Komunikacija Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija

„Oslobađanje potencijala skupnog financiranja u Europskoj uniji”

1. Uvod

Skupno financiranje općenito se odnosi na otvoren poziv javnosti na prikupljanje sredstava za određeni projekt. Za sve oblike skupnog financiranja u Europi je 2012. prikupljeno oko 735 milijuna EUR[1], a za 2013. predviđa se iznos od oko milijardu EUR. U usporedbi s bankovnim kreditiranjem nefinancijskih institucija (6 bilijuna EUR u 2011.) riječ je o tek zanemarivom iznosu, ali obećavajućem u odnosu na financijska sredstva dobivena od poslovnih anđela (vidljivi tržišni segment procijenjen na 660 milijuna EUR u 2010.) ili ulagatelja rizičnog kapitala u začetnoj fazi, fazi osnivanja, kasnijoj fazi ili fazi rasta (7 milijardi EUR u 2012)[2]. Skupno financiranje važan je izvor financijskih sredstava za oko pola milijuna europskih projekata[3] svake godine, bez kojeg se za realizaciju tih projekata možda ne bi uspjela prikupiti dovoljna sredstva.

Skupno financiranje ima velik potencijal kad je riječ o dopunjavanju uobičajenih izvora financijskih sredstava i doprinosu financiranju realnog gospodarstva. Zelenom knjigom o dugoročnom financiranju europskog gospodarstva[4] pokrenuta je opsežna rasprava o različitim čimbenicima kojima se europskom gospodarstvu omogućuje usmjeravanje financiranja na dugoročna ulaganja koja su potrebna kako bi se osigurao gospodarski rast. U Komunikaciji koja se na to nastavlja naveden je niz prioritetnih područja u kojima Komisija namjerava poduzeti inicijative kako bi pomogla malim i srednjim poduzetnicima da privuku financiranje.

Skupno financiranje dio je tog plana djelovanja. Ono je jedan od novonastalih modela financiranja kojim se sve više pridonosi napredovanju mladih poduzeća na „ljestvici financiranja”[5] i uspostavi pluralističkog i otpornog socijalnog tržišnog gospodarstva u Europi. Skupno financiranje ima stvaran potencijal za financiranje različitih vrsta projekata, primjerice inovativnih, kreativnih i kulturnih projekata ili djelatnosti socijalnih poduzetnika, kojima je otežan pristup drugim oblicima financiranja.

Iako je skupno financiranje obećavajući novi oblik prikupljanja sredstava, u odgovorima na Komisijino javno savjetovanje o skupnom financiranju[6] te u anketi Europske mreže za skupno financiranje novih poduzeća (Startup Europe Crowdfunding)[7] istaknuta su brojna pitanja koja će imati odlučujuću ulogu u ostvarenju njegovih potencijalnih koristi. Ta se pitanja kreću od nedostatka svijesti i razumijevanja, izazova u području zaštite prava intelektualnog vlasništva, zabrinutosti povezanih s prijevarom i zaštitom potrošača pa sve do pitanja pravne nesigurnosti i opterećujućih regulatornih zahtjeva. Mnoga od navedenih pitanja odnose se i na druge oblike financiranja. U nastavku ove Komunikacije naglasak se stavlja na pitanja koja su osobito važna u kontekstu skupnog financiranja.

Što je skupno financiranje?

Riječ je o pojmu koji je nastao u praksi i općenito se odnosi na otvoren poziv široj javnosti na prikupljanje sredstava za određeni projekt. Ti se pozivi često objavljuju i promiču na internetu te u okviru društvenih medija, a otvoreni su samo u određenom vremenskom roku. Financijska se sredstva obično prikupljaju od većeg broja doprinositelja u obliku relativno malih iznosa doprinosa, ali postoje iznimke.

Izraz „skupno financiranje” odnosi se samo na kanal financiranja, koji se može upotrebljavati na različite načine. Donacije se mogu prikupljati od građana, što se može smatrati skupnim financiranjem na temelju donacija ako se donacije prikupljaju za poseban projekt tijekom određenog vremenskog razdoblja i promiču na internetu te u okviru društvenih medija[8]. Međutim, kampanjama skupnog financiranja doprinositeljima se može ponuditi i nešto zauzvrat. Govori se o skupnom financiranju utemeljenom na nagradama ili skupnom financiranju utemeljenom na pretprodaji ako doprinositelji dobiju simboličnu naknadu, primjerice mogućnost sudjelovanja u kulturnom iskustvu koji financiraju (npr. pojavljivanje u filmu kao statist) ili proizvod razvijen ili proizveden zahvaljujući prikupljenim sredstvima. Svi se navedeni oblici skupnog financiranja mogu opisati kao „skupno sponzoriranje”.

