IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU I EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU Poljoprivredni genetski resursi - od očuvanja do održive uporabe /* COM/2013/0838 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU I EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU Poljoprivredni genetski resursi - od očuvanja do održive uporabe 1. Genetski resursi - stup našeg prirodnog kapitala i temelj sigurnosti hrane S očekivanim povećanjem svjetskog stanovništva, sigurnost hrane postala je izazov od najviše važnosti. Pažnja se mora posvetiti načinu na koji osigurati održivu opskrbu hranom pod promjenjivim okolišnim i klimatskim uvjetima kao i promjenjivim potrebama. Produktivnost, prilagodljivost i otpornost agroekosustava između ostalog ovise o dostupnosti bogatog genetskog izvora uzgojenih pasmina i sorti usjeva. Genetska raznolikost u poljoprivredi povezana je sa širokim rasponom okolišnih i gospodarskih koristi koje su nužne za održivu poljoprivrednu proizvodnju, ali odgovaraju i širokom rasponu društvenih interesa. Te koristi uključuju različite tradicionalne poljoprivredne krajobraze s bogatom florom i faunom, proizvodnju hrane s visoko organoleptičkim svojstvima, proizvode koji ispunjavaju posebne potrebe poljoprivredno-prehrambene industrije, s obzirom na to da su od visokog značaja za nove koncepte gospodarskih kretanja u poljoprivredi, poput kratkih lanaca opskrbe i alternativnog turizma. Povezano je i sa sve većim priznavanjem lokalnih i tradicionalnih praksi i njihove vrijednosti u smislu kulturnoga nasljeđa. Očuvanje genetskih resursa u poljoprivredi dugoročna je potreba koja nadilazi nacionalne interese. Čelnici država Unije sporazumjeli su se 2010. da će, između ostalog, zaustaviti gubitak biološke raznolikosti u Uniji do 2020.,[1] a Unija je preuzela obveze prema Konvenciji o biološkoj raznolikosti i obvezala se da će raditi na ispunjenju tih obveza u Strategiji o biološkoj raznolikosti Unije donesenoj 2011. U ovom Izvješću ističu se prilike koje proizlaze iz poljoprivredne biološke raznolikosti i uporabe njezina potencijala za rješavanje širokog raspona okolišnih i gospodarskih izazova i prilika iz strategije Europa 2020. Ovim Izvješćem Komisija namjerava napraviti iskorak u očuvanju europske poljoprivredne genetske raznolikosti na osnovi prošlih iskustava. Cilj joj je podsjetiti na potrebu očuvanja i održive uporabe genetskih resursa i osiguranje da se ovaj cilj pravilno slijedi u stalnom razvoju odgovarajućih politika i programa, a posebno: · politike ruralnog razvoja, putem njezinih poljoprivredno-okolišnih mjera usmjerenih na razinu praktične poljoprivredne djelatnosti i putem Europskog partnerstva za inovacije kako bi se premostile potrebe prakse s istraživačkim aktivnostima i poticala interakcija između odgovarajućih sudionika; · politike istraživanja i inovacija s Okvirnim programom Obzor 2020. za izgradnju osnove znanja o genetskoj raznolikosti u poljoprivredi. 2. Izazovi i potrebe Održavanje pristupa sigurnoj i pristupačnoj hrani visoke kvalitete i osiguranje održive poljoprivredne proizvodnje izazovi su koje treba ispuniti u kontekstu sve veće potražnje za poljoprivrednim proizvodima. Očuvanje i održiva uporaba genetskih resursa u poljoprivredi pridonosi pružanju javnih dobara i usluga ekosustava, što je od ključnog značaja za održivu poljoprivrednu proizvodnju, koja uključuje oprašivanje, poboljšano suzbijanje štetnika, otpornije poljoprivredne ekosustave i postojanost tla. U skladu s tim, poljoprivredna biološka raznolikost pridonosi sigurnosti hrane ublažavanjem rizika povezanih s intenzivnim i visoko specijaliziranim sustavima proizvodnje. Suvremena konvencionalna poljoprivreda sklonija je uporabi opće prihvaćenih sorti i pasmina, a monokulture i usjevi monosorata uvelike prevladavaju u poljoprivrednim krajobrazima. Očuvanje i daljnji razvoj raznolikosti genetskih resursa u poljoprivrednim pasminama i sortama predstavlja osiguranje za prilagodbu promjenjivim uvjetima i olakšanje inovativnih rješenja. To će također stvoriti gospodarske prilike za poljoprivredni sektor na osnovi kvalitetnih programa i raznolikosti u opskrbi hranom, u korist potrošača. Gospodarska održivost jedan je od glavnih kritičnih čimbenika koji utječu na poljoprivrednike pri odabiru pasmina i usjeva. U svrhu očuvanja genetskih resursa, potrebno je poboljšati gospodarsku korist koju poljoprivrednici mogu ostvariti od uporabe nedovoljno iskorištenih vrsta, sorti i pasmina. To uključuje