HR Službeni list Europske unije C 75/6

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o „Promicanju inovativnih poduzeća brzog rasta”

(samoinicijativno mišljenje)

(2017/C 075/02)

Izvjestitelj/ica: Antonio GARCÍA DEL RIEGO

Odluka Plenarne skupštine: 21. siječnja 2016. Pravni temelj: pravilo 29. stavak 2. Poslovnika (samoinicijativno mišljenje) Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za ekonomsku i monetarnu uniju te ekonomsku i socijalnu koheziju Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 29. studenoga 2016. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 14. prosinca 2016. Plenarno zasjedanje br.: 521 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 220/1/8

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO potiče Komisiju da nastavi ulagati napore u razvijanje preporuka o politikama usmjerenih na promicanje osnivanja inovativnih poduzeća brzog rasta i preporučuje da te inicijative provodi, predvodi i koordinira jedinstveni odjel odgovoran za ocjenjivanje, praćenje i postizanje sinergija među inovativnim politikama izrađenim u različitim glavnim upravama. Te preporuke o politikama trebale bi ojačati jedinstveno tržište, klastere i ekosustave u kojima nastaju novoosnovana poduzeća, razviti vlasnički kapital europskih tržišta kapitala, potaknuti uvođenje znanstvenog programa usmjerenog na poslove budućnosti i maksimalno smanjivanje troškova i birokracije koje sa sobom donosi pokretanje novih poduzetničkih projekata.

1.1.1. Komisija bi trebala nastaviti raditi na provedbi postojećih pravila jedinstvenog tržišta: dugoročni projekti za usklađivanje, kao što su računovodstveni standardi i standardi povezani s nelikvidnošću, automatsko priznavanje stručnih i akademskih kvalifikacija, ubrzana provedba strategije jedinstvenog digitalnog tržišta te potpuna provedba inicijative za uniju tržišta kapitala (1) uvelike bi doprinijeli EU-u u pogledu iskorištavanja punog potencijala istinskog jedinstvenog tržišta. Jednostavna i učinkovita pravila u vezi s prekograničnim ugovorima trebala bi pospješiti prekograničnu e-trgovinu smanjujući tako pravnu rascjepkanost zakona o potrošačima i troškove izvršenja za poduzeća.

1.1.2. Financiranje vlasničkim kapitalom potrebno je dodatno proširiti kako bi se pružila potpora novoosnovanim inovativnim poduzećima u fazi razvoja. To, među ostalim, podrazumijeva neutralniji porezni sustav koji jednako tretira financiranje zaduživanjem i financiranje vlasničkim kapitalom tako što omogućuje odbijanje plaćenih kamata i isplate dividendi (2). Novoosnovana poduzeća trebala bi imali mogućnost korištenja paketa „dioničkih opcija” kako bi privukla i zadržala talente.

1.1.3. Treba stvoriti i poticati kulturu privatnog vlasničkog kapitala, uključujući obrazovne i nezakonodavne inicijative. Europski financijski sustav treba razviti proizvode temeljene na likvidnim ulaganjima pogodne za male ulagače kako bi ih se potaknulo na ulaganje u inovativna mala poduzeća.

1.1.4. Smanjivanje nepotrebne birokracije i prekomjernih propisa također je ključno kako bi se što više smanjila administrativna opterećenja te izbjegli nepotrebni troškovi i vremenska neučinkovitost za poduzetnike.

1.1.5. Razvoj novih vrsta suradnje između sveučilišta i poduzeća u koje su uključeni velika industrija i manja poduzeća mora se osnažiti i ubrzati u državama članicama koje poduzimaju nove političke mjere usmjerene na pretvaranje EU-a u magnet za talente.

1.1.5.1. EGSO potiče Komisiju da ukloni sve zakonske prepreke razmjenama studenata i mladih (3), primjerice pokretanjem programa Erasmus za mlade poduzetnike.

1.1.5.2. U cilju podizanja svijesti o obećavajućim poduzećima, EGSO se zalaže za uspostavljanje informacijske baze podataka u obliku platforme koja bi bila integrirana u Europski savjetodavni centar za ulaganja (EIAH) i Europski portal projekata ulaganja (EIPP) (4). Ona bi uključivala poduzeća brzog rasta iz EU-a, iz različitih sektora, odabrana na temelju objektivnih i transparentnih mjerila, a omogućivala bi i unakrsnu usporedbu poduzeća te njihovo vrednovanje.

1.1.6. EGSO smatra da razmjena i procjena primjera dobrih praksi omogućuju korisna saznanja za potrebe eksperimentiranja s novim politikama (5).

