HR    HR 
 
 
 EUROPSKA  
KOMISIJA   
Bruxelles, 20.5.2015.  
COM(2015) 219 final  
  
IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU  
Stanje prirode u Europskoj uniji  
Izvješće o stanju i kretanjima stanišnih tipova i vrsta obuhvaćenih Direktivom o 
pticama i Direktivom o staništima za razdoblje od 2007. do 2012. prema zahtjevu iz 
članka  17. Direktive o staništima i članka 12. Direktive o pticama   
 
2 1. UVOD 
1.1.  KONTEKST  
Europljani žive u jednoj od najnapučenijih regija svijeta s dugom tradicijom korištenja 
zemljištem. To je jako utjecalo na prirodu i tako su nastali raznoliki kulturni krajolici s 
bogatom faunom i florom. No razvoj je, pogotovo tijekom 20. stoljeća, isto tako uzrokovao i 
veliko uništavanje prirode. Između 1900. i sredine 80 -ih godi na 20. stoljeća Europa je, zbog 
kombinacije prenamjene zemljišta, razvoja infrastrukture, onečišćenja i širenja gradova, već 
izgubila dvije trećine močvarnog tla1 i skoro tri četvrtine pješčanih duna i vriština.  
Taj gubitak prirodnog kapitala razlog je da se ozbiljno zabrinemo. Ovisni smo o prirodi za 
dobivanje hrane, energije, sirovina, zraka i vode koji omogućuju život. Osim toga, priroda je 
glavni gospodarski pokretač koji našem gospodarstvu pridonosi na načine koje tek sada 
počinjemo u potpunosti shvaća ti i koji pruža usluge koje su neophodne za održavanje i 
otvaranje novih radnih mjesta te pokretanje rasta. Ona je isto tako izvor inspiracije, znanja i 
rekreacije te sastavni dio našeg kulturnog nasljeđa.  
Direktiva o pticama2 i Direktiva o staništima3 glavni su zakonodavni instrumenti kojima se 
osigurava očuvanje i održiva uporaba prirode u EU -u, posebice mrežom područja s velikom 
vrijednošću biološke raznolikosti Natura 2000. Te su direktive ključni dijelovi Strategije EU -
a za biološku raznolikost koj om se nastoji postići glavni cilj EU -a: „zaustavljanje gubitka 
biološke raznolikosti i degradacije usluga ekosustava u EU -u do 2020. te njihovo vraćanje u 
prethodno stanje koliko je to moguće”.  One su ključne i za ispunjavanje globalnih obveza 
EU-a u sklad u s Konvencijom o biološkoj raznolikosti sklopljenom u Nagoyi u listopadu 
2010 . 
1.2.  KOJA JE SVRHA OVOG IZ VJEŠĆA ? 
Kvalitetno poznavanje stanja i kretanja staništa i vrsta zaštićenih tim direktivama  temelj je 
učinkovite provedbe tih direktiva. Ovim se izvje šćem ispunjava pravni zahtjev da Komisija 
povremeno ocjenjuje napredak u provedbi tih direktiva na temelju praćenja i izvješćivanja 
država članica.  
U izvješću se opisuju ključni rezultati za izvještajno razdoblje 2007.  – 2012. te ono 
predstavlja do sada ne viđenu razinu suradnje između država članica i europskih institucija. 
Osnovu ovog izvješća čini jedinstvena baza podataka4 o prirodi EU -a u kojoj se nalazi više 
od 17 000 skupova podataka te procjena pojedinačnih vrsta i staništa. U njoj se nalaze 
informac ije o statusu otprilike 450 vrsta divljih ptica, 231 stanišnog tipa i više od 1  200 
drugih vrsta od interesa za Zajednicu. Iako je to samo jedna komponenta opsega biološke 
raznolikosti u EU -u, to je vrlo bitan uzorak koji odražava prijetnje i pritiske s ko jima je 
biološka raznolikost suočena u državama članicama.  
                                                            
1 Komunikacija  Komisije  Vijeću  i Europskom  parlamentu  „Razumna  uporaba  i zaštita  močvarnih  područja”  –  
COM(1995) 189 završna verzija, 29.5.1995.  
2 Direktiva 2009/147/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 30. studenoga 2009. o očuvanju divljih ptica  
3 Direktiva Vijeća 92/43/EEZ od 21.  svibnja 1992. o očuvanju prirodnih staništa i divlje faune i flore  
4 Može se preuzeti iz Centra za podatke o biološkoj raznolikosti Europske agencije za okoliš 
(http://www.eea.europa.eu/themes/biodiversity/dc).  
 