promidžbu novih proizvoda i poticanje povećanja potražnje potrošača. Suzbijanje napuštanja tradicionalnih, lokalno prilagođenih pasmina i usjeva, od poljoprivrednika zahtijeva obnavljanje know-howa povezanog s odabirom i uzgojem i drugim tradicionalnim poljoprivrednim praksama. Radi pružanja podrške poljoprivrednicima za uključivanje u ove aktivnosti i poticanja razmjene znanja, mora se osigurati pravedan gospodarski povrat, a savjete i podršku potrebno je usmjeriti prema suvremenim, inovativnim gospodarskim prilikama na osnovi tradicionalnog znanja i praksi. Očuvanje i održiva uporaba genetskih resursa trebaju se temeljiti na sustavnim znanstveno utemeljenim nastojanjima na genotipiziranju i fenotipiziranju genetskih resursa također u cilju određivanja posebnih karakteristika pod posebnim (prirodnim) uvjetima odnosno posebnim uporabama. Osim očuvanja i održive uporabe biljnih i životinjskih sorti, stručnjaci naglašavaju važnost obraćanja pozornosti na mikroorganizme, koji su još uvijek u velikoj mjeri neistraženi, povezane s plodnosti i otpornosti tla, kao i održivom suzbijanju štetnika. Suradnja i interakcija između istraživačkog sektora i svih zainteresiranih strana osigurat će vrednovanje poljoprivrednih genetskih resursa. 3. Globalni kontekst Deklaracija Rio+20 o „Budućnosti kakvu želimo“ ponovno je potvrdila potrebu za poboljšanjem sigurnosti hrane, utemeljene na održivim poljoprivrednim praksama koje čuvaju prirodne resurse, uključujući genetsku raznolikost, na temelju unaprjeđenih istraživanja u poljoprivredi i međunarodne suradnje. Kao stranka Konvencije o biološkoj raznolikosti, Unija je ugovorila da se do 2020. održi genetska raznolikost uzgojenih biljaka i životinja uzgoja i udomaćenih životinja i divljih srodnika, uključujući ostale socioekonomske kao i kulturno vrijedne vrste,, a izrađene su i provedene strategije za smanjenje genetske erozije i očuvanje genetske raznolikosti. Do sada bi jedini uspostavljeni specijalizirani međunarodni instrument bio Međunarodni ugovor o biljnim genetskim resursima za hranu i poljoprivredu[2] (Ugovor), o kojem je pregovaralo Povjerenstvo za genetske resurse za hranu i poljoprivredu FAO-a u kojem je Unija aktivni sudionik. Ugovor, specijalizirani sporazum o pristupu i dijeljenju koristi u kontekstu Protokola iz Nagoye, stranke obvezuje na očuvanje biljne poljoprivredne biološke raznolikosti kako unutar (uključujući na farmi) tako i izvan ekosustava i prirodnih staništa i na održivu uporabu genetskih resursa. Stranke pristaju na uključivanje u mjere koje obuhvaćaju poljoprivredu, istraživanje i uzgoj i na omogućivanje lakšeg pristupa biljnim genetskim resursima. Ugovor priznaje ulogu i prava poljoprivrednika u očuvanju, uporabi i unaprjeđenju poljoprivrednih genetskih resursa i dijeljenju povezanih koristi. 4. Kontekst politike Unije U cilju postizanja glavnog cilja strategije Europa 2020. radi zaustavljanja gubitka biološke raznolikosti, Unija je donijela strategiju o očuvanju biološke raznolikosti[3]. Ova strategija poziva sve sektorske politike na uključivanje pitanja biološke raznolikosti. Cilj 3. posebno se bavi poljoprivredom i šumama, naglašavajući zahtjev za očuvanje poljoprivredne genetske sveobuhvatnosti Unije, poglavito kroz politiku ruralnog razvoja predlažući podržavanje poduzimanja poljoprivredno-okolišnih mjera radi očuvanja genetske raznolikosti i istraživanjem područja primjene za razvijanje strategije za očuvanje poljoprivredne genetske raznolikosti. Poljoprivredno-okolišne mjere, koje čine dio ruralnog razvoja, državama članicama nude priliku za ciljanje razine praktične poljoprivredne djelatnosti u svrhu provedbe očuvanja genetskih resursa na poljoprivrednom gospodarstvu. Poljoprivredno-okolišne mjere uključuju mogućnost nadoknade poljoprivrednicima dodatnih troškova i izgubljenog dohotka do kojih dolazi zbog aktivnosti očuvanja u cilju očuvanja ugroženih pasmina i usjeva kojima prijeti genetska erozija. Podrška za očuvanje i održivu uporabu genetskih resursa također je dio paketa reformi Zajedničke poljoprivredne politike i Komisija želi potaknuti države članice i regije da daju snažan naglasak na ta pitanja u budućim programima. Unija je izradila i zakonodavstvo o „očuvanju i amaterskim sortama" (Direktiva 2008/62/EZ i 2009/145/EZ) i mješavinama trave s divljim biljem (Direktiva 2010/60/EU) u cilju podrške biološkoj raznolikosti i zaštite prirodnog okoliša. U 2012. Zajednički katalozi biljnih sorata sadržavali su 656 čuvanih ili amaterskih sorata, 