Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Reformi WTO-a radi prilagodbe razvoju svjetske trgovine

(samoinicijativno mišljenje)

(2019/C 159/03)

Izvjestiteljica: Emmanuelle BUTAUD-STUBBS

Odluka Plenarne skupštine: 12.7.2018. Pravni temelj: pravilo 29. stavak 2. Poslovnika (samoinicijativno mišljenje) Nadležna stručna skupina: REX Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 19.12.2018. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 23.1.2019. Plenarno zasjedanje br.: 540 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 174/2/3

1. Zaključci i preporuke

1.1. Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) želi ponovno istaknuti svoje povjerenje u Svjetsku trgovinsku organizaciju (WTO) kao čuvara međunarodne trgovine i izvor pravila i propisa kojima se jamči poštena trgovina, liberalizacija trgovine robom i uslugama te transparentno oblikovanje trgovinske politike.

1.2. EGSO je uvjeren da je potrebno ne samo što prije uvesti hitne reforme, posebice u pogledu funkcioniranja Žalbenog tijela u okviru Tijela za rješavanje sporova, već i da bi se članovi WTO-a trebali obvezati na ambicioznije i sustavne promjene u pogledu radnih normi, borbe protiv klimatskih promjena i globalnih ciljeva održivog razvoja u cilju prilagodbe pravila međunarodne trgovine globalnim izazovima.

1.3. Europski gospodarski i socijalni odbor želio bi potaknuti Europsku komisiju da uz podršku država članica izradi ambicioznu trgovinsku politiku EU27 kojom će se poduzećima EU-a omogućiti bolji pristup tržištu i s pomoću koje će se vrijednosti EU-a širiti putem multilateralnih, plurilateralnih (uključujući WTO), bilateralnih i unilateralnih (OSP, EBA) sporazuma u području ljudskih prava i temeljnih radnih normi kao što su borba protiv diskriminacije, rodna ravnopravnost, sindikalne slobode itd. Civilno društvo EU-a zahtijeva slobodnu, ali i pravednu trgovinu.

1.4. Nakon povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz EU-a (29. ožujka 2019.) Ujedinjena Kraljevina postat će neovisni član WTO-a. To znači da EU27 i Ujedinjena Kraljevina trebaju osigurati svoje bilateralne trgovinske i investicijske odnose, a EU27 treba posvetiti dužnu pažnju važnom pitanju carinskih kvota sa svojim partnerima u slobodnoj trgovini. EGSO bi želio da Ujedinjena Kraljevina podrži prijedloge EU-a usmjerene na reformu WTO-a kako bi se modernizirala multilateralna trgovinska pravila.

1.5. EGSO podržava prijedlog Europske komisije za iznalaženje izvedivog rješenja kako bi se Žalbeno tijelo u okviru Tijela za rješavanje sporova vratilo na pravi put, kao i nedavne komunikacije članova WTO-a o izmjeni određenih odredaba dogovora o pravilima i postupcima za rješavanje sporova.

1.6. Europski gospodarski i socijalni odbor, kao predstavnik organiziranog europskog civilnog društva, u velikoj mjeri sudjeluje u praćenju provedbe sporazuma o slobodnoj trgovini, ispunjenja obveza koje su stranke preuzele u okviru poglavlja o održivom razvoju i obveze da u obzir uzmu UN-ove ciljeve održivog razvoja te borbe protiv klimatskih promjena.

1.7. Rastući broj prepreka trgovini i činjenica da ključni akteri svjetske trgovine (SAD, Kina itd.) u sve većoj mjeri oporezuju uvoz (aluminija, čelika itd.) predstavljaju stvarnu opasnost za rast svjetske trgovine, koji se od 2014. ionako usporava, a to bi moglo naštetiti globalnom rastu, naporima za smanjenje nejednakosti, razvoju najkrhkijih gospodarstava kao i stvaranju vrijednosti te otvaranju radnih mjesta u globalnim lancima vrijednosti.

1.8. S obzirom na spomenute rizike EGSO smatra da je potrebna ambiciozna reforma WTO-a. Ta bi reforma trebala biti podijeljena na dva dijela: u prvom dijelu, koji bi bio više tehničke prirode, rješavala bi se najhitnija pitanja do kraja 2019. kako bi se izbjegao zastoj rada Žalbenog tijela u okviru Tijela za rješavanje sporova i pojasnile neke definicije, a provedba drugog dijela, koji bi se više odnosio na sâm sustav, mogla bi dulje trajati te bi se u okviru tog dijela misija i funkcioniranje WTO-a prilagodili glavnim promjenama u svjetskoj trgovini.

1.9. Kad je riječ o prvoj fazi, potrebno je podržati nekoliko prijedloga Europske komisije u okviru dokumenta za raspravu izrađenog u rujnu 2018. u okviru mandata koji su joj države članice dale na sjednici Europskog vijeća održanoj 28. i 29. lipnja.

1.10. Dotični su prijedlozi sljedeći: jačanje uloge Tajništva, izmjena pravila koja se odnose na mandat sudaca Žalbenog tijela u okviru Tijela za rješavanje sporova, ažuriranje pravila o subvencijama, poduzećima u državnom vlasništvu i prijenosu tehnologije te veća primjena otvorenih plurilateralnih pregovora.

1.11. EGSO također za prvu fazu smatra hitnim i da WTO postane ambiciozniji u pogledu poljoprivrednog sektora u cilju osiguravanja sigurne i zaštićene opskrbe kvalitetnom hranom. Uloga WTO-a u smanjenju nesigurnosti u međunarodnoj trgovini ključna je za budućnost poljoprivrede u svakoj zemlji, kao i za njihovu sposobnost da osiguraju sigurnost hrane u skladu s visokim okolišnim standardima proizvodnje i dobrobiti životinja.

1.12. EGSO smatra ključnim da načelo predostrožnosti, u skladu s ugovorima EU-a, bude na odgovarajući način zaštićeno i na multilatelarnoj razini te da dobije potpuno pravno priznanje kako bi se osigurala viša razina zaštite putem preventivnog donošenja odluka u slučaju rizika za ljudsko zdravlje ili okoliš. S obzirom na njegovu važnost, to bi načelo trebalo postati interesom za koji bi se EU trebao boriti u svim svojim trgovinskim pregovorima.

1.13. EGSO jednim od svojih prioriteta smatra očuvanje zaštite podataka u međunarodnoj trgovini s pomoću multilateralnih instrumenata nadahnutih standardima i pravilima koja su na snazi u EU-u, kao i pravilima OECD-a, APEC-a i UN-a. Postojeći multilateralni instrument u području zaštite podataka treba dodatno razraditi te potaknuti više trećih zemalja da ga prihvate. Pristup EU-a horizontalnim odredbama o prekograničnom prijenosu podataka i zaštiti podataka trebalo bi promicati kao multilateralni standard.

1.14. Prilagodba tih postojećih pravila u vezi s poljoprivrednim sektorom i zaštitom podataka potrebna je kako bi se uzela u obzir obilježja tržišta i trgovinske prakse brojnih zemalja članica WTO-a.

1.15. Međutim, valja razmotriti i druge, ambicioznije i sustavnije načine provedbe reforme koje Europska komisija u ovoj fazi ne spominje.

