Prijedlogom se nastoji poboljšati nesmetano funkcioniranje područja slobode, sigurnosti i pravde te unutarnjeg tržišta povećanjem učinkovitosti i brzine prekograničnog izvođenja dokaza. To će se postići prilagodbom Uredbe (EZ) br. 1206/2001 tehničkom razvoju, iskorištavanjem prednosti digitalizacije te osiguravanjem veće upotrebe videokonferencija. Inicijativom se povećava pravna sigurnost, a time se pomaže izbjeći kašnjenja i nepotrebne troškove za građane, poduzeća i javne uprave te se rješavaju nedostaci u zaštiti postupovnih prava stranaka.

Uredba Vijeća (EZ) br. 1206/2001 o suradnji između sudova država članica u izvođenju dokaza u građanskim ili trgovačkim stvarima važan je instrument europske pravosudne suradnje, s obzirom na to da je često od ključne važnosti predočiti sudu dovoljno dokaza za dokazivanje tužbe. Uredbom se uspostavlja sustav na razini EU-a za izravno i brzo slanje i izvršenje zahtjeva za izvođenje dokaza među sudovima te se utvrđuju precizna pravila o obliku i sadržaju tih zahtjeva. Konkretno, ona je poboljšana u usporedbi s Haškom konvencijom jer se uvodi moderan i učinkovit sustav izravne suradnje među sudovima (slanje zahtjeva i ponovno slanje izvedenih dokaza) i zamjenjuje se složeni sustav u kojem su se zahtjevi suda u državi članici A slali središnjem tijelu u državi članici B te naposljetku sudu u državi članici B (i obratno). Ona omogućuje i da sudovi u drugim državama članicama neposredno izvode dokaze.

Razmotren je niz mogućnosti, od nezakonodavnih mjera do donošenja zakonodavnih mjera s različitim razinama ambicije.

Stručna skupina za modernizaciju pravosudne suradnje u građanskim i trgovačkim stvarima održala je šest sastanaka od siječnja do travnja 2018. Studija koju je 2016. proveo konzorcij pod vodstvom Sveučilišta u Mariboru provela je usporednu analizu zakonodavstva u području dokaza u 26 država članica.

Osim toga, Komisija je održavala redoviti dijalog s dionicima i državama članicama u okviru stručne skupine Vijeća za e-dostavu dokumenata i e-komunikaciju, koja se sastaje četiri do šest puta godišnje.

Komisija je provela opsežno savjetovanje s dionicima. Jedno javno savjetovanje od 8. prosinca 2017. do 2. ožujka 2018. odnosilo se na Uredbu (EZ) br. 1393/2007 i Uredbu (EZ) br. 1206/2001. Primljen je ukupno 131 doprinos (većinom iz Poljske, nakon koje slijede Njemačka, Mađarska i Grčka). Europska pravosudna mreža organizirala je dva posebna sastanka na kojima se raspravljalo o praktičnim problemima i mogućim poboljšanjima obiju uredbi. S vladinim stručnjacima država članica također su održani posebni sastanci. Održana je radionica za odabrane dionike s posebnim interesom za pitanja koja se odnose na prekogranične pravne postupke. Rezultati tih savjetovanja općenito su bili pozitivni i ukazali su na potrebu za djelovanjem.

Utvrđeno je nekoliko prepreka koje pokazuju da postoji prostor za poboljšanje. Te se prepreke uglavnom odnose na kašnjenja i troškove poduzeća i građana koji su nastali zbog neiskorištavanja mogućnosti modernih tehnologija za bržu komunikaciju i neposredno izvođenje dokaza. Najistaknutiji su primjeri nedovoljna upotreba elektroničke komunikacije u interakciji sudova i tijela država članica, koja je još uvijek pretežito u papirnatom obliku, te zanemariva upotreba elektroničke komunikacije, posebno videokonferencija, za neposredno izvođenje dokaza. Uredbom se trenutačno ne zahtijeva primjena modernih tehnologija u pravosuđu; zbog toga što to u potpunosti ovisi o angažmanu pojedinačnih država članica te općem prelasku na digitalizaciju, napredak je vrlo spor, u apsolutnom smislu i u usporedbi s upotrebom modernih tehnologija u državama članicama.