1.2. Europski investicijski fond (EIF) i Europska investicijska banka (EIB) pozivaju se da pomognu inovativna poduzeća poduzetničkim i početnim kapitalom radi olakšavanja tehnološkog prijenosa sa sveučilišta i iz istraživačkih centara. To bi se moglo izvesti u obliku jamstava za prve zajmove što bi doprinijelo prevladavanju početnog otpora u pogledu privatnog financiranja.

1.3. Europski fond za strateška ulaganja (EFSI), vrijedan 21 milijardu eura i sačinjen od jamstava Europske unije i kapitala Europske investicijske banke, trebao bi igrati ključnu ulogu u pomaganju inovativnim projektima u pogledu dosezanja razmjera i plasiranja na tržište. Pored toga, ESFI bi mogao poslužiti kao model za buduće proračune EU-a, uz odmak od tradicionalne metode temeljene na bespovratnim sredstvima i prelazak na učinkovitiji model vođen ulaganjima koji bi privlačio sredstva za projekte. Iz EFSI-ja su se uspješno financirali relativno riskantni sektori koji su se lako mogli previdjeti (6).

1.4. EGSO poziva na izradu sveobuhvatnijeg seta investicijskih alata u cilju poticanja ulaganja u fazi rasta, uključujući „asimetrične fondove” koji donose različitu zaradu različitim kategorijama ulagača kapitala te omogućuju alternativne metode financiranja poput skupnog financiranja (crowdfunding) (7). U obzir treba uzeti i stvaranje podtržišta kako bi se europskim MSP-ovima olakšao pristup tržištu.

1.5. Komisija bi trebala riješiti pitanje regulatornih razlika između Europe i SAD-a u pogledu odnošenja prema ulaganjima u softver i ukloniti regulatorna ograničenja koja koče europski financijski sektor u ulaganju u digitalni razvoj.

2. Analiza trenutnog stanja

2.1. Mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) ključan su element europskoga gospodarstva jer znatno pridonose stvaranju radnih mjesta i gospodarskom rastu (8).

2.1.1. Tijekom 2015. godine više od 22,3 milijuna MSP-ova u Europskoj uniji činilo je 99,8 % svih nefinancijskih poduzeća, zapošljavalo 90 milijuna osoba (66,9 % ukupnog broja zaposlenih), ostvarilo 57,8 % ukupne dodane vrijednosti (9) i osiguralo 85 % novih radnih mjesta. Europa treba zajamčiti da će se stvoriti nova vrsta MSP-ova kako bi se nadomjestilo onih 200 000 poduzeća koja svake godine odu u stečaj (10), što utječe na 1,7 milijuna radnika. Međutim, za budući gospodarski rast još su važnija ona poduzeća koja žele uvoditi inovacije, razvijati se i izvoziti.

2.2. Osnivanje novih inovativnih poduzeća sa snažnim stopama rasta od ključne je važnosti jer su takva poduzeća usredotočena na inovacije u brzorastućim sektorima s visokom dodanom vrijednošću. To su poduzeća koja će u budućnosti stvarati radna mjesta i poticati rast produktivnosti, što je ključno za poboljšanje životnog standarda. Iako Europa u određenim područjima bilježi napredak, zaostaje u pogledu faze prijelaza sa novoosnovanih na rastuća poduzeća, što bi u konačnici trebalo dovesti do rasta i otvaranja radnih mjesta potrebnih Europi (11).

2.3. Ovo samoinicijativno mišljenje usredotočuje se na rastuća poduzeća: poduzeća brzog rasta i s prosječnim povećanjem broja zaposlenika (ili kretanjem zaposlenika) na godišnjoj osnovi većim od 20 % tijekom trogodišnjeg razdoblja te s deset ili više zaposlenika na početku razdoblja promatranja (12). Ključna značajka rastućih poduzeća njihovi su izrazito prilagodljivi poslovni modeli. Prilagodljivost predstavlja sposobnost rasta u pogledu pristupa tržištu, prihoda i strukture, koja nastaje, primjerice, brzom replikacijom tog poslovnog modela na različitim tržištima ili novim upravljačkim praksama.

2.3.1. Studijom OECD-a kojom je obuhvaćeno 11 zemalja (13) utvrđeno je da su rastuća poduzeća činila manje od 10 % poduzeća u svih 11 zemalja, ali su osiguravala do dvije trećine svih novih radnih mjesta (14).

2.4. Novoosnovana poduzeća kratkoročno su uglavnom manje isplativa te ovise o vanjskom financiranju. Ako ta inovativna poduzeća ne mogu financirati svoje planove proširenja, onda ne uspijevaju rasti te će se temeljni potencijal za rast produktivnosti i stvaranje radnih mjesta vjerojatno zaustaviti.