1.16. EGSO predlaže pokretanje postupka promišljanja o definiciji zemalja u razvoju za postupke WTO-a, koja bi se mogla temeljiti na skupu kriterija, uključujući, na primjer, tržišni udio u svjetskom gospodarstvu te indekse ljudskog razvoja, i uskladiti s već postojećim definicijama u drugim međunarodnim organizacijama.

1.17. Prijedlozi koje EGSO podržava uglavnom obuhvaćaju tri područja: radne norme i dostojanstven rad, ciljeve u području klimatskih promjena i postizanje UN-ovih ciljeva održivog razvoja do 2030. godine.

1.18. Već više od 20 godina pokušava se naći odgovor na pitanje kako utvrditi temeljne radne norme i multilateralna trgovinska pravila. EGSO smatra da je, donošenjem ambicioznih i sveobuhvatnih ciljeva održivog razvoja UN-a, došlo vrijeme da WTO kao čuvar međunarodne trgovine odigra svoju ulogu u aktivnom promicanju temeljnih radnih normi. To bi se moglo postići priznavanjem ciljeva održivog razvoja i temeljnih konvencija ILO-a u općoj preambuli i potpunom primjenom članka XX. GATT-a kako za pitanja zaštite okoliša (članak XX. točka (g)) tako i za socijalna pitanja (članak XX. točka (e)).

1.19. No, osim mogućih načina ažuriranja aktualnih pravila i određivanja novih pravila prilagođenih trgovini 21. stoljeća, za poboljšanje učinkovitosti organizacije zapravo je potrebno postići fleksibilniju i transparentniju složenu upravljačku strukturu WTO-a koja se temelji na jednoglasnom donošenju odluka.

1.20. Zbog toga Europski gospodarski i socijalni odbor od Europske komisije traži da u suradnji sa svojim glavnim partnerima počne razmatrati moguće promjene u postupcima donošenja odluka WTO-a, transparentnost njegova rada i sudjelovanje civilnog društva.

2. Ključan akter međunarodne trgovine

2.1. WTO je okosnica multilateralnosti u trgovini, koja je dovela do mnogih korisnih promjena: liberalizacije svjetske trgovine, veće transparentnosti mjera trgovinske politike zahvaljujući istorazinskom ocjenjivanju, sudske prakse Tijela za rješavanje sporova, koja svakoj državi članici WTO-a omogućuje da, u slučaju kršenja pravila, ostvari svoja prava u odnosu na druge članice, te nesumnjivo spora i teška izrada pravila i propisa kojima se regulira razvoj međunarodne trgovine (olakšavanje trgovine, borba protiv subvencioniranja u sektoru ribarstva itd.).

2.2. EGSO uspjehom smatra činjenicu da je broj članova WTO-a u neprestanom porastu, kao i to da je WTO uspio potaknuti geopolitičke „divove” (Kinu i Rusiju) na primjenu načela multilateralnosti i olakšao integraciju osjetljivih gospodarstava u svjetsku trgovinu (Liberija, Kambodža itd.).

2.3. Od svojeg osnutka u siječnju 1995. WTO ima trostruku ulogu čuvara trgovinskih pravila, pokretača internacionalizacije gospodarstava zemalja u razvoju i pomagača pri uspostavi globalnih lanaca vrijednosti.

2.4. Djeluje uglavnom u okviru triju sljedećih stupova: 2.4.1. Izrada niza pravila i propisa međunarodne trgovine 2.4.1.1. Tim su pravilima trenutačno obuhvaćena tri glavna područja: Opći sporazum o carinama i trgovini, Opći sporazum o trgovini uslugama i Sporazum o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva. Ta tri stupa nadopunjena su sustavom rješavanja sporova i načelom transparentnosti na temelju ispitivanja trgovinskih politika zemalja članica. Tim čitavim nizom pravila, koja provodi Tijelo za rješavanje sporova, međunarodnim se trgovcima jamči pravna sigurnost i predvidljivost, što je ključno za dugoročna ulaganja. 2.4.2. Tijelo za rješavanje sporova 2.4.2.1. Tijelo za rješavanje sporova jedan je najvećih napredaka koje je WTO ostvario na temelju Općeg sporazuma o carinama i trgovini. Rokovi i proceduralna pravila koja se primjenjuju na rješavanje sporova između zemalja članica imaju službene temelje i rokovi se strogo poštuju, a rezultat toga jest preko 500 sporova podnesenih Tijelu za rješavanje sporova od 1995. i preko 350 donesenih odluka. 2.4.2.2. Tijelo za rješavanje sporova donijelo je niz važnih odluka, iako postoje određene dvojbe u pogledu njihove provedbe: o subvencioniranju zrakoplovstva (EU/SAD), o korporacijama za inozemnu prodaju (EU/SAD), o subvencijama za pamuk (Brazil/SAD) itd. Broj zahtjeva za donošenje odluke nedavno je porastao zbog rastućeg broja mjera trgovinske politike kojima se utvrđuju dodatne ili protekcionističke carinske pristojbe (SAD/Kina), nametanja prijenosa tehnologija ili neusklađenosti s pravima intelektualnog vlasništva. 2.4.3. Krugovi pregovora za liberalizaciju trgovine 2.4.3.1. Urugvajski krug pregovora (1986. –1994.) posljednji je krug multilateralnih pregovora koji je doveo do ambicioznog programa smanjenja industrijskih carinskih pristojbi, ukidanja necarinskih mjera, uključujući kvote za tekstil i odjeću, kao i do čvršćih pravila i uspostave novih postupovnih pravila za rješavanje sporova.

3. Trenutačni nedostatci WTO-a

3.1. Aktualna kriza Žalbenog tijela u okviru Tijela za rješavanje sporova

3.1.1. Žalbenom tijelu, koje je okosnica pravosudne funkcije WTO-a, trenutačno prijeti potpuni zastoj: ako Sjedinjene Američke Države i dalje budu odbijale imenovati nove suce, u prosincu 2019. preostat će manje od tri stalna suca koji mogu djelovati u okviru tog tijela. Zbog tog zastoja Žalbeno tijelo više ne bi moglo donositi odluke jer je potrebno najmanje troje sudaca, i to u trenutku kada broj sporova raste zbog sve većeg pritiska koji nastaje zbog protekcionizma.

3.1.2. Ured predstavnika Sjedinjenih Američkih Država za trgovinu uputio je nekoliko kritika u vezi s trenutačnim načinom funkcioniranja Tijela za rješavanje sporova: prekoračenje granice uloge pomagača članova WTO-a u rješavanju trgovinskih sporova, nepoštovanje roka od 90 dana, izdavanje mišljenja o pitanjima koja nisu povezana s predmetom spora i činjenica da je potrebno postići novu ravnotežu između prava i obveza Žalbenog tijela.

3.1.3. To je paradoks s obzirom na to da je SAD dio malog kruga članova koji se najviše koriste uslugama Tijela za rješavanje sporova, uz EU, Kanadu, Brazil i Indiju.

3.2. Nemogućnost donošenja novih pravila i sklapanja novih sporazuma

3.2.1. EGSO prima na znanje činjenicu da je WTO doživio određeni broj neuspjeha (npr. zastoj kruga pregovora u Dohi pokrenutog 2001., nepoduzimanje mjera u vezi s nepoštenim praksama u nekoliko zemalja članica i neusvajanje ministarske izjave na Ministarskoj konferenciji održanoj u Buenos Airesu u prosincu 2017.), ali da je postignut određeni napredak, posebice u pogledu stupanja na snagu Sporazuma o olakšavanju trgovine 2013. godine. To je navelo nekoliko trgovinskih partnera (EU, SAD, Japan, Kanadu, Kinu itd.) i NVO-a da predlože bitne reforme njegovih nadležnosti i metoda rada.