Drugi oblici kampanja skupnog financiranja nude neki oblik financijskog povrata. Programima podjele dobiti obećava se dio buduće dobiti financiranog projekta[9]. Skupno financiranje utemeljeno na vrijednosnim papirima uključuje izdavanje vlasničkih ili dužničkih vrijednosnih papira doprinositeljima[10]. Ono se od inicijalne javne ponude (IPO) razlikuje primjerice po tome što se izdanim dionicama obično ne trguje na sekundarnom tržištu i što nema pokroviteljstva izdanja vrijednosnih papira. Skupno financiranje na temelju podjele dobiti i ono na temelju vrijednosnih papira može se opisati kao „skupno ulaganje”. Konačno, „skupnim pozajmljivanjem” sudionici u kampanji pozajmljuju novac od građana uz obećanje otplate kapitala pod dogovorenim uvjetima uz isplatu kamata (ili u određenim slučajevima bez nje). Primjerice, može biti riječ o potrošačima koji od javnosti pozajmljuju manje iznose novca kako bi renovirali svoj dom, financirali školovanje itd. ili o poduzećima koja pozajmljuju radi financiranja određenih novih djelatnosti.

To su glavni modeli kojima se kampanje skupnog financiranja trenutačno koriste. Međutim, skupno financiranje još je u ranoj fazi razvoja te se ti modeli u budućnosti mogu promijeniti.

Ovom se Komunikacijom nastoji pridonijeti poticanju aktivnosti skupnog financiranja, pri čemu su prioriteti sljedeći:

· uspostava Stručne skupine za skupno financiranje sa zadaćom da Komisiji pruža savjetovanje i stručno znanje u tom području. Konkretno, Stručna bi skupina Komisiji trebala osigurati savjetovanje radi istraživanja mogućnosti uspostave „oznake kvalitete” kojom bi se izgradilo povjerenje korisnika te stručno znanje u promicanju transparentnosti, najbolje prakse i certificiranja;

· podizanje svijesti u području skupnog financiranja, promicanje informiranja i izobrazbe te podizanje standarda; i

· planiranje nacionalnog regulatornog razvoja i održavanje radionica o pravnom uređenju kako bi se osiguralo optimalno funkcioniranje unutarnjeg tržišta i ocijenilo jesu li na razini EU-a potrebne regulatorne mjere.

2. Zašto skupno financiranje?

Skupnim se financiranjem širokom spektru korisnika mogu osigurati razne koristi. To se djelomično može objasniti njegovom fleksibilnošću, uključenošću zajednice i raznolikošću oblika financiranja koji se njime nude. Dok donacije, nagrade i modeli pretprodaje doprinositeljima ne donose financijski povrat, podjela dobiti, pozajmljivanje i ulaganje u modele vrijednosnih papira uključuju mogućnost financijskog povrata. Prvu se kategoriju općenito može nazvati skupnim sponzoriranjem, dok se druga može opisati kao skupno pozajmljivanje ili skupno ulaganje (uključujući podjelu dobiti). Subjekti koji prikupljaju sredstva mogu uključivati MSP-ove, nova poduzeća, mikropoduzetnike, socijalne poduzetnike, samozaposlene osobe, kulturne i kreativne sektore, tijela javne vlasti, projekte u području inovacija i ekologije, tijela od javnog interesa, znanstvenike, potrošače ili nezaposlene.

Pristup financiranju jedan je od težih problema za male i srednje poduzetnike koji prijavljuju smanjenje javne financijske potpore (– 13 %), pristupa kreditima (‑11 %), trgovačkog kredita (– 4 %) i spremnosti ulagatelja da ulažu u vlasnički kapital (– 1 %)[11]. Postojeći izvori ne zadovoljavaju financijske potrebe brojnih projekata, što se općenito naziva manjkom u financiranju. Za neke se segmente gospodarstva, primjerice socijalna poduzeća ili kulturni i kreativni sektor, ne uspijevaju pronaći rješenja prilagođena njihovim potrebama, a razlog su njima specifične značajke uključujući društvene ciljeve ili ovisnost o nematerijalnoj imovini i visoki stupanj nesigurnosti tržišne potražnje[12]. Skupnim se financiranjem mali, ali i veliki doprinositelji i ulagatelji izravno povezuju s projektima kojima su potrebna sredstva, i to uglavnom u ranim fazama.

Skupnim se financiranjem može pridonijeti poduzetništvu ne samo u smislu boljeg pristupa financiranju nego i u smislu dodatnog marketinškog alata i alata za ispitivanje tržišta, čime se poduzetnicima može pomoći da steknu relevantno znanje o potrošačima i medijskoj izloženosti. Iskustvo u takvim kampanjama razvija vještine koje pridonose zapošljivosti[13], dok uspješne kampanje pružaju dragocjeni uzor drugim „budućim poduzetnicima”.

Tim novim oblikom financiranja doprinositeljima se omogućuje izravan izbor projekata u koji će uložiti novac i osjećaj uključenosti u projekt. Osobe koje daju doprinos mogle bi dobiti nov pogled na poduzetnike te s njima ostvariti izravniji kontakt, čime bi se dodatno promicala kultura poduzetništva. Doprinositelji često stvaraju i zajednice za potporu projektu koji se financira ili mogu osigurati nefinancijske resurse u obliku kreativih ideja velikog broja sudionika (crowd-sourcing)[14].

Skupnim financiranjem, kojim se omogućuje financiranje inovativnih projekata koji nemaju dovoljan stupanj razvoja potreban za pristup uobičajenim izvorima financijskog tržišta, moglo bi se znatno pridonijeti inovacijama, istraživanju i razvoju, rastu, razvoju zajednice i otvaranju radnih mjesta[15]. U usporedbi s drugim vrstama financiranja, njime se mogu smanjiti troškovi i administrativno opterećenje poduzeća, prije svega MSP-ova.