2.4.1. U analizi Svjetske banke (15) procjenjuje se da je 2007. godine prosječna stopa nenaplativih kredita MSP-ova na razvijenim tržištima iznosila 6,93 %, a ta je stopa više nego dvostruko veća od stope kredita velikih poduzeća koja iznosi 2,54 %. Tijekom krize u Portugalu, Španjolskoj, Italiji i Irskoj postotak nenaplativih kredita znatno je porastao te je iznosio između 10 % i 25 %.

2.4.1.1. Politike kojima se banke potiču da odobravaju kredite rizičnijim poduzećima, posebno onima u ranoj fazi razvoja i s ograničenim kolateralom, mogle bi stvoriti niz rizičnih banaka, smanjenje kreditiranja i sve veću financijsku nestabilnost (16).

2.5. Europa se treba usredotočiti na nesmetano funkcioniranje „tranzicije financiranja” koja je trenutačno prekinuta.

2.5.1. Spomenuta tranzicija odvija se u četiri faze: početna ili start-up faza (financiranje bespovratnim sredstvima, početnim kapitalom i sredstvima rodbine i prijatelja); faza rasta vlasničkog kapitala (skupno financiranje, mikrofinanciranje, poslovni anđeli); faza održivog rasta (sekuritizacija, privatni vlasnički kapital, rizični kapital, institucijski ulagači, svrstavanje privatnog duga) i izlazna faza (kupovina, tržišta javnog kapitala).

3. Sastavni elementi za razvoj ekosustava inovacija povoljnog za rastuća poduzeća

3.1. Značajke uspješnih inovativnih ekosustava koji potiču rastuća poduzeća uključuju snažne međusobno povezane mreže istraživačkih i obrazovnih ustanova, velike industrije, ulagače rizičnog kapitala te prisutnost kreativnog i poduzetničkog talenta (17).

3.1.1. Novoosnovana poduzeća obično nastaju u tehnološkim središtima izgrađenima oko prvorazrednih sveučilišta koja imaju ključnu ulogu u razvoju dinamičnog poslovnog okruženja jer su izvor talenta: kako studenata, tako i znanstvenika. Snažni i dobro povezani klasteri povećavaju produktivnost poslovanja, određuju smjer i brzinu inovacija te potiču stvaranje novih poduzeća. SAD i Kina, kao i određena europska središta, vode dugotrajnu bitku kako bi privukli talent i kapital te potaknuli inovacije.

3.1.2. Međutim, rascjepkanost europskih tržišta rada sprečava prijelaz sa novoosnovanih na rastuća poduzeća. U tom pogledu, iznimno je važno olakšati mobilnost radne snage diljem EU-a te privući talent iz trećih zemalja koji će poslužiti kao magnet, stvarajući tako pozitivan začarani krug.

3.1.3. Trebalo bi potaknuti pokretanje programa Erasmus za mlade poduzetnike. Dobro se uklapa u vodeće načelo rasta i otvaranja novih radnih mjesta te predstavlja inicijativu koja bi olakšala mobilnost i koju bi poduzeća dobro prihvatila.

3.1.3.1. Nedavno su usvojene određene politike s ciljem privlačenja talenata iz trećih zemalja. Plavom kartom, koja je uvedena 2009. godine, ubrzan je ulazak kvalificiranih radnika koji su zaposleni u poduzećima iz EU-a (18). Na nacionalnoj razini neke su europske zemlje već uspostavile posebne postupke izdavanja viza poduzetnicima, uz rastući broj zemalja koji im se danas u tome pridružuje (19).

3.1.4. Iznimno uspješan slučaj tehnološkog središta bio bi „Oxbridge”, što se odnosi na utjecajnu regiju koja obuhvaća sveučilišta Oxford i Cambridge u Ujedinjenoj Kraljevini. Ta zajednica za razvoj visoke tehnologije u Ujedinjenoj Kraljevini nastavila je rasti i uvoditi inovacije tijekom dugog razdoblja gospodarske recesije i stagnacije od 2008. do 2012. godine (20).

3.1.4.1. Međutim, mnoga europska sveučilišta nemaju položaj, strukturu ili spremnost za stvaranje uvjeta za razvoj poduzetništva na svojim kampusima ili zalaganje za taj program pred vladama (21). Sveučilišni čelnici i vlada trebali bi razviti veze s industrijom ulažući u urede za prijenos tehnologije na kampusu i obrazovanje u poduzetništvu (22).

3.1.5. Supsidijarna poduzeća nastala kao posljedica tehnoloških prijenosa sa sveučilišta suočavaju se s teškoćama u pogledu daljnjeg razvoja zbog nedostatka novca i specijaliziranog upravljanja. Stoga je izuzetno važno da se mogu osloniti na institucijsku javnu potporu kako bi prevladali početnu nespremnost pružatelja privatnog financiranja da ulažu u supsidijarna poduzeća tehničkog profila, kao posljedica toga da ih se doživljava kao suviše tehnička i rizična te da često nisu dobro shvaćena.

