EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 14.12.2021. COM(2021) 820 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o proširenju transeuropske prometne mreže (TEN-T) na susjedne treće zemlje













I. Uvod – opseg suradnje s trećim zemljama Cilj je politike transeuropske prometne mreže (TEN-T) osigurati neometan, održiv i učinkovit promet u cijeloj Uniji uz istodobno jačanje socijalne, gospodarske i teritorijalne kohezije. Provodi se od 1996., a važeći pravni okvir za TEN-T utvrđen je u Uredbi (EU) br. 1315/2013 („Uredba o TEN-T-u”). Komisija je 14. prosinca 2021. predložila reviziju postojećeg okvira politike, posebno kako bi se u obzir uzeli prioriteti europskog zelenog plana, Komisijine strategije za održivu i pametnu mobilnost i strategije povezivosti Global Gateway . TEN-T je najviša razina planiranja infrastrukture u Uniji. Predviđa se da će osnovna mreža TEN-T-a nakon njezina dovršenja do 2030. osigurati visokokvalitetne multimodalne veze svih glavnih gradova i glavnih prometnih pravaca Unije kao okosnica jedinstvenog europskog prometnog prostora. Međutim, prometni tokovi ne zaustavljaju se na granici Unije. S obzirom na sve veće ispreplitanje vrijednosnih i opskrbnih lanaca na globalnoj razini, za Uniju je odavno sve važnije pobrinuti se za prekogranično povezivanje s trećim zemljama. Politika TEN-T-a središnji je element u prenošenju prometne politike Unije u treće zemlje. Na temelju Ugovora iz Lisabona u kojem je naglašen prioritet prekogranične suradnje s europskim susjedstvom (članak 8. UEU-a), članak 8. Uredbe kojim se utvrđuje okvir za suradnju s trećim zemljama oblikovan je s posebnim naglaskom na suradnji sa susjednim zemljama, koje su podskup trećih zemalja obuhvaćenih područjem primjene politike proširenja, europske politike susjedstva, Europskog gospodarskog prostora i Europskog udruženja slobodne trgovine. U skladu s člankom 8. stavkom 4. Uredbe o TEN-T-u Prilog III. sadržava indikativne zemljovide mreže TEN-T proširene na određene susjedne zemlje. Od donošenja Uredbe o TEN-T-u Unija je okvirnu mrežu TEN-T proširila na: – Europski gospodarski prostor i Europsko udruženje slobodne trgovine; – države Zapadnog Balkana (Albanija, Bosna i Hercegovina, Kosovo*, Republika Sjeverna Makedonija, Crna Gora i Srbija); – zemlje Istočnog partnerstva (Armenija, Azerbajdžan, Bjelarus, Gruzija, Moldova i Ukrajina). – Tursku: sveobuhvatna mreža Turske uključena je u Uredbu o TEN-T-u. Usto, kad je riječ o mediteranskoj regiji, u tijeku je utvrđivanje sveobuhvatne mreže kojom će se definirati transmediteranska prometna mreža (TMN-T). Postupak se provodi s partnerima iz južnog Mediterana. Na temelju indikativne mreže Unija može bolje usmjeravati aktivnosti EU-a, uključujući financijsku potporu. Instrumentom za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju (NDICI) – Globalna Europa i Instrumentom pretpristupne pomoći (IPA) III podupire se poticajno okruženje za olakšavanje održivih ulaganja u infrastrukturu. Time se EU-u omogućuje da putem međunarodnih financijskih institucija potakne javna i privatna ulaganja radi potpore ciljevima povezivosti. Takva se potpora pruža u okviru gospodarskih i investicijskih planova za zapadni Balkan, , Istočnog partnerstva i Južnog susjedstva. Instrument za povezivanje Europe (CEF II) može se upotrebljavati i za sufinanciranje projekata koji se uglavnom nalaze u prekograničnim regijama Unije i susjednim zemljama. Ova je Komunikacija uvelike usmjerena na politiku TEN-T-a kojom se prednost daje suradnji sa susjednim zemljama. Prvo, u njoj se opisuje kako ukloniti zajedničke prepreke u suradnji sa zemljama kandidatkinjama za proširenje i zemljama u europskom susjedstvu te kako će Unija u budućnosti surađivati s tim partnerima u području politike TEN-T-a, posebno u pogledu daljnjeg razvoja