158 poljoprivrednih i 498 povrtnih vrsta. Program Zajednice[4] za očuvanje, opisivanje, ocjenjivanje i uporabu genetskih resursa u poljoprivredi utvrdio je aktivnosti očuvanja kako in-situ tako i ex-situ. Te su aktivnosti unaprijedile znanje o biljnim genetskim resursima i prenošenju rezultata. Druge aktivnosti imale su za cilj utvrđivanje strategija i smjernica i stvaranje europske baze podataka za životinjske vrste i pasmine za uzgoj. Ovaj program okončan je u 2012., a nastavak ove vrste djelovanja mora se nastaviti provoditi pod Programom Unije za istraživanje i inovacije, koji će omogućiti oblike sudjelovanja više sudionika i više okrenutih praksi u budućnosti. Politika Unije za istraživanje i inovacije sa svojim Sedmim okvirnim programom koji je u tijeku, pružila je podršku srednjim do velikim istraživačkim projektima koji uključuju više sudionika na opisivanju i uporabi genetskih resursa u poljoprivredi, šumarstvu i ribarstvu. Prijedlog za politiku Unije za istraživanje i inovacije Obzor 2020. za proračunsko razdoblje 2014.– 2020. naglašava održivu sigurnost hrane i ponovno usmjerava pozornost na aktivnosti usmjerene prema praksi, uključujući djelovanja na istraživanju i ulaganju u istraživanje povezano s poljoprivrednim genetskim resursima. Prijedlog također uključuje djelovanja za poticanje raznolikosti genetskih resursa promicanjem njegovih mogućih krajnjih proizvoda, odnosno visoko kvalitetnih raznolikih proizvoda. Takva djelovanja uključuju istraživanje o osiguranju zdrave i sigurne hrane, razvijanju održivog i konkurentnog poljoprivredno-prehrambenog sektora i promicanju informiranih odabira potrošača. 5. Postojeće stanje Premda je stalni gubitak poljoprivredne biološke raznolikosti na razini poljoprivrednih gospodarstava i dalje predmet ozbiljne brige, mjere koje su poduzete za očuvanje i održivu uporabu genetskih resursa pokazale su da postoji jasna perspektiva za izgradnju i proširenje pristupa očuvanju. Međutim, poticanje održive uporabe genetskih resursa do sada nije privuklodovoljno pažnje. Programi ruralnog razvoja pridonijeli su očuvanju genetskih resursa na razini poljoprivrednih gospodarstava i potaknuli poljoprivrednike da očuvaju lokalne pasmine i usjeve nagrađivanjem poljoprivrednika i drugih korisnika (nevladinih organizacija i drugih odgovarajućih dionika) koji se uključuju u očuvanje poljoprivrednih genetskih resursa ili koji se bave djelovanjima prenošenja saznanja i savjetovanja. Djelovanja povezana s genetskim resursima programirana su u 21 državi članici, s 59 000 ugovora i oko 143 milijuna eura isplaćenih u razdoblju od 2007.do 2011. Program Zajednice5 za očuvanje genetskih resursa u poljoprivredi osigurao je sufinanciranje za 17 djelovanja na očuvanju, kako in-situ tako i ex-situ, u pogledu raznih životinja za uzgoj, biljaka i šumskog drveća. Ta je djelovanja provelo nekih 180 partnera u 25 država članica i 12 zemalja izvan EU-a s proračunom od 8,9 milijuna eura[5]. Rezultat programa bilo je sakupljanje i opisivanje nekoliko tisuća novih pridruživanja i utvrđivanje infrastruktura za očuvanje, baza podataka, osnovnih sakupljanja, gen-banaka i kataloga pridruživanja. Nadalje, djelovanja su uključivala oblikovanje smjernica i razmjenu genetskog materijala između sudionika programa i krajnjih korisnika (poljoprivrednika, uzgajivača, vrtlara). Kako je istaknuto u izvješću o ocjeni, program je pomogao u poboljšanju znanstvenog znanja o prirodi i potencijalu različitih poljoprivrednih genetskih resursa i upravljanju njima te unaprijedio razumijevanje lokalnih praksi i potreba. Također je pomogao u izgradnji učinkovite prekogranične suradnje, radi poticanja kontakata i aktivnog umrežavanja te privlačenja pozornosti dionika o važnosti aktivnosti očuvanja. Međutim, zadržan je jaz u obliku ograničenog uključivanja krajnjih korisnika s izravnim posljedicama za „uporabu“ genetskih resursa i nedovoljne suradnje i razmjene podataka i znanja između odgovarajućih sudionika. Politika istraživanja obuhvaća cjelokupni spektar aktivnosti povezanih s genetskim resursima: opisivanje (genomika, fenotipiranje, molekularna biologija), poboljšani pristupi uzgoju i ex-situ očuvanje. U sklopu Sedmog okvirnog programa, istraživanje o biljnim i životinjskim genetskim resursima financirano je s oko 44 milijuna eura tijekom razdoblja 2009.