3.2.2. U tim se neuspjesima zapravo odražavaju poteškoće s kojima se WTO suočava pri prilagođavanju svojih pravila rada novom stanju u području međunarodne trgovine: rastućem broju protekcionističkih mjera, složenosti globalne trgovine, pritisku javnog mnijenja na kreatore politika zbog socijalnih i ekoloških utjecaja trgovine, otporu prema određenim neželjenim učincima globalizacije, izrazito sporom i geografski ograničenom otvaranju javne nabave te preopterećenju kapaciteta određenih industrijskih sektora do kojeg dolazi zbog iznimno velikih subvencija.

3.2.3. Poteškoće povezane s potpunim sudjelovanjem niza članova WTO-a u multilateralnom sustavu trgovine koji se temelji na pravilima: s obzirom na njihovu ekonomsku veličinu i ulogu države i različitih javnih tijela u poslovnim odlukama, činjenica je da je tijekom proteklih 15 godina nekoliko članica WTO-a (Sjedinjene Američke Države, Europska unija, Japan, Kanada itd.) podnijelo mnogo pritužbi i obratilo se Tijelu za rješavanje sporova u vezi s kršenjem prava intelektualnog vlasništva, nametanjem prijenosa tehnologija, ograničenim pristupom stranih poduzeća ulaganjima u određenim sektorima, kontrolom izvoza, velikim javnim subvencijama u određenim sektorima industrije itd.

3.3. Općenita neravnoteža prava i obveza razvijenih zemalja i velikih gospodarstava u usponu

3.3.1. Od svojeg osnutka WTO stalno prima nove članice, kojih je sada ukupno 36 i od kojih su neke ključne zemlje koje su sada članice „multilateralnog razreda” a neke krhke zemlje u razvoju koje bi se htjele integrirati u međunarodnu trgovinu.

3.3.2. Valja napomenuti da WTO nije dao definicije razvijenih zemalja i zemalja u razvoju, uz iznimku najmanje razvijenih zemalja: svaka zemlja koja uspješno dovrši postupak pristupanja izjašnjava se kojoj kategoriji pripada, uz mogućnost osporavanja. Ta situacija, koja se temelji na samodeklariranju, problematična je jer velika gospodarstva u usponu koja se deklariraju kao „zemlje u razvoju” na temelju toga dobiju izuzeća, iako bi na temelju njihovih gospodarskih rezultata i uspješne integracije u međunarodnu trgovinu trebali pripadati kategoriji „industrijaliziranih zemalja”. Stoga EGSO predlaže pokretanje postupka promišljanja o definiciji zemalja u razvoju za postupke WTO-a, koja bi se mogla temeljiti na skupu kriterija, uključujući, na primjer, tržišni udio u svjetskom gospodarstvu te, kao što je predložio Europski parlament, indekse ljudskog razvoja ( 1 ) , i uskladiti s već postojećim definicijama u drugim međunarodnim organizacijama.

3.3.3. Kao što je Europska komisija istaknula u svojoj Komunikaciji iz 2015. ( 2 ) : „Došlo je do velike promjene u relativnoj gospodarskoj snazi glavnih trgovinskih partnera koja se ne odražava u potpunosti u sustavu WTO-a. Posljedica toga bila je sve veća neravnoteža između doprinosa velikih zemalja s tržištima u nastajanju sustavu multilateralne trgovine i koristi koje one imaju od toga.” (str. 28.).

3.3.4. Međutim, unatoč koristi ostvarenoj od općih carinskih povlastica industrijaliziranih zemalja, u razdoblju od 2005. do 2015. najmanje razvijene zemlje nisu ostvarile velik napredak u međunarodnoj trgovini: njihov udio porastao je s 0,8 % na 1 % ( 3 ) . EGSO uviđa da je iz te stagnacije vidljivo da bi se tim najmanje razvijenim zemljama trebao omogućiti isti pristup tržištu bez kvota i pristojbi koji imaju ne samo industrijalizirane zemlje, već i velike zemlje u usponu.

4. Potprogrami hitne reforme usmjereni na nadilaženje trenutačne krize

4.1. Pronalaženje brzog rješenja za vraćanje Tijela za rješavanje sporova na pravi put

4.1.1. EGSO podupire prijedloge Europske komisije i Europskog parlamenta s pomoću kojih bi se sucima koji su trenutačno na dužnosti odobrilo produljenje mandata na razdoblje dulje od tri godine i omogućilo zapošljavanje neovisnih stručnih sudaca na puno radno vrijeme u budućnosti te povećanje broja sudaca Žalbenog tijela sa sedam na devet.

4.1.2. EGSO podržava dvije komunikacije koje je nekoliko članova WTO-a izdalo uoči zasjedanja Glavnog vijeća 12. i 13. prosinca 2018., o izmjeni određenih odredaba dogovora o pravilima i postupcima za rješavanje sporova, a to su: moguća iznimka od razdoblja od 90 dana, isključivanje posebnih zakonskih mjera u okviru općinskog zakonodavstva, povećanje broja članova Žalbenog tijela sa 7 na 9 i produljenje njihova mandata.

4.2. Češće korištenje otvorenih plurilateralnih pregovora

4.2.1. Sklopljen je velik broj bilateralnih i regionalnih sporazuma ( 4 ) , što je izravan rezultat toga što od 2001. ne postoji multilateralna dinamika. EGSO preporučuje da se plurilateralni sporazumi sklapaju u okviru WTO-a te da u svakom slučaju budu otvoreni i transparentni. U odnosu na multilateralne, plurilateralni pregovori donose niz prednosti: — temelje se na kritičnoj masi zemalja koje su spremne djelovati, — pregovori traju kraće, — ne postoji opasnost od zlouporabe načela jednoglasnosti jer jedna zemlja ili skupina manje relevantnih zemalja ne mogu blokirati sporazum, — njihov je opseg često ograničen, što znači da se mogu usmjeriti na učinak preuzetih obveza partnera te mogu promicati ulaganja, trgovinu i otvaranje radnih mjesta.

4.2.2. To se rješenje već upotrebljavalo i ostvareni su pozitivni rezultati, iako ga je potrebno dodatno istražiti (ITA I i II, Sporazum o javnoj nabavi).

4.2.3. Otvoreni, uključivi i transparentni plurilateralni sporazumi mogli bi se sustavnije primjenjivati, ali bi istodobno trebalo osigurati mehanizme uključivanja koji bi zemljama koje nisu potpisnice sporazuma omogućili da, pod određenim uvjetima u pogledu obveza i provedbe, koriste prednosti koje sporazum nudi.

4.2.4. U tijeku su pregovori o nizu tema kao što su e-trgovina, olakšavanje ulaganja i mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća, liberalizacija ekološki prihvatljive robe i usluga te trgovina uslugama, u cilju potpisivanja otvorenih plurilateralnih sporazuma.