3. Ključni izazovi u području skupnog financiranja u EU-u 3.1. Nedostatak transparentnosti primjenjivih pravila 3.1.1. Sve vrste skupnog financiranja

Razlike u skupinama korisnika, rizicima, složenosti i namjeni omogućuju razlikovanje prethodno navedenih različitih oblika skupnog financiranja i, što je još važnije, razlikovanje modela s financijskim povratom od modela s nefinancijskim povratom. Skupno financiranje s financijskim povratom nešto je manje poznato i smatra se rizičnijim za doprinositelje koji zauzimaju položaj ulagatelja. Glavna pitanja kojima se bavi zakonodavstvo EU-a u pogledu svih vrsta skupnog financiranja uključuju borbu protiv pranja novca, oglašavanje, zaštitu potrošača te, gdje je to bitno, zaštitu prava intelektualnog vlasništva.

Određeni broj dionika upozorio je na moguće neravnopravne tržišne uvjete zbog trenutačnih razlika u pravilima o sprječavanju pranja novca. Ovisno o tome gdje se nalazi pružatelj usluge platnog prometa, od platforme bi se moglo zahtijevati da provodi provjere toka sredstava na različitim transakcijskim pragovima. Suzakonodavci trenutačno pregovaraju o predloženim izmjenama Direktive o sprječavanju pranja novca i Uredbe 1781/2006[16]. Očekuje se da će se tim izmjenama riješiti prethodno navedeno pitanje zahvaljujući uvođenju, o čemu se još raspravlja, jedinstvenog transakcijskog praga u svim državama članicama za mjere dubinske analize klijenata u slučaju prijenosa sredstava.

Dvadeset posto vlasnika projekata koji su odgovorili na upitnik navelo je da su rizici nedovoljne zaštite prava intelektualnog vlasništva previsoki. Kako bi privukli financiranje, oni svoje ideje moraju obznaniti. Međutim, otkrivanje izuma bez dovoljne zaštite patenta otvara mogućnost da netko drugi iskoristi njihove ideje. Jedan od glavnih problema jest trenutačno rascjepkan europski patentni sustav. Nakon što tekuća reforma patentnog sustava[17] stupi na snagu, bit će moguće na jedinstvenom mjestu usluge dobiti europski patent s jedinstvenim učinkom, čime će se smanjiti troškovi i administrativno opterećenje.

Na skupno se financiranje mogu primjenjivati i drugi zakonodavni akti EU-a, ovisno o konkretnom poslovnom modelu koji se upotrebljava. Na primjer, platforme koje uspješno financiranim projektima zaračunavaju troškove mogu se uključiti u e-trgovinu, zbog čega ulaze u područje primjene Direktive o elektroničkoj trgovini[18]. Direktivom o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju[19] predviđa se najmanja razina usklađenosti u području zavaravajuće marketinške prakse u kontekstu poslovanja među poslovnim subjektima. Kad je riječ o zavaravajućoj i agresivnoj praksi u području skupnog financiranja, potrošači su zaštićeni Direktivom o nepoštenoj poslovnoj praksi[20] kojom se zabranjuju određene marketinške prakse. Ako standardni uvjeti koje primjenjuju subjekti skupnog financiranja sadržavaju nepoštene odredbe, tada oni u skladu s Direktivom o nepoštenim ugovornim odredbama[21] nisu obvezujući za potrošače. Na aktivnosti skupnog financiranja uz to se primjenjuju i pravila EU-a u području državnih potpora i tržišnog natjecanja.

Čak i kada zakonodavstvo EU-a nije primjenjivo, mogu biti na snazi različita nacionalna pravila. To se prije svega odnosi na dobrotvorne priloge i donacije te modele skupnog financiranja koji se temelje na nagradama i pretprodaji.

3.1.2. Skupno financiranje s financijskim povratom (skupno pozajmljivanje i skupno ulaganje)

Kampanje i platforme s financijskim povratom mogu podlijegati dodatnim pravilima i na razini EU-a i na nacionalnoj razini, i u ovom slučaju ovisno o konkretnom poslovnom modelu koji je upotrijebljen.

Relevantni regulatorni okvir EU-a uključuje sljedeće: direktive o prospektu[22], o uslugama platnog prometa[23], o tržištima financijskih instrumenata[24], o kapitalnim zahtjevima (CRD IV)[25], o upraviteljima alternativnih investicijskih fondova[26], o potrošačkim kreditima[27] i o oglašavanju na daljinu financijskih usluga[28] te uredbe o kapitalnim zahtjevima[29], o europskim fondovima poduzetničkog kapitala i o europskim fondovima za socijalno poduzetništvo[30].

Na nacionalnoj razini mogu se primjenjivati drukčija dodatna pravila. Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA) i Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (EBA) proveli su 2013. prikupljanje informacija radi boljeg razumijevanja načina na koji se trenutačni regulatorni okvir primjenjuje na skupno financiranje u svakoj državi članici.

