Prethodne analize obuhvaćaju procjenu učinka o uključivanju zrakoplovstva u sustav EU-a za trgovanje emisijama, provedenu 2006., u kojoj je ispitana mogućnost reguliranja dušikovih oksida (NOx) te studiju iz 2008. Lower NOx at Higher Altitudes: Policies to Reduce the Climate Impact of Aviation NOx Emission („Manji NOx na višim visinama: politike za smanjenje učinaka emisija NOx u zrakoplovstvu na klimu”). Te su analize nastale u vrijeme kad se smatralo da znanstvene spoznaje nisu dovoljno zrele da bi se mogle predložiti politike za ublažavanje tih učinaka. Umjesto toga, od 2012. sustavom EU-a za trgovanje emisijama kao temeljem klimatske politike EU-a regulirane su samo emisije ugljikova dioksida (CO2) obuhvaćenih letova, što je za razliku od učinaka emisija koji ne uključuju CO2 izravno povezano s količinom potrošenog goriva.

2. Sažetak izvješća u pogledu zaključaka o politikama

Izvješće potvrđuje da već postoji niz mjera koje također doprinose smanjenju učinaka emisija iz zračnog prometa koji nisu povezani s CO2 na klimu, kao što su norme EASA-e za ekološku certifikaciju emisija NOx iz motora zrakoplova i nehlapljivih čestica (nvPM). Smanjenjem potrošnje goriva, a time i emisija CO2, uslijed poboljšanja u upravljanju zračnim prometom u okviru jedinstvenog europskog neba također će se općenito smanjiti emisije koje nisu povezane s CO2.

Dodatne mogućnosti politike za ublažavanje učinaka zrakoplovstva na klimu, koji nisu povezani s CO2, procijenjene su u ovom izvješću i podijeljene u tri kategorije: financijske mogućnosti/mogućnosti povezane s tržištem, gorivo i upravljanje zračnim prometom (ATM), uz po dvije mogućnosti u okviru svake od njih. U načelu te mogućnosti nisu međusobno isključive.

Dvije analizirane financijske mjere uključuju novčanu naknadu koja se naplaćuje za emisije NOx iz zrakoplova s jedne strane i/ili uključivanje tih emisija u sustav EU-a za trgovanje emisijskim jedinicama s druge strane. To bi dodatno potaknulo proizvođače i zračne prijevoznike na smanjenje tih emisija, pri čemu bi trebalo uzeti u obzir s tim povezane kompromise. Neriješena pitanja u području istraživanja potrebna za provedbu takvih politika uključuju bolje razumijevanje mogućeg neto učinka hlađenja koji imaju emisije NOx iz zrakoplova, u određenim budućim scenarijima smanjenja emisija prekursora troposferskog ozona iz površinskih izvora (osim zrakoplova); potrebu za točnom, međunarodno priznatom metodologijom za procjenu emisija NOx tijekom faze krstarenja; potrebu za odgovarajućim pokazateljem emisija ekvivalenta CO2 i vremenskim okvirom za emisije NOx, uzimajući u obzir kompromis u vezi s emisijama NOx i CO2 pri konstrukciji motora; kao i utvrđivanje odgovarajuće razine naknade. S obzirom na ta neriješena pitanja u pogledu istraživanja, u izvješću se procjenjuje da bi se te financijske mjere mogle provesti u srednjoročnom razdoblju, tj. u razdoblju od pet do osam godina.

Mjere povezane s gorivom obuhvaćaju smanjenje aromata u gorivu (što dovodi do čišćeg sagorijevanja goriva i smanjenja emisija nvPM-a) i obveznu uporabu održivih zrakoplovnih goriva (SAF). Obje mjere usmjerene su na emisije čestica čađe i na kondenzacijske tragove oblaka cirus. Smanjenje udjela aromata zahtijevalo bi od proizvođača goriva prilagodbu proizvodnih procesa i uvođenje sustava za praćenje sadržaja aromata u gorivima. S obzirom na niz pitanja u području istraživanja koja bi prema mišljenju stručnjaka trebalo riješiti i na davanje prednosti međunarodnoj normi, ta bi se mjera mogla uvesti tijekom srednjoročnog (tj. razdoblja od pet do osam godina) do dugoročnog razdoblja (tj. razdoblja od osam ili više godina). Obvezna uporaba SAF-ova mogla bi se provesti tako da se u EU-u uvede obveza miješanja goriva prema kojoj bi određeni postotak prodanog goriva za mlazne motore morao biti SAF koji bi se postupno povećavao tijekom utvrđenog vremenskog razdoblja. Ako se ta mjera dobro osmisli, ona bi trebala dovesti do istodobnih smanjenja emisija nvPM-a i sumpora (iako ne i emisija NOx) i emisija CO2. Stručnjaci smatraju da bi se ona mogla provesti u kratkoročnom (tj. u razdoblju od dvije do pet godina) ili srednjoročnom razdoblju (tj.u razdoblju od pet do osam godina).

Mjere u kategoriji ATM-a uključuju izbjegavanje ledom prezasićenih područja i „klimatsku naknadu”. Optimiziranjem putanje leta kako bi se izbjegla ledom prezasićena područja i druge regije koje se smatraju klimatski osjetljivima smanjilo bi se stvaranje kondenzacijskih tragova oblaka cirus, pri čemu bi se klimatskom naknadom obuhvatili svi učinci koji nisu povezani s CO2 (NOx, vodena para, čađa, sulfati, kondenzacijski tragovi). Stručnjaci smatraju da su u nizu pitanja u području istraživanja koja bi prvo trebalo riješiti mjere za izbjegavanje ledom prezasićenih područja koje bi se mogle uvesti u srednjoročnom razdoblju, tj. u razdoblju od pet do osam godina. Kad je riječ o klimatskoj naknadi, stručnjaci smatraju da bi se, s obzirom na širu primjenu i potrebnu „znatnu” razinu istraživanja, ta mjera mogla provesti u dugoročnom razdoblju, tj. u razdoblju od osam i više godina.

3. Prelazak na politike za smanjenje cjelokupnih učinaka zračnog prometa na klimu

U izvješću je u potpunosti potvrđena važnost koju imaju učinci emisija iz zrakoplovnih djelatnosti na klimu, a da to nije povezano s CO2, za koje je prethodno procijenjeno da su općenito barem jednako važni kao sami učinci emisija CO2. Zbog toga je potrebno razmotriti najbolje načine za daljnje rješavanje tog pitanja kako bi se ispunili klimatski ciljevi EU-a i Pariškog sporazuma što bi predstavljalo dopunu dosadašnjem djelovanju u području klime. To bi omogućilo prelazak na politike za smanjenje cjelokupnih učinaka zračnog prometa na klimu, što bi stvorilo i dodatne koristi u pogledu lokalne kvalitete zraka.

Međutim, složenost učinaka na klimu koji nisu povezani s CO2 u odnosu na učinke povezane s CO2, kao i međusobni odnosi različitih učinaka predstavljaju izazov za mjere politike koje su analizirane i sažete u ovom izvješću. U izvješću se iznose važne spoznaje, kako u području znanosti, tako i o mjerama politike. Komisija će dodatno ispitati mjere koje su predložili stručnjaci, pa tako i njihove prednosti i nedostatke. Potrebno je riješiti konkretna pitanja utvrđena u izvješću kako bi se moguće mjere razradile na razini EU-a. Moguće je, među ostalim, predvidjeti tri glavna područja za daljnje aktivnosti.