4.2.5. Države članice WTO-a poduzele su važne korake kako bi stajališta mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća postavile u središte rasprave kroz, primjerice, zajedničku otvorenu inicijativu o pružanju podrške mikropoduzećima te malim i srednjim poduzećima, pokrenutu u Buenos Airesu 2017. Inicijativa je usmjerena na financiranje trgovine, a multilateralne razvojne banke pružile su odgovor u obliku svojih programa za olakšavanje financiranja trgovine. Usklađivanjem, pojednostavljenjem i standardizacijom carinskih postupaka Sporazum o olakšavanju trgovine pomoći će u smanjenju troškova trgovine i administrativnih opterećenja za mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća. EGSO predlaže sveobuhvatan, uključiv, dosljedan i učinkovit multilateralni pristup kojim se uzimaju u obzir potrebe različitih podskupina MSP-ova i interesnih skupina.

4.3. Ažuriranje određenih postojećih pravila

4.3.1. Sporazum o subvencijama i kompenzacijskim mjerama

4.3.1.1. S obzirom na velike programe u okviru kojih se u određenim zemljama članicama isplaćuju izravne i neizravne subvencije za industrijski sektor (primjerice „Proizvedeno u Kini 2025.”), Odbor podupire prijedloge koje je Europska komisija iznijela u svojem dokumentu za raspravu iz rujna 2018. i o kojima se raspravlja s SAD-om, Japanom i Kanadom: uvođenje pretpostavke da se svim neprijavljenim subvencijama narušava tržište, poboljšanje postupka prijavljivanja i dodavanje novih kategorija subvencija, kao što su subvencije koje se daju nesolventnom poduzeću ili poduzeću u teškoćama koje nema vjerodostojan plan restrukturiranja. Više pozornosti također treba posvetiti pitanju sustava dvojnih cijena kojim se koriste neke države članice, npr. Rusija, kako bi stekle konkurentsku prednost, osobito u energetski intenzivnim industrijama.

4.3.1.2. U svjetlu sve manjeg broja zemalja članica WTO-a koje prijavljuju svoje subvencije i postotka koji je pao s 50 % u 1995. (128 zemalja članica) na trenutačnih 38 % (164 zemalja članica), potrebno je uvesti snažan sustav za praćenje prijavljivanja ( 5 )

4.3.2. Nametnuti prijenosi tehnologija

4.3.2.1. EGSO podržava prijedloge Europske komisije s pomoću kojih se nastoji uspostaviti nove mehanizme za provjeravanje različitih oblika nametnutih prijenosa tehnologija (ograničavanje zajedničkih pothvata, ograničavanje financiranja vlasničkim kapitalom stranih poduzeća, odobravanje dozvola na temelju netransparentnih kriterija, odobravanje dozvola uz ograničenja) i učinkovitije čuvanje poslovnih tajni. Ti novi mehanizmi trebali bi obuhvaćati samo nametnute prijenose tehnologija, a ne općenite prijenose tehnologija kojima se proizvodi pozitivan učinak u zemljama u razvoju.

4.3.3. Poduzeća u državnom vlasništvu

4.3.3.1. Definiciju poduzeća u državnom vlasništvu i s njima povezana pravila potrebno je ažurirati i razjasniti u cilju obuhvaćanja čitavog niza poduzeća koja su izravno ili neizravno povezana s državom ili javnim tijelima.

4.3.4. Rasprava o novim pravilima u području posebnog i različitog postupanja

4.3.4.1. U svojem dokumentu za raspravu iz rujna 2018. Europska je komisija predložila niz zanimljivih mogućnosti (prelazak u viši razred i mogućnost izuzimanja, objektivni kriteriji za odobravanje posebnog i različitog postupanja sa zemljama u razvoju, razmatranje zahtjeva za nove fleksibilnosti u okviru posebnog i različitog postupanja ovisno o slučaju), koje EGSO podržava.

4.3.5. Ulaganja

4.3.5.1. Tijekom Ministarske konferencije u Buenos Airesu 45 članica WTO-a potpisalo je zajedničku deklaraciju o olakšavanju ulaganja u području trgovine, istodobno pozivajući na pokretanje rasprava o uspostavi multilateralnog okvira s pomoću kojeg bi se omogućila transparentnost i predvidljivost. EGSO napominje da bi strana ulaganja, iako korisna, mogla uključivati rizike te bi želio uputiti na svoje mišljenje u kojem preporučuje određene mjere za rješavanje mogućih negativnih učinaka ( 6 )

4.3.5.2. U području stranih izravnih ulaganja potrebna je veća transparentnost jer se čini da su neki veliki financijski tokovi prema zemljama u razvoju netransparentni. U kontekstu uspostave multilateralnog suda za ulaganja EGSO upućuje na svoje mišljenje u kojem su istaknuta brojna temeljna pitanja koja treba uzeti u obzir ( 7 )

4.3.6. Javna nabava

4.3.6.1. Potrebno je ostvariti napredak u tri područja: — u području transparentnosti: primjenom kazni u slučaju neispunjenja obveznih zahtjeva u pogledu izvješćivanja, — u području pokrivenosti: povećanjem broja zemalja koje su potpisale Sporazum o javnoj nabavi (KPD) i postupaka javne nabave koji su obuhvaćeni tim sporazumom. Prioritet je potaknuti zemlje kao što su Kina, Rusija i Indija na potpisivanje, a njihovim obvezama potrebno je obuhvatiti nacionalnu razinu i razinu pokrajina, kao i poduzeća povezana s državom, — čime se naručiteljima i dalje omogućuje primjena okolišnih i društvenih kriterija te kriterija povezanih s radom, kao što su obveza poštovanja i pridržavanja kolektivnih sporazuma, u natječajima za nabavu (8).

4.3.7. E-trgovina

4.3.7.1. Tijekom Ministarske konferencije u Buenos Airesu u prosincu 2017. 71 zemlja članica koje predstavljaju 77 % e-trgovine, podržala je plurilateralnu inicijativu za stabilizaciju regulatornog okvira te mobilizaciju vještina i stručnog znanja u najranjivijim gospodarstvima. Skupina na visokoj razini za e-trgovinu 2030. zatim je predstavila svoje izvješće javnom forumu WTO-a 4. listopada 2018. godine.

4.3.7.2. Europski gospodarski i socijalni odbor smatra da bi dodatak o telekomunikacijama sporazumu GATS trebao biti početna točka za pružanje ujednačenih i ambicioznih pravila o e-trgovini koja su usmjerena na mnoge predstojeće izazove. Ona uključuju provedbu načela nediskriminacije domaćih i stranih operatera uklanjanjem prepreka razvoju prekograničnih tokova, primjerice obveze da se poslužitelji nalaze na lokalnoj razini, pri čemu je izuzetno važno uvesti izuzetke od općeg interesa (sigurnost, javni poredak itd.), jamčenje pristupa digitalnoj trgovinskoj platformi nacionalnim i stranim poduzećima pod jednakim uvjetima, jamčenje cjelovitosti podataka, jamčenje pravne sigurnosti operaterima u pogledu njihovih ulaganja te promicanje ulaganja u telekomunikacijsku infrastrukturu radi premošćivanja digitalnog jaza.

4.3.7.3. Međutim, Europski gospodarski i socijalni odbor ukazuje na činjenicu da svaka inicijativa u području e-trgovine mora biti u potpunosti usklađena s niže navedenom preporukom za zaštitu podataka u međunarodnoj trgovini i horizontalnim odredbama EU-a za prekogranični prijenos podataka (u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a).

