Mišljenje Europskog odbora regija – Ekološka tranzicija – Kako sa stajališta gradova i regija uravnotežiti društvenu prihvatljivost i ekološke zahtjeve radi izgradnje otpornih zajednica?

(2022/C 375/06)

Izvjestiteljica: Hanna ZDANOWSKA (PL/EPP), gradonačelnica Łódźa Referentni dokument/i: Zahtjev predsjedništva Vijeća za savjetovanje

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Opće napomene

1. pozdravlja zelenu tranziciju kao jedan od ključnih prioriteta francuskog predsjedništva jer prilagodba klimatskim promjenama i njihovo ublažavanje, obnova i zaštita biološke raznolikosti, osiguravanje teritorijalne otpornosti na prirodne katastrofe i promicanje zdravog okoliša i bolje kvalitete života pomažu u izgradnji otpornije Europe i postizanju ciljeva europskog zelenog plana i Pariškog sporazuma;

2. slaže se s objavljenom komunikacijom o novoj strategiji EU-a za prilagodbu klimatskim promjenama ( 1 ) i posebnim izvješćem Međuvladinog panela o klimatskim promjenama (IPCC) ( 2 ) te naglašava da zelena tranzicija nije moguća bez uključivanja lokalnih i regionalnih vlasti, stanovništva, poduzeća, inovacijskih centara i sveučilišta;

3. smatra da bi zelena tranzicija trebala biti u središtu svih političkih odluka kroz stvaranje novog, sustavnog i integriranog pristupa osmišljavanju i provedbi budućih politika i programa; naglašava da bi ta tranzicija trebala biti olakšana digitalnom tranzicijom i da bi trebala uključivati uvođenje i promicanje modernih digitalnih alata uz visoke standarde održivosti, uključujući snažne demokratske i tehnološke zaštitne mjere, i ulaganja u njih kao u ključne pokretače promjena; u tom pogledu, također je važno podržati slabije razvijene i ruralne regije i omogućiti im da sustignu one razvijenije kako bi se smanjile razlike između raznih područja;

4. lokalna i regionalna razina temelj su izgradnje otpornosti. Važno je povećati osjećaj odgovornosti i zajednice na lokalnoj i regionalnoj razini, odnosno svih onih koji su dio lokalne strukture – javnih uprava, lokalnih i regionalnih vlasti, stanovnikâ i gospodarskih subjekata – no za to je potrebna odgovarajuća i sveobuhvatna institucijska i financijska potpora;

5. poziva na znatno jačanje cijelog sektora zdravstva i skrbi u svjetlu klimatske krize, krize biološke raznolikosti i rata u Ukrajini. Naime, zdravlje treba smatrati ključnim motivom i prioritetom zelene tranzicije te u skladu s preporukama Osmog programa djelovanja za okoliš treba ojačati sinergiju između klimatske i zdravstvene politike;

6. smatra da je otporna zajednica sposobna izdržati i apsorbirati utjecaj klimatskih nepogoda i drugih poremećaja te se oporaviti od njihovih posljedica. Stoga je važno ublažiti negativne učinke, ali i stvoriti ozračje u kojem društvo, okoliš i gospodarstvo mogu napredovati uvođenjem niza rješenja za poticanje djelovanja;

7. naglašava da se otpornost zajednica može postići i razvojem otpornih političkih sustava koji rade na ravnopravnosti, solidarnosti, socijalnoj pravdi i rodnoj ravnopravnosti uključivanjem djece i mladih, a da se pritom nikoga ne zapostavi – posebno ne ranjive skupine. Osim toga, mogu se postići i uzimanjem u obzir prostornih raznolikosti, među ostalim u ruralnim, obalnim, planinskim i najudaljenijim regijama te na otocima i arhipelazima;

8. naglašava da politike u vezi s metodama i tehnologijama zelene proizvodnje također moraju povećati konkurentnost malih i srednjih poduzeća, omogućiti stvaranje i razvoj zelenih radnih mjesta i poticati stjecanje vještina radnika;

