Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Industrijska tranzicija prema zelenom i digitalnom europskom gospodarstvu: Regulatorni zahtjevi i uloga socijalnih partnera i civilnog društva”

(razmatračko mišljenje)

(2021/C 56/02)

Izvjestiteljica: Lucie STUDNIČNÁ

Zahtjev za savjetovanje: Europski parlament, 15.9.2020. Pravni temelj: članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za jedinstveno tržište, proizvodnju i potrošnju Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 2.12.2020. Plenarno zasjedanje br.: 556 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 148/89/19

1. Zaključci i preporuke

1.1. Da bi se ostvarila održiva, pravedna i socijalno prihvatljiva budućnost Europe treba ispuniti brojne preduvjete za industrijsku tranziciju prema zelenom i digitalnom europskom gospodarstvu. Pandemija bolesti COVID-19 dodatno je istaknula neodgodivu potrebu za mnogo širim i snažnijim sudjelovanjem socijalnih partnera i civilnog društva u oblikovanju politika na svim razinama te za snažnim regulatornim okvirom i standardima na europskoj razini, osobito u pogledu socijalnog programa. Važnu ulogu u tim nastojanjima trebao bi imati akcijski plan kojim se najavljuje provedba europskog stupa socijalnih prava.

1.2. EGSO smatra da je ključno prepoznati komplementarnost između klimatskih promjena, politika kružnog gospodarstva i društvene odgovornosti poduzeća te naglasiti kružne značajke energije iz obnovljivih izvora.

1.3. Uloga poslodavaca, poduzetnika i uključenost privatnog sektora u pokretanju strukturnih promjena ključni su za industrijsku tranziciju. Budući da su tvorci inovacija u Europi obično mali subjekti, potrebno je usredotočiti se na stvaranje povoljnog poslovnog okruženja za MSP-ove koji pružaju usluge visoke razine temeljene na znanju i promicanje njihovog potencijala. Oni su često pioniri u tržišnom pozicioniranju povezanih industrija, pouzdani poslodavci i otporni na krize. Treba iskoristiti i iskustva poduzeća i organizacija socijalne ekonomije jer djeluju u područjima na koja utječu zelena i digitalna tranzicija. Stoga treba promicati njihovo poslovanje i procese socijalne inovacije.

1.4. Trebalo bi na dosljedan način uspostaviti mehanizam za usmjeravanje financijskih sredstava iz privatnog sektora prema ulaganjima usklađenima s okolišnim, socijalnim i upravljačkim kriterijima. Strategije za bankovnu uniju, uniju tržišta kapitala, održivo financiranje, digitalno financiranje i MSP-ove stoga se međusobno osnažuju i jamče usmjeravanje sredstava prema produktivnijim projektima u gospodarstvu u kojem do 80 % financijskih potreba ovisi o bankovnom sektoru.

1.5. Otporna, održiva, pravedna i uspješna Europa iziskuje regulatorni okvir kojim se može poboljšati postupak pravedne tranzicije, a da se pritom vodi računa o njegovim etičkim učincima i pitanjima od javnog interesa poput zaštite potrošača, zdravlja, sigurnosti i kvalitete. EGSO preporučuje da europske i nacionalne institucije uvedu nove upravljačke strukture koje mogu zajamčiti aktivno uključivanje predstavnika lokalnog gospodarstva, socijalnih partnera i civilnog društva u izradu i provedbu pravednih mjera kojima će se osigurati socijalna pravednost tranzicija. Europski semestar jedno je od ključnih upravljačkih rješenja za provedbu i praćenje napretka socijalno pravednih tranzicija. EGSO preporučuje da se u europski semestar uključe novi, poboljšani, mjerljivi i dopunski socijalni, gospodarski i okolišni pokazatelji koji bi omogućili nadziranje i praćenje svih načela europskog stupa socijalnih prava.

1.6. U europskom programu tranzicije trebalo bi ojačati ulogu regija. Središnji je naglasak na dugoročnom planiranju, snažnom lokaliziranom pristupu, pametnoj specijalizaciji i programu ljudskog kapitala, kao i na usklađivanju dugoročnih ciljeva tranzicije s kratkoročnim prioritetima.

1.7. EGSO smatra da financijska sredstva i instrumente potpore za djelovanje u smjeru tranzicije na razini EU-a treba upotpuniti nacionalnim sredstvima uz nužnu koordinaciju različitih razina vlasti. EGSO zagovara i širi raspon vlastitih sredstava radi osiguravanja dostatnog financiranja.

1.8. Program ljudskog kapitala jedan je od preduvjeta uspješne tranzicije. Brojni akteri, uključujući obrazovne institucije, poslodavce, sindikate, javne službe za zapošljavanje, nevladine i stručne organizacije, moraju surađivati u razvoju vještina i predviđanju svih budućih potreba za novim i starim vještinama.