Nekoliko država članica pokušalo je na zabrinutost povezanu sa skupnim financiranjem s financijskim povratom odgovoriti u okviru smjernica (npr. Njemačka, Nizozemska, Belgija). Druge države članice (Italija, Ujedinjena Kraljevina, Francuska i Španjolska) razmatraju ili su već poduzele regulatorne mjere radi olakšavanja tog novog oblika financiranja[31], pri čemu žele osigurati i odgovarajuću zaštitu ulagatelja. Postoji opasnost da bi regulatorne mjere koje pretjerano opterećuju ili koje su preuranjene mogle usporiti razvoj skupnog financiranja, dok bi preblage politike mogle dovesti do gubitaka za ulagatelje, čime bi se narušilo povjerenje potrošača u skupno financiranje. U tom se kontekstu javljaju pitanja poput sljedećih: je li postojeće nacionalno zakonodavstvo ili zakonodavstvo EU-a prilagođeno potrebama skupnog financiranja te postoje li u kontekstu skupnog financiranja pravila koja su nepotrebno opterećujuća i koja je potrebno prilagoditi potrebama korisnika kako bi se skupnom financiranju pomoglo da ostvari svoj potencijal, osobito za MSP-ove. Države članice zakonodavnim inicijativama trenutačno predlažu različita rješenja za prethodno navedene izazove. Bez donošenja zaključaka unaprijed o tome što bi bilo najbolje rješenje, različiti pristupi mogu stvoriti pravnu nesigurnost u pogledu pravila koja se primjenjuju na određene oblike, unatoč nedavnim inicijativama usmjerenima na prikupljanje pravnih informacija[32]. Javnim je savjetovanjem potvrđeno da je pravna jasnoća važna za sve dionike. Nadalje, različiti pristupi u nacionalnim okvirima kojima se platformama skupnog financiranja ograničava pružanje usluga diljem država članica mogli bi dovesti do rascjepkanosti unutarnjeg tržišta te onemogućiti potencijalni rast skupnog financiranja u Europi.

Komisija će i dalje pratiti tržište te će na temelju različitih iskustava ocjenjivati potrebu za regulatornim mjerama kao odgovorom na promjene okolnosti. Razmjenom informacija o nacionalnim regulatornim praksama moglo bi se pridonijeti širenju najbolje prakse i mogućem utvrđivanju neusklađenosti nacionalnih pristupa koje bi mogle biti uzrok prepreka.

3.2. Kako skupno financiranje funkcionira na unutarnjem tržištu? 3.2.1. Skupno financiranje s nefinancijskim povratom (skupno sponzoriranje)

Iz rezultata savjetovanja vidljivo je da unutarnje tržište za skupno financiranje s nefinancijskim povratom funkcionira prilično dobro. U prekograničnom poslovanju sudjeluje već 81 % platformi s nefinancijskim povratom, dok bi njih 14 % to htjelo ostvariti u budućnosti. Samo je približno jedna trećina dionika izrazila potporu mjerama na razini EU-a za skupno financiranje s nefinancijskim povratom kojima bi se olakšao pristup tržištu (oko 35 %) ili bolje zaštitili doprinositelji (manje od 30 %). Dionici koji su izrazili potporu mjerama EU-a za olakšavanje prekograničnih aktivnosti za modele s nefinancijskim povratom kao glavnu prepreku često su navodili nedostatak pravne nesigurnosti.

3.2.2. Skupno financiranje s financijskim povratom (skupno pozajmljivanje i skupno ulaganje) – pristup tržištu s visokom razinom zaštite ulagatelja

Čini se da javno savjetovanje upućuje na manje uspješno funkcioniranje unutarnjeg tržišta kad je riječ o platformama s financijskim povratom. U prekograničnom poslovanju sudjeluje samo 38 % platformi s financijskim povratom koje su sudjelovale u savjetovanju, a gotovo polovina njih htjela bi svoje poslovanje u budućnosti proširiti na druge države članice EU-a.

Četrdeset četiri posto svih platformi s financijskim povratom tvrdi da zbog nedostatka informacija o primjenjivim pravilima ne mogu poslovati u više od jedne države članice EU-a. Njih 27 % kao razlog za poslovanje isključivo na nacionalnoj razini navelo je i velike troškove dobivanja odobrenja u nekoj drugoj državi članici.

Polovina sudionika izrazila je potrebu za mjerama EU-a u pogledu skupnog financiranja s financijskim povratom. Pristup tržištu i zaštita ulagatelja čine se jednako važnima: 49 % sudionika pozvalo je EU-a na promicanje jedinstvenog tržišta za skupno financiranje s financijskim povratom, a njih 51 % smatra da su potrebne mjere na razini EU-a kojima bi se osigurala odgovarajuća zaštita ulagatelja pri skupnom financiranju na temelju zajmova i vrijednosnih papira. Sudionici u savjetovanju istaknuli su i rizike kojima se izlažu doprinositelji u modelima skupnog pozajmljivanja i skupnog ulaganja (npr. gubitak uloženog kapitala, opasnost od prijevara), kao i potrebu za transparentnošću u pogledu naknada povezanih s platformama, kamatnih stopa i očekivanih prinosa.