3.2. Unatoč tome što imaju sličnu razinu obrazovanja, Europljani nova poduzeća osnivaju znatno rjeđe od Amerikanaca. Mnogi su razlozi za to, a između ostalog i sljedeći: veoma izražena nesklonost riziku, administrativna opterećenja, nedovoljno razvijena kultura drugih prilika, nedovoljna razvijenost obrazovnih programa povezanih s poduzetništvom i nepostojanje kulture privatnog vlasničkog kapitala. Također treba obratiti pažnju na rani razvoj poduzetničke kulture na razini osnovnih i srednjih škola.

3.2.1. Zapravo se pri osnivanju poduzeća Europljani najviše boje stečaja: 43 % u Europi za razliku od 19 % u SAD-u. Spremnosti na riskiranje u SAD-u (23) pridonose prilično učinkovit i nerepresivan sustav za stečaj poduzeća, kao i općenito bolje prihvaćanje neuspjeha poduzeća. Razvijanje kulture naklonjenije poduzetništvu trebalo bi postati prioritet kako za tvorce politika, tako i za obrazovne ustanove.

3.2.1.1. Nedavna studija pokazala je da poduzeća koja su osnovale osobe koje su iznova krenule poslovati imaju veći promet i rast zaposlenika te veću vjerojatnost da će osigurati vanjska financijska sredstva (24). U Španjolskoj uspijeva samo 20 % poduzetnika koji osnivaju svoje prvo novoosnovano poduzeće, dok stopa uspješnosti onih koji po drugi put osnivaju svoje poduzeće iznosi i do nevjerojatnih 80 %.

3.3. Često postoji veća vjerojatnost da će se poduzećima brzog rasta i inovativnim poduzećima odbiti zahtjev za financiranje bankovnim zajmom jer nemaju dovoljno kapitala, a taj je podatak ključan dio kreditne procjene koju provode banke (25). Stoga je financiranje vlasničkim kapitalom temeljno za novoosnovana poduzeća i za poslovanje s planom znatnog širenja, ali s predviđenim nesigurnim ili negativnim novčanim tokom. Stoga bi zajmove koje daju banke trebalo upotpuniti povećanjem raznolikosti i fleksibilnosti izvora financiranja, s posebnim naglaskom na ulozi financiranja vlasničkim kapitalom.

3.4. Treba stvoriti i promicati kulturu privatnog vlasničkog kapitala u Europi, a europski financijski sustavi trebaju razviti proizvode ulaganja pogodne za male ulagače te im osigurati potrebnu likvidnost kao poticaj na ulaganje u inovativna mala poduzeća.

3.4.1. Zbog nedovoljnog financiranja u kasnijim fazama europska novoosnovana poduzeća ne mogu pratiti sve brži tempo svojih kolega u SAD-u te moraju ostvariti prihode ranije kako bi se održala; u protivnom se prodaju prerano i po niskim cijenama. Do 2009. godine samo je 5 % europskih poduzeća osnovanih od 1980. godine ni iz čega bilo u prvih 1 000 po tržišnoj kapitalizaciji. U SAD-u je taj udio iznosio 22 % (26).

3.4.1.1. Zanimljivo je da je više od polovice ukupnog svjetskog rizičnog kapitala dodijeljeno u SAD-u, a samo 15 % u Europi. Tijekom 2013. godine u SAD-u je osigurano 26 milijardi EUR rizičnog kapitala, a u Europi 5 milijardi EUR, dok su poslovni anđeli europskim novim inovativnim poduzećima osigurali 6 milijardi EUR, a novim inovativnim poduzećima u SAD-u 20 milijardi EUR.

3.4.1.2. Dakle, EU se suočava s golemim manjkom u pogledu financiranja poslovnih anđela, koje je tri puta veće u SAD-u, i kod financiranja rizičnim kapitalom, koje je pet puta veće u SAD-u. To je ključna razlika s obzirom na to da je riječ o vrsti kapitala potrebnog za rast i uspješnost poduzeća.

3.4.1.3. Glavni razlog za to, pored nacionalnih granica, je visoka razina rascjepkanosti industrije rizičnog kapitala u EU-u. S vrijednošću od oko 60 milijuna EUR, prosječni europski fond rizičnog kapitala upola je manji od prosječnog fonda u SAD-u, dok je 90 % ulaganja u fondove rizičnog kapitala u EU-u koncentrirano u samo osam država članica (Danskoj, Finskoj, Francuskoj, Njemačkoj, Nizozemskoj, Španjolskoj, Švedskoj i Ujedinjenoj Kraljevini) (27). Zbog raznolikosti propisa u državama članicama, društva rizičnog kapitala suočavaju se s visokim troškovima povezanim s prikupljanjem sredstava diljem Europe. Posljedica toga je njihova smanjena veličina i raspolaganje s manje kapitala za podupiranje rastućih poduzeća. Da je europsko tržište rizičnog kapitala bilo na istoj razini s onim iz SAD-a, čak 90 milijardi EUR dodatnih sredstava bilo bi na raspolaganju za financiranje poduzeća u razdoblju 2008.–2013. (28).