interoperabilnosti mreža zemalja proširenja i drugih susjednih zemalja s mrežom Unije. Drugo, u njoj se utvrđuju mjere čiji je cilj dovršetak proširene mreže TEN-T u tim zemljama. Komunikacija se temelji na Strategiji za pametnu i održivu mobilnost i usko je povezana sa Zajedničkom komunikacijom o strategiji Global Gateway. Komunikacijom se doprinosi i cilju utvrđenom u europskom zelenom planu, a to je razvoj čiste, održive i pametne prometne mreže kojom se Uniju i europsko susjedstvo usmjerava prema održivosti uz istodobni socioekonomski oporavak od krize uzrokovane bolešću COVID-19. Ova se Komunikacija predstavlja zajedno s prijedlogom Komisije za reviziju Uredbe o TEN-T-u. Prijedlog Komisije uključuje neznatno izmijenjen pravni okvir za suradnju s trećim zemljama. Njime se iz članka 8. Uredbe o TEN-T-u uklanjaju odredbe o financiranju projekata kako bi se izbjeglo udvostručavanje zakonodavstva o financijskoj potpori Unije. Prijedlogom se uvode i nove odredbe kojima se jačaju dva Komisijina instrumenta koordinacije, koridori osnovne mreže i europski koordinatori. U prijedlogu Komisije predviđa se proširenje koridora osnovne mreže na zapadni Balkan. II. Opći ciljevi politike TEN-T-a za susjedne zemlje Proširenjem politike TEN-T-a izvan granica Unije utvrđena su dva glavna cilja: i. osigurati dosljednost i djelotvornost interoperabilne i multimodalne mreže između država članica i njihovih neposrednih susjeda i partnerskih zemalja; ii. usmjeriti angažman Unije (uključujući financijsku potporu) u tim regijama. Nadalje, u široj perspektivi europske politike susjedstva i politike proširenja EU-a, proširenje mreže TEN-T je mehanizam za veću integraciju, odnosno priprema države kandidatkinje i potencijalne kandidatkinje za moguće pristupanje EU-u. Naposljetku, integracija prometnih mreža u procesu proširenja i u drugim susjednim zemljama s TEN-T-om olakšava trgovinu, a time i gospodarsku integraciju, čime se ubrzava konvergencija s Unijom. Unija sudjeluje i u razvoju materijalne infrastrukture i neobvezujućim mjerama usmjerenima na poboljšanje prometne povezanosti. Kad je riječ o materijalnoj infrastrukturi, pri proširenju mreže TEN-T na susjedne zemlje nastoje se utvrditi infrastrukturni projekti i konsolidirati mreža u skladu s parametrima i ciljevima mreže TEN-T, čime se, među ostalim, doprinosi dekarbonizaciji prometa. Dogovorenom i stabilnom mrežom u susjednim zemljama stvaraju se čvršće veze s boljim uslugama prijevoza za građane i poduzeća. S obzirom na snažnu političku predanost Unije njezinu susjedstvu, ona joj omogućuje i bolje usmjeravanje sredstava i financiranja EU-a te sigurnost potrebnu za poticanje ulaganja u infrastrukturne projekte. Nadalje, stabilno planiranje i strateški razvoj infrastrukture pomoći će u privlačenju potpore međunarodnih financijskih institucija. Kad je riječ o ulaganju u novu infrastrukturu, posebnu pozornost trebalo bi posvetiti najvišim standardima i uvjetima u pogledu mreže TEN-T uz istodobnu dugotrajnu zaštitu kvalitetne infrastrukture i opreme redovitim održavanjem. Neobvezujuće mjere usmjerene su na razvoj inteligentnih prometnih sustava (ITS) za sve vrste prijevoza, što će pomoći u rješavanju sigurnosnih pitanja i poduprijeti održivost prometa. Uključuju i mjere za razmjenu podataka o multimodalnom prijevozu na temelju standarda EU-a za potporu učinkovitom protoku tereta. Trebalo bi promicati i 5G infrastrukturu. Unija podupire i regulatornu reformu i pojačani dijalog na tehničkoj razini oslanjajući se na relevantne instrumente Unije i na aktivno sudjelovanje europskih agencija u području prometa. Posljednjih je godina Unija sklopila niz sporazuma o pridruživanju s partnerskim zemljama čiji je cilj usklađivanje zakonodavstva Unije u području prometa i donošenje zahtjeva i standarda TEN-T-a u pogledu interoperabilnosti.