Velika većina dionika slaže se da bi upravitelji platformi koji sudjeluju u modelima pozajmljivanja i ulaganja trebali biti obvezni doprinositelje obavijestiti o rizicima povezanima s ulaganjem i kreditima te im pružiti savjete o diversifikaciji ulaganja. Potencijalni se doprinositelji možda ne uključuju u aktivnosti skupnog financiranja zbog zabrinutosti u vezi s rizikom. Glavna pitanja u tom kontekstu uključuju različita pojedinačna ograničenja ulaganja u različitim zemljama, ostvarivanje glasačkih prava dionika, prag za zahtjeve koji se odnose na prospekt, pravila o transparentnosti, ispitivanja prikladnosti ulaganja, zaštitu novca klijenata i savjete o ulaganjima.

3.3. Kako skupno financiranje funkcionira u okviru financijskog ekosustava?

Riječ je o još mladom obliku financiranja koji je u fazi razvoja i koji je potrebno dodatno istražiti u kontekstu financijskog ekosustava. Iako je skupno financiranje s nefinancijskim povratom važno i zbog svog obujma i zbog utjecaja (većina kampanja za skupno financiranje tog je oblika, a mnoge imaju socijalne ciljeve), sve se više širi i skupno financiranje s financijskim povratom, čime se zadovoljavaju specifične financijske potrebe brojnih poduzetničkih projekata ili privatnih potrošača.

Skupno financiranje alternativan je oblik financiranja kojim se mogu dopuniti drugi oblici uobičajenog financiranja. Kao što je prethodno navedeno, njime se može pridonijeti rješavanju problema pristupa financiranju te pomoći mladim poduzećima da napreduju na „ljestvici financiranja”. Četvrtina renomiranih banaka koje su odgovorile na savjetovanje izrazila je interes za sudjelovanje u skupnom financiranju u budućnosti, što znači da bi regulirana financijska institucija mogla platformama i njihovim projektima osigurati kredibilitet i time veće povjerenje. Međutim, u tom se kontekstu javlja i problem povećanja troškova i smanjenja konkurentnosti između starih i novih sudionika u području financiranja.

Dionici koji su sudjelovali u javnom savjetovanju smatraju da bi se skupnim financiranjem mogle ostvariti znatne koristi u području inovacija. Trenutačno nije dostupno dovoljno informacija o ulozi koju bi skupno financiranje moglo imati u financiranju istraživanja i inovacija[33].

U tom se pogledu opsežno raspravlja o pitanju različitog poreznog tretmana doprinosa u državama članicama i utjecaju koji bi to moglo imati na odluku osoba i društava o ulaganju ili doniranju novca. Donacije i određeni oblici financijskog ulaganja (u mlada poduzeća, aktivnosti istraživanja i razvoja itd.) u nekim se državama članicama mogu odbiti od poreza, dok u drugima to nije moguće. Potrebno je bolje razumijevanje učinkovitosti i upotrebe poreznih olakšica diljem EU-a.

Europska komisija naručila je studiju o razmjeni dobre prakse o učinkovitosti poreznih olakšica u području istraživanja i razvoja te o planiranju poreznih olakšica. Ta je studija predviđena za 2014. godinu. Njome će se pružiti pregled programa poreznih olakšica za istraživanje i razvoj za države članice EU-a i odabrane članove OECD-a, ocijeniti učinkovitost poreznih olakšica u području istraživanja i razvoja revizijom postojećih empirijskih dokaza te promicati razmjena znanja o dobroj praksi. To bi moglo biti posebno važno za skupno financiranje i promicanje istraživanja, razvoja i inovacija s pomoću platformi za skupno financiranje.

3.4. Promicanje skupnog financiranja podizanjem svijesti i jačanjem povjerenja

I dalje postoji opći nedostatak svijesti o skupnom financiranju u Europi. Gotovo polovina sudionika u savjetovanju naklonjena je određenom obliku podizanja svijesti na razini EU-a. Dionici su pokazali interes i u pogledu jedinstvenog izvora informacija o mogućnostima za skupno financiranje kako bi se povećala njegova vidljivost.

Pojačana svijest nije jedini preduvjet za uspješnost skupnog financiranja. Za uspostavu povjerenja s doprinositeljima i sudionicima u kampanji ključno je i dobro razumijevanje načina na koji funkcionira skupno financiranje, njegovih potencijalnih rezultata i povezanih rizika. Održivi razvoj u skupnom financiranju moguće je ostvariti samo ako korisnici u njega imaju povjerenje. Vođenje uspješnih kampanja za skupno financiranje ovisi i o tome imaju li sudionici u kampanji potrebne vještine i izobrazbu te o potpori platformi i ostalih dionika[34]. Vlasnicima projekata mogla bi biti potrebna edukacija o upotrebi skupnog financiranja, o njegovim mogućim rizicima te o planiranju ili vođenju projekata.