4.4. Zaštita podataka u međunarodnoj trgovini

4.4.1. EGSO smatra da je, s obzirom na brz tehnološki napredak i kontinuirano širenje infrastrukture IKT-a, potreban poman državni nadzor i praćenje. Iako se odluke o primjerenosti ocjenjuju svake četiri godine (vidjeti članak 45. stavak 3. Uredbe (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća ( 9 ) (Opća uredba o zaštiti podataka), EGSO preporučuje stalni kontakt između Komisije, tijela za zaštitu podataka i državnih tijela trećih zemalja u cilju utvrđivanja novih izazova u vrlo dinamičnom tehnološkom i gospodarskom okruženju ( 10 )

4.4.2. a priori ostvarila zaštita ljudskih prava te kako bi se a posteriori mogao uspostaviti djelotvoran pravni lijek za naknadu štete EGSO smatra da bi promicanje standarda zaštite podataka s pomoću multilateralnih instrumenata trebalo biti prioritet Europske komisije i da bi tu zadaću trebalo poduprijeti sredstvima kako bi seostvarila zaštita ljudskih prava te kako bi semogao uspostaviti djelotvoran pravni lijek za naknadu štete ( 11 ) . Konvencija Vijeća Europe br. 108 iz 1981., uz Dodatni protokol iz 1999., jedini je obvezujući multilateralni instrument u području zaštite podataka. Taj instrument treba dodatno razraditi te potaknuti više trećih zemalja da mu se pridruže.

4.4.3. Potrebno je ojačati multilateralne napore u okviru Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj (OECD), skupine G20 i Azijsko-pacifičke gospodarske suradnje (APEC) u cilju izgradnje istinski globalnog multilateralnog sustava zaštite podataka. Suradnja s posebnim izvjestiteljem UN-a za pravo na privatnost treba biti snažna i funkcionalna.

4.4.4. EGSO se nada da će Komisija, Vijeće, nacionalne vlade i parlamenti država članica te vlada i Kongres SAD-a pozdraviti prijedloge iznesene u Rezoluciji Europskog parlamenta od 6. travnja 2017. o primjerenosti zaštite koju pruža europsko-američki sustav zaštite privatnosti. Europski parlament u svojoj rezoluciji izražava ozbiljnu zabrinutost, posebice u pogledu toga što se sporazumom i trenutačnim zakonodavnim okvirom SAD-a u praksi ne štite prava građana EU-a ( 12 )

4.4.5. EGSO se zalaže za to da se, u svakom slučaju, svaku buduću multilateralnu inicijativu o prijenosu podataka uskladi s horizontalnim odredbama EU-a za prekogranični prijenos podataka i zaštitu podataka u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a, a posebice s člankom B stavkom 2. ( 13 )

4.5. Poljoprivreda u trgovinskim pregovorima

4.5.1. S ukupnim uvozom i izvozom u vrijednosti od 242 milijarde EUR u 2015. EU je najveći svjetski trgovac poljoprivrednim prehrambenim proizvodima, što je dobro za proizvođače i potrošače u EU-u, ali i izvan njega ( 14 ) . EGSO smatra da EU mora razmotriti učinke nedavnih trgovinskih sporazuma EU-a i globalnih promjena u trgovini na poljoprivredu diljem EU-a ( 15 ) . Uloga WTO-a u smanjenju nesigurnosti u vezi s međunarodnom trgovinom bit će ključna za budućnost poljoprivrede.

4.5.2. Snažan i održiv poljoprivredni sektor u svakoj državi članici WTO-a ključan je za održavanje ili povećanje stabilne, sigurne i zaštićene opskrbe hranom. Trgovina, naravno, pomaže pri ujednačavanju ponude i potražnje, promičući učinkovitost u iskorištavanju resursa i povećavajući tržišne prilike i gospodarski rast, stvarajući tako radna mjesta, prihode i napredak u ruralnim područjima ( 16 )

4.5.3. Sporazum o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera WTO-a iz 1995. obuhvaća primjenu propisa o sigurnosti hrane i zdravlju životinja i biljaka. Njegov članak 5. stavak 7. obuhvaća načelo predostrožnosti koje je sada sadržano u Ugovoru iz Lisabona. Svaki pokušaj da se to promijeni, osim na multilateralnoj razini, snažno bi utjecao na svjetski trgovački poredak i na buduću vjerodostojnost samog Sporazuma ( 17 ) . Međutim, EGSO uviđa da je načelo predostrožnosti. utjelovljeno u ugovorima EU-a, od ključne važnosti te poziva na njegovu odgovarajuću zaštitu i puno pravno priznavanje na multilateralnoj razini, kao i na visoke standarde sigurnosti hrane i visoke standarde dobrobiti životinja i okoliša u poljoprivrednoj proizvodnji. EGSO sa zabrinutošću primjećuje da EU u dva spora s WTO-om prema postojećim pravilima nije uspio obraniti svoje mjere predostrožnosti. S obzirom na njegovu važnost, to bi načelo predostrožnosti trebalo postati interesom za koji bi se EU trebao boriti u svim svojim trgovinskim pregovorima.

4.5.4. Kao što je pokazano u Nairobiju, gdje je suprotno očekivanjima dogovorena važna ministarska izjava, EU je u dobrom položaju za preuzimanje vodeće uloge u budućim pregovorima o trgovini poljoprivrednim proizvodima. To se temelji na percepciji EU-a kao vodeće sile u promicanju održivosti i razvoja (uloga koju je odigrao u Nairobiju), a zahvaljujući prethodnim reformama ZPP-a, više se ne smatra da EU primarno zauzima obrambeni stav ( 18 ) . U svakom slučaju, najmanje razvijene zemlje i njihovu posebnu osjetljivost u poljoprivrednim sektorima treba zaštititi svim raspoloživim instrumentima, kao što su to, primjerice, mehanizmi za posebno i različito postupanje i posebni zaštitni mehanizam.

4.5.5. U tom smislu EGSO smatra da mora postojati mnogo koherentnija strategija koja povezuje ZPP i međunarodnu trgovinsku politiku koju provodi EU.

4.6. Usluge

4.6.1. Tijekom Ministarske konferencije u Buenos Airesu 34 članice WTO-a pozvale su na rad na nacionalnim propisima (dozvolama, stručnim kvalifikacijama, postupcima itd.) u cilju njihova poboljšanja i uspostavljanja jasnog i transparentnog multilateralnog okvira s obzirom na to da su pregovori o multilateralnom sporazumu o uslugama mirovali. Civilno društvo i sindikati izrazili su zabrinutost u pogledu učinkovitosti provedbe zaštitnih mjera u pogledu javnih usluga.

4.6.2. Ova nastojanja za uspostavu takvog multilateralnog okvira ključna su s obzirom na to da je s ukupnim uvozom i izvozom u vrijednosti od 1 809 milijardi EUR u 2017. EU daleko najveći svjetski trgovac uslugama, od čega imaju koristi proizvođači i potrošači unutar i izvan EU-a ( 19 ) . Doprinoseći s više od 75 % BDP-a razvijenih zemalja i 50 % BDP-a zemalja u razvoju, uslužni su sektori okosnica globalnih lanaca vrijednosti.

4.7. Učinak Brexita

4.7.1. Ujedinjena Kraljevina djelovat će od kraja ožujka 2019. kao samostalna država članica WTO-a. EGSO je duboko uvjeren da će, u tom svojstvu, Ujedinjena Kraljevina podržati ambiciozne reforme usmjerene prema budućnosti koje je tražio EU. Nedavno zalaganje za pridruživanje Sporazumu o javnoj nabavi pozitivan je korak.