9. s obzirom na visoke cijene energije i rat u Ukrajini, ponavlja svoj poziv na potpunu zabranu uvoza plina, nafte i ugljena iz Rusije u Europu te potiče lokalne i regionalne vlasti da započnu s izradom kriznih planova kako bi se pripremile za posljedice takvih sankcija; smatra da je plan REPowerEU način da se ubrza energetska tranzicija i smanji ukupna ovisnost EU-a o uvozu energije i sirovina, čime će se ujedno smanjiti s time povezani politički, gospodarski i sigurnosni rizici; međutim, izražava duboko žaljenje zbog nedostatka jasnog upućivanja na ulogu gradova i regija u pogledu prevladavanja trenutačne energetske krize i pružanja dugotrajnih rješenja za tu krizu;

Odabir prave kombinacije politika za otporne sustave

10. podržava definiranje Europe otporne na klimatske promjene, u skladu s misijom programa Obzor Europa, u kojoj se otpornost okolišnih, socijalnih i gospodarskih sustava kombinira s predanošću dugoročnom održivom razvoju koji podrazumijeva jednakost, socijalnu pravdu i rodnu ravnopravnost. Važno je uključiti djecu i mlade, nikoga ne zapostaviti i ojačati otpornost političkih sustava kako bi se promicale zajedničke vrijednosti, solidarnost i poštovanje različitosti, što se postiže uključivom društvenom preobrazbom;

11. naglašava, u skladu s komunikacijom o novoj strategiji za prilagodbu klimatskim promjenama, potrebu za sustavnim i informiranim odgovorom na klimatske promjene što je prije moguće; napominje da je otpornost složen koncept koji iziskuje integrirana, višesektorska i fleksibilna rješenja, razvijena u skladu s teritorijalnim pristupom i temeljena na činjenicama; naglašava da je za izgradnju otpornih sustava potrebno odabrati ispravne prioritete, ali i da je nužna sinergija raznih politika kojima se podržava tranzicija prema održivosti određenog područja koje se može nositi s krizama i šokovima i pritom se priprema za ograničavanje njihovih trenutačnih i očekivanih posljedica;

12. stoga predlaže da projekti ulaganja uključuju analize klimatskih rizika i analize osjetljivosti na klimatske promjene i da se scenariji troškova i koristi prilagode u skladu s tim;

13. također izražava zabrinutost zbog očekivanog asimetričnog regionalnog učinka energetske krize na gradove i regije EU-a, koji odražava njihove različite sposobnosti reagiranja na poremećaje u opskrbi energijom i povećanje cijena energije te poziva Europsku komisiju i države članice da te asimetrije uzmu u obzir pri osmišljavanju i provedbi odgovarajućih mjera;

14. podržava prijedloge za brže uvođenje lokalnih mjera za obnovljivu energiju i energetsku učinkovitost kako bi se očuvali europski energetski suverenitet i sigurnost te suzbilo energetsko siromaštvo, posebno s obzirom na rat u Ukrajini i njegove negativne posljedice na energiju u Europi;

15. podržava planove i mjere za osiguravanje pravedne i uključive tranzicije u rudarskim područjima kako bi im se pomoglo da napreduju i prevladaju sve prepreke s kojima bi se mogli susresti, uz dostatna sredstva potrebna za to, te kako bi se stvorio novi model za njihov razvoj;

16. ističe da su glavne prepreke brzom uvođenju niskougljičnih tehnologija povezane s nedostatkom financijskih i ljudskih resursa, postojećim politikama, propisima i organizacijskim strukturama koje i dalje ovise o fosilnim gorivima, kao i sociokulturnim čimbenicima kao što je nedostatak društvene prihvaćenosti, jer bi to moglo dovesti do gubitka radnih mjesta i smanjenja broja stanovnika, posebno u rudarskim regijama; stoga smatra da bi inovacije trebale proizlaziti iz specifičnog lokalnog konteksta i imati izravan učinak na cjelokupni sustav i zajednicu te suzbijati procese koji uzrokuju nedostatak javne prihvaćenosti;

17. poziva na potporu radi pospješivanja razvoja i pristupa rješenjima za aktivnu i javnu mobilnost i prijevoz s nultom i niskom razinom emisija;

18. napominje da su klimatske promjene možda najveća prijetnja globalnom zdravlju u 21. stoljeću te stoga poziva na multidisciplinarnu i višesektorsku suradnju i usvajanje pristupa „jedno zdravlje” koji bi doveli do koordiniranog djelovanja na svim razinama upravljanja u međunarodnim agencijama, nevladinim organizacijama i akademskim institucijama u cilju zaštite prirode i obnove biološke raznolikosti, staništâ i ekosustavâ;