3 Zahvaljujući učinkovitijem izvješćivanju prvi je put moguće prikazati i ocijeniti rezultate u 
skladu s objema direktivama zajedno te bolje promotriti doprinos mreže Natura 2000 statusu 
prirode i kretanjima u njoj. Ovo je izvješće kratki sažetak sveobuhvatnih i detaljnih 
informacija, a nastalo je na temelju detaljne analize koju je provela Europska agencija za 
okoliš (EEA)5, od koje se mogu dobiti i daljnji podaci o metodologiji.  
Rezultati ove pro cjene pružit će ključne uvide i znanje na temelju kojih će se moći 
poduzimati daljnje mjere potrebne za postizanje ciljeva Direktive o pticama i Direktive o 
staništima te optimizirati njihov doprinos ostvarivanju ciljeva Strategije EU -a za biološku 
raznoli kost za 2020.  
Kada se promatra kako se status određenih staništa i vrsta promijenio, potrebno je imati na 
umu da ih je većina već bila u kritičnom stanju kada su popisani u direktivama, a to je značilo 
da će biti potrebno uložiti prilično puno vremena i na pora kako bi se mogli oporaviti. Postoje 
i ograničenja zbog vremenskog niza od samo dva izvještajna razdoblja u okviru Direktive o 
staništima.  
 
2. PROCJENE STANJA – KAKO SE PROVODE  
2.1. Procjena stanja očuvanosti staništa i vrsta (Direktiva o staništima)  
Mjere poduzete u skladu s Direktivom o staništima namijenjene su „ održavanju ili povratu u 
povoljno stanje očuvanosti, prirodnih staništa i vrsta divlje faune i flore od interesa 
Zajednice”.  Direktivom se termin „stanje očuvanosti” definira u skladu s neko liko 
parametara: arealom, populacijom, područjem staništa, prikladnosti staništa za vrstu, 
strukturom i funkcijama staništa te izgledima za budućnost. Ti parametri čine osnovu za 
prikupljanje podataka. Za svako stanište i vrstu svaki od tih parametara ocje njuje se kao 
povoljan6, neodgovarajuć7 ili loš8 (ili nepoznat) ovisno o dogovorenoj matrici za ocjenjivanje, 
što rezultira procjenom ukupnog stanja očuvanosti u četiri klase. Za staništa i vrste s 
nepovoljnim stanjem, uspostavljene su četiri vrste kretanja  stanja (tablica 1.).  
 
Klasa stanja očuvanosti  Boja   Kretanje stanja očuvanosti 
(razdoblje 2007.  – 2012.)   Boja  
povoljno    poboljšava se   
nepovoljno – neodgovarajuće    stabilno   
nepovoljno – loše   pogoršava se   
nepoznato    nepoznato   
Tablica 1. – Kodovi boja za klase i kretanja stanja očuvanosti za staništa i vrste  
 
                                                            
5 Izvješće EEA -e br. 2/2015 – Stanje prirode u EU -u: rezultati izvješćivanja u skladu s direktivama o prirodi za 2007. – 2012.  
6 Stanišni tip ili vrsta napreduje (i u pogledu kvalitete i u pogledu kvantitete) i veliki su izgledi da će i u budućnosti nastav iti napredovati.  
7 Potrebno je promijeniti način upravljanja kako bi se stanišni tip ili vrstu vratilo u povoljno stanje, ali u pre dvidivoj budućnosti nema 
opasnosti od izumiranja.  
8 Stanje stanišnog tipa ili vrste ni približno nije dobro ili čak postoji ozbiljna opasnost od izumiranja (barem regionalno).  
 
4 Kako bi se omogućilo smislenu usporedbu među državama članicama, Europa je podijeljena 
u devet biogeografskih kopnenih i pet morskih regija koje dijele slične ekološke uvjete (karta 
1.). Države članice na čijem se području nalazi više od jedne biogeografske regije dostavile 
su za svaku vrstu i stanišni tip koji postoje na njihovu području zasebnu procjenu za svaku 
biogeografsku regiju.  
 
 
Karta 1. – biogeografske i morske regije u EU27 z a izvještajno razdoblje 2007.  – 2012.9 
 
Osim procjena koje su provele države članice, EEA i njezin Europski tematski centar za 
biološku raznolikost (ETC -BD) objedinili su i procijenili podatke na biogeografskoj razini 
EU-a.  
 
2.2. Procjena stanja populacije i kretanja vrsta ptica (Direktiva o pticama)  
U pogledu Direktive o pticama, kojoj je cilj zaštititi sve vrste divljih ptica koje prirodno 
obitavaju u EU -u, države članice prvi su put dostavile podatke o veličinama populacija i 
kretanjima na njihovim nacionalnim područjima. Stanje populacije procjenjivalo se samo na 
razini EU -a. Klase stanja koje su upotrijebljene za ptice temelje se na znanstvenim kriterijima 
koji su osmišljeni kako bi se odredio rizik od izumiranja prema kojem je Međunarodna  unija 
za očuvanje prirode (IUCN) napravila Crvene popise vrsta. Za kretanja populacija vrsta koje 
nisu sigurne u razdoblju 2001.  – 2012.10 uočene su četiri vrste kretanja populacije (tablica 2.).  
                                                            
9 U izvješću je riječ o EU27 jer se odnosi na razdoblje prije pristupanja Hrvats ke. 
10 S državama članicama dogovoreno je dvanaestogodišnje razdoblje kretanja, jer bi šest godina bilo prekratko razdoblje za uočit i smislena 
kretanja populacije.  
 