1.9. EGSO pozdravlja najavljeni akcijski plan za provedbu europskog stupa socijalnih prava. Relevantnu pravnu stečevinu EU-a u području radnog prava trebalo bi pojačati tako da pruža bolju potporu pravednoj tranziciji radnika. Akcijskim planom trebala bi se utvrditi minimalna prava na razini EU-a, među ostalim: pravo na zdravlje i sigurnost kojim su obuhvaćeni svi radnici i svi novi oblici poslova; pravo na informiranost, savjetovanje, suodlučivanje i sudjelovanje koje nije ograničeno na tranziciju; pravo na razvoj vještina; minimalni standardi osiguranja za slučaj nezaposlenosti; minimalna plaća i kolektivno pregovaranje.

2. Opće napomene i pristup usmjeren na budućnost

2.1. Odbor za zapošljavanje i socijalna pitanja Europskog parlamenta zatražio je izradu ovog razmatračkog mišljenja kao doprinos predstojećem akcijskom planu za provedbu europskog stupa socijalnih prava i sljedećem socijalnom samitu EU-a predviđenom za svibanj 2021. u Portu.

2.2. Europska poduzeća i radnici suočavaju se s golemim socijalnim i gospodarskim posljedicama pandemije bolesti COVID-19. Mnoga poduzeća propadaju, radna mjesta se zatvaraju, a kućanstva gube sredstva za život. Unatoč dosad nezabilježenim mjerama za spašavanje gospodarstva namijenjenima ublažavanju posljedica koje mjere ograničenja kretanja imaju na radna mjesta i poduzeća, gospodarske prognoze vrlo su zabrinjavajuće. Predviđa se da će se gospodarstvo EU-a u 2020. smanjiti za 8,3 %, a u 2021. narasti za 5,8 %. Rast u 2021. će također biti nešto slabiji u odnosu na proljetnu prognozu ( 1 ) . Države članice bilježe rekordni dug, a EU po prvi puta zajednički dug. Ne znamo ni kakve će posljedice ostaviti Brexit.

2.3. Potrebno je utvrditi i podržati ključne industrije i sektore, od ljudskih resursa do istraživanja, te provoditi europsku industrijsku politiku kojom se ti strateški sektori na tržištu štite i kojom im se jamči sigurnost opskrbe ključnim resursima. Europska industrijska politika trebala bi služiti kao krovna politika koja radi postizanja sinergija na dosljedan i sveobuhvatan način koordinira razne europske politike. Da bi se takva transformacija ostvarila, Europska komisija morat će odrediti ne samo smjer već i politike država članica koje treba uskladiti s politikama EU-a. Tu nije riječ o mikroupravljanju, nego o usklađivanju politika kako bi bile dosljedne i poticale korjenite promjene. Taj će postupak biti moguć samo uz aktivno sudjelovanje organizacija civilnog društva i socijalnih partnera. Bez socijalnog pakta temeljenog na demokratskom i učinkovitom sudjelovanju građana, EU-ov zeleni plan ne može koristiti svima.

2.4. Trebalo bi na dosljedan način uspostaviti mehanizam za usmjeravanje financijskih sredstava iz privatnog sektora prema ulaganjima usklađenima s okolišnim, socijalnim i upravljačkim kriterijima. Strategije za bankovnu uniju, uniju tržišta kapitala, održivo financiranje, digitalno financiranje i MSP-ove stoga se međusobno osnažuju i jamče usmjeravanje sredstava prema produktivnijim projektima u gospodarstvu u kojem do 80 % financijskih potreba ovisi o bankovnom sektoru.

2.5. U tom se kontekstu u vezi s okolišnim i tehnološkim promjenama pojavio pojam „pravedna tranzicija”. EGSO pravednu tranziciju smatra temeljnom sastavnicom proračuna i plana oporavka kojima se potiče zelenije europsko gospodarstvo. Stoga je potrebno razviti šire shvaćanje pojma pravedne tranzicije (koji nadilazi gospodarstva koja se temelje na ugljenu) u okviru koje se u potpunosti provodi europski stup socijalnih prava ( 2 ) na temelju novog društvenog sporazuma, uz istodobno poticanje reformi u području sustava preraspodjele, ravnoteže između poslovnog i privatnog života i rodne ravnopravnosti. Za provedbu europskog stupa socijalnih prava posebno su važna visokokvalitetna radna mjesta za sve, pristup visokokvalitetnom obrazovanju i osposobljavanju, uključujući pravo na cjeloživotno učenje, i to posebno ranjivih skupina, jednak pristup zdravstvenoj skrbi i socijalnim uslugama za sve, socijalna zaštita i uključenost ranjivih skupina poput dugotrajno nezaposlenih osoba, žena, mladih, migranata ili osoba s invaliditetom. Svi ti važni ciljevi mogu se postići ako je gospodarstvo prosperitetno, ako poslodavci nude nova visokokvalificirana radna mjesta i ako postoje nužna ulaganja u nove tehnologije.