– 2012. Program rada za 2013. osigurava namjenska sredstva u iznosu od 19 milijuna eura za biljne genetske resurse, 15 milijuna eura za životinjske genetske resurse i 6 milijuna eura za riblje genetske resurse. Međutim, više pozornosti mora se posvetiti poticanju interakcije između istraživača i krajnjih korisnika, posebno poljoprivrednika i uzgajivača radi vrednovanja rezultata istraživanja u smislu inovacija i njihove praktične uporabe. Djelotvorno očuvanje i povećanje poljoprivredne biološke raznolikosti i sveukupnosti treba pravni okvir u Uniji koji uzima u obzir pitanja koja se odnose na genetske resurse radi olakšanja aktivnosti očuvanja i održive uporabe genetskih resursa. U tom cilju, Komisija je nedavno predložila veliku reviziju zakonodavstva o biljnom reproduktivnom materijalu koji bi doveo do značajnog unaprjeđenja očuvanja genetskih resursa jer znatno olakšava pristup na tržišta tradicionalnih sorti i omogućuje otvaranje prostora za manje ujednačene sorte. Dok je aktivno uključivanje poljoprivrednika postignuto mjerama ruralnog razvoja, nastojanje drugih prethodno navedenih djelovanja usmjereno je prema istraživačkoj zajednici. Kako je zaključeno u izvješću o ocjeni o Programu Zajednice, znatno više toga potrebno je učiniti kako bi se došlo do krajnjih korisnika u cilju poticanja i proširenja održive uporabe genetskih resursa u poljoprivredi. Golemo prikupljeno znanstveno znanje treba pronaći svoj put do prakse uzgoja i poljoprivredne proizvodnje gdje treba biti prilagođeno potrebama prakse i sjedinjeno s tradicionalnim znanjem koje postoji na razini poljoprivrednog gospodarstva. U svrhu davanja podrške zajedničkom stvaranju i dijeljenju znanja među svim uključenim sudionicima, aktivno umrežavanje i olakšavanje komunikacije treba premostiti jaz između znanstveno-utemeljenog rada, uključujući opisivanje i ocjenjivanje genetskih resursa i razvoja raznolikijih sorti radi proširenja održive uporabe genetskih resursa. 6. Prioritetna područja djelovanja Očuvanje poljoprivredne biološke raznolikosti i održiva uporaba genetskih resursa u poljoprivredi zahtijevaju djelovanja koja se šire izvan utvrđenog okvira. Poseban naglasak mora se staviti na cjelovit i sveobuhvatan pristup koji osigurava bolje usklađivanje nastojanja na očuvanju genetskih resursa kroz održivu uporabu i djelotvorno međusobno djelovanje određenih sudionika. Održiva uporaba genetskih resursa mora se razvijati usporedo s poboljšanjem gospodarske održivosti poljoprivrednih sustava uključenih u očuvanje genetskih resursa. Potrebne su aktivnosti uzgoja koje se usredotočuju na razini poljoprivrednog gospodarstva na nedovoljno iskorištene vrste, tradicionalne i lokalne pasmine i usjeve. To zahtijeva uspostavljanje mreža diljem Unije radi vrednovanja takvog materijala kako bi se promicala uloga poljoprivrede u razvoju ruralnih područja, održavanja tradicija i tradicionalnih praksi poljoprivredne proizvodnje i osiguranja okolišnih javnih dobara. Djelovanje je potrebno kako bi se poljoprivrednicima omogućilo vratiti tradicionalno znanje i osigurati im potrebne vještine i know-how potrebne za rad s lokalnim pasminama i usjevima, dok se u obzir uzimaju promijenjeni klimatski uvjeti. Radi osiguranja gospodarsko održive osnove za očuvanje i uporabu genetskih resursa, uključivanje specijalizirane prehrambeno-prerađivačke industrije malog razmjera, lokalno usmjerenih restorana i alternativnih oblika turizma mogu imati aktivnu ulogu u vrednovanju poljoprivrednih genetskih resursa i pridonijeti oživljavanju lokalnih gospodarstava. Istraživanje bi trebalo raditi na dodatnoj primjeni znanstvenih i tehnoloških napredaka radi napredovanja u genomskom i fenotipskom opisivanju, po mogućnosti usmjerenom na otkrivanje i ocjenjivanje određenih svojstava povezanih s, između ostalog, produktivnosti, postojanosti, zdravljem, dobrobiti, iskorištenosti resursa i kvalitetom proizvoda. Nadležna tijela, odnosno savjetodavne službe, trebale bi rezultate ocjenjivanja o genetskim resursima, sortama i pasminama učiniti dostupnima poljoprivrednicima. Aktivnosti istraživanja trebale bi odgovarati potrebama prakse te biti određene po prioritetima i usklađene kako bi u obzir uzele postojeće razlike i preklapanja i pružile rješenja krajnjim korisnicima. Znanstveno pouzdana analiza mora se proširiti kako bi obuhvatila i srodnike usjeva jer mogu pružiti korisne podatke o postojanosti pojedinačnih vrsta. Studije o krajobraznoj genetici pomogle bi u dobivanju podataka o protoku gena, odabiru i dinamičnoj prilagodbi pasmina i usjeva lokalnim i moguće promjenjivim klimatskim uvjetima. Biološku raznolikost tla, ostale mikrobne genetske resurse i genetske resurse