3.4.1.4. Problematična je i nedovoljna uključenost privatnih ulagača. Tijekom proteklog desetljeća, europski sektor rizičnog kapitala postao je sve ovisniji o institucijama javnog sektora koje su u 2015. doprinijele s 31 % ukupnih ulaganja (29), što je povećanje u odnosu na udio iz 2007. koji je iznosio tek 15 % (30). Cilj ne bi trebao biti manje javnog novca nego više privatnih izvora. Ulagačku bazu treba proširiti i učiniti raznolikijom ako se želi postići dugoročna samoodrživost ovog sektora.

3.4.1.5. Za poticanje javno-privatnih partnerstava u obzir bi se mogli uzeti asimetrični fondovi. Riječ je o fondovima rizičnog kapitala u okviru kojih se ulagačima ponude različiti uvjeti i povrati ulaganja na temelju njihovih ciljeva ulaganja, uzimajući u obzir različite interese partnera u kontekstu različitih suradnji. Oni već postoje u Finskoj, Grčkoj, Ujedinjenoj Kraljevini i Nizozemskoj.

3.4.2. U obzir treba uzeti i stvaranje podtržišta kako bi se europskim MSP-ovima olakšao pristup tržištu. Ona bi trebala omogućiti niske troškove kotacije i usvajanje pristupa koji je fleksibilan i prilagođen potrebama manjih, dinamičnih poduzeća. Dobri primjeri za to su londonski Alternative Investment Market (AIM), pariški Nouveau Marché ili madridski Mercado Alternativo Bursatil (MAB). Sustav fleksibilnog zakonskog uređenja može biti dvosjekli mač. S jedne strane manja poduzeća mogu lakše pristupiti burzi za trgovanje dionicama dok se s druge neiskusni ulagači mogu suočiti s teškoćama u procjenjivanju točnog profila rizičnosti određenih poduzeća.

3.4.3. U usporedbi s poduzećima iz SAD-a, zakonsko uređenje određenih sektora ponekad ograničava ulagačke kapacitete poduzeća iz EU-a kod ulaganja u tehnološki razvoj. Primjerice, regulatorne razlike između europskih, američkih i švicarskih financijskih subjekata vidljive su na primjeru potrebnih ulaganja u softver i drugu nematerijalnu imovinu koja je ključna za digitalni razvoj.

3.4.3.1. Bankarski sektor je uvjerljivo najveći sektor informacijske tehnologije u svijetu: 700 milijardi USD troši se na inovacije u tom sektoru – 1 od 5 EUR troši se u financijskom sektoru kao i 5–10 % ulaganja (31). Slijedom toga, banke su istodobno glavni akteri u području digitalne transformacije i glavni izvori financiranja digitalnog gospodarstva.

3.4.3.2. Ipak, zakonodavnim okvirom sankcioniraju se njihova prijeko potrebna ulaganja u sektor informacijske tehnologije. Financijski propisi trebali bi tretirati softver kao uobičajenu imovinu i ne bi trebali prisiljavati banke iz EU-a na oduzimanja te vrste ulaganja u svrhu temeljnog kapitala.

3.5. Drugačiji porezni tretmani među državama članicama i među različitim vrstama financiranja predstavljaju prepreku razvoju paneuropskih tržišta kapitala, što ima učinak na ulagače i izdavatelje.

3.5.1. Većina sustava poreza na dobit u Europi prednost daje financiranju zaduživanjem, a ne vlasničkim kapitalom, omogućujući odbitak za troškove kamata. U slučaju financiranja vlasničkim kapitalom nema odbitka za isplatu dividendi. Pristranost zaduživanju mogla bi se otkloniti poreznim odbicima za trošak financiranja i vlasničkim kapitalom i zaduživanjem (32).

3.5.1.1. Porezni poticaji imaju važnu ulogu u stavljanju sredstava na raspolaganje poduzećima u ranoj fazi brzog rasta, a neke vlade u svijetu odobravaju porezne odbitke za pojedince i poduzeća koji su uključeni u novoosnovana poduzeća za visoku tehnologiju ili kvalificirane fondove rizičnog kapitala (33).