2.6. Zemlje i regije u industrijskoj tranziciji uglavnom se suočavaju s izazovima pri modernizaciji svoje industrijske baze, usavršavanju vještina radne snage, nadoknađivanju gubitka radnih mjesta u ključnim sektorima i podizanju niske stope produktivnosti koja ograničava rast prihoda. Iako bi općenito gledano imale koristi od ozelenjivanja i tehnološkog napretka te s njima povezanih pojava, postoji opasnost da bi određena mjesta i određene skupine stanovništva ostali zanemareni, osobito ranjive skupine kao što su osobe s invaliditetom, starije osobe, Romi i migranti. Da bi riješili izazove dugoročne transformacije, oblikovatelji politika, socijalni partneri, organizacije civilnog društva i ključni dionici u tim zemljama i regijama trebaju promjene predvidjeti, a tranzicijom aktivno upravljati. Socijalni dijalog, informiranje, savjetovanje i sudjelovanje radnika i organizacija koje ih zastupaju (među ostalim u tijelima koja donose odluke poput odbora i nadzornih odbora) ključni su za rješavanje problema s kojima se poduzeća susreću u postupku donošenja odluka i za utjecanje na taj postupak te omogućavaju da se tranzicijom upravlja na način usmjeren prema budućnosti. EGSO poziva Komisiju da u budućoj ažuriranoj industrijskoj strategiji učvrsti i razvije socijalnu dimenziju.

2.7. Rješavanje krize prouzročene pandemijom i omogućavanje uspješne industrijske transformacije u interesu je svih interesnih skupina i zahtijeva zajedničke napore i ciljeve (kao što je dugoročni razvoj poslovanja), djelotvoran socijalni dijalog u ozračju povjerenja i pozitivan stav. EGSO smatra da se dobro, a time i održivo, upravljanje poslovanjem osim na zajedničkom predviđanju promjena mora temeljiti i na provjerenim zakonskim minimalnim standardima unutarnjeg tržišta, a da radnici svoje stavove moraju prenositi informiranjem, savjetovanjem i sudjelovanjem na sastancima odbora poduzeća.

2.8. Digitalizacija i automatizacija i pozitivno i negativno utječu na gospodarstvo i društvo. Tranzicija iziskuje propise koji uključivanjem npr. socijalnih partnera prate tijek tehnološke transformacije i predviđanje promjena. Europska radnička vijeća i radnička vijeća europskih dioničkih društava (Societas Europaea) mogu poslužiti kao pozitivan primjer obavezne prekogranične uključenosti radnika u postizanje ravnoteže među interesima i traženje rješenja u duhu socijalnog partnerstva. To uključuje zajamčeno osposobljavanje radnika te pregovaranje o kolektivnim ugovorima kako bi se pružila potpora radnoj autonomiji i zajamčila dobra ravnoteža između poslovnog i privatnog života. Digitalizacija i digitalno gospodarstvo stvorili su nove oblike rada, kao što je rad putem platformi, pri čemu radnici nemaju socijalnu sigurnost niti su im osigurana radna mjesta i često rade u vrlo nesigurnim uvjetima i nemaju jasan status. Njihovi radni uvjeti i status trebaju se uskladiti na europskoj razini kako bi se potaknule pravedna mobilnost i integracija na unutarnjem tržištu ( 3 ) . S obzirom na navedeno EGSO smatra da radnicima treba pružiti pravnu sigurnost definiranjem pravnog statusa rada u ekonomiji platformi. Slab ili nikakav pristup socijalnoj zaštiti prouzročuje troškove samim radnicima, ali i sustavima socijalne sigurnosti.

2.9. Digitalna transformacija za sobom povlači i potencijalne rizike u pogledu financijske stabilnosti, financijskog kriminala i zaštite potrošača. Ti se rizici mogu dodatno povećati zbog rascjepkanosti regulatornog okruženja u EU-u i nejednakog uređenja tog sektora na svjetskoj razini. EGSO stoga smatra da EU u tom području treba izraditi sveobuhvatan i stabilan regulatorni okvir i preporučuje mu da ponovo pokrene inicijativu oporezivanja velikih digitalnih društava ( 4 )

2.10. Radnicima se mora omogućiti da se na odgovarajući način pripreme za tržište rada, a gospodarske promjene koje su već u tijeku bit će temelj za rast industrije i dalekosežan gospodarski uspjeh Europe. Nove i naprednije vještine, među ostalim i za zaposlenike u proizvodnji, predstavljaju izazov za sustave naukovanja. Naprednije vještine zahtijevaju viši stupanj strukovnog osposobljavanja u ustanovama tercijarnog obrazovanja. Za razliku od najbolje osmišljenih sustava početnog naukovanja, problem leži u nedostatku nacionalnih okvira i kontrole kvalitete, kao i prelasku iz početnog naukovanja u tercijarno obrazovanje. Civilno društvo i vlade ubuduće će morati surađivati i biti inovativni na svim razinama kako bi stvorili ravnopravne uvjete na koje pozivaju organizacije zastupljene u EGSO-u ( 5 )