beskralježnjaka (npr. za upravljanje štetnicima, poljoprivredno-prehrambenu industriju, oprašivanje...) potrebno je dodatno istražiti kao i analiza interakcija između mikrobiota i drugih vrsta (npr. kod preživača). Istraživači i nacionalna nadležna tijela razvili su širok raspon zbirki i povezanih baza podataka o genetskim resursima, pasminama i biljnim sortama. Dok su ovi podaci općenito pristupačni, potrebno je više poraditi na boljoj koordinaciji i usklađivanju kako bi se osigurala interoperabilnost tih zbirki, baza podataka i informacijskih sustava. Aktivno umrežavanje i stalna razmjena podataka i znanja između znanosti, praksi uzgoja i poljoprivredne proizvodnje imaju ključnu ulogu u stvaranju sinergija i postizanju gospodarstava razmjera, dok se izbjegavaju preklapanja a rezultati postaju pristupačniji krajnjim korisnicima. Takve mreže vode do bolje koordinacije i nude prilike za inovacije, dok se zasnivaju na zajedničkim potrebama. 7. Glavni sudionici Aktivno uključivanje svih određenih dionika i nacionalnih nadležnih tijela ključ je za uspješno očuvanje i održivu uporabu genetskih resursa u poljoprivredi. Poljoprivrednici, istraživači, uzgajivači i poljoprivredno-prehrambena i druge prerađivačke industrije, kao i potrošači imaju utvrđene interese jer mogu potencijalno imati koristi od prilika koje nude genetski resursi. Igraju i presudnu ulogu u vrijednosnom lancu. Kao doprinos ex-situ očuvanju i popratnom in-situ očuvanju i uporabi, znanstvenici i nadležna tijela poduzimaju aktivnosti za opisivanje i ocjenjivanje životinjskog, biljnog i mikrobskog genetskog materijala odnosno genetskog materijala beskralježnjaka, te za odabir korisnih osobina. Rade i na poboljšanju metodologija i sredstava radi unaprjeđenja djelotvornosti opisivanja i ispitivanja genetskih resursa i za optimizaciju tehnika uzgoja. Nadalje, imaju važnu ulogu u sažimanju i prenošenju rezultata i osiguranju da genetski materijal i povezani podaci budu dostupni za praktične primjene, uključujući za industriju, uzgajivače i poljoprivrednike. Poljoprivrednici rade na očuvanju i održivoj uporabi na poljoprivrednim gospodarstvima. U nekim slučajevima, motivacije poljoprivrednika za uključivanje mogu nadilaziti načela i logiku neposrednih gospodarskih dobiti koje nastaju iz proizvodnje hrane ili višeg i održivijeg prinosa. Međutim, standardizacija održive uporabe genetskih resursa zahtijevala bi gospodarsko održivu osnovu. Ova se održivost može postići iz poboljšane sposobnosti za prilagodbu na biotički i abiotički stres, bolesti i štetnike ili iz povećane proizvodne učinkovitosti i upravljanja; nastala bi i iz kvalitete i jedinstvenosti koju nude, posebno u kontekstu lokalnih tržišta i odnosnih kulturnih vrijednosti i tradicija. Uzgajivači, uključujući poljoprivrednike uzgajivače, oslanjaju se na genetske resurse za razvoj zdravih životinjskih pasmina/fenotipova i biljnih sorti s povećanom agronomskom vrijednosti (npr. produktivnost, veća otpornost na bolest), dok nude sigurne proizvode s visokim organoleptičkim i hranjivim svojstvima odnosno različitim osobinama. Da bi postale gospodarski konkurentne, lokalne i nedovoljno iskorištene pasmine i usjevi trebaju odgovarati potrebama i zahtijevaju predane aktivnosti uzgoja radi poboljšanja produktivnosti ili odabira izvanrednih osobina i vrijednih agronomskih svojstava. Uzgajivači trebaju ispuniti i potrebe poljoprivrednika i očekivanja potrošača dok opskrbljuju poljoprivredno-prehrambenu industriju s proizvodima prilagođenim proizvodnom lancu. Odabiri potrošača određuju odluke u cijelom lancu opskrbe, te tako utječu na opće poljoprivredno-prehrambene proizvodne tokove, posebno na razini primarne proizvodnje. Komercijalne (i obrazovne) strategije mogu pokretati ovaj proces: tijekom prošlog desetljeća sve je više potrošača mijenjalo svoj stav i naglasak stavljalo na kvalitetu, raznolikost, održivost, brigu za pravednu trgovinu, dobrobit životinja, užitak i društvenost povezanu s hranom. Podržavanje i promicanje proizvoda nastalih od tradicionalnih i raznovrsnih pasmina i sorata pomoći će širenju tih tržišta i davanju podrške poljoprivrednicima za uključivanje u gospodarski održivu uporabu zapostavljenih vrsta ili kojima prijeti rizik genetske erozije. Te se aktivnosti ne mogu razvijati od vrha prema dolje, već zahtijevaju interakciju i suradnju među svim sudionicima, uključujući poljoprivrednike, prerađivače, trgovce i potrošače. U cilju osiguranja omogućavajućih uvjeta, oni koji donose odluke i uprave