S obzirom na to da su sa skupnim financiranjem povezani određeni rizici, u ovoj ranoj fazi razvoja potrebno je poboljšati i priznavanje platformi. Uspostavom oznake kvalitete pridonijelo bi se tom priznavanju i izgradnji povjerenja. Oznaka bi značila usklađenost s određenim normama npr. za smanjenje rizika od prijevare, te bi se njome povećalo povjerenje korisnika. U nekim su zemljama, primjerice Ujedinjenoj Kraljevini, samoregulatorna tijela već uvela pravila s kojima se platforme mogu uskladiti radi dobivanja oznake kvalitete udruženja.

3.5. Mogućnosti miješanog (javnog i privatnog) financiranja

S obzirom na njegove ograničene razmjere ne može se očekivati da će skupno financiranje samo po sebi riješiti sve probleme povezane s pristupom financiranju. Stoga bi se u opravdanim slučajevima u kojima se mogu dokazati nedostaci tržišta mogle dodatno istražiti mogućnosti usporednog javnog i skupnog financiranja na nacionalnoj razini i na razini EU-a. Miješano bi se financiranje moglo osigurati u obliku zajedničkog ulaganja u projekte s privatnim doprinositeljima[35], kao jamstva za zajmove za transakcije skupnog pozajmljivanja, ili izravno platformama za skupno financiranje. Novim pravilima o državnim potporama koja se primjenjuju na rizično financiranje[36] proširen je raspon prihvatljivih subjekata uključivanjem MSP-ova te malih i inovativnih poduzeća srednje tržišne kapitalizacije kako bi se olakšao pristup financiranju za društva koja se, unatoč tomu što su održiva, suočavaju s nedostacima tržišta u pogledu pristupa potrebnom financiranju. Pravila u području rizičnog financiranja primjenjiva na alternativne trgovinske platforme mogu se po analogiji primjenjivati na određene vrste platformi za skupno financiranje. Sva potpora u obliku državnih sredstava mora biti u skladu s pravilima tržišnog natjecanja, prije svega s određenim pravilima o državnim potporama koja se primjenjuju na rizično financiranje.

4. Daljnji koraci

Skupnim se financiranjem različitim skupinama korisnika omogućuju brojne prednosti te je obećavajući izvor financiranja za brojne vrste subjekata koji ne uspijevaju pronaći rješenja prilagođena svojim financijskim potrebama.

Uzimajući u obzir potencijal tog novog fenomena i ključne izazove povezane s njim, Europska komisija u suradnji s dionicima želi razviti zajedničko razumijevanje na razini EU-a te pripremiti teren za moguće buduće mjere.

Europska komisija će u 2014. provesti studiju kako bi stekla bolji pregled uloge skupnog financiranja u širem financijskom ekosustavu i prikupila informacije o tome koji projekti upotrebljavaju koju vrstu skupnog financiranja. U zasebnoj će studiji istražiti potencijal skupnog financiranja u smislu potpore istraživanju i inovacijama te će u njezinu kontekstu razmotriti ulogu koju bi porezne olakšice mogle imati u području skupnog financiranja u korist razvoja i istraživanja te inovacija.

U cilju potpore razvoju politike u tom području Komisija će osnovati Europski forum dionika u skupnom financiranju, i to kao stručnu skupinu visokih predstavnika udruženja dotičnih skupina dionika i nacionalnih vlasti, sa zadaćom da joj pruža podršku u podizanju svijesti, pružanju informacija i modula izobrazbe vlasnicima projekata, promicanju transparentnosti i razmjene najbolje prakse, kao i pri utvrđivanju problema koje će možda biti potrebno riješiti kako bi se omogućio razvoj skupnog financiranja, uzimajući pritom u obzir interes doprinositelja.

Komisija će s pozornošću pratiti napore industrijskih udruženja u području razvoja nacionalnih i europskih normi za transparentnost i najbolju praksu u cilju informiranja korisnika (vlasnika projekata i doprinositelja), zaštite doprinositelja od prijevare i osiguranja odgovarajućeg mehanizma za rješavanje pritužbi. Europska komisija pokrenut će studiju kojom će se ispitati postojeća nacionalna samoregulatorna tijela, njihova pravila, učinkovitost i ograničenja te će razmotriti mogućnost uspostave europske oznake kvalitete.

Komisija će pozorno pratiti razvoj skupnog financiranja u kontekstu dobrog funkcioniranja unutarnjeg tržišta. Organizirat će radionice o pravnom uređenju kako bi se analizirale prepreke prekograničnim djelatnostima.. Bude li to potrebno, Komisija će preispitati potrebu za izdavanjem preporuka u okviru izvješća o jedinstvenom tržištu ili mreže izaslanika MSP-ova[37] koja prati provedbu Zakona o malom poduzetništvu ili u okviru Digitalne agende za Europu, a kojima bi države članice pozvala da u nacionalnim pristupima izbjegavaju nedosljednosti koje bi mogle štetiti unutarnjem tržištu.

Budući da je riječ o rastućem, ali još uvijek relativno malom izvoru privatnog financiranja, ne može se očekivati da će se skupnim financiranjem zamijeniti javno financiranje projekata koji nailaze na poteškoće u pristupu financiranju. Novim europskim pravilima o državnim potporama u društvima se pojednostavnjuje kombiniranje javnog financiranja s privatnim sredstvima. Stoga bi se mogla razmotriti i mogućnost zajedničke upotrebe javnih sredstava i onih privatnih osiguranih skupnim financiranjem, pod uvjetom da se poštuju pravila o državnim potporama, osobito Smjernice o državnim potporama za promicanje ulaganja u području rizičnog financiranja, te pravni uvjeti u pogledu transparentnosti i odgovornosti za uporabu javnih sredstava i, gdje je to primjenjivo, zahtjevi Financijske uredbe.