Uredbom se općenito pridonijelo postizanju općih, posebnih i operativnih ciljeva. Stručnjaci u praksi pozdravili su uvođenje zajedničkih metoda za izvođenje dokaza. Uvođenjem standardnih obrazaca i komunikacijskih kanala olakšana je komunikacija. Uredbom je poboljšana učinkovitost sudskih postupaka, kako u usporedbi s Haškom konvencijom, tako u usporedbi s razdobljem od 2001. do 2017. Njome se pridonosi području slobode, sigurnosti i pravde te nesmetanom funkcioniranju unutarnjeg tržišta. Osim toga, njome se povećava uzajamno povjerenje među sudovima i pridonosi smanjenju opterećenja građana i poduzeća u prekograničnim postupcima.

Rezultati ex post evaluacije Uredbe (EZ) br. 1206/2001, koji su priloženi procjeni učinka, mogu se sažeti kako slijedi:

• Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva

3. REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti jer je strogo ograničen na ono što je nužno za ostvarivanje njegovih ciljeva. On ne utječe na različita nacionalna rješenja za izvođenje dokaza.

Problemi koje treba riješiti inicijativom nastaju u prekograničnim sudskim postupcima (koji su prema definiciji izvan dosega nacionalnih pravnih sustava) i proizlaze iz nedovoljne suradnje sudova država članica ili iz nedovoljne interoperabilnosti i usklađenosti nacionalnih sustava i pravnih okruženja. Pravila u području međunarodnog privatnog prava utvrđena su u uredbama jer je to jedini način da se osigura željena ujednačenost. Iako države članice načelno ništa ne sprečava da digitaliziraju svoju komunikaciju, iz ranijeg iskustva i projekcija onoga što bi se dogodilo bez djelovanja EU-a vidljivo je da bi napredak bio vrlo spor i da, čak i ako države članice poduzmu mjere, interoperabilnost nije moguće osigurati bez okvira u skladu s pravom EU-a. Cilj prijedloga stoga ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se on može ostvariti samo na razini Unije.

Predloženim mjerama digitalizacije uzimaju se u obzir zahtjevi zaštite podataka i privatnosti: sustav koji se treba uvesti za elektroničku razmjenu između određenih sudova trebao bi nuditi potpuno pouzdano i sigurno tehničko rješenje kojim se osiguravaju cjelovitost i privatnost poslanih podataka. S obzirom na to da je skupina korisnika sustava unaprijed utvrđena (samo sudovi i pravosudna tijela država članica), pruža se dodatno jamstvo da će se s osobnim podacima primjereno postupati. Nadalje, sustav bi trebao uvesti decentraliziranu strukturu koja će omogućiti izravnu komunikaciju između krajnjih točaka, čime se smanjuje rizik smanjivanjem broja izvršitelja obrade podataka.

Tom se izmjenom uvodi obvezno elektroničko slanje, u pravilu, zahtjeva i obavijesti u skladu s Uredbom (stavak 1.). U iznimnim slučajevima, odnosno ako dođe do smetnji u radu sustava ili on nije prikladan za predmetno slanje (npr. slanje uzorka DNK kao dokaza), mogu se i dalje upotrebljavati drugi kanali (stavak 4.).

Trenutačno nije definiran izraz „sud”, što je dovelo do različitih tumačenja među državama članicama. Neke smatraju da se on odnosi samo na tradicionalne sudove, dok druge izvršavaju i zahtjeve ostalih pravosudnih tijela (npr. javnih bilježnika) ako ona u skladu s nacionalnim pravom imaju ovlasti za obavljanje zadaća izvođenja dokaza. Te bi se nesigurnosti trebale ukloniti definicijom izraza „sud”.

Uspostavit će se pouzdana rješenja za praćenje Uredbe, uključujući sveobuhvatan skup kvalitativnih i kvantitativnih pokazatelja te jasan i strukturiran postupak izvješćivanja i praćenja. To je važno kako bi se u državama članicama učinkovito provodile izmjene i kako bi se provjerilo postižu li se uspješno ciljevi Uredbe.