3.5.1.2. Zaposlenike i vlasnike inovativnih i novoosnovanih poduzeća tradicionalno se može privući pokretanjem programa dioničkih opcija, budući da bi se mnogi od njih bili voljni odreći naknada u vidu plaće. U većini država članica porezni tretman dioničkih opcija vrlo je represivan budući da ih se tretira kao uobičajeni dohodak koji se oporezuje prema graničnoj stopi. Treba poticati povlaštene porezne tretmane na sličan način kao što je slučaj s poticajnim dioničkim opcijama (ISO) (34) u SAD-u.

3.5.2. Podmirivanje obveza u vezi s PDV-om skupo je svim poduzećima, a posebno onima koja prodaju robu i usluge u inozemstvu. EGSO je zadovoljan činjenicom da je Komisija, u okviru svoje strategije jedinstvenog digitalnog tržišta, najavila da će podnijeti zakonodavne prijedloge do kraja 2016. godine za smanjenje administrativnog opterećenja koje snose poduzeća, a koje je uzrokovano različitim sustavima PDV-a. Kao jednu od tih mjera Komisija predlaže uvođenje praga bez PDV-a kako bi se pomoglo novoosnovanim poduzećima i mikropoduzećima (35).

3.6. Oslobađanje punog potencijala jedinstvenog tržišta nužno je kako bi novoosnovana poduzeća mogla ponuditi svoje usluge i proizvode diljem EU-u već u ranoj fazi te se brzo razvijati kako bi mogla biti konkurentna na svjetskim tržištima.

3.6.1. Jednostavna i učinkovita pravila za potrošače i poduzeća u vezi s prekograničnim ugovorima prioritet su strategije jedinstvenog digitalnog tržišta. koja bi doprinijela promicanju prekogranične e-trgovine u EU-u otklanjanjem pravne rascjepkanosti u području zakona o potrošačkim ugovorima. Uklanjanje prepreka nastalih zbog razlika među ugovornim pravima povećalo bi potrošnju u EU-u za 18 milijardi EUR dok bi u odnosu na trenutnu razinu bruto domaći proizvod porastao za 4 milijardi EUR (36).

3.7. Nepotrebna administrativna opterećenja također su uzrok dodatnih troškova i vremenske neučinkovitosti za poduzetnike.

3.7.1. U razdoblju od 2013. do 2015. godine prosječan trošak za osnivanje poduzeća u EU-u iznosio je 4,1 % BDP-a po stanovniku, dok je u SAD-u iznosio 1,17 % (37).

3.7.2. Što se tiče vremena potrebnog za osnivanje trgovačkog društva u EU-u, registracija je u prosjeku trajala 11,6 dana. U SAD-u osnivanje poduzeća traje samo 6 dana.

3.8. Asimetričnost informacija još je jedan od razloga iz kojeg se u Europi ne osniva dovoljan broj poduzeća brzog rasta. Ulagačima nedostaje potpuna perspektiva svih mogućnosti ulaganja. Pored toga, neeuropski ulagači suočavaju se s dodatnim ograničenjima kada nastoje razumjeti posebnosti različitih nacionalnih tržišta. Pokretanje zasebnog portala posvećenog tom pitanju, integriranog s Europskim savjetodavnim centrom za ulaganja (EIAH) i Europskim portalom projekata ulaganja (EIPP) (38). doprinijelo bi osiguravanju vidljivosti projektima brzog ili velikog rasta i smanjivanju asimetričnosti informacija.

4. Izdvojeni primjeri dobrih praksi

4.1. U brojnim zemljama osmišljene su dobre prakse u cilju pružanja podrške novoosnovanim i rastućim poduzećima. EGSO preporučuje da Komisija pažljivo razmotri mogućnosti njihove provedbe na europskoj razini.

4.1.1. U Njemačkoj su tvrtke dužne učlaniti se u Njemačku gospodarsku komoru koja zauzvrat osigurava pomoć i savjetovanje (39).

4.1.2. Trebalo bi razmotriti programe državnih kreditnih jamstava kao što su oni u Italiji, Ujedinjenoj Kraljevini, Poljskoj i Francuskoj te sufinanciranje državnim sredstvima kao što je slučaj u Njemačkoj i Švedskoj (40).

4.1.3. Ujedinjena Kraljevina pruža programe za porezne poticaje radi povećanja toka sredstava u rizičniju imovinu preko svojih programa EIS, SEIS i CVT (41).

4.1.4. Regija Pijemont u Italiji razvila je mreže u 12 industrijskih klastera, okupljajući poduzeća, sveučilišta i lokalnu vlast (42).

4.1.5. U regiji Baskija u Španjolskoj, zadruga Elkar-lan promiče stvaranje drugih zadruga s pomoću potpune analize održivosti projekta, osposobljavanja te pristupa subvencijama i financijskoj potpori (43).

4.1.6. Digitalizacija uprave, kako se pokazalo u slučaju Estonije, mogla bi biti revolucionarna u olakšavanju rasta visokotehnoloških inovativnih poduzeća. Na paneuropskoj razini razvoj e-uprave mogao bi imati golem utjecaj.