Komisija će taj rastući sektor budno pratiti uz potporu Foruma te će na temelju rezultata studija, rada različitih dionika i radionica o pravnom uređenju redovito ocjenjivati stanje u području regulatornog okvira EU-a i nacionalnih regulatornih okvira koji se primjenjuju na skupno financiranje, a razmotrit će i jesu li potrebne daljnje mjere na razini EU-a. Konkretno, Komisija će u kontekstu planiranih preispitivanja postojećeg zakonodavstva razmotriti moguću primjerenost prilagodbe zahtjeva posebnim značajkama skupnog financiranja s financijskim povratom. Moguće buduće zakonodavne mjere EU-a ili druge vrste mjera sa znatnim utjecajem bit će podložne prethodnom javnom savjetovanju i ocjeni utjecaja.

Konačno, budući da je riječ o globalnoj djelatnosti te da su i druga područja sudske nadležnosti, primjerice SAD, počele s njegovim pravnim uređenjem, Komisija će pozorno pratiti razvoj situacije u međunarodnim okvirima te će poduprijeti napore u cilju promicanja regulatorne konvergencije pristupa na međunarodnoj razini[38].

Komisija će o napretku izvijestiti tijekom 2015.

[1] Na temelju procjene industrije: Massolution (2013.) Crowdfunding Industry Report 2012, dostupno na sljedećoj stranici: http://www.crowdsourcing.org/research.

[2] European Banking Federation Facts and Figures (2012), dostupno na sljedećoj stranici: http://www.ebf-fbe.eu/uploads/FF2012.pdf; CSES (2012.), Evaluation of EU Member States’ Business Angel Markets and Policies Final report; EVCA Yearbook 2012, dostupno na sljedećoj stranici: http://www.evca.eu/uploadedfiles/home/press_room/Yearbook_2012_Presentation_all.pdf

[3] U skladu s procjenama industrije skupnim je financiranjem u 2012. uspješno financirano oko 470 000 europskih projekata. Massolution (2013.).

[4] COM(2013) 150 završna verzija, 25.3.2013.

[5] Skupno financiranje može se dopuniti drugim oblicima financiranja kao što su bankovno financiranje, kapital poslovnih anđela ili rizični kapital, ili inicijalnom javnom ponudom (IPO).

[6] Održano između 3. listopada i 31. prosinca 2013.

[7] http://www.crowdfundingnetwork.eu/

[8] Riječ je uglavnom, ali ne isključivo, o novčanim prilozima u dobrotvorne svrhe.

[9] Primjerice, buduća dobit od prodaje nove mobilne aplikacije čiji je razvoj skupno financiran.

[10] Primjerice, projekt u području zaštite okoliša može izdati dužničke instrumente radi izgradnje generatora obnovljivih izvora energije ili inovativno novo poduzeće koje izdaje dionice kako bi prikupilo sredstva potrebna za pokretanje poslovanja.

[11] Istraživanje ESB-a i Europske komisije iz 2013. o pristupu MSP-ova financiranju; dostupno na sljedećoj stranici: http://ec.europa.eu/enterprise/policies/finance/files/2013-safe-analytical-report_en.pdf

[12] COM(2012)537, Komunikacija o promicanju kulturnih i kreativnih sektora za rast i zapošljavanje u EU-u. Vidi i publikaciju Survey on access to finance for cultural and creative sectors (2014) dostupnu na sljedećoj stranici: http://ec.europa.eu/culture/key-documents/documents/access-to-finance-culture-and-creative-sector_en.pdf . Novim programom Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije pružit će se potpora socijalnim poduzećima: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=1084&langId=en

[13] Green A. et al. (2014) Explanatory Research on Internet Work Exchanges and Employability, Analysis and synthesis of quantitative evidence on crowdsourcing for work, funding and volunteers. Stewart J (Ed). JRC Scientific and Policy Report Series, EUR 26423 EN. Institut za prospektivne tehnološke studije, Zajednički istraživački centar, Europska komisija, dostupno na sljedećoj adresi: http://ftp.jrc.es/EURdoc/JRC85646.pdf

[14] Pozivi javnosti da nenovčanim sredstvima pridonese realizaciji projekta (npr. vještinama, komercijalnim mrežama itd.).

[15] U Španjolskoj je u 2012. skupnim financiranjem stvoreno oko 7 500 izravnih „skupnih radnih mjesta” zahvaljujući uspješnoj provedbi oko 2 800 projekata skupnog financiranja. Ramos i Gonzalez (2013) Crowd-Funding as a new economic instrument for economic growth and employment. Članak predstavljen na seminaru „Alternativni načini financiranja u digitalno doba”; Ateneu Barcelonès, svibanj 2013.

[16] Na temelju prijedlogâ Komisije COM (2013) 44 i COM (2013) 45.