U skladu sa stavcima 22. i 23. Međuinstitucijskog sporazuma od 13. travnja 2016., u kojem su tri institucije potvrdile da bi evaluacije postojećeg zakonodavstva i politika trebale biti temelj za procjene učinka mogućih daljnjih djelovanja, Uredba će se evaluirati, a Komisija će najkasnije pet godina nakon datuma početka primjene podnijeti izvješće Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru. Evaluacijom će se procijeniti učinci Uredbe u praksi na temelju pokazatelja i detaljne analize do koje se mjere Uredba može smatrati relevantnom, djelotvornom, učinkovitom, ima li dostatnu dodanu vrijednost za EU te je li usklađena s drugim politikama EU-a. Evaluacijom će se obuhvatiti stečena iskustva kako bi se utvrdili nedostaci/problemi ili mogućnosti daljnjeg poboljšanja učinka Uredbe. Države članice dostavit će Komisiji sve potrebne informacije za izradu tog izvješća.

–trajne prijetnje kibersigurnosti u javnom sektoru. Očekuje se da će pokušaja napada na javnu IT infrastrukturu biti sve više te da će utjecati na pravosuđe u državama članicama; njihov se učinak može pogoršati zbog sve veće međusobne povezanosti IT sustava (na nacionalnoj razini i na razini EU-a).

(8)S obzirom na to da ciljeve ove Uredbe ne mogu dostatno ostvariti države članice, nego se oni zbog stvaranja pravnog okvira kojim se osigurava brzo slanje zahtjeva i obavijesti povezanih s izvođenjem dokaza mogu na bolji način ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.

(3)Kako bi se osiguralo brzo slanje zahtjeva i obavijesti, trebala bi se upotrebljavati sva primjerena sredstva moderne komunikacijske tehnologije. Stoga bi se, u pravilu, sva komunikacija i sva razmjena dokumenata trebale odvijati u okviru decentraliziranog IT sustava koji se sastoji od nacionalnih IT sustava.

*Međuinstitucijski sporazum Europskog parlamenta, Vijeća Europske unije i Europske komisije o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016., SL L 123, 12.5.2016., str. 1.

(12)U skladu sa stavcima 22. i 23. Međuinstitucijskog sporazuma od 13. travnja 2016. o boljoj izradi zakonodavstva Komisija bi trebala provesti evaluaciju ove Uredbe na osnovi informacija prikupljenih u okviru specifičnih dogovora o praćenju kako bi procijenila stvarne učinke Uredbe i ima li potrebe za dodatnim djelovanjem.

(13)Uredbu (EZ) br. 1206/2001 trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,

DONIJELI SU OVU UREDBU:

Članak 1.

Uredba (EZ) br. 1206/2001 mijenja se kako slijedi:

(1)u članku 1. dodaje se sljedeći stavak 4.:

„4. U ovoj Uredbi izraz „sud” znači svako pravosudno tijelo u državi članici koje je nadležno za izvođenje dokaza u skladu s ovom Uredbom.”;

(2)članak 6. zamjenjuje se sljedećim:

„Članak 6.

Slanje zahtjeva i ostalih obavijesti

1.Zahtjevi i obavijesti iz ove Uredbe šalju se putem decentraliziranog IT sustava koji se sastoji od nacionalnih IT sustava međusobno povezanih komunikacijskom infrastrukturom koja omogućuje sigurnu i pouzdanu prekograničnu razmjenu informacija među nacionalnim IT sustavima.

2.Na zahtjeve i obavijesti poslane putem decentraliziranog IT sustava iz stavka 1. primjenjuje se opći pravni okvir za upotrebu usluga povjerenja utvrđen Uredbom Vijeća (EU) br. 910/2014.

3.Ako zahtjevi i priopćenja iz stavka 1. zahtijevaju ili sadržavaju pečat ili vlastoručni potpis, umjesto njih mogu se upotrebljavati „kvalificirani elektronički pečati” i „kvalificirani elektronički potpisi” kako su definirani u Uredbi (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća.

4.Ako slanje u skladu sa stavkom 1. nije moguće zbog nepredviđenih i iznimnih smetnji u radu decentraliziranog IT sustava ili ako to slanje nije moguće u drugim iznimnim slučajevima, ono se obavlja na najbrži mogući način za koji je zamoljena država članica navela da ga prihvaća.”;

(3)članak 17. mijenja se kako slijedi:

(a)stavak 2. briše se;

(b) u stavku 4. treći podstavak zamjenjuje se sljedećim:

„Ako u roku od 30 dana od slanja zahtjeva sud koji upućuje zahtjev nije primio informacije o tome je li zahtjev prihvaćen, smatra se da je zahtjev prihvaćen.”;