2.11. EGSO napominje da bi digitalna tehnologija i aplikacije umjetne inteligencije trebale biti antropocentrične i koristiti našem društvu u cijelosti te podupire regulatorni okvir za umjetnu inteligenciju. Ne treba se opirati zelenoj i digitalnoj tranziciji, a EU bi trebao promicati razvoj sustava umjetne inteligencije usmjerenih na konkretne primjene koje omogućuju ubrzavanje ekološke i klimatske tranzicije ( 6 )

3. Inovacije

3.1. Pojavit će se znatna potreba za inovacijama – od osmišljavanja i ubrzavanja novih niskougljičnih proizvodnih procesa (za mnoge od kojih su, osim novih sirovina i ključnih industrijskih procesa, potrebni i potpuno drukčiji načini dizajna i proizvodnje) do inovacija ne samo u kružnijim vrijednosnim lancima industrija osnovnih materijala nego i u energetskim sustavima koji ih pokreću. Štoviše, morat će se dokazati da su najperspektivnije niskougljične tehnologije dorasle industrijskim potrebama. To će zahtijevati brzu potporu u obliku politika za uvođenje i poticanje širenja upotrebe novih niskougljičnih načina proizvodnje i upotreba materijala najkasnije do 2030.

3.2. Preobrazbe neophodne za ostvarenje pravedne tranzicije diljem EU-a iziskuju zajednički okvir kako bi se vlade, poduzeća i civilno društvo mogle mobilizirati za ciljano rješavanje problema. Veliku ulogu u tom procesu imaju socijalne inovacije. Izrada međusektorske strategije EU-a za socijalne inovacije, davanje većeg priznanja sudionicima socijalne ekonomije te ispitivanje i moguća primjena njihovih poslovnih modela mogli bi biti važan korak. Time bi se pomoglo u razvoju ekosustava za subvencionirano eksperimentiranje na razini EU-a te nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini.

4. Promicanje poduzetništva i uključivanje privatnog sektora

4.1. Poduzetništvo i uključivanje privatnog sektora kojima se potiču strukturne promjene imaju ključnu ulogu u industrijskoj tranziciji. Ondje gdje postoji snažno industrijsko nasljeđe često ustraju brojne prepreke inovativnom poduzetništvu, konkretno niska razina novoosnovanih i rastućih poduzeća, slaba poduzetnička kultura te nedostatak inovacija i djelotvorno povezanih mreža znanja.

4.2. Budući da su tvorci inovacija u Europi obično mali subjekti, potrebno je usredotočiti se na promicanje potencijala MSP-ova koji pružaju usluge visoke razine temeljene na znanju poput slobodnih profesija, uključujući i financiranje. Oni su često pioniri u tržišnom pozicioniranju povezanih industrija, pouzdani poslodavci i otporni na krize.

4.3. Poduzeća i organizacije socijalne ekonomije, akteri sektora koji je pokazao veliku otpornost i pridonio ublažavanju posljedica krize prouzročene bolešću COVID-19, pretežito su aktivni u područjima na koja su utjecale digitalna i zelena tranzicija. Stoga treba zajamčiti promicanje njihova djelovanja i postupaka u području socijalne inovacije.

5. Uloga socijalnih partnera i civilnog društva

5.1. EGSO je naglasio da će se „promjene koje nove tehnologije, umjetna inteligencija i velike količine podataka sa sobom donose u proizvodnim procesima i gospodarstvu općenito znatno odraziti i na tržište rada” te da je važno da se „ti procesi promjene odvijaju u okviru uspješnog socijalnog dijaloga i uz poštovanje prava i kvalitete života radnika” ( 7 )

5.2. Bliska suradnja ključnih lokalnih i regionalnih dionika temelj je za utvrđivanje najodrživijih primjena i maksimalno poboljšanje socioekonomskog razvoja. Dobre prakse socijalnih partnera na svim razinama koje se temelje na kolektivnim sporazumima kojima se stvaraju ravnopravni uvjeti za ekonomske konkurente u sektoru ili regiji služe kao referentno mjerilo za promicanje strategije pravedne tranzicije u pogledu dekarbonizacije i drugih ciljeva klimatske politike ( 8 )

6. Jamčenje pravedne tranzicije – upravljački i regulatorni zahtjevi

6.1. Prelazak na klimatski neutralno gospodarstvo pred oblikovatelje politika postavlja skup složenih izazova u pogledu upravljanja. Jedan je od njih postizanje ravnoteže između dugoročne strateške dimenzije tranzicije i potrebe za kratkoročnim djelovanjem. Za tranziciju je potrebno dugoročno strateško promišljanje i oblikovanje politika, ali i sposobnost za prilagodbu izbornim ciklusima i s njima povezanim željama vlada i drugih dionika da vide rezultate provedenih projekata.