4.1.7. U doba podatkovnoga gospodarstva, konkurentska prednost može se oslanjati na nematerijalnu imovinu koju je teško procijeniti i vrednovati služeći se tradicionalnim financijskim mehanizmima. Ured za zaštitu intelektualnog vlasništva Ujedinjene Kraljevine osmislio je metode prepoznavanja i mjerenja ove vrste imovine na osnovu novčanih tokova (44).

4.1.8. U Ujedinjenoj Kraljevini osnovan je zasebni tim pod nazivom Future Fifty koji djeluje u sklopu tehnološkog središta Tech City UK i osigurava podršku za 50 vodećih digitalnih poduzeća u fazi razvoja. Taj program osigurava pristup stručnoj podršci iz vlade i privatnog sektora, povezuje poduzeća s institucijskom ulagačkom bazom Ujedinjene Kraljevine i nudi prilagođenu podršku koja doprinosi brzom rastu poduzeća i osiguravanju temelja za njihovu spremnost u pogledu inicijalne javne ponude (IPO) (45), spajanja i preuzimanja i globalnog širenja (46).

4.1.9. Tijekom 2015. godine federalna vlada SAD-a uspostavila je program STEM, kojim se želi potaknuti djecu da studiraju prirodne znanosti, tehnologiju, inženjerstvo i matematiku. Osnova je pripremiti učenike za buduće potrebe tržišta rada (47). Sve se veća pozornost pridaje prenosivim vještinama i STEAM-u u kojem se „A” odnosi na umjetnost (od eng. arts).

5. Inicijative koje je poduzela Europska komisija radi poticanja stvaranja i rasta novoosnovanih poduzeća

5.1. Europska komisija uložila je značajne napore kako bi podržala poduzetnike pokrenuvši brojne inicijative tijekom posljednjih nekoliko godina, a niz različitih glavnih uprava predvodio je taj postupak: GU za komunikacijske mreže, sadržaje i tehnologije (48), GU za obrazovanje i kulturu (49), GU za unutarnje tržište, industriju, poduzetništvo te male i srednje poduzetnike (50), GU za istraživanje i inovacije (51) te GU za financijsku stabilnost, financijske usluge i uniju tržišta kapitala (52).

5.2. Mnoge od tih inicijativa još su nove i zasad je prerano za procjenjivanje njihovih učinaka. No, EGSO smatra da je Komisija na pravom putu te je potiče da se nastavi kretati u istom smjeru uz obvezno savjetovanje s relevantnim europskim i nacionalnim dionicima.

Bruxelles, 14. prosinca 2016. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Georges DASSIS

(1) EGSO je izrazio svoju podršku inicijativama za uniju tržišta kapitala u svojim mišljenjima „Akcijski plan za uniju tržišta kapitala” (SL C 133, 14.4.2016., str. 17.), „Sekuritizacija” (SL C 82, 3.3.2016., str. 1.) i „Prospekt” (SL C 177, 18.5.2016., str. 9.).

(2) EGSO je više puta pozivao na uvođenje mjera za uklanjanje pristranosti zaduživanju u poreznim sustavima, primjerice u svom mišljenju „Financiranje poduzeća: istraživanje alternativnih mehanizama financiranja” (SL C 451, 16.12.2014, str. 20.).

(3) Vidjeti također mišljenje EGSO-a „Sveučilišta uključena u oblikovanje Europe” (SL C 71, 24.2.2016., str. 11.).

(4) Europski savjetodavni centar za ulaganja: http://www.eib.org/eiah/index.htm.

Informacije o Europskom portalu projekata ulaganja: https://ec.europa.eu/eipp/desktop/hr/index.html.

(5) Vidjeti točku 4.

(6) Europski digitalni forum, From Start-up to Scale-up: Growing Europe’s Digital Economy („Prijelaz sa novoosnovanih na rastuća poduzeća: rast europskog digitalnog gospodarstva”), Sergey Filippov i Paul Hofheinz, 2016., str. 3.–5.

(7) Ibid., str. 5.

(8) Definicija EU-a o MSP-ovima (SL L 124, 20.5.2003., str. 36.).

(9) http://www.eif.org/news_centre/publications/eif_annual_report_2015.pdf.

(10) Bankruptcy and second chances for honest failed entrepreneurs („Stečaj i druga prilika za poštene poduzetnike koji nisu uspjeli”) – politika Europske komisije. Dan poduzetnika, 12. studenog 2015.