Među važnim je prioritetima Unije i cilj dekarbonizacije prometa i ograničavanja utjecaja klimatskih promjena na Uniju i njezine susjede. Politika TEN-T-a doprinijet će ciljevima utvrđenima u europskom zelenom planu. S obzirom na to, sve zemlje kandidatkinje za proširenje i ostale susjedne zemlje trebale bi nastojati ostvariti cilj europskog zelenog plana da se do 2050. emisije stakleničkih plinova povezane s prometom smanje za 90 %. Ambicioznim djelovanjem i udruživanjem snaga u ostvarivanju tog plana Unija i njezini susjedi imat će prednost inicijatora u globalnom prelasku na održiv i zeleni prometni sektor. Sudjelovanje poduzeća koja su u vlasništvu ili pod kontrolom fizičke osobe ili poduzeća iz treće zemlje može doprinijeti realizaciji mreže TEN-T u EU-u. Međutim, u posebnim okolnostima takvo sudjelovanje u projektima od zajedničkog interesa moglo bi ugroziti sigurnost i javni poredak u EU-u. Ne dovodeći u pitanje mehanizam suradnje na temelju Uredbe (EU) 2019/452 i radi njegova pospješivanja potrebna je bolja upoznatost s takvim sudjelovanjem kako bi se omogućila intervencija javnih tijela ako se čini da bi to moglo utjecati na sigurnost ili javni poredak. Prijedlogom Komisije o reviziji Uredbe o TEN-T-u stoga se predviđa da države članice obavješćuju Komisiju o svim projektima od zajedničkog interesa na svojem državnom području u kojim sudjeluju fizičke osobe ili poduzeća iz trećih zemalja kako bi se omogućila procjena njihova učinka na sigurnost ili javni poredak u EU-u. Susjedne zemlje trebale bi uspostaviti sličan mehanizam za projekte koji se provode na indikativnoj mreži TEN-T. III. Glavna postignuća i perspektive suradnje sa susjednim zemljama Europski gospodarski prostor i Švicarska Europski gospodarski prostor (EGP) i Europsko udruženje slobodne trgovine (EFTA) sastavni su dio politike TEN-T-a za susjedne zemlje. Države EGP-a i EFTA-e desetljećima su usko povezane s razvojem tržišta Unije kao optimalno integrirani trgovinski partneri EU-a. S obzirom na to da u četiri države EFTA-e (Norveška, Island, Lihtenštajn i Švicarska) živi 13,6 milijuna ljudi, oni su treći najveći trgovinski partner Unije u trgovini robom i drugi najveći trgovinski partner Unije u području usluga. Proširena indikativna mreža TEN-T u tim državama dobro je razvijena i usklađena s mrežom Unije. Za sve vrste prijevoza, mreže država EGP-a/EFTA-e u toj su mjeri dobro integrirane u mrežu TEN-T da su dvije države EGP-a/EFTA-e dio koridora osnovne mreže TEN-T. Skandinavsko-mediteranski koridor osnovne mreže uključuje Norvešku, a Rajnsko-alpski koridor osnovne mreže prolazi kroz Švicarsku. U skladu s time europski koordinatori usko surađuju sa zemljama na dovršetku indikativne osnovne mreže TEN-T do 2030. Rajnsko-alpski koridor jedan je od najprometnijih teretnih pravaca u Europi. Povezuje belgijske i nizozemske luke na Sjevernom moru s lukom Genova na Sredozemnom moru. Koridor prolazi kroz važna gospodarska središta kao što su Bruxelles i Antwerpen u Belgiji, regija Randstad u Nizozemskoj, njemačke regije Rajna-Ruhr i Rajna-Neckar, regije Basel i Zürich u Švicarskoj te regije Milano i Genova u Italiji. Trasa koridora uključuje važne projekte u Švicarskoj, uključujući najdulji željeznički tunel na svijetu, bazni tunel Gotthard. Duljine 57 km i smješten ispod švicarskih Alpa, bazni tunel Gotthard otvoren je 1. lipnja 2016. Zahvaljujući baznim tunelima Lötschberg i Ceneri, povećat će se konkurentnost željezničkog prijevoza, što će izravno donijeti korist građanima i poduzećima u EU-u. Trenutačno je usko grlo na strani Unije, pa bi EU bi trebao nastojati poboljšati pristupne pravce za tunel Gotthard. Skandinavsko-mediteranski koridor ključna je osovina sjever – jug europskog gospodarstva. Unutar granica Unije koridor se proteže od Finske i Švedske