[17] Uredbe o uspostavi jedinstvene patentne zaštite u EU-u donesene su 17. prosinca 2012. u okviru pojačane suradnje 25 država članica. Međunarodni sporazum među državama članicama o uspostavi jedinstvenog suda za patente trenutačno je u postupku ratifikacije.

[18] Direktiva 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 8. lipnja 2000. o određenim pravnim aspektima usluga informacijskog društva na unutarnjem tržištu, posebno elektroničke trgovine (SL, 17.7.2000., L 178/1).

[19] Direktiva 2006/114/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2006. o zavaravajućem i komparativnom oglašavanju (SL 27.12.2006., L 376/21).

[20] Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 11. svibnja 2005. o nepoštenoj poslovnoj praksi poslovnog subjekta u odnosu prema potrošaču na unutarnjem tržištu i o izmjeni Direktive Vijeća 84/450/EEZ, direktiva 97/7/EZ, 98/27/EZ i 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, kao i Uredbe (EZ) br. 2006/2004 Europskog parlamenta i Vijeća (SL 11.6.2005., L 149/22).

[21] Direktiva Vijeća 93/13/EEZ od 5. travnja 1993. o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima (SL 21.4.1993., L 95/29).

[22] Direktiva 2003/71/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. studenoga 2003. o prospektu koji je potrebno objaviti prilikom javne ponude vrijednosnih papira ili prilikom uvrštavanja u trgovanje te o izmjeni Direktive 2001/34/EZ (SL, 31.12.2003., L 345/64).

[23] Direktiva 2007/64/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2007. o uslugama platnog prometa na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 97/7/EZ, 2002/65/EZ, 2005/60/EZ i 2006/48/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 97/5/EZ (SL, 5.12.2007., L 319/1). Direktiva o uslugama platnog prometa može se primjenjivati i na skupno sponzoriranje ako je doneseni poslovni model obuhvaćen područjem primjene tog instrumenta.

[24] Direktiva 2004/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o tržištima financijskih instrumenata te o izmjeni direktiva Vijeća 85/611/EEZ i 93/6/EEZ i Direktive 2000/12/EZ Europskog parlamenta i Vijeća te stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 93/22/EEZ (SL, 30.4.2004., L 145/1).

[25] Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL 27.6.2013., L 176/338).

[26] Direktiva 2011/61/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 13. studenoga 2011. o uslugama platnog prometa na unutarnjem tržištu i o izmjeni direktiva 2003/41/EZ, 2009/65/EZ, 2005/60/EZ i 1060/2009/EZ te stavljanju izvan snage Direktive 1095/2010/EZ (SL, 5.12.2007., L 319/1).

[27] Direktiva 2008/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2008. o ugovorima o potrošačkim kreditima i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 87/102/EEZ (SL 22.5.2008., L 133/66).

[28] Direktiva 2002/65/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. rujna 2002. o trgovanju na daljinu financijskim uslugama koje su namijenjene potrošačima i izmjeni Direktive Vijeća 90/619/EEZ i direktiva 97/7/EZ i 98/27/EZ (SL 9.10.2002., L 271/16).

[29] Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL 27.6.2013., L 176/1).

[30] Uredba (EU) br. 345/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013. o europskim fondovima poduzetničkog kapitala (SL 25.4.2013., L 115/1). Uredba (EU) br. 346/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 17. travnja 2013. o europskim fondovima za socijalno poduzetništvo (SL 25.4.2013., L 115/18).

[31] U skladu s Akcijskim planom EU-a za poduzetništvo 2020.; dostupno na sljedećoj stranici: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=COM:2012:0795:FIN:EN:PDF

[32] ECN (2013), Review of Crowdfunding Regulation, dostupno na sljedećoj stranici: http://www.europecrowdfunding.org/2013/10/review-crowdfunding-regulation-2013.

[33] Izvješće Mreže europskih stručnjaka u području kulture pod nazivom Crowdfunding schemes in Europe (2011), dostupno na sljedećoj stranici: http://www.eenc.info/wp-content/uploads/2012/11/DR%C3%B6thler-KWenzlaff-Crowdfunding-Schemes-in-Europe.pdf .

[34] Ramos, J. (2014) Crowdfunding and the Role of Managers in Ensuring the Sustainability of Crowdfunding Platforms; Stewart J (Ed). JRC Technical Report Series, JRC Institute for Prospective Technological Studies, European Commission, dostupno na sljedećoj stranici: http://is.jrc.ec.europa.eu/pages/EAP/eInclusion/employability.html;

[35] U takvim je slučajevima potrebno uzeti u obzir da popularnost projekta, ocijenjena na temelju njegova uspjeha u skupnom financiranju, možda nije najbolji uvjet za odabir kad je riječ o javnim izdacima.

[36] Komunikacija Komisije „Smjernice o državnim potporama za promicanje ulaganja u području rizičnog financiranja”, C(2014) 34/2, Bruxelles, 15.1.2014.

[37] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/sme-envoy/index_en.htm

[38] Aktivnosti provodi i Međunarodna organizacija komisija za vrijednosne papire (IOSCO). Vidi: IOSCO (2014.) Crowd-funding: An Infant Industry Growing Fast, SWP3/2014.