Prekoračenje referentne vrijednosti od 3 % BDP-a u 2018. nije iznimno jer nije rezultat neuobičajenog događaja ni ozbiljnog gospodarskog pada u smislu Ugovora i Pakta o stabilnosti i rastu. U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. predviđa se kontinuiran snažan rast od 3,1 % u 2019., nakon čega će u 2020. doći do usporavanja na 2,7 %.

Prekoračenje referentne vrijednosti od 3 % BDP-a privremeno je u smislu Ugovora i Pakta o stabilnosti i rastu. Konkretno, Komisijina proračunska predviđanja i Program stabilnosti upućuju na to da će se saldo opće države od 2019. opet vratiti u suficit, što znači da neće premašivati referentnu vrijednost.

Ukratko, deficit u 2018. bio je iznad i nije bio blizu referentne vrijednosti od 3 % BDP-a iz Ugovora. Smatra se da to prekoračenje nije iznimno, ali je u smislu Ugovora i Pakta o stabilnosti i rastu privremeno. Stoga, na temelju podataka o izvršenju proračuna za 2018. analiza upućuje na to da kriterij deficita u smislu Ugovora i Uredbe (EZ) br. 1467/1997 prima facie nije ispunjen, no to je zaključak prije nego što se u obzir uzmu svi relevantni čimbenici navedeni u nastavku.

3.Kriterij duga

Udio bruto duga opće države u BDP-u povećao se na 102,5 % u 2018., pri čemu je djelomično poništen njegov nagli pad na 95,8 % BDP-a zabilježen u 2017. Do tog povećanja došlo je uglavnom zbog izdavanja serije državnih obveznica u travnju i srpnju 2018. povezanih s mjerama državne potpore za prodaju i urednu likvidaciju banke Cyprus Cooperative Bank, u iznosu od 15 % BDP-a (3,2 milijarde EUR). To se odrazilo u znatnoj pozitivnoj prilagodbi stanja i stokova u 2018., što je znatna uzlazna promjena trenda državnog duga. Međutim, u odnosu na prethodnu godinu u 2018. udio duga u BDP-u povećao se za samo 7 postotnih bodova BDP-a jer je povećanje duga povezano s bankom Cyprus Cooperative Bank djelomično nadoknađeno zahvaljujući dobrim temeljnim fiskalnim rezultatima, efektu grude snijega i aktivnim mjerama upravljanja dugom. O dinamici duga detaljnije se raspravlja u odjeljku 4.3.

U Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019. očekuje se stabilno smanjenje duga u nadolazećim godinama – na 96,5 % BDP-a u 2019. i ispod 90 % u 2020.

Prema Programu stabilnosti u razdoblju 2019.–2022. predviđa se naglo smanjenje udjela duga u BDP-u uglavnom zbog predviđenih visokih primarnih suficita (iznad 4,0 % BDP-a) i snažnog rasta nominalnog BDP-a. Predviđa se da će se državni dug u 2019. smanjiti na 95,7 % BDP-a, dok će u 2020. dodatno pasti na manje od 90 %. Razlika u odnosu na predviđanja Komisije, uz pretpostavku da se politika neće mijenjati, uglavnom proizlazi iz optimističnijih predviđanja rasta i inflacije te niže prilagodbe stanja i stokova.

Tablica 2: Usklađenost s referentnim mjerilom za smanjenje duga

Nakon obustave postupka u slučaju prekomjernog deficita u 2015., za Cipar je započelo trogodišnje prijelazno razdoblje u kojemu se trebao uskladiti s referentnim mjerilom za smanjenje duga. To je prijelazno razdoblje započelo 2016. i završilo 2018. S obzirom na to da se predviđa da će državni dug ostati iznad 60 % BDP-a, od 2019. primjenjuje se referentno mjerilo za smanjenje duga.