6.2. Europski semestar jedno je od ključnih upravljačkih rješenja za provedbu i praćenje napretka socijalno pravednih tranzicija. Neprestano evaluiranje europskih i nacionalnih politika na socijalnoj, gospodarskoj i okolišnoj razini od ključne je važnosti. Europski semestar postupno je razvio socijalniju dimenziju, no njegova makroekonomska i financijska dimenzija i dalje prevladavaju. EGSO stoga predlaže da se u europski semestar uključe novi, poboljšani, mjerljivi i dopunski socijalni, gospodarski i okolišni pokazatelji kojima bi se omogućilo nadziranje i praćenje svih aspekata i načela europskog stupa socijalnih prava te 17 ciljeva održivog razvoja ( 9 ) i koji će stvoriti sinergije s pregledom socijalnih pokazatelja uvođenjem koncepta održivog gospodarstva dobrobiti za sve ( 10 ) , kao i ciljane preporuke po zemljama u području socijalne politike i okoliša ( 11 ) . Sada je preoblikovan i semestar kako bi omogućilo poduzimanje većeg broja mjera za potporu oporavka čime će se, EGSO se nada, pomoći i u obnovi cijelog mehanizma upravljanja EU-a kako bi poslužio kao pokretačka sila za opstanak demokracije i uzlaznu konvergenciju u EU-u.

6.3. Sveobuhvatna analiza sinergija i kompromisa između ciljeva, inicijativa i preporuka koje je predložio EU u raznim područjima politika semestra zahtijevala bi visok stupanj integracije, usklađenosti i koordinacije politika među raznim institucijskim akterima odgovornima za gospodarske, socijalne i okolišne politike te poboljšanje njihovih analitičkih kapaciteta.

6.4. Osim toga, za uklanjanje institucijske neravnoteže u gospodarskom i socijalnom upravljanju, EGSO preporučuje upotrebu „zlatnog pravila” ( 12 ) pri primjeni fiskalnih pravila EU-a, prema kojemu se javna ulaganja izuzimaju iz izračuna deficita i uzima se u obzir održivost postojeće razine duga kako bi se zajamčila moderna zdravstvena, ekološka, obrazovna i tehnološka infrastruktura te izbjegla nezabilježena recesija ( 13 )

6.5. Isto tako EGSO pozdravlja Komisijinu suspenziju Pakta o stabilnosti i rastu te zahtijeva njegovu reviziju ( 14 ) kako bi se zajamčili stabilnost i rast radi potpore oporavku industrije EU-a i prelasku na klimatski neutralno kružno i digitalno gospodarstvo.

7. Regionalni preduvjeti za industrijsku tranziciju

7.1. Industrijska tranzicija javlja se u mnogim oblicima te je stoga u razvoju novih industrijskih usmjerenja vrlo teško primijeniti jednu politiku koja vrijedi za sve. Dok će određeni sektori gospodarstva doživjeti pad uz „nepovratno” smanjenje gospodarske proizvodnje i zaposlenosti, drugi će se morati drastično restrukturirati. To će iziskivati zauzimanje sveobuhvatnog političkog pristupa i golema ulaganja, i javna i privatna, kao i dobro funkcioniranje lokalnih i regionalnih tržišta rada.

7.2. Usklađivanje cilja dugoročne tranzicije s kratkoročnim prioritetima može predstavljati izazov jer bi moglo biti teško steći privolu javnosti za mjere politika koje nemaju trenutačni učinak. To regije u industrijskoj tranziciji stavlja u nezavidan položaj. S jedne strane, moraju se suočiti s neposrednom potrebom za djelovanjem uslijed pada u tradicionalnim industrijama kako bi se riješila pitanja kao što su visoka nezaposlenost, gubici prihoda i pogoršanje životnih uvjeta dijela stanovništva, posebno osoba u nepovoljnom položaju i ranjivih skupina kao što su osobe s invaliditetom i starije osobe. S druge strane, moraju poduzeti korake kako bi iskoristile prilike povezane s industrijskom modernizacijom, npr. privlačenje industrije s većom dodanom vrijednosti, stvaranje i/ili privlačenje novih poduzeća i poslovnih modela te bolje iskorištavanje razvojnih tehnologija. Pogrešne odluke imaju političke posljedice koje mogu utjecati i na podršku djelovanju u području klime. Jačanje pokreta krajnje desnice u Europi i drugdje djelomično može biti posljedica deindustrijalizacije i zapostavljenosti cijelih regija ( 15 )

8. Sastanak s regijama u industrijskoj tranziciji: glavni ishodi

8.1. Europskim programom trebalo bi ojačati ulogu regija u procesu tranzicije. Uključenost regionalnih uprava mogla bi doprinijeti stvaranju potrebnih ekosustava za uspješnu tranziciju. Dugoročno planiranje, snažan lokalizirani pristup, pametna specijalizacija i program ljudskog kapitala navedeni su kao preduvjeti za taj proces.

8.2. U nekoliko europskih regija, osobito onih bogatih ugljenom i čelikom, tranzicija je već provedena iz gospodarskih ili klimatskih razloga. Glavni preduvjet za uspješnu tranziciju uključiv je pristup temeljen na predviđanjima kako bi se ljudima osigurala dostojanstvena budućnost. To obuhvaća izradu realnog plana djelovanja i uspostavu potrebne istraživačke, tehnološke, inovacijske, akademske i obrazovne infrastrukture uz potrebno financiranje. Da bi se zajamčila odgovarajuća financijska sredstva, europski instrumenti namijenjeni za potporu tim regijama (npr. europski Fond za pravednu tranziciju) ne bi smjeli zamijeniti nacionalne napore.