trebaju nositi svoj dio i osigurati usklađenost na svim razinama, uključujući s određenim međunarodnim organizacijama koje određuju standarde i međunarodnim mrežama i učinkovito iskoristiti postojeće uspostavljene strukture. Osim toga, trebaju raditi na razvoju institucionalnog i pravnog okvira na način da je usklađen s očuvanjem i održivom uporabom genetskih resursa u poljoprivredi dok istovremeno unaprjeđuje njihovu gospodarsku održivost. Politika ruralnog razvoja uspostavljena pod Zajedničkom poljoprivrednom politikom osigurava očuvanje određenih pasmina i biljnih genetskih resursa, za ciljana djelovanja radi opisivanja i ocjenjivanja tih resursa i također za programe kvalitete za poljoprivredne proizvode i hranu. Potrebno je promicati aktivnosti kojima je cilj podrška prijenosu istraživanja o očuvanju, opisivanju i ocjenjivanju genetskih resursa na poljoprivrednike i uzgajivače. Nadalje, potrebno je poticati dijeljenje znanja među svim određenim sudionicima, uključujući krajnje korisnike. 8. Od istraživanja do očuvanja i aktivne održive uporabe Najbolju vjerojatnost za povrat, održavanje i oslobođenje potencijala poljoprivredne biološke raznolikosti osigurat će cjelovita i sveobuhvatna strategija. Za to vrijeme, od najveće je važnosti da se u okviru stalnog razvoja programa ruralnog razvoja i Europskog partnerstva za inovacije kao i Obzora 2020. kombiniraju aktivnosti na očuvanju s pristupima usmjerenima na krajnjeg korisnika, na temelju oslobađanja gospodarskog potencijala genetskih resursa u vrijednosni lanac. To se mora poduprijeti interakcijom i suradnjom među svim sudionicima uključenima u očuvanje genetskih resursa, kao i znanstvenim aktivnostima i prenošenjem rezultata poljoprivrednicima i krajnjim korisnicima. Tim bi se pristupom posebno trebalo postići sljedeće: Održiva uporaba genetskih resursa: · uporabom mogućnosti koje nudi politika ruralnog razvoja, države članice trebale bi senzibilizirati poljoprivrednike i moguće zainteresirane sudionike za preuzimanje obveze za povećanje aktivnosti na očuvanju in-situ odnosno na poljoprivrednom gospodarstvu; · svi sudionici u prehrambenom lancu trebali bi nastojati osloboditi potencijal poljoprivrednog genetskog bogatstva duž cijelog proizvodnog lanca i iskoristiti postojeće instrumente i procese EU-a kako bi očuvanje i održivu uporabu učinili ekonomičnim i isplativim poslom, posebno poticanjem potražnje potrošača za proizvodima dobivenima od tradicionalnih i lokalnih sorata; · znanstvenici i operativne skupine u sklopu Europskog partnerstva za inovacije „Poljoprivredna produktivnost i održivost“ trebali bi surađivati radi povećanja gospodarskog značaja i naglasiti gospodarske mogućnosti genetskih resursa. To se između ostalog može postići promicanjem vlastite vrijednosti proizvoda dobivenih iz genetskih resursa, razvojem proizvoda za programe kvalitete ili kroz namjenske aktivnosti uzgoja. Znanstveni i tehnološki razvoj · znanstvenici bi trebali iskoristiti znanstvene i tehnološke napretke radi unaprjeđenja sveobuhvatnijeg opisivanja, ocjenjivanja i dokumentiranja poljoprivredno i industrijski određenih svojstava. Nove znanstvene i tehnološke spoznaje trebale bi omogućiti svim vrstama sudionika da se uključe u aktivnosti povezane s genetskim resursima na svim određenim razinama pružajući im potrebne vještine i know-how; · znanstvenik i drugi sudionici trebali bi graditi omogućavajući okvir koji dopušta pristupe više sudionika i aktivnu razmjenu znanja o pitanjima genetskih resursa među svim sudionicima; · znanstvenici i drugi određeni sudionici mogu pridonijeti održivoj uporabi genetskih resursa davanjem podrške prilagodbi postojećih praksi do stupanja na snagu Protokola iz Nagoye i odnosnog zakonodavstva i regulatornih zahtjeva. Koordinaciju, usklađivanje i umrežavanje · svi sudionici trebali bi raditi na boljoj koordinaciji aktivnosti na očuvanju genetskih resursa radi postizanja gospodarstava razmjera, izbjegavanja preklapanja, stvaranja sinergija i učinkovite uporabe postojećih struktura kako bi rezultati bili određeni i pristupačni za krajnje korisnike. Mreža Europskog partnerstva za inovacije nudi dobro sredstva za takvu koordinaciju; · mreža Europskog partnerstva za inovacije trebala bi osigurati aktivan i stalan protok podataka između različitih sudionika, poglavito znanstvenika i krajnjih korisnika genetskih resursa radi djelotvornog međusobnog povezivanja najsuvremenijeg i primijenjenog istraživanja s praktičnim aktivnostima usmjerenim prema krajnjem