19. ističe da su mjere za smanjenje rizika od katastrofa koje se temelje na ekosustavnom pristupu troškovno učinkoviti instrumenti politike, no one nisu u potpunosti iskorištene, pa bi njihov potencijal trebalo dodatno razviti na razini EU-a ( 3 )

20. poziva na ubrzavanje prelaska na kružno gospodarstvo i naglašava ulogu lokalnih i regionalnih vlasti u tom procesu; poziva na promicanje novih poslovnih modela i snažnijih alata, posebno u okviru općinskih službi i njihovih mehanizama za veću odgovornost potrošača i javno-privatna partnerstva, kao i na s time povezano promicanje održivih modela potrošnje i proizvodnje te zelene ili održive javne nabave;

21. zalaže se za uvođenje inovativnih rješenja za upravljanje u javnom sektoru, uz primjenu koncepta „živog laboratorija”; naglašava da je za izgradnju otpornih zajednica bitno pružiti im podršku u pronalaženju djelotvornih načina za prevladavanje izazova iskorištavanjem kreativnosti i inovativnosti korisnika javnih usluga;

22. poziva na to da se u postupcima ulaganja u obzir uzimaju prirodna rješenja. U okviru te inicijative, koja je dio nove strategije EU-a za prilagodbu klimatskim promjenama, prednost se daje prirodnim rješenjima ( 4 )

23. pozdravlja inicijative (uključujući Sporazum gradonačelnika i europski klimatski pakt) kojima se lokalne i regionalne vlasti potiču na povećanje ambicija i transformativne mjere. Trebalo bi pojačati aktivnosti ambasadora tih inicijativa i preslikati ih drugdje kako bi se podigla svijest o klimi na svim razinama lokalne uprave i ubrzala njezina tranzicija;

24. podržava smjernice o potporama za klimu, energiju i okoliš (CEEAG), kojima će se povećati djelotvornost napora za postizanje ciljeva europskog zelenog plana, posebno u pogledu obnove zgrada, biološke raznolikosti, čiste mobilnosti, obnovljive energije i učinkovitosti resursa u cilju podupiranja prelaska na kružno gospodarstvo;

25. poziva na osiguravanje odgovarajućih uvjeta za razvoj socijalne ekonomije. Politički i pravni okvir ključan je za stvaranje povoljnog okružja za socijalnu ekonomiju. To podrazumijeva okvir za oporezivanje, javnu nabavu i državne potpore, koji treba prilagoditi potrebama socijalne ekonomije;

Lokalne i regionalne vlasti kao ključni akteri u zelenoj tranziciji

26. poziva na uspostavu okvira višerazinskog upravljanja koji dobro funkcionira, od lokalne, velegradske i regionalne do nacionalne, europske i globalne razine. Radikalne i trajne promjene načina života, koje su nužne za stvaranje pravednog, održivog, niskougljičnog i otpornog društva, zahtijevaju suradnju i odozdo prema gore i odozgo prema dolje;

27. ističe činjenicu da su lokalne i regionalne vlasti „vodeći dionici” u zelenoj tranziciji. Naime, one provode 70 % cjelokupnog zakonodavstva EU-a, 70 % mjera za ublažavanje klimatskih promjena, 90 % strategija za prilagodbu klimatskim promjenama i 65 % ciljeva održivog razvoja, a osim toga, upravljaju trećinom javnih rashoda i dvjema trećinama javnih ulaganja. One najbolje poznaju lokalne i regionalne izazove te bi stoga trebale raspolagati instrumentima za pronalaženje sustavnih rješenja koja najbolje odgovaraju lokalnim okolnostima; međutim, ta uloga ne znači da je odgovornost isključivo na njima. Više razine vlasti obvezne su podupirati lokalne i regionalne vlasti u svim njihovim nastojanjima da to učine;

28. potiče veću primjenu participativnog upravljanja (rasprave, proračuni itd.) i upravljanja s više dionika jer se time povećavaju izgledi za optimalna zelena ulaganja u malim ruralnim mjestima te u gradovima i regijama; ističe da lokalne i regionalne vlasti podupiru proces donošenja odluka u svim fazama i pružaju aktivnu potporu u okviru političkih strategija;