na sjeveru do Malte na jugu te obuhvaća Dansku, sjevernu, srednju i južnu Njemačku, Austriju, industrijska središta sjeverne Italije i luke južne Italije. Uredbom o CEF-u II koridor je proširen do Narvika u Norveškoj. U skladu s Komunikacijom Komisije o većem angažmanu Europske unije na Arktiku, koridor je proširen na sjever radi olakšavanja kopnenog prijevoza tereta podrijetlom s Arktika i moguće buduće sjevernomorske rute. Zapadni Balkan Zapadni Balkan odavno je prioritetna regija za Uniju. Kako je predsjednica von der Leyen navela u svojem govoru o stanju Unije 14. rujna 2021., „budućnost cijele te regije jest u EU-u”. S gotovo 18 milijuna stanovnika ta je regija važno tržište za Uniju i važno tranzitno područje za prijevoz europske robe. Ukupna trgovina EU-a i zapadnog Balkana u 2020. iznosila je 50,5 milijardi EUR. Zapadni Balkan ima presudnu ulogu u globalnim lancima vrijednosti koji opskrbljuju EU, a ta bi se uloga mogla dodatno ojačati osiguravanjem bolje prometne povezanosti s Unijom i unutar regije. Glavno postignuće bilo je donošenje Ugovora o osnivanju Prometne zajednice (TCT) u 2017. Ugovorom se od zapadnog Balkana zahtijeva prenošenje pravne stečevine EU-a u području prometa u nacionalno zakonodavstvo, čime se omogućuje integracija zapadnog Balkana u prometno tržište EU-a prije njegova mogućeg pristupanja EU-u. To uključuje područja tehničkih standarda, interoperabilnosti, sigurnosti, zaštite, upravljanja prometom, socijalne politike, javne nabave i okoliša, čime se regija podupire u nastojanjima da uhvati korak s državama članicama. Prometna zajednica sastavlja kontinuirani plan rada za razvoj indikativnih osnovnih i sveobuhvatnih mreža TEN-T, dok Stalno tajništvo pomaže partnerima sa zapadnog Balkana u prenošenju prometne politike Unije i provedbi projekata TEN-T-a. Partneri sa zapadnog Balkana ostvarili su znatan napredak u izgradnji indikativne osnovne mreže TEN-T. Međutim, razvoj niza bitnih projekata na indikativnoj osnovnoj mreži i dalje kasni. Iako je došlo do poboljšanja u izgradnji prekogranične infrastrukture kao što je most Svilaj između Hrvatske i Bosne i Hercegovine, koji je otvoren za promet u rujnu 2021., potreban je znatan napredak kako bi se osigurao neometan prijevoz između Unije i zapadnog Balkana. To se odnosi na sve vrste prijevoza, pri čemu je posebno potrebno modernizirati željezničku mrežu. Usto, modalni udio održivog prijevoza i dalje je na niskoj razini. Partneri sa zapadnog Balkana s Unijom ostvaruju oko 70 % svoje svjetske trgovine, no samo 5 % ukupne količine tereta prevozi se željeznicom, a preostalih 95 % cestovnim prijevozom. Štoviše, teretni željeznički prijevoz smanjio se za 40 % od 2009., dok je udio putničkog željezničkog prijevoza u ukupnom putničkom prijevozu ostao na jednoznamenkastom postotku, uz iznimku prigradskog prijevoza u nekoliko velikih gradova. Mreža unutarnjih plovnih putova na zapadnom Balkanu i dalje se nedovoljno koristi za prijevoz tereta u Uniju i iz nje. Rijeke Dunav i Sava prolaze kroz nekoliko zemalja regije, čineći tako unutarnje plovne putove koji bi se mogli dodatno iskoristiti za preusmjeravanje prometa s cestovnog na održivije načine prijevoza. U jadranskom i jonskom području potrebno je osigurati koordinaciju nacionalnih i regionalnih tijela koja sudjeluju u razvoju mreže TEN-T. Posljedica toga je nedostatna prometna povezanost unutar regije i s Unijom, što negativno utječe na gospodarski razvoj i privlačnost regije za ulagače. Učinak takve situacije često se primjećuje na granicama s Unijom, gdje kapacitet infrastrukture ne odgovara uvijek registriranoj gustoći prometa, što ima znatne negativne popratne učinke ne samo na trgovinu između Unije i zapadnog Balkana, nego i na trgovinu među državama članicama koja je u tranzitu kroz tu regiju.