(11) Novoosovano poduzeće obično se definira kao poduzetnički projekt osmišljen za pretraživanje ponovljivih i prilagodljivih poslovnih modela. Ta novoosnovana poduzeća uglavnom su visokoinovativna i obično se temelje na idejama, tehnologijama ili poslovnim modelima koji ranije nisu postojali. Suprotno tomu, rastuće poduzeće karakterizira brzo širenje i rast u pogledu pristupa tržištu, zarade ili broja zaposlenih. Vidjeti Octopus High Growth Small Business Report 2015 („Izvješće Octopusa o malim poduzećima brzog rasta 2015.”) (London: Octopus, 2015.)

(12) https://www.linkedin.com/pulse/20141201163113-4330901-understanding-scale-up-companies.

(13) Ujedinjena Kraljevina, Španjolska, Italija, SAD, Kanada, Norveška, Danska, Novi Zeland i Austrija.

(14) Supporting investors and growth firms („Potpora ulagačima i poduzećima u rastu”) – T. Aubrey, R. Thillaye i A. Reed, 2015., str. 11.

(15) http://siteresources.worldbank.org/INTFR/Resources/BeckDemirgucKuntMartinezPeria.pdf.

(16) Supporting investors and growth firms („Potpora ulagačima i poduzećima u rastu”) – T. Aubrey, R. Thillaye i A. Reed, 2015., str. 21.

(17) Tataj, D. Innovation and Entrepreneurship. A Growth Model for Europe beyond the Crisis („Inovacije i poduzetništvo. Model rasta za Europu nakon krize.”), Tataj Innovation Library, New York, 2015.

(18) https://www.apply.eu/directives/.

(19) http://tech.eu/features/6500/European-start-up-visa.

(20) www.cambridge.gov.uk/sites/default/files/documents/cnfe-aap-io-employment-sector-profile.pdf.

(21) Clustering for Growth, How to build dynamic innovation clusters in Europe („Stvaranje klastera kako bi se ostvario rast. Kako izgraditi dinamične inovacijske klastere u Europi”), str. 11.

(22) Vidjeti također mišljenje EGSO-a „Sveučilišta uključena u oblikovanje Europe” (SL C 71, 24.2.2016., str. 11.).

(23) Bankruptcy and second chances for honest failed entrepreneurs („Stečaj i druga prilika za poštene poduzetnike koji nisu uspjeli”) – politika Europske komisije.

(24) Istraživanje profesorice Kathryn Shaw s Poslovne škole Sveučilišta Stanford.

(25) Supporting investors and growth firms („Potpora ulagačima i poduzećima u rastu”) – T. Aubrey, R. Thillaye i A. Reed, 2015., str. 40.

(26) http://eref.knowledge-economy.net/uploads/documents/Born%20to%20Grow.pdf

(27) Europska komisija, Zelena knjiga o stvaranju unije tržišta kapitala, op. cit.

(28) Ibid.

(29) http://www.investeurope.eu/media/476271/2015-european-private-equity-activity.pdf

(30) http://www.investeurope.eu/media/340371/141109_EVCA_FOF_scheme.pdf

(31) Europska bankarska federacija, 16. rujna 2016.

(32) Serena Fatica, Thomas Hemmelgarn i Gaëtan Nicodème, The Debt-Equity Tax Bias: Consequences and Solutions, dokumenti Europske komisije o oporezivanju/radni dokument 33-2012: http://ec.europa.eu/taxation_customs/resources/documents/taxation/gen_info/economic_analysis/tax_papers/taxation_paper_33_en.pdf

(33) Npr. točka 4.3.

(34) https://www.law.cornell.edu/cfr/text/26/1.422-2

(35) http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-16-1024_en.htm

(36) http://europa.eu/rapid/press-release_IP-15-6264_en.htm

(37) www.theglobaleconomy.com/USA/Cost_of_starting_business

(38) Vidjeti bilješku 4.

(39) http://www.dihk.de/en

(40) Supporting investors and growth firms („Potpora ulagačima i poduzećima u rastu”) – T. Aubrey, R. Thillaye i A. Reed, 2015., str. 36.

(41) Program poduzetničkih ulaganja (EIS), Program ulaganja početnoga kapitala u poduzeća (SEIS) i Trust rizičnog kapitala (VCT).

(42) cordis.europa.eu/piedmont/infra-science_technology_en.html

(43) www.elkarlan.coop

(44) https://www.gov.uk/government/publications/banking-on-ip

(45) Inicijalna javna ponuda ili izlazak na burzu.

(46) http://futurefifty.com/

(47) https://www.whitehouse.gov/the-press-office/2015/03/23/fact-sheet-president-obama-announces-over-240-million-new-stem-commitmen

(48) Akcijski plan za Poduzetništvo 2020.

(49) Program Erasmus.

(50) Strategija jedinstvenog tržišta.

(51) Program za istraživanje i inovacije Obzor 2020.

(52) Unija tržišta kapitala.