29. naglašava da je razmišljanje na globalnoj razini i djelovanje na lokalnoj jedini način za postizanje ambicioznih klimatskih ciljeva iz Pariškog sporazuma. U tom kontekstu Odbor poziva UNFCCC da aktivno i smisleno uključi lokalne i regionalne vlasti kao vjerodostojnog partnera Konferencije stranaka za djelovanje u području klime;

30. potiče lokalne i regionalne vlasti da organiziraju lokalne samite o klimi koji bi pozitivno utjecali na uključenost lokalnih i regionalnih vlasti u pitanja prilagodbe klimatskim promjenama i energetske tranzicije te pružili priliku za pripremu preporuka Odbora regija za godišnje konferencije UN-a o klimi;

Socijalna dimenzija izgradnje otpornosti

31. naglašava da je uključivanje lokalnih zajednica u donošenje odluka ključno za svaku tranziciju; poziva na veći angažman u području osnaživanja, uključivosti, zajedničkih vrijednosti i solidarnosti te na uključivanje svih aktera u izgradnju otpornijih zajednica; u tom je pogledu ključno i uključivanje mladih;

32. poziva na razvoj alata za poticanje kućanstava da se uključe u tranziciju, kao i na razne oblike potpore, posebno za najranjivije skupine građana i područja; u tom kontekstu pozdravlja uspostavu Socijalnog fonda za klimatsku politiku i poziva na pružanje financijske potpore putem sustava podijeljenog upravljanja uz poštovanje načela partnerstva i višerazinskog upravljanja;

33. poziva na osnaživanje prozumenata i potrošača u zelenoj tranziciji primjenom zakonodavstva za suzbijanje manipulativnog zelenog marketinga i poticanje donošenja informiranih odluka;

34. poziva na mjere za olakšavanje i promicanje relevantnih inicijativa te na smanjenje prepreka za osnivanje lokalnih zajednica energije iz obnovljivih izvora jer su one ključan alat za promicanje široke uporabe obnovljivih izvora energije i postizanje decentraliziranog energetskog sustava uz istodobno osiguravanje lokalnih gospodarskih i socijalnih koristi;

35. napominje da u programu REPowerEU nije dovoljno iskorišten potencijal za uštedu energije te poziva Komisiju i države članice da razmotre mogućnost uvođenja mjera poput kampanja kojima se podiže svijest javnosti i potiče promjena ponašanja;

Obrazovanje i učenje u cilju izgradnje otpornosti

36. naglašava da će zelena tranzicija biti uspješna samo ako se kapital znanja razvija edukacijom o klimi na svim razinama obrazovanja, kao i stjecanjem vještina i prekvalifikacijom;

37. ističe da bi se klimatskim paktom trebali ubrzati napori usmjereni na ispunjenje obveza koje su na lokalnoj razini već preuzeli lokalni akteri (MSP-ovi, škole, lokalne vlasti, sveučilišta itd.) te stvoriti nove obveze kako bi Europa postala prvi klimatski neutralan kontinent do 2050.;

38. podržava ciljeve, načela i smjernice programa Obzor Europa i poziva na strože zahtjeve u pogledu trajnosti projekata i praćenja njihova učinka;

39. naglašava važnost mjera za promicanje, širenje i financiranje postojećih i novih inicijativa kojima se podržavaju razmjena znanja i najboljih praksi među europskim nacionalnim, regionalnim i lokalnim mrežama te partnerstva među gradovima poput aktivnosti zajedničkog učenja, studijskih posjeta, kao i mentorstva i savjetovanja među partnerima;

40. poziva lokalne i regionalne vlasti da učine sve što je u njihovoj moći kako bi potaknule uzajamnu i prekograničnu administrativnu suradnju u provedbi tranzicijskih projekata, uključujući međuregionalnu, međuopćinsku i prekograničnu suradnju diljem EU-a;

41. predlaže da se u borbi protiv klimatskih promjena na lokalnoj i regionalnoj razini primjenjuju najbolje prakse koje proizlaze iz inicijativa kao što su Sporazum gradonačelnika, koalicija Under2, misije EU-a itd. Cilj je iskoristiti prikupljene podatke tijekom razvoja dugoročnih klimatskih strategija i podijeliti iskustva o uspješnim metodama, inovativnim rješenjima i dragocjenim poukama iz takvih inicijativa;