Osam godina nakon proširenja mreže TEN-T na zapadni Balkan i četiri godine nakon stupanja na snagu TCT-a došlo je vrijeme za ubrzavanje razvoja mreže TEN-T. S obzirom na to, ključno je da Unija i partneri sa zapadnog Balkana provedu dosljedniju politiku TEN-T-a. Time bi se pomoglo u unapređivanju dionica slabije protočnosti prometa i poboljšati ukupnu kvalitetu prometa. Kako bi ostvarili ciljeve politike TEN-T-a, partneri sa zapadnog Balkana mogu iskoristiti pogodnosti iz nekoliko izvora financiranja EU-a, kao što je Instrument pretpristupne pomoći putem Okvira za ulaganja na zapadnom Balkanu. Nadalje, Komisija je 2020. donijela sveobuhvatan gospodarski i investicijski plan za zapadni Balkan (EIP) , čiji je cilj potaknuti dugoročni gospodarski oporavak regije, poduprijeti zelenu i digitalnu tranziciju te promicati regionalnu integraciju i konvergenciju s Unijom. Planom se utvrđuju glavni projekti u svim aspektima povezivosti i paket ulaganja kojim se tijekom sljedećih sedam godina mobilizira do 9 milijardi EUR bespovratnih sredstava, čime će se potaknuti do 20 milijardi EUR ulaganja na temelju novog jamstva za zapadni Balkan. Svi bitni prometni projekti uključeni u plan, čija je vrijednost 1,1 milijarda EUR s financijskom polugom do 4 milijarde EUR, nalaze se na proširenoj mreži TEN-T. EU podupire i makroregionalne strategije u regiji, kao što su EUSAIR i EUSDR, radi veće dosljednosti ulaganja na zapadnom Balkanu. Koordinacijom Interrega, Instrumenta pretpristupne pomoći (IPA III) i drugih instrumenata financiranja u okviru makroregionalnih strategija EU-a poboljšava se učinak provedenih projekata i povećava učinak novih. Prioritet Unije trebali bi biti projekti TEN-T-a koji su od strateškog interesa za regiju i Uniju, s ciljem ostvarenja potpune, usklađene i održive indikativne osnovne mreže koja povezuje glavne gradove unutar regije i s Unijom. Unija bi trebala ubrzati izgradnju nove prometne infrastrukture i izgraditi dionice koje nedostaju, posebno za prekogranične projekte, te prema potrebi nadograditi postojeću infrastrukturu radi usklađivanja sa standardima zahtjeva TEN‑T‑a. Trebalo bi uvesti digitalnu tehnologiju koja se oslanja na razvoj telekomunikacijske infrastrukture te uvesti razmjene podataka o multimodalnom prijevozu kako bi se omogućila interoperabilnost mreža i pružio doprinos učinkovitijim tokovima teretnog prijevoza. Europski sustav upravljanja željezničkim prometom (ERTMS) trebao bi zamijeniti starije sustave koji dovode do rascjepkanosti dionica u mreži. Prioritet bi trebalo biti i uvođenje inteligentnih prometnih sustava (ITS) radi poboljšanja sigurnosti na cestama. Važan prioritet bit će i promicanje multimodalnih prometnih rješenja i ubrzanje prelaska na održivi promet, čime će se smanjiti emisije CO2 iz prometa. Potrebno je razviti zelena multimodalna rješenja, kao što su stanice za punjenje električnih vozila i multimodalna čvorišta. Trebalo bi poboljšati i promet u gradovima i oko njih pružajući održive alternative cestovnom prometu i izbjegavajući uska grla koja usto dovode do većih emisija CO2. Politika TEN-T trebala bi i bolje odražavati zemljopisni smještaj zapadnog Balkana u Europi primjenom pristupa s većom uključivosti. Nekoliko država članica, konkretno Hrvatska, Mađarska, Rumunjska, Bugarska i Grčka, dijele zajedničke granice i u velikoj se mjeri oslanjaju na infrastrukturu na zapadnom Balkanu za osiguravanje povezanosti s drugim državama članicama. Predloženo stvaranje europskog prometnog koridora koji povezuje regiju s Unijom, kako je navedeno u prijedlogu revizije Uredbe o TEN-T-u, konkretan je primjer onoga što Unija može ponuditi regiji radi poboljšanja provedbe projekata TEN-T-a. Istočno partnerstvo