9. Financiranje i podupiranje djelovanja i projekata povezanih s tranzicijom na razini EU-a

9.1. Proces industrijske tranzicije može pružiti beskrajne mogućnosti, ali samo uz znatno ulaganje u naprednu proizvodnju i pristupačnu infrastrukturu te istraživanje i inovacije. To u početku podrazumijeva troškove koji obuhvaćaju zamjenske prihode i troškove za prekvalifikaciju radnika.

9.2. Na nacionalnoj razini i razini EU-a već su uvedeni brojni instrumenti za pružanje potpore djelovanju i projektima povezanima s tranzicijom. Cilj ostvarenja pravedne tranzicije ponovo je spomenut i u planu oporavka EU-a. Međutim, prečesto se mjere za potporu politikama izrađuju i provode neovisno na različitim razinama vlasti s malo ili nimalo koordinacije i nedovoljno praćenja i evaluacije.

9.3. EGSO poziva Vijeće i Europski parlament da u VFO-u za razdoblje 2021.–2027. povećaju i dodijele dostatna financijska sredstva za potrebe ulaganja kako bi se postigla stvarna i radikalna zelena i digitalna tranzicija. Kako bi se osigurao dostatan iznos financijskih sredstava EGSO zagovara i proširenje raspona vlastitih sredstava, koja bi prema potrebi uključivala porez na digitalne usluge, zajedničku konsolidiranu osnovicu poreza na dobit i porez na financijske transakcije ( 16 )

9.4. Pravilima koja se u tekućem programskom razdoblju primjenjuju na velika poduzeća koja su primila potporu iz europskih strukturnih i investicijskih fondova predviđa se da ta poduzeća moraju taj doprinos vratiti ako se u razdoblju od deset godina nakon završnog plaćanja potpore koju su primili dotična proizvodna aktivnost preseli izvan Unije (članak 71. stavak 2. Uredbe (EU) br. 1303/2013 Europskog parlamenta i Vijeća ( 17 ) ). EGSO smatra da se za buduće programsko razdoblje moraju učvrstiti odredbe kojima će se promicati vraćanje u matičnu zemlju, jamčiti kohezija, sačuvati proizvodne strukture i kapaciteti, potaknuti zapošljavanje i promicati održiviji „teritorijalni razvoj”.

9.5. EGSO također podupire ideju da se fiskalno upravljanje EU-a poboljša u pogledu rizika povezanih s održivošću i na temelju iskustava stečenih tijekom provjere najboljih praksi za dodjelu zelenih proračunskih sredstava i fiskalnih planova. Osim toga, da bi se poduzeća i pojedinci uvjerili da ulažu u zelene inicijative s društvenim učinkom potrebni su porezni poticaji ( 18 )

9.6. Izazovi s kojima se Europa suočava u prijelazu na zeleno i digitalno gospodarstvo iziskuju golema ulaganja koja se ne mogu ostvariti isključivo javnim sredstvima i tradicionalnim financiranjem putem bankovnog kreditiranja. Bit će potrebno uložiti golema sredstva iz privatnog sektora. Trebalo bi na dosljedan način uspostaviti mehanizam za usmjeravanje financijskih sredstava iz privatnog sektora prema ulaganjima usklađenima s okolišnim, socijalnim i upravljačkim kriterijima. Strategije za bankovnu uniju, uniju tržišta kapitala, održivo financiranje, digitalno financiranje i MSP-ove stoga se međusobno osnažuju i jamče usmjeravanje sredstava prema produktivnijim projektima. EGSO pozdravlja stvaranje Platforme za održivo financiranje i očekuje ubrzanje razvoja socijalne taksonomije.

10. Posljedice za zapošljavanje

10.1. Budući da je za industrijsku tranziciju često potreban prelazak sa starih i tradicionalnih proizvodnih industrija na djelatnosti usmjerene na budućnost (čak i u tradicionalnim sektorima), nezaposlenost se, barem privremeno, može povećati više od prosječne zbog lokalno koncentrirane deindustrijalizacije i činjenice da se baza vještina nalazi u sektorima koji slabe. Neophodni su predviđanje i uključenost predstavnika radnika na razini podružnica i poduzeća prije donošenja odluka. Ključno je da politike posvećene industrijskoj tranziciji pomažu radnicima i lokalnim zajednicama, osobito radnicima s invaliditetom i drugim radnicima iz ranjivih skupina, da upravljaju tranzicijom uz najmanje moguće poremećaje i najveće potencijalne koristi.