4.7.2. EU27 imat će zadaću preoblikovanja ponude pristupa tržištu trgovinskim partnerima EU-a, osobito u poljoprivrednom sektoru, uz pravednu i uravnoteženu raspodjelu kvota među državama članicama.

5. Pokretanje rasprave o bitnoj, ali sustavnoj reformi WTO-a

5.1. Uspostava novog sustava upravljanja prilagođenog novom svijetu

5.1.1. Potrebno je preispitati unutarnju organizaciju WTO-a, uspostavljenu 1994., kako bi je se mogla prilagoditi velikim promjenama: — brzom porastu broja članica zbog kojeg će, ako se ne izmijeni načelo konsenzusa, postupak donošenja odluka biti blokiran, — velikim izmjenama strukture međunarodne trgovine, — usvajanju ambicioznih ciljeva u području održivog razvoja (UN-ovi ciljevi održivog razvoja) i borbe protiv klimatskih promjena (Pariški sporazum), — iskustvu EU-a u uključivanju poglavlja o trgovini i održivom razvoju u sve svoje nedavne sporazume o slobodnoj trgovini.

5.1.2. Osmišljavanje kreativnog rješenja s pomoću kojeg bi se stalo na kraj potrebi za jednoglasnošću

5.1.2.1. Za postupak donošenja odluka WTO-a, preuzet iz GATT-a, zapravo je potreban konsenzus ili, drugim riječima, jednoglasnost 164 članice. „Pozitivna” jednoglasnost potrebna je za usvajanje odluka Općeg vijeća i ministarskih izjava. Kad je u pitanju rješavanje sporova, za odbijanje završnog izvješća povjerenstva potrebna je „negativna” jednoglasnost. Jasno je da se tim pravilom zemljama koje djeluju same ili, češće, koalicijama zemalja članica okupljenih oko zajedničkih ciljeva (G3, G20) omogućuje ulaganje veta na zaključke pregovora.

5.1.2.2. Većina međunarodnih organizacija usvojila je mehanizme donošenja odluka kojima se omogućuje rasprava i izbjegavaju zastoji u rješavanju pitanja, kao što je ponderiranje glasova na temelju objektivnih kriterija (MMF) ili uvođenje sustava glasovanja kvalificiranom većinom (Europska unija). EGSO predlaže otvaranje postupka promišljanja o mogućim novim pravilima za odlučivanje kvalificiranom većinom na temelju dvostrukog kriterija s obzirom na tržišni udio u svjetskom gospodarstvu i na kompozitni pokazatelj razvoja.

5.1.2.3. EGSO predlaže smanjenje opsega pitanja koja zahtijevaju jednoglasnost kako bi se izbjegla primjena tog načela i na uobičajene operacije WTO-a. Takve uobičajene operacije uključuju dogovore o dnevnom redu sjednica odbora, prijedloge za raspravu o pitanjima povezanima s trgovinskom politikom i prijedloge za pozivanje neovisnih stručnjaka kako bi pružili doprinos o temi koja se izravno odnosi na provedbu Sporazuma o WTO-u ( 20 )

5.1.3. Pojednostavljenje organizacije radi bolje učinkovitosti

5.1.3.1. WTO ima složenu organizacijsku strukturu ( 21 ) . Njegova krovna struktura sastoji se od Općeg vijeća, sastavljenog od predstavnika zemalja članica kojima je povjereno odobravanje stajališta triju specijaliziranih tijela: Vijeća za trgovinu robom, Vijeća za trgovinu uslugama i Vijeća za trgovinske aspekte prava intelektualnog vlasništva. Rad tih tematskih vijeća nadopunjen je radom drugih tijela kojima je povjerena zadaća upravljanja postojećim plurilateralnim sporazumima i izrade novih plurilateralnih inicijativa. Ministarska konferencija na političkoj razini, koja se sastaje barem jednom u dvije godine i koju čine ministri trgovine zemalja članica, funkcionira na temelju jednoglasnog dogovora o rezolucijama koje izrađuju druga tijela.

5.1.3.2. Brojni odbori osnovani zbog posebnog razloga koji više nije relevantan, kao što je radna skupina za singapurska pitanja, osmišljeni su kao privremeni. Broj odbora trebao bi se smanjiti na temelju broja održanih sastanaka i ostvarenih rezultata kako bi se sredstva dodijelila temama koje članice smatraju prioritetnima. Treba uspostaviti kulturu ocjenjivanja.

5.1.4. Jačanje uloge Tajništva dodjeljivanjem dodatnih sredstava

5.1.4.1. Kako bi se zajamčilo da WTO učinkovitije pripremi ministarske rezolucije i pokrene nove plurilateralne inicijative, trebalo bi ojačati ulogu Tajništva i dati mu pravo inicijative i predlaganja novih tema pregovora, izmjena niza pravila i propisa, kao i podnošenja prijedloga za kompromise o temama rasprava.

5.1.5. Ukidanje pravila o jedinstvenom paketu

5.1.5.1. Na Ministarskoj konferenciji na Baliju WTO je ukinuo pristup jedinstvenog paketa u skladu s kojim „ništa nije dogovoreno dok sve nije dogovoreno”. Novim i fleksibilnijim pristupom omogućeno je usvajanje multilateralnog Sporazuma o olakšavanju trgovine koji je stupio na snagu 22. veljače 2017. kada je više od dvije trećine članica WTO-a (njih 110) predstavilo svoju ispravu o ratifikaciji. Tim se sporazumom nastoji omogućiti i ubrzati međunarodna trgovina robom zahvaljujući učinkovitijim i bržim postupcima u područjima kao što su puštanje robe u slobodan promet te carinjenje robe ( 22 )

5.1.6. Jačanje veza s civilnim društvom

5.1.6.1. Europska unija ima veliko iskustvo u području savjetovanja i uključivanja civilnog društva u trgovinsku politiku. Radne norme i obveze zaštite okoliša koje doprinose održivom razvoju stranaka utvrđene su u poglavljima o trgovini i održivom razvoju u svim nedavno sklopljenim sporazumima EU-a o slobodnoj trgovini, obično u onima kojima se predviđaju mehanizmi za praćenje civilnog društva, poznati kao unutarnje savjetodavne skupine, u EU-u i u partnerskoj zemlji ili zemljama. EGSO predlaže da se druge članice WTO-a upoznaju s iskustvima aktivnog sudjelovanja civilnog društva kako bi se predložili mehanizmi najprikladniji za uspostavu na multilateralnoj razini.

5.1.6.2. EGSO predlaže da javni forum WTO-a djeluje u obliku uravnotežene i reprezentativne skupine socijalnih i gospodarskih dionika iz različitih sektora i interesnih područja kao moguća platforma za uključivanje civilnog društva i da mu se dozvoli izdavanje preporuka u okviru postupaka Svjetske trgovinske organizacije. Također bi se mogao uzeti u obzir način na koji je OECD strukturirao savjetovanja sa širokim rasponom dionika.

5.1.6.3. U skladu s bilateralnim prijedlogom EGSO-a ( 23 ) u svaki od multilateralnih i plurilateralnih sporazuma mogla bi se uključiti posebna odredba o praćenju kojom „se od obiju strana svakog mehanizma civilnog društva za praćenje zahtijeva zajedničko promicanje ciljeva održivog razvoja i praćenje povezanih učinaka”.

