bi utvrdila dodatne kriterije za odobravanje ili povlačenje odobrenja proizvoda i tvari iz stavka 1. za uporabu u ekološkoj proizvodnji općenito, a posebno u proizvodnji ekološke prerađene hrane, te druge zahtjeve i uvjete u pogledu korištenja takvih odobrenih proizvoda i tvari. 4. Ako država članica smatra da