42. poziva Europsku komisiju da razmotri mogućnost uvođenja namjenskog instrumenta za tehničku pomoć i razmjenu informacija između lokalnih i regionalnih vlasti koje se suočavaju sa sličnim izazovima u pogledu zelene tranzicije i izgradnje otpornih zajednica pružanjem financijske potpore za razmjenu najboljih praksi EU-a (studijski posjeti);

43. naglašava važnost međugeneracijske suradnje, uključivanja stajališta mladih i potpore iz programa za mlade izabrane političarke i političare; zalaže se za izgradnju inovacijskog ekosustava s pomoću projekata, programa i mjera za talentirane mlade ljude kako bi se iskoristio potencijal mladih za zelenu tranziciju;

44. poziva na uspostavu lokalnih odnosno regionalnih centara za klimu kao informativnih punktova i mjesta u kojima se lokalne zajednice potiču na promicanje zelene tranzicije. Takvi centri mogli bi imati potencijal za pokretanje inicijativa i projekata odozdo prema gore kojima se promiče i potiče suradnja i među angažiranim i skeptičnim osobama koje žive u gradovima i regijama, kao i među onima koji još nisu uključeni;

Veća javna svijest i praćenje promjena

45. naglašava da je osviještenost javnosti o klimatskim promjenama, njihovim uzrocima i posljedicama preduvjet za djelotvornu klimatsku politiku. Upotreba modernih tehnologija (teledetekcije, prometne telematike, bespilotnih letjelica, IKT-a) omogućuje puno djelotvorniju provedbu usvojenih klimatskih politika;

46. društvo svjesno klimatskih rizika pokazuje veću solidarnost u prihvaćanju teških i često skupih aktivnosti. Ažurirane i pouzdane informacije temelj su i samih mjera i njihove prihvaćenosti u lokalnim i regionalnim zajednicama;

47. naglašava da uspjeh zelene tranzicije ovisi o uključivanju velikog broja lokalnih partnera. Važni su jasna i trajna komunikacija o procesu tranzicije i dijalog, posebno o teškim temama, kao što su ograničavanje individualnog prijevoza i lokacije općinskih sadržaja, koje javnost nevoljko prihvaća;

Gospodarski subjekti moraju izgraditi otpornost

48. naglašava da bi poduzeća i industrija trebali podupirati napore za prilagodbu klimatskim promjenama te da bi trebalo uspostaviti pravna i financijska sredstva kako bi se izbjeglo da lokalno stanovništvo internalizira troškove negativnih vanjskih učinaka poslovanja;

49. poziva na poticanje održive proizvodnje kroz regulaciju, zahvaljujući proširenoj odgovornosti proizvođača za sve veći broj skupina proizvoda i za pojedinačne faze njihova životnog ciklusa;

50. pozdravlja reviziju Direktive o industrijskim emisijama koja je namijenjena ne samo sprečavanju i kontroli onečišćenja, već i poticanju inovacija, nagrađivanju predvodnika i osiguravanju ravnopravnih uvjeta na tržištu EU-a;

51. ističe da je potrebno razviti više prekograničnih projekata i infrastrukturu u području održive energije ako u EU-u želimo postići potpuno integrirani energetski sustav s nultom stopom emisija. Trebalo bi ukloniti postojeće prepreke i ojačati prekograničnu suradnju u području niskih razina emisija i obnovljive energije;

52. ističe potrebu za jačanjem unutarnjeg tržišta građevnih proizvoda s pomoću regulatornog okvira prikladnog za poticanje „vala obnove” i promicanje građevinskih ulaganja koja se temelje na održivoj gradnji;

Održiva potrošnja

53. poziva na donošenje zakonodavnih mjera kako bi sva materijalna dobra na tržištu EU-a postala ekološki prihvatljivija, kružna i energetski učinkovita tijekom cijelog životnog ciklusa, od dizajna, preko svakodnevne upotrebe, do prenamjene i ponovne uporabe;

54. poziva na zakonodavne promjene radi uspješnijeg rješavanja problema rasipanja hrane, uključujući poticanje razvoja održivog prehrambenog sektora (strategija „od polja do stola”) i smanjenje utjecaja sektora prerade hrane i maloprodaje na okoliš poduzimanjem mjera u pogledu prijevoza, skladištenja, pakiranja i izbjegavanja rasipanja hrane, kao i na poduzimanje koraka za promicanje održive potrošnje hrane;