10.2. Vještine

10.2.1. Uspješan prelazak na rad budućnosti iziskuje da se politike zapošljavanja i politike za razvoj vještina prilagode uvjetima tržišta rada. Istodobno ponuda vještina mora biti u skladu s njihovom potražnjom. Bolje predviđanje budućih potreba za vještinama i odgovarajuća ponuda tih vještina putem prekvalifikacije i usavršavanja radnika (uključujući i pristup cjeloživotnom učenju) moraju se kombinirati s politikama kojima se stimuliraju ulaganja u nove izvore zapošljavanja i rast produktivnosti. Industrijsko istraživanje i razvoj moraju se posebno usmjeriti na mogućnosti za uspostavu tehnološkog vodstva koje će zauzvrat stvoriti mogućnosti za usavršavanje. Ključnu ulogu u pružanju podrške u obliku programa prekvalifikacije imat će i tehnički instituti, stručne i nevladine organizacije te državne agencije za zapošljavanje.

10.2.2. EGSO napominje da potpora građanima u osposobljavanju u okviru pravedne digitalne i zelene tranzicije počinje vrednovanjem neformalnog i informalnog učenja te osiguravanjem priznavanja i certificiranja tečajeva za osposobljavanje čime se omogućuje da te vrste učenja u potpunosti budu dio kvalifikacija određene osobe ( 19 )

10.3. U Programu vještina trebalo bi posvetiti više pozornosti razvoju ključnih kompetencija u okviru obveznih obrazovnih ciklusa i kurikuluma te obrazovanju mladih i odraslih osoba.

10.4. Komisija je objavila Akcijski plan za digitalno obrazovanje (2021.–2027.) ( 20 ) . To bi trebala biti međusektorska strategija kojom bi se mogla povećati i strateška važnost obrazovanja i osposobljavanja među područjima politika na europskoj razini.

10.5. Akcijski plan za provedbu europskog stupa socijalnih prava

Pravedne tranzicije zahtijevaju odgovarajuće socijalne politike kojima se podupiru dobri radni uvjeti, funkcionalno kolektivno pregovaranje i sustav industrijskih odnosa te pružaju odgovarajuće socijalne zaštite kako bi se radnicima pomoglo u tranziciji. EGSO bi želio iznijeti određene prijedloge za predstojeći akcijski plan Komisije za provedbu europskog stupa socijalnih prava.

10.5.1. EGSO predlaže da Komisija preispita prikladnost relevantne pravne stečevine EU-a u području radnog prava i učvrsti je kako bi bolje pružala potporu pravednoj tranziciji za radnike.

10.5.2. Pravo na sigurnost i zdravlje temeljno je pravo na radnom mjestu svakog radnika neovisno o njegovu radnom odnosu ili vrsti poslovnog modela u kojem radi. EGSO izražava zabrinutost zbog toga što bi određene nove vrste poslova koje su nastale zahvaljujući klimatskoj i digitalnoj tranziciji mogle izlaziti iz okvira odredbi sigurnosti i zdravlja na radu. Osim toga, na digitaliziranim radnim mjestima već su uočeni značajni rizici kao što su intenzifikacija rada, stres i psihosocijalno nasilje ( 21 ) , a u budućnosti možemo očekivati nesreće prouzročene umjetnom inteligencijom ( 22 ) koje moramo spriječiti. EGSO stoga poziva na to da se svi radnici u EU-u zaštite zakonodavstvom o sigurnosti i zdravlju na radu ( 23 )

10.5.3. EGSO potiče Europsku komisiju da redovito revidira Opću uredbu o zaštiti podataka i povezane propise skladu s tehnološkim razvojem ( 24 )

10.5.4. Socijalni dijalog na nacionalnoj i europskoj razini ima ključnu ulogu u oblikovanju gospodarskih, radnih i socijalnih politika. EGSO se zalaže za to da se u okviru socijalnog dijaloga na odgovarajućoj regionalnoj, nacionalnoj i europskoj razini razviju primjerene mjere za „pravednu tranziciju” namijenjene upravljanju minimalnom zaštitom, promjenama u tom pogledu i dodjeli minimalne zaštite u slučaju reorganizacije radnih mjesta ili kolektivnih otkaza uslijed tranzicije (zbog tehnoloških ili demografskih razloga odnosno razloga povezanih s globalizacijom, klimatskim promjenama i kružnim gospodarstvom), uključujući pravo na kolektivno pregovaranje radi predviđanja promjena i pružanja potpore pogođenim radnicima (prilagodba Direktive o kolektivnim otkazima) ( 25 )

10.5.5. EGSO ponovno ističe potrebu za savjetovanjem s radnicima i njihovim predstavnicima te njihovim informiranjem tijekom uvođenja promjena, novih tehnologija i sustava umjetne inteligencije koji mogu dovesti do promjena u organizaciji rada, nadzoru i kontroli rada te u sustavima za procjenu i zapošljavanje radnika. U svim poduzećima treba osigurati prava na informiranje i savjetovanje, primjenjujući na propisan način Direktivu o Europskom radničkom vijeću, a na razini EU-a uspostaviti usklađeni okvir za sudjelovanje radnika u upravnim tijelima. EGSO stoga poziva na izradu snažnog i čvrstog europskog okvira informiranja i savjetovanja te sudjelovanja radnika ( 26 ) kao važnog aspekta razvoja pravednih i poštenih praksi za rekonstrukciju i/ili ekološku i digitalnu tranziciju. Komisija bi trebala promicati socijalni dijalog u cilju uključivanja radnika u klimatsku i digitalnu tranziciju u svim državama članicama i pratiti njegove rezultate u okviru europskog semestra.