Istočno partnerstvo bilo je presudno u približavanju Unije i istočnih partnera. Unija je snažno gospodarski povezana s tom regijom, koja je ujedno i važno tranzitno područje za prijevoz europske robe na istok. U posljednjem desetljeću trgovina između EU-a i Istočnog partnerstva gotovo se udvostručila pa je regija postala deseti najveći trgovinski partner Unije. Unija je najveći trgovinski blok za Azerbajdžan, Gruziju, Moldovu i Ukrajinu, dok je za Armeniju i Bjelarus drugi najveći trgovinski partner. Ukupna vrijednost trgovine Unije s Istočnim partnerstvom 2020. iznosila je 82,8 milijardi EUR. Posebno se ističe trgovina između EU-a i Ukrajine, koja čini gotovo 50 % ukupne trgovine između zemalja Istočnog partnerstva i Unije. Kako bi se podržao taj odnos, za Uniju će biti važno osigurati bolju prometnu povezanost regije s Unijom i unutar regije. Nakon proširenja indikativne mreže TEN-T na tu regiju 2018. važno postignuće politike TEN-T-a bila je izrada akcijskog plana za ulaganje u indikativnu mrežu TEN-T za Istočno partnerstvo. U planu koji su zajednički pripremile Svjetska banka i Komisija utvrđuju se ključna prioritetna ulaganja ukupne vrijednosti 12,8 milijardi EUR za sve vrste prijevoza u proširenoj osnovnoj mreži. Rok za dovršetak određen je za 2030. Planom se nastoji pomoći donositeljima odluka da prednost daju strateškim ulaganjima u prometnu infrastrukturu kako bi se dovršila indikativna mreža TEN-T. Izrada jedinstvenog koordiniranog portfelja projekata za regiju bit će važan element uspješnosti u provedbi politike TEN-T-a. Jednaku važnost imat će i daljnji razvoj mreže, uključujući unutarnje plovne putove, koji nisu bili uključeni u proširenje iz 2018. Na temelju politike utemeljene na pravilima, ulaganje u održiva rješenja za indikativnu osnovnu mrežu TEN-T jedan je od dugoročnih ciljeva politike Istočnog partnerstva nakon 2020., kako je navedeno u Zajedničkoj komunikaciji „Politika Istočnog partnerstva nakon 2020.: Jačanje otpornosti – Istočno partnerstvo koje donosi rezultate za sve”. Plan za razdoblje nakon 2020. strukturiran je u dva stupa, ulaganje i upravljanje, te se njime predlaže gospodarski i investicijski plan za potporu socioekonomskom oporavku partnerskih zemalja i „boljoj ponovnoj izgradnji” u provedbi zelene i digitalne tranzicije. Plan će uključivati znatna ulaganja u promet (do 4,5 milijardi EUR), uključujući projekte u okviru proširene mreže TEN-T. Gospodarski i investicijski plan i akcijski plan za ulaganje u indikativnu mrežu TEN-T za Istočno partnerstvo bit će presudni za rješavanje brojnih izazova u izgradnji interoperabilne mreže na standardnoj razini u skladu sa zahtjevima mreže TEN-T. I cestovne i željezničke veze između Unije i partnera Istočnog partnerstva i dalje su nedostatne i nedovoljno razvijene te na graničnim prijelazima nedostaje nekoliko veza. Cestovna infrastruktura niskog je standarda u pogledu kvalitete, kapaciteta i sigurnosti. Infrastruktura željezničke mreže i željeznička vozila u nekoliko su područja zastarjeli u pogledu standarda kvalitete, kapaciteta i sigurnosti. Nadalje, integriranje željezničke mreže Istočnog partnerstva s mrežom Unije nije jednostavno jer su kolosijeci mreže Istočnog partnerstva širine 1 520 mm, dok je standardna širina kolosijeka u Uniji 1 435 mm. To usložnjava ostvarivanje interoperabilne prekogranične mreže i zahtijeva razvoj naprednih tehničkih rješenja. Kako bi se riješili ti izazovi, Istočno partnerstvo trebalo bi nastaviti s izgradnjom portfelja projekata u okviru mreže TEN-T i razraditi projekte kako bi se ispunili uvjeti za financiranje. Istočno partnerstvo trebalo bi se usmjeriti na projekte koji se nalaze na indikativnoj osnovnoj mreži TEN-T, a posebno na