Iz prijavljenih podataka vidljivo je da je Cipar ostvario dovoljan napredak prema usklađenosti s referentnim mjerilom za smanjenje duga u 2018. (vidjeti tablicu 2) jer se procjenjuje da je promjena strukturnog salda u 2018. premašila potrebnu minimalnu linearnu strukturnu prilagodbu (za 4,3 % BDP-a).

Prema Komisijinoj proljetnoj prognozi 2019., predviđa se i da će Cipar u 2019. i 2020. biti u skladu s referentnim mjerilom za smanjenje duga jer se očekuje da će njegov udio duga u BDP-u biti niži od referentnog, uz negativnu razliku u odnosu na referentno mjerilo za dug od 6,5 % BDP-a odnosno 4,7 % BDP-a.

Na temelju scenarija iz Programa stabilnosti očekuje se da će Cipar u 2019. i 2020. ispuniti i kriterij deficita. Očekuje se da će Cipar ispuniti referentno mjerilo za smanjenje duga, što je vidljivo iz negativne razlike u odnosu na referentno mjerilo za dug od 9,1 % BDP-a odnosno 8,7 % BDP-a.

Cipar stoga ispunjava kriterij duga kako je definirano u Ugovoru i u Uredbi (EZ) br. 1467/97.

4. Relevantni čimbenici

U članku 126. stavku 3. Ugovora predviđa se da Komisija u svojem izvješću „vodi računa o tome je li državni deficit veći od državnih investicijskih izdataka i uzima u obzir sve ostale odgovarajuće čimbenike, uključujući srednjoročni gospodarski i proračunski položaj države članice”. Ti se čimbenici dodatno pojašnjavaju u članku 2. stavku 3. Uredbe (EZ) br. 1467/97, u kojem se isto predviđa da Komisija mora s dužnom pažnjom razmotriti „sve druge čimbenike, koji su po mišljenju dotične države članice relevantni, kako bi sveobuhvatno procijenila ispunjavanje kriterija deficita i duga, a koje je država članica predložila Vijeću i Komisiji”.

Prema članku 2. stavku 4. Uredbe (EZ) br. 1467/97 ti relevantni čimbenici uzimaju se u obzir pri ocjeni usklađenosti na temelju kriterija duga. Međutim, ako udio državnog duga u BDP-u prelazi referentnu vrijednost, ti čimbenici uzimaju se u obzir u postupcima koji prethode odluci o postojanju prekomjernog deficita (kako je predviđeno u članku 126. stavcima 4., 5. i 6. Ugovora) samo ako je u potpunosti ispunjen dvostruki uvjet sveobuhvatnog načela, to jest da deficit države ostane blizu referentne vrijednosti, te da je prekoračenje referentne vrijednosti privremeno. Budući da udio državnog duga u BDP-u iznosi 102,5 % BDP-a, dok je deficit 4,8 % BDP-a, što znači da nije blizu referentne vrijednosti iz Ugovora, u postupcima koji dovode do odluke o postojanju prekomjernog deficita za Cipar relevantni čimbenici ne mogu se uzeti u obzir.

U skladu s člankom 2. stavkom 6. Uredbe (EZ) br. 1467/97, ako Vijeće odluči da u državi članici postoji prekomjerni deficit, relevantni čimbenici uzimaju se u obzir u daljnjim postupovnim koracima, posebno u pogledu utvrđivanja roka za smanjenje prekomjernog deficita i mogućeg produljenja tog roka.

U sljedećim pododjeljcima razmatraju se 1. srednjoročni proračunski položaj, uključujući ocjenu usklađenosti s potrebnom prilagodbom prema ostvarenju srednjoročnog proračunskog cilja i razvoj javnih ulaganja; 2. kretanja s obzirom na srednjoročno stanje državnog duga, njegovu dinamiku i održivost; 3. srednjoročni gospodarski položaj; 4. ostali čimbenici koje Komisija smatra relevantnima i 5. ostali čimbenici koje je predložila ta država članica.

4.1. Srednjoročni proračunski položaj