10.5.6. Treba uspostaviti okvir za socijalno odgovorno restrukturiranje i predviđanje korporativnih promjena koji nadopunjuje postojeća prava radnika na informiranost, savjetovanje i sudjelovanje te je u skladu s ključnim elementima europskoj socijalnog modela ( 27 ) . EGSO smatra da bi Europska komisija trebala revidirati Okvir EU-a za kvalitetu predviđanja promjena i restrukturiranja i predložiti pravni temelj za posebne okvirne uvjete u pogledu sudjelovanja radnika kako bi se povećala uključenost radnika u suočavanje s izazovima zelenog plana i digitalne transformacije ( 28 )

10.6. Novi društveni sporazum

Da bi se utvrdili modaliteti oporavka koji obuhvaćaju ulaganja u radna mjesta i zaštitu prava te pristojne plaće, ponovno izgradile snažne institucije tržišta rada za sve radnike u skladu s preuzetim obvezama i osigurala socijalna zaštita, EGSO poziva na to da pravedna tranzicija postane okosnica oporavka, što se može postići socijalnim dijalogom uz aktivno sudjelovanje civilnog društva koje će pomoći u oblikovanju socijalne, pravedne i uključive industrijske tranzicije.

Bruxelles, 2. prosinca 2020. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCHWENG

(1) EC Summer 2020 Economic Forecast: A deeper recession with wider divergences (Ljetna gospodarska prognoza 2020. Europske komisije: još dublja i neujednačenija recesija).

(2) SL C 364, 28.10.2020., str. 1.

(3) SL C 429, 11.12.2020., str. 173.

(4) SL C 429, 11.12.2020., str. 6.

(5) Studija EGSO-a: Finding a new consensus on European civil society values and their evaluation (Postizanje novog konsenzusa o vrijednostima europskog civilnog društva i njihovoj evaluaciji).

(6) SL C 47, 11.2.2020., str. 64.

(7) SL C 353, 18.10.2019., str. 6.

(8) Okvirni sporazum za pravednu tranziciju rudarskih djelatnosti i održivi razvoj rudarskih zajednica za razdoblje 2019. – 2027. (Španjolska); Radna mjesta za klimu (Portugal); Sporazum socijalnih partnera o pravednoj tranziciji i klimatskim promjenama (Grčka); Thyssenkrupp Steel Europe: Budući pakt za čelik 20-30 (Njemačka, ožujak 2020.).

(9) SL C 120, 14.4.2020., str. 1.

(10) Charveriat, C. i Bodin, E. (2020.), Delivering the Green Deal: the role of a reformed European Semester within a new sustainable economy strategy (Provedba zelenog plana: uloga reformiranog europskog semestra u okviru nove strategija održivog gospodarstva).

(11) SL C 14, 15.1.2020., str. 1.

(12) SL C 311, 18.9.2020., str. 1.

(13) SL C 311, 18.9.2020., str. 1.

(14) SL C 311, 18.9.2020., str. 1.

(15) Rodríguez-Pose, A. (2017.), The revenge of the places that don’t matter (and what to do about it) (Osveta nebitnih mjesta (i što poduzeti u vezi s tim)), Cambridge Journal of Regions, Economy and Society, sv. 11., br. 1., str. 189.–209.

(16) SL C 440, 6.12.2018., str. 106.

(17) SL L 347, 20.12.2013., str. 320.

(18) SL C 311, 18.9.2020., str. 63.

(19) SL C 10, 11.1.2021., str. 40.

(20) https://ec.europa.eu/education/sites/default/files/document-library-docs/deap-factsheet-sept2020_en.pdf.

(21) Međunarodna organizacija rada (2019.), The Threat of Physical and Psychosocial Violence and Harassment in Digitalized Work (Opasnost od fizičkog i psihosocijalnog nasilja i uznemiravanja u digitaliziranom radu).

(22) SL C 47, 11.2.2020., str. 64.

(23) SL C 14, 15.1.2020., str. 52.

(24) SL C 47, 11.2.2020., str. 64.

(25) SL C 14, 15.1.2020., str. 1.

(26) SL C 10, 11.1.2021., str. 14.

(27) SL C 161, 6.6.2013., str. 35.

(28) SL C 364, 28.10.2020., str. 1.

(29) SL C 190, 5.6.2019., str. 1.

(30) Zaključci Vijeća o jačanju zaštite minimalnog dohotka radi suzbijanja siromaštva i socijalne isključenosti uslijed pandemije bolesti COVID-19 i nakon nje.

(31) SL C 97, 24.3.2020., str. 32.

(32) SL C 429, 11.12.2020., str. 159.

(33) SL C 364, 28.10.2020., str. 1.

(34) COM(2020) 682 final.