korisniku i rezultate učiniti dostupnima poljoprivrednicima. Institucionalni i pravni okvir · Komisija će promicati širu politiku koja uključuje zaštitu zapuštenih i lokalnih genetskih resursa popraćenu djelotvornom uporabom financiranja dostupnog u sklopu Zajedničke poljoprivredne politike kao i Okvira za istraživanje i inovacije Unije; · Komisija će osigurati da očuvanje i uporaba genetskih resursa u poljoprivredi budu poduprijeti dosljednim pravnim okvirom na razini Unije; · Komisija će osigurati da očuvanje i održiva uporaba poljoprivrednih genetskih resursa budu dobro poduprijeti na razini međunarodno preuzetih obveza. Zajednička djelovanja Unije su potrebna za ispunjenje međunarodno preuzetih obveza Unije, posebno u pogledu Ugovora, kao i obveza koje proizlaze iz Protokola iz Nagoye o pristupu genetskim resursima i pravednoj raspodjeli koristi koje proizlaze iz njihova korištenja s posebnim naglaskom na priznavanje prava lokalnih i autohtonih zajednica. Radi uključivanja u provedbu Protokola iz Nagoye, Unija i njene države članice moraju osigurati da svi korisnici u Uniji poštuju važeće zakonodavstvo ili regulatorne zahtjeve u smislu pristupa i korištenja genetskih resursa i povezanih tradicionalnih znanja, te da imaju pravnu sigurnost da su koristi koje proizlaze iz njihova korištenja pravedno raspodijeljene prema međusobno ugovorenim uvjetima. Revidirano zakonodavstvo o biljnom reproduktivnom materijalu imat će ulogu u osiguranju omogućavajućih uvjeta za proizvodnju i stavljanje na tržište reproduktivnog materijala bilja, uključujući lokalne populacije i tradicionalne sorte. Kao važna sastavnica za politike Unije koje podupiru očuvanje in-situ i na poljoprivrednom gospodarstvu, poljoprivredno-okolišne mjere uključene u Zajedničku poljoprivrednu politiku nastavile bi pružati podršku poljoprivrednicima koji uzgajaju i rabe tradicionalne, ugrožene lokalne pasmine odnosno čuvaju lokalne biljne genetske resurse kojima prijeti genetska erozija. Ruralni razvoj može također osigurati podršku korisnicima koji provode djelovanja usmjerena prema opisivanju i sakupljanju genetskih resursa. Mjere ruralnog razvoja koje pomažu prijelazu s očuvanja genetskih resursa prema djelotvornoj, održivoj uporabi i daljnjem razvoju uključuju prijenos znanja, suradnju i savjetodavne usluge. U predstojećem programiranju za proračunsko razdoblje 2014.– 2020. države članice trebale bi staviti veći naglasak na mjere koje imaju potencijal poticati očuvanje i održivu uporabu tradicionalnih pasmina i sorti, poglavito u kombinaciji sa strategijama stavljanja na tržište koje promiču gospodarsku održivost lokalnih i različitih kvalitetnih proizvoda i kratke lance opskrbe. Ta djelovanja upotpunili bi zahtjevi „ozelenjavanja“ za izravna plaćanja pod 1. stupom, posebno zahtjev za osiguranje određene razine raznolikosti usjeva i očuvanje trajnih pašnjaka, uključujući visoke biološko raznolike pašnjake koji se koriste za ekstenzivne sustave uzgoja životinja. Očuvanje i održiva uporaba poljoprivrednih genetskih resursa i njihova ugradnja u vrijednosni lanac trebale bi dobiti pojačanu bazu znanja koja dopunjuje zajedničko stvaranje znanja uzgajivača i poljoprivrednika kroz sveobuhvatan program rada utvrđen prema Okviru za istraživanje i inovacije Unije Obzor 2020. Ovaj program rada mora obuhvaćati širok raspon aktivnosti povezanih s genetskim resursima, uključujući najsuvremenija istraživanja kao i vrste djelovanja poput onih prethodno uključenih u program Zajednice utvrđen prema Uredbi (EZ) 870/2004. Mora obuhvaćati inovativne uporabe poljoprivrednih genetskih resursa, izgradnju kapaciteta (npr. biorepozitoriji za ex-situ očuvanje, izvori znanja i smjernice), razvoj metoda opisivanja usmjerenih na praksu, ocjenjivanje, odabir svojstava za poboljšani uzgoj i demonstracijske projekte koji potiču održivu uporabu genetskih resursa. Rješavanje tih pitanja kroz Obzor 2020. umjesto kroz samostalni program, ponudit će područje primjene za administrativno pojednostavljivanje. Tražit će i transnacionalno sudjelovanje i, u kombinaciji s funkcijom Europskog partnerstva za inovacije u svrhu olakšanja razmjene u cijeloj Uniji među svim određenim sudionicima, osigurati dodanu vrijednost EU-a, uključujući učinkovitu koordinaciju i interakciju među različitim aktivnostima. Unutar programa rada za 2. Društveni izazov Obzora 2020., poseban naglasak potrebno je staviti na pristupe više sudionika, gdje istraživači i krajnji korisnici iz različitih sektora mogu