5.2. Uvođenje dosljednosti između multilateralnog trgovinskog sustava i socijalnih i radnih međunarodnih normi

5.2.1. OECD i EU počeli su se baviti pitanjem globalnih lanaca vrijednosti 2010., nastojeći razumjeti način na koji funkcioniraju i predložiti rješenja za otklanjanje nedostataka utvrđenih u pogledu okoliša i temeljnih ljudskih prava. Za nekoliko sektora izrađene su detaljne monografije, pripremljeni praktični vodiči i utvrđena posebna pitanja u vezi s društvenom odgovornošću poduzeća (dječji rad, sloboda udruživanja i kolektivnog pregovaranja, pristojan životni standard, gubitak bioraznolikosti i nepravedne prakse određivanja cijena).

5.2.2. U deklaraciji ILO-a iz 2016. o pristojnom radu u globalnim lancima opskrbe utvrđeno je nekoliko smjerova djelovanja: promicanje međunarodnih radnih normi, otklanjanje manjkavosti u upravljanju, promicanje uključivog i učinkovitog socijalnog dijaloga, jačanje sustava administracije rada, poboljšanje znanja i širenje statistike.

5.2.3. EGSO izražava žaljenje zbog toga što je područje primjene postojećeg članka XX. točke (e) ograničeno na prisilni rad i predlaže da se proširi na temeljne radne norme (dječji rad, prisilni rad itd.). EGSO također predlaže da se WTO posluži iskustvom EU-a u uključivanju zaštite radne snage i ekoloških standarda u svoju trgovinsku politiku i da, primjerice u preambuli, spomene osam konvencija ILO-a, Pariški sporazum i ciljeve održivog razvoja. Svaka članica WTO-a koja nije osigurala potpunu usklađenost trebala bi ratificirati konvenciju ILO-a koju dosad nije ratificirala, ili barem dokazati jednaku razinu zaštite, i za to iskoristiti sredstva za izgradnju kapaciteta.

5.2.4. ILO i WTO trenutačno surađuju na tehničkoj razini i pripremaju zajedničke studije. Iz studije „Trgovina i zapošljavanje, izazovi za istraživanje politika” iz 2007. godine proizlazi da su tehnologije odgovornije od trgovine za porast nejednakosti. Iz druge studije „Ulaganje u vještine za uključivu trgovinu” iz 2017. godine proizlazi da su poboljšanjem osnovnih i tehničkih vještina te vještina upravljanja zemlje u većoj mjeri iskoristile prednosti trgovine.

5.2.5. WTO je izradio bazu podataka o globalnim lancima vrijednosti i izradio znanstvene studije (kao što je studija „Tokovi trgovine i globalni lanci vrijednosti u jugoistočnoj Aziji”) u kojima se navode podaci o njihovoj strukturi i metodama rada koje bi trebalo iskoristiti za izradu novih multilateralnih smjernica, nadahnutih smjernicama OECD-a, u cilju jamčenja održivog upravljanja globalnim lancima vrijednosti.

5.2.6. EGSO podržava uspostavljanje nove radne skupine za trgovinu i dostojanstven rad unutar WTO-a, čiji će ciljevi biti dvojaki, u skladu s UN-ovim radom na međunarodnom pravno obvezujućem instrumentu za regulaciju aktivnosti transnacionalnih korporacija i drugih poduzeća, a koja će se temeljiti na inicijativama mnogostrukih dionika ( 24 ) . Njezin je cilj, s jedne strane, promicanje dobrih praksi u pogledu ostvarivanja odgovornosti za poštovanje i zaštitu ljudskih prava, s obzirom na složenost odgovornog poslovanja u globalnim lancima vrijednosti (bilo linearnim ili složenim, bilo kratkim ili dugim) ( 25 ) . S druge strane, cilj je podići razinu svijesti u zemljama u razvoju o odgovornom poslovnom ponašanju s naglaskom na konkretne mjere kako bi se suočile sa sadašnjim i budućim socijalnim i okolišnim izazovima te izazovima u pogledu upravljanja, uz iznalaženje načina za uklanjanje mogućih negativnih učinaka. Sustav kontrola trgovinske politike WTO-a trebao bi sustavno uključivati reviziju provedbe temeljnih radnih normi ILO-a u državama.

5.3. Ostvarivanje doprinosa međunarodne trgovine borbi protiv klimatskih promjena

5.3.1. Prilagodba pravila WTO-a potrebi za borbom protiv klimatskih promjena jedan je od glavnih prioriteta reforme WTO-a, čime se nastoji zajamčiti ulazak međunarodne trgovine industrijskom i poljoprivrednom robom u „pozitivni začarani krug”. EGSO potiče poduzeća koja ulažu u održiviju proizvodnju i vjeruje da bi trebalo spriječiti nepošteno tržišno natjecanje. Ti su napori više nego potrebni kad je riječ o ulaganjima ključnim za ostvarivanje ciljeva održivog razvoja: UNCTAD procjenjuje da je potreban godišnji proračun u vrijednosti od 2 500 milijardi USD, a WTO isto tako ima ulogu u poticanju odgovornih ulaganja u prometnu, vodovodnu i energetsku infrastrukturu.

5.3.2. Mogle bi se razmotriti mnoge mjere: — proširenje izjava o odricanju od odgovornosti iz članka XX. Općeg sporazuma o carinama i trgovini, čime se članicama WTO-a daje autonomija (uz određena ograničenja) da same odrede svoje ekološke ciljeve (borba protiv pušenja, zaštita dupina, azbest itd.) kako bi obuhvatile nacionalne mjere poduzete s ciljem pružanja potpore borbi protiv emisija stakleničkih plinova. Time bi se, primjerice, zemljama članicama omogućila uspostava mehanizma uključivanja ugljika na granicama s ciljem očuvanja čistog zraka (članak XX. točka (g)), — razvijanje međunarodne metode za mjerenje i izradu modela novih emisija stakleničkih plinova povezanih s razvojem trgovinskih tokova, primjerice između dviju zemalja ili dviju regija koje su potpisale sporazum o slobodnoj trgovini, — zajedničke skupine za promišljanje koje uspostavljaju WTO i tajništvo UNFCCC-a (Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime), koje vode evidenciju svih doprinosa svake pojedine zemlje, mogle bi sastaviti prijedloge za neutralizaciju tih dodatnih emisija (pošumljavanje, ponovno pošumljavanje, hvatanje CO2, ulaganje u čiste tehnologije). Petogodišnje revizije planirane za 2023. godinu također bi mogle doprinijeti „usklađivanju financijskih tokova s nastojanjima usmjerenima na niske emisije stakleničkih plinova i razvoj otporan na klimatske promjene” (26). — ponovno pokretanje plurilateralnog sporazuma o liberalizaciji ekološki prihvatljive robe i usluga kojima bi se promicalo kretanje robe i usluga s pozitivnim učinkom na okoliš (energiju, vodu, otpad itd.).

5.4. Obuhvaćanje ciljeva održivog razvoja multilateralnim programom

5.4.1. Pravila i propisi WTO-a sami po sebi pridonose postizanju nekih ciljeva održivog razvoja, posebice „promicanju univerzalnog, reguliranog, otvorenog i nediskriminirajućeg te pravednog multilateralnog trgovinskog sustava u okviru Svjetske trgovinske organizacije” (cilj br. 17.10) i „iskorjenjivanju gladi, postizanju sigurnosti opskrbe hranom, poboljšanju prehrane i promicanju održive poljoprivrede” (cilj br. 2).