55. podržava rad Komisije na davanju potpore razvoju europske socijalne ekonomije, koja može istinski prevladati izazove rasipanja hrane i kratkih životnih ciklusa proizvoda te razviti nove zelene aktivnosti;

56. ističe da su zbog sadašnje krize i posljedičnih izazova lokalne i regionalne vlasti prisiljene stalno mijenjati svoje ciljeve, utvrđivati rizike i dinamično odgovarati na nova razvojna ograničenja, što može otežati kontinuiranu i sveobuhvatnu provedbu transformacijskih mjera;

Financijska dimenzija izgradnje otpornosti

57. izričito ukazuje na to da su najvažniji fondovi (u okviru kohezijske politike EU-a te Mehanizam za oporavak i otpornost, Fond za pravednu tranziciju, Fond za modernizaciju itd.), kao i fondovi izravno namijenjeni lokalnoj i regionalnoj razini (LIFE, Instrument za povezivanje Europe itd.), kojima se nastoji poduprijeti zelena tranzicija, programirani na nacionalnoj razini te da obujam lokalnih i regionalnih projekata ovisi o smjernicama središnje vlasti. Potrebno je uspostaviti postupke kojima bi se zajamčilo da lokalne i regionalne vlasti, u skladu sa svojim potrebama, u najvećoj mogućoj mjeri sudjeluju u programiranju i korištenju fondova EU-a;

58. naglašava da bi u planu REPowerEU, koji je predstavila Europska komisija i koji se odnosi na povećanje uštede energije, diversifikaciju opskrbe, jačanje razvoja obnovljivih izvora energije, smanjenje potrošnje fosilnih goriva i pametna ulaganja, trebalo pružiti financijsku potporu lokalnim i regionalnim vlastima za njegovu provedbu, kao i dodijeliti postojeća ili nova financijska sredstva EU-a u tu svrhu; poziva države članice da preusmjere neiskorištena sredstva iz Mehanizma za oporavak i otpornost kako bi poduprle lokalno planiranje energetske sigurnosti i ulaganja u obnovljive izvore energije;

59. ističe ulogu odredbi Ugovora u vezi s financiranjem aktivnosti lokalnih i regionalnih vlasti, osobito u području zaštite klime. Uvođenje promjena treba prilagoditi okolnostima i mogućnostima lokalnih zajednica kako bi se te promjene mogle zaista provesti bez pretjeranog opterećivanja lokalnog stanovništva; stoga poziva Europsku komisiju da preispita pravila za financiranje općinskih službi kako bi se mogla uspostaviti bolja rješenja za financiranje najhitnijih potreba u tom području, koje ima implikacije na učinak na okoliš;

60. poziva na pojednostavljenje pravila o javnim potporama, uključujući potporu za rješenja u području financiranja i održavanja sustava ključnih za gospodarenje otpadom, posebno uvođenje mogućnosti za financiranje lokalnih i regionalnih vlasti u upravljanju tim sustavima, kao i potporu za upravljanje kriznim situacijama i potporu gospodarskim subjektima, uključujući mikropoduzeća;

61. naglašava potrebu za borbom protiv energetskog siromaštva i siromaštva u području mobilnosti s pomoću mjera energetske učinkovitosti i raširenije primjene obnovljivih izvora energije te s tim povezanu potrebu da države članice u tom pogledu pružaju potporu na lokalnoj i regionalnoj razini; stoga smatra da je od presudne važnosti smanjiti početno troškovno opterećenje povezano s mjerama u području energetske učinkovitosti i obnovljivih izvora energije, posebno za kućanstva, mikropoduzeća i mala poduzeća te ranjive potrošače;

62. naglašava da su financijska sredstva predviđena u okviru revizije postojećeg sustava trgovanja emisijama nedostatna za osiguravanje istinski pravedne tranzicije te da bi trebalo razmotriti mogućnost da se prihodi izvan ETS-a za cestovni promet i zgrade (ETS II) dodijele Socijalnom fondu za klimatsku politiku; predlaže da se prihodi namijenjeni Socijalnom fondu za klimatsku politiku počnu objedinjavati prije provedbe ETS-a II;