prekogranične projekte s Unijom. Unija bi trebala ubrzati izgradnju nove prometne infrastrukture i izgraditi dionice koje nedostaju, što osobito vrijedi za prekogranične projekte i multimodalne veze koje uključuju pomorski prijevoz, te prema potrebi nadograditi postojeću infrastrukturu radi usklađivanja sa standardima zahtjeva TEN-T-a. Unija bi trebala podupirati razvoj inovativnih infrastrukturnih rješenja za pitanje različitih standarda širine kolosijeka. Trebalo bi uvesti digitalna rješenja kako bi se omogućila interoperabilnost mreža i multimodalnost, povećala sigurnost i održivost, olakšala trgovina i prelazak granice. Europski sustav upravljanja željezničkim prometom (ERTMS) trebao bi zamijeniti starije sustave koji su uzrok rascjepkanosti dionica u mreži. Prioritet bi trebalo biti i uvođenje rješenja inteligentnih prometnih sustava (ITS) radi poboljšanja sigurnosti na cestama. Multimodalna prijevozna rješenja i ubrzani prijelaz na održivi promet također bi trebali biti prioritet kako bi se smanjile emisije CO2 iz prometa. Kad je riječ o projektima cestovne infrastrukture, Unija bi trebala promicati razvoj zelenih multimodalnih rješenja (kao što su stanice za punjenje električnih vozila i multimodalna čvorišta). Prioritet će biti i nadogradnja mreže unutarnjih plovnih putova. Naposljetku, bit će važno osigurati da te zemlje održavaju infrastrukturu, posebno u pogledu bitnih projekata provedenih uz financijsku pomoć EU-a. Južno Sredozemlje Južno Sredozemlje od posebne je političke važnosti za Uniju. Ta regija je i važan trgovinski partner. Ukupna trgovina robom između Unije i zemalja Južnog susjedstva u 2020. iznosila je 149,4 milijarde EUR. Potencijal za daljnji razvoj trgovine postoji i trgovinu bi trebalo poduprijeti poboljšanim održivim prometnim vezama.

Na temelju mandata koji su dobili ministri euromediteranske regije 2013., Unija i partneri iz južnog Sredozemlja nastoje uspostaviti Transmediteransku prometnu mrežu (TMN-T). Mreža TMN-T bit će pripremljena kao sveobuhvatna mreža. Kako bi se osigurala bolja prometna povezanost između Unije i regije, bit će posebno važno utvrditi morske luke na indikativnoj mreži TMN-T. Nakon što se utvrdi mreža TMN-T, partneri iz južnog Sredozemlja trebali bi brzo razviti plan provedbe TMN-T-a kojim se utvrđuju prioritetni projekti, te izraditi portfelj projekata. Prednost bi trebalo dati projektima u lukama, uključujući multimodalne veze na završnim dionicama radi jačanja razvoja pomorskog prometa na kratke udaljenosti. U Zajedničkoj komunikaciji iz 2021. o obnovljenom partnerstvu s južnim susjedstvom i u pratećem gospodarskom i investicijskom planu za regiju, prometna povezanost prepoznata je kao ključna sastavnica za razvoj južnog Sredozemlja. U tim se dokumentima prednost daje razvoju transmediteranske prometne mreže i reformama prometne politike koje su zajednički utvrđene u okviru Regionalnog akcijskog plana za promet (RTAP). Inicijativa WestMed, kojom se promiče održivi razvoj plavoga gospodarstva u zapadnom Sredozemlju, usmjerena je na pomorski prijevoz. U skladu s obnovljenim partnerstvom s južnim susjedstvom i Gospodarskim i investicijskim planom za regiju, Unija bi trebala pojačati aktivnosti radi donošenja indikativnih zemljovida buduće transmediteranske prometne mreže (TMN-T) i dati prednost projektima u toj mreži koji su od posebne važnosti za Uniju. Nadalje, trebala bi podupirati provedbu RTAP-a, kojim se utvrđuju dogovorena načela za razvoj multimodalnog, održivog i integriranog prometnog sustava, uključujući postizanje regulatornog usklađivanja. Taj je pristup u skladu s okvirom za suradnju Unije za Mediteran u području održivog prometa i plavog gospodarstva. Turska Unija i Turska važni