uspostaviti interakciju s poljoprivrednim savjetodavnim službama i posrednicima za inovacije, kako bi poticali razmjenu znanja i prenošenje novih znanstvenih spoznaja dok imaju priliku obavljati pokuse na poljoprivrednom gospodarstvu i vrednovati laboratorijska ispitivanja. Potreba za unaprjeđenjem razmjene među svim određenim sudionicima jedna je od glavnih pouka stečenih iz prošlog iskustva. Kao djelotvoran okvir koji olakšava interakciju između istraživanja i praksi, Europsko partnerstvo za inovacije „Poljoprivredna produktivnost i održivost“ nudi važne prilike za uvođenje aktivnosti povezanih s genetskim resursima. Europsko partnerstvo za inovacije se gradi radi mobiliziranja sudionika, podizanja svijesti, osiguranja boljeg protoka podataka i lakše razmjene znanja i suradnje. Mehanizmi Europskog partnerstva za inovacije posebno bi dobro došli za uvođenje aktivnosti kojima je cilj vraćanje i održavanje kao i održiva uporaba i daljnji razvoj poljoprivredne genetske raznolikosti. U praksi, Europsko partnerstvo za inovacije pružilo bi određene podatke dionicima o prilikama koje nude zakonodavstvo i politike Unije i mogući partneri za suradnju. Uspostavom baza podataka o projektu, organizacijom seminara i uspostavljanjem fokusnih skupina namijenjenih genetskim resursima, Europsko partnerstvo za inovacije poticalo bi razmjenu znanja i interakciju među dionicima. Tako bi unaprijedilo komplementarnost između istraživanja koje podržava očuvanje genetskih resursa i praktičnih djelovanja koja su usmjerena prema praksama poljoprivredne proizvodnje. Bolje uvođenje aktivnosti očuvanja i uporabe zaštićenih poljoprivrednih kultura i pasmina u uzgoju i u proizvodnom lancu moglo bi imati koristi od međusobnog podučavanja među svim uključenim sudionicima i inicijative od dna prema gore, poglavito u cilju prilagodbe aktivnosti na genetskim resursima lokalnom kontekstu i potrebama. Radi mobiliziranja stručnih znanja i poboljšanja koordinacije na razini Unije, aktivnosti Europskog partnerstva za inovacije bile bi poduprte snažnim uključivanjem Odbora za genetske resurse koji je osnovan Uredbom (EZ) 870/2004 i koji će i dalje ostati uspostavljen. 9. ZAKLJUČCI U skladu s obvezom preuzetom prema Strategiji o biološkoj raznolikosti Unije, olakšavajući i uvodeći prijelaz s istraživanja i očuvanja prema održivoj uporabi na poljoprivrednom gospodarstvu, Unija radi na strateškom procesu radi zaustavljanja gubitka poljoprivredne biološke raznolikosti. Uspostavom čvrstog okvira u skladu s navedenim ključnim orijentacijama, Unija promiče posljedičnu promjenu političke orijentacije potičući odgovarajuće dionike na sudjelovanje u očuvanju genetskih resursa i pomak od očuvanja prema njihovom aktivnom i održivom korištenju. Ta se promjena odražava u dosljednom i komplementarnom pristupu uspostavljenom različitim (novim) instrumentima politika Unije u smjeru snažnije i učinkovitije zaštite poljoprivredne biološke raznolikosti. U razdoblju do 2020. genetski resursi mogu se osloniti na povećana financijska sredstva i širi spektar mogućnosti financiranja kako je omogućeno u okviru ruralnog razvoja i programa Obzor 2020., kao i na temelju drugih politika Unije. Pojačani napori koji izlaze iz okvira očuvanja pogodovat će, među ostalim, poljoprivrednoj proizvodnji, rezultatima u području istraživanja i inovacija, klimatskim pitanjima, okolišu, zapošljavanju. Ti će korisni učinci pozitivno utjecati na društvo u cjelini uz posebne prednosti u ruralnim područjima koja su čvrsto povezana s tradicionalnom praksom i povezanim kulturnim i teritorijalnim vrijednostima. Očuvanje i održiva upotreba genetskih resursa u poljoprivredi dio su sveobuhvatnih napora za promicanje inovativnih praksi i za doprinos pametnom, održivom rastu u skladu sa strategijom Europa 2020. Za postizanje uspjeha s očuvanjem genetskih resursa unutar politike ruralnog razvoja kao i politike istraživanja i inovacija potrebne su mjere na svim razinama, na razini EU-a, država članica i regija, kao i odlučne namjere odgovarajućih dionika za aktivno sudjelovanje. Uvođenjem opsežnog i sveobuhvatnog pristupa poljoprivrednim genetskim resursima osigurao bi se znatan doprinos unaprjeđenju održivosti i gospodarske održivosti u različitim poljoprivrednim sustavima i čitavom prehrambenom lancu. [1] Zaključci Europskog vijeća [2] http://www.planttreaty.org/ [3] COM(2011)244 [4] Uredba Vijeća (EZ) 870/2004 [5] Za detaljan opis programa i njegove ocjene pogledajte Radni dokument osoblja priložen ovom Izvješću.