63. smatra da bi Socijalni fond za klimatsku politiku trebao kompenzirati negativne učinke na kućanstva, mikropoduzeća i mala poduzeća i najranjivije korisnike prijevoza te osigurati socijalno održiv razvoj;

64. potiče privatni sektor (među ostalim i putem proširene odgovornosti proizvođača) da preuzme veću ulogu u izgradnji otpornosti gradova i regija;

65. poziva na to da se poveća fleksibilnost europskog prava tržišnog natjecanja, posebno u pogledu državnih potpora, jer se njime nedovoljno uzima u obzir priroda tržišnog natjecanja s kojim se suočavaju europska poduzeća u trećim zemljama u kojima se ne poštuju ista pravila;

66. ukazuje na to da su troškovi koje lokalne vlasti snose zbog brojnih kriza i kašnjenja u primanju potpore od viših razina vlasti podcijenjeni te stoga poziva na podnošenje prijedloga za djelotvornija rješenja;

67. poziva na veću financijsku potporu zelenim ulaganjima koja imaju učinak lavine, čime bi se mobilizirale daljnje mjere za poticanje zelene tranzicije;

68. ističe da bi, osim izravnog pristupa financiranju, lokalne i regionalne vlasti trebale dobiti odgovarajuću tehničku pomoć i potporu za izgradnju kapaciteta da bi se iskoristile postojeće mogućnosti financiranja, pomoglo tim vlastima u osiguravanju istinske ravnoteže između privatnih i javnih sredstava te u većoj mjeri koristilo zelenu i održivu javnu nabavu za ulaganja;

69. podržava zamisao o „zelenom proračunu” kao instrumentu za donošenje fiskalne politike kojim bi se doprinijelo postizanju okolišnih ciljeva, čime će se omogućiti procjena učinka proračunskih ili fiskalnih politika na okoliš, kao i njihova usklađenost s nastojanjima da se ispune nacionalne i međunarodne obveze ( 5 )

70. poziva na dodatno administrativno pojednostavljenje i smanjenje regulatornih prepreka razvoju i primjeni novih i inovativnih tehnologija i poslovnih modela;

71. ukazuje na to da su problemi povezani s provedbom klimatske politike uglavnom prepušteni lokalnim i regionalnim vlastima, dok se potencijalna sredstva (tj. prihodi od poreza, prava povezana s emisijama) uglavnom slijevaju u središnji proračun; poziva na preispitivanje pravila o pristupu sredstvima;

Jačanje ponude usluga ekosustava

72. ističe da treba poduzeti posebne mjere za pojednostavljenje upravljanja vodama u urbanim područjima, a osobito za racionalizaciju upravljanja vodnim resursima uzimajući u obzir povezanost sa slivnim područjem, te za uspostavu programa za razvoj malih ulaganja u zadržavanje vode i osnivanje fonda u tu svrhu;

73. zabrinut je zbog toga što, unatoč širokom području primjene zakonodavstva o okolišu u EU-u, i dalje postoje veliki nedostaci u pravnoj zaštiti ekosustava ( 6 ) , iako je obnova ekosustava ključna za održavanje visoke kvalitete života i osiguravanje nastavka procesa potrebnih za održivi razvoj.

Bruxelles, 30. lipnja 2022. Predsjednik Europskog odbora regija Vasco ALVES CORDEIRO

(1) https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=COM%3A2021%3A82%3AFIN

(2) https://report.ipcc.ch/ar6wg2/pdf/IPCC_AR6_WGII_FinalDraft_FullReport.pdf

(3) Climate change adaptation and disaster risk reduction in Europe – Enhancing coherence of the knowledge base, policies and practices 15/2017 (Prilagodba klimatskim promjenama i smanjenje rizika od katastrofa u Europi – Jačanje usklađenosti baze znanja, politika i praksi), EEA – https://www.eea.europa.eu/publications/climate-change-adaptation-and-disaster.

(4) https://climate-adapt.eea.europa.eu/eu-adaptation-policy/sector-policies/ecosystem

(5) https://www.oecd.org/environment/green-budgeting/

(6) Mapping and Assessment of Ecosystems and their Services: An EU ecosystem assessment (Kartografski prikaz i procjena stanja ekosustava i njihovih usluga: procjena ekosustava EU-a), 2020. https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/handle/JRC120383.