su trgovinski partneri, a Turska je važna tranzitna zemlja za trgovinu Unije s Bliskim i Dalekim istokom. Stoga je razvoj i nadogradnja infrastrukture u interesu oba partnera, Unije i Turske. Napredak u provedbi projekata važan je za potpuno ostvarenje potencijala indikativne mreže TEN-T u Turskoj. Kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri povećale te koristi i za Tursku i za Uniju, iznimno je važna koordinacija razvoja infrastrukture, posebno za željeznice. Jednim od ključnih projekata u okviru IPA-e Turska će osigurati pristup mreži TEN-T preko Bugarske dovršenjem željezničke pruge Halkali – Kapikule, koja se sufinancira iz instrumenta IPA u iznosu od 275 milijuna EUR, za što sredstva osiguravaju europske financijske institucije (EIB i EBRD). Usklađivanje Turske s pravnom stečevinom EU-a u području TEN-T-a i dalje je vrlo važno. Slično onome što je predviđeno za zapadni Balkan i regiju Istočnog partnerstva, u planiranju cestovne infrastrukture između Unije i Turske izvanredno je važno voditi računa o opskrbi alternativnim gorivima. Naposljetku, boljom koordinacijom provedbe pogranične infrastrukture pridonijelo bi se uklanjanju infrastrukturnih nedostataka i poboljšanju prometnih tokova između Unije i Turske i šire. Ujedinjena Kraljevina Ujedinjena Kraljevina bila je sastavni dio mreže TEN-T do povlačenja iz Unije na kraju prijelaznog razdoblja 31. prosinca 2020. Ujedinjena Kraljevina do tada je bila dio koridora osnovne mreže Sjeverno more – Mediteran, s optimalno integriranim prometnim vezama s kontinentalnom Europom i Irskom. Nakon povlačenja Ujedinjene Kraljevine na Ujedinjenu Kraljevinu više se ne primjenjuje pravna stečevina EU-a o mreži TEN-T. Očuvanje povezanosti Irske s kopnom Unije od posebnog je interesa za Uniju. Unija stoga poduzima mjere kako bi se pobrinula da povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz EU-a neće znatno poremetiti irsku prometnu mrežu, posebno povezanost s kontinentalnom Europom. Unija je nakon povlačenja Ujedinjene Kraljevine pokrenula posebne mjere usmjerene na zaštitu interesa Irske, a time i Unije. Donošenjem Uredbe o CEF-u II Irska je prvi put postala smještena na dvama koridorima osnovne mreže TEN-T. Uz to što je ostala na koridoru Sjeverno more – Mediteran, Irska je uključena u Atlantski koridor, pri čemu su tri važne luke, Dublin, Cork i Shannon-Foynes povezane s dvjema francuskim lukama, Le Havreom i Nantes Saint-Nazaireom. U planu rada za koridor Sjeverno more – Mediteran ističe se kontinuirana predanost Unije očuvanju prometnih veza Irske s kontinentalnom Europom. Ciljevi za razvoj koridora uključuju daljnji razvoj pomorskih veza i poboljšanje veza zaleđa s morskim lukama. Posebno se upućuje na planove za poticanje niza projekata, uključujući cestovnu vezu Ringaskiddyja s Corkom te lukom Alexandra Basin u Dublinu. Planom se obvezuje osigurati povezanost s kontinentalnom Europom morskim putem; granični prijelazi prema Europi za Irsku su najvažniji. Daljnja ulaganja u lučke kapacitete Irske utvrđena su kao potencijalno sredstvo za smanjenje ovisnosti Irske o kopnenom tranzitu preko Ujedinjene Kraljevine. IV. Zaključak Proširenje politike TEN-T-a na susjedne zemlje ključno je za Uniju radi razvoja interoperabilne i multimodalne prometne mreže. Politika TEN-T-a važan je instrument za integraciju zemalja kandidatkinja za proširenje jer omogućuje bolju prometnu povezanost, olakšava trgovinu i ubrzava konvergenciju s Unijom. Ovom se Komunikacijom, koja je predstavljena zajedno s prijedlogom revidirane Uredbe o TEN-T-u, nastoje dodatno intenzivirati vanjski odnosi Unije uzimajući u obzir prioritete europskog zelenog plana i Komisijine strategije za održivu i pametnu mobilnost.