5.4.2. Rad na tome započeo je s Ministarskom izjavom iz Nairobija, kojom je uvedena obveza ukidanja izvoznih subvencija za poljoprivredne proizvode, te Ministarskom izjavom iz Buenos Airesa, koja se odnosi na najštetnije subvencije za ribarstvo. Međutim, svakako bi se moglo tvrditi da i drugi ciljevi održivog razvoja, kao što je cilj br. 8 („promicati uključiv i održiv gospodarski rast, zapošljavanje i pristojna radna mjesta za sve”), cilj br. 14 („očuvati i održivo se koristiti oceanima, morima i morskim resursima”) i cilj br. 17 („jačati mjere za provedbu i revitalizirati globalno partnerstvo za održivi razvoj”), zaslužuju da ih se doda skupu pravila i propisa WTO-a.

5.4.3. To bi značilo da bi svi plurilateralni i multilateralni sporazumi potpisani pod okriljem WTO-a trebali pridonositi postizanju tih ciljeva te da bi neusklađenost mogla dovesti do primjene mehanizma za rješavanje sporova.

5.4.4. Zaključke iz 6. globalne revizije Pomoći za trgovinu WTO-a, održane u srpnju 2017. u Ženevi, trebalo bi pretvoriti u mjere kako bi se pomoglo zemljama u razvoju da iskoriste pogodnosti e-trgovine i digitalne mogućnosti te da potaknu ulaganja u fizičku i digitalnu infrastrukturu.

Bruxelles, 23. siječnja 2019. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Luca JAHIER

(1) Rezolucija Europskog parlamenta WTO: the way forward („WTO: smjernice za budućnost”), točka 9., 29. studenoga 2018. (2018/2084(INI)).

(2) „Trgovina za sve: prema odgovornijoj trgovinskoj i ulagačkoj politici”

(3) Udio najmanje razvijenih zemalja u svjetskoj trgovini (izvor: World Trade Statistical Review 2016 („Statistički pregled svjetske trgovine za 2016.”), WTO, str. 59.)

(4) Regionalni sporazumi prijavljeni WTO-u (izvor: www.wto.org)

(5) Improving disciplines on subsidies notification („Poboljšanje propisa za prijavljivanje subvencija”), TN/RL/GEN/188, WTO, 2017.

(6) Mišljenje EGSO-a o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi okvira za provjeru izravnih stranih ulaganja u Europskoj uniji [COM(2017) 487 final – 2017/0224 (COD)], izvjestitelj: Christian Bäumler, suizvjestitelj: Gintaras Morkis (SL C 262, 25.7.2018., str. 94).

(7) Mišljenje EGSO-a o Konvenciji kojom se uspostavlja multilateralni sud za rješavanje ulagačkih sporova, izvjestitelj: Philippe de Buck, suizvjestiteljica: Tanja Buzek (SL C 110, 22.3.2019.., str. 145.).

(8) Zajednički instrument za tumačenje Sveobuhvatnog gospodarskog i trgovinskog sporazuma (CETA) između Kanade i Europske unije i njezinih država članica (http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-13541-2016-INIT/en/pdf).

(9) Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka) (SL L 119, 4.5.2016., str. 1.).

(10) Mišljenje EGSO-a o Razmjeni i zaštiti osobnih podataka u globaliziranom svijetu, izvjestitelj: Christian Pîrvulescu (SL C 81, 2.3.2018., str. 209.).

(11) Mišljenje EGSO-a o Razmjeni i zaštiti osobnih podataka u globaliziranom svijetu, izvjestitelj: Christian Pîrvulescu (SL C 81, 2.3.2018., str. 209.).

(12) Mišljenje EGSO-a o Razmjeni i zaštiti osobnih podataka u globaliziranom svijetu, izvjestitelj: Christian Pîrvulescu (SL C 81, 2.3.2018., str. 209.).

(13) „Svaka stranka može usvojiti i zadržavati mjere zaštite koje smatra primjerenima kako bi osigurala zaštitu osobnih podataka i privatnosti, među ostalim i usvajanjem i primjenom pravila za prekogranični prijenos osobnih podataka. Ničime u ovom sporazumu ne utječe se na zaštitu osobnih podataka i privatnosti zajamčenu mjerama koje provode stranke.” http://trade.ec.europa.eu/doclib/docs/2018/may/tradoc_156884.pdf.

(14) https://ec.europa.eu/agriculture/sites/agriculture/files/trade-analysis/statistics/graphs/eu-agrifood-trade.pdf.

(15) Mišljenje EGSO-a o Ulozi poljoprivrede u multilateralnim, bilateralnim i regionalnim trgovinskim pregovorima u svjetlu ministarskog sastanka WTO-a u Nairobiju, izvjestitelj: Jonathan Peel (SL C 173, 31.5.2017., str. 20.).

(16) Mišljenje EGSO-a o Ulozi poljoprivrede u multilateralnim, bilateralnim i regionalnim trgovinskim pregovorima u svjetlu ministarskog sastanka WTO-a u Nairobiju, izvjestitelj: Jonathan Peel ( SL C 173, 31.5.2017., str. 20.).

(17) Mišljenje EGSO-a o Ulozi poljoprivrede u multilateralnim, bilateralnim i regionalnim trgovinskim pregovorima u svjetlu ministarskog sastanka WTO-a u Nairobiju, izvjestitelj: Jonathan Peel ( SL C 173, 31.5.2017., str. 20.).

(18) Mišljenje EGSO-a o Ulozi poljoprivrede u multilateralnim, bilateralnim i regionalnim trgovinskim pregovorima u svjetlu ministarskog sastanka WTO-a u Nairobiju, izvjestitelj: Jonathan Peel ( SL C 173, 31.5.2017., str. 20.).

(19) https://www.wto.org/english/res_e/statis_e/wts2018_e/wts2018_e.pdf.

(20) Političko izvješće Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization - Report of the High-Level Board of Experts on the Future of Global Trade Governance(„Revitalizacija multilateralnog upravljanja u okviru Svjetske trgovinske organizacije – Izvješće odbora stručnjaka na visokoj razini o budućnosti upravljanja svjetskom trgovinom”), Bertelsmann Stiftung, 2018.

(21) Struktura WTO-a (izvor: Revitalizing Multilateral Governance at the World Trade Organization („Revitaliziranje multilateralnog upravljanja Svjetskom trgovinskom organizacijom”), Bertelsmann Stiftung, str. 54.)

(22) Les trois réformes de l’OMC („Tri reforme WTO-a”), Zaki Laïdi, Libération, 2003.

(23) Mišljenje EGSO-a o Središnjoj ulozi trgovine i ulaganja u ostvarivanju i provedbi ciljeva održivog razvoja, izvjestitelj: Jonathan Peel, suizvjestitelj: Christophe Quarez (SL C 129, 11.4.2018., str. 27., točka 1.8.).

(24) tj. nedavni francuski zakon o obvezi budnog nadzora.

(25) Mišljenje EGSO-a o Pristojnom radu u globalnim lancima opskrbe, izvjestiteljica: Emmanuelle Butaud-Stubbs (SL C 303, 19.8.2016., str. 17.).

(26) Članak 2.. Pariškog sporazuma (UNFCCC).