5  
Klasa stanja populacije u EU -u Boja   Kretanje populacije11 Boja  
sigurna    u porastu   
gotovo ugrožena, smanjuje se ili je 
iscrpljena    stabilno   
ugrožena (tj. osjetljiva, ugrožena, 
kritično ugrožena, izumrla u toj regiji)    varira   
 smanjuje se   
nije poznata ili nije vrednovana    nepoznato   
Tablica 2. – Kodovi boja za stanja klasa populacija u EU -u i za kretanja populacija za vrste 
ptica  
 
2.3.  UPORABA KRETANJA  
Analiza na razini EU -a temelji se na objedinjenim podacima koje su dostavile države članice. 
To znači da u tim većim razmjerima mnogi pozitivni uči nci postignuti na lokalnoj, 
regionalnoj ili čak i nacionalnoj razini možda više neće biti vidljivi. Isto tako, za promjenu iz 
jedne klase stanja očuvanosti/populacije u drugu potrebna je znatna promjena jednog ili više 
pojedinačnih parametara/kriterija, a to je teško postići u kratkom razdoblju od svega šest 
godina. Rezultat toga je da promjene koje se događaju tijekom duljeg razdoblja (bilo da je 
riječ o poboljšanjima ili o pogoršanjima) koje nisu dovoljno velike da bi uzrokovale 
promjenu iz jedne klase st anja u drugu mogu ostati neopažene ako se prikazuje samo stvarne 
informacije o stanju. Iz tog razloga se, osim informacija o stanju, u izvješću navode 
informacije o kretanjima stanja očuvanosti za obilježja iz Direktive o staništima tijekom 
razdoblja od 20 07. do 2012. i o kretanjima populacije ptica tijekom razdoblja od 2001. do 
2012. U odjeljku 6. o Naturi 2000 prikazana su i dugoročna kretanja populacija ptica (1980.  –
 2012.).  
3. STANJE I KRETANJA OČU VANOSTI  
3.1.  POTPUNOST I KVALITETA  PODATAKA  
Od prošlog  izvještajnog razdoblja dogodila su se znatna poboljšanja dostupnosti, kvalitete i 
standardizacije informacija u okviru Direktive o staništima. Broj „ nepoznatih ” procjena na 
razini EU -a se prepolovio (s 18  % na 7  % za staništa i s 31  % na 17  % za vrste koj e nisu 
ptice). Poznavanje ptičjih populacija i kretanja također se znatno poboljšalo tijekom prošlog 
desetljeća, što omogućuje znatno bolje i usmjerenije mjere za očuvanje.  
Međutim, razina usklađenosti i kvalitete podataka u nacionalnim izvješćima varira i  moglo bi 
je se dodatno poboljšati ciljanim programima praćenja. Morska staništa i vrste ostaju 
najmanje poznati i u njihovo praćenje potrebno je uložiti još znatne dodatne napore. 
Osiguravanjem veće koherencije u tom području Okvirnom direktivom o pomorsk oj strategiji 
trebala bi se poboljšati ta situacija.  
                                                            
11 Kratkoročno razdoblje kretanja: 2001.  – 2012., dugoročno razdoblje: 1980.  – 2012.  
 
6 3.2.  SVE PTIČJE VRSTE  
Stanje više od polovine svih vrsta divljih ptica procijenjeno je kao sigurno. Otprilike 15  % ih 
je gotovo ugroženo, smanjuju se ili su iscrpljene, a 17  % vrsta je ugroženo (slika 1.). 
Kratkoročna kretanja populacija ptičjih vrsta pokazuju da ih samo 4  % nisu sigurne, ali se 
povećavaju, dok ih 6  % nisu sigurne, ali su stabilne, a daljnjih 20  % nisu sigurne i smanjuju 
se (slika 2.).  
 
 
 
Slika 1. – Stanje populacije ptica  Slika 2.  – Stanje populacije ptica s kratkoročnim 
kretanjima populacije za ptice koje nisu sigurne  
 
Izgleda da neke vrste ptica imaju koristi od ciljanih mjera očuvanja namijenjenih prilagodbi 
korištenja zemljištem, pogotovo na lokacijama u okviru mreže Natura 2000 . Primjerice, 
poljoprivredno -ekološki programi i programi upravljanja zemljištem koji su uspješno 
primijenjeni u Španjolskoj, Portugalu, Austriji, Mađarskoj i Njemačkoj pomogli su oporavku 
droplje, Otis tarda, vrste koja ovisi o otvorenom krajoliku (travnj acima, stepama i nedirnutim 
kultiviranim područjima) i čija se brojnost smanjuje drugdje u Europi.  Unatoč tome što se u 
nekim državama EU -a njegova populacija znatno smanjila,  populacija planinskog djetlića, 
Dendrocopos leucotos,  koji jako ovisi o starom i  mrtvom listopadnom drveću, povećala se u 
Finskoj, gdje je imala koristi od promjene načina upravljanja šumama na lokacijama mreže 
Natura 2000. Nekoliko vrsta ptica grabljivica, uključujući populacije orla krstaša Aquila 
heliaca  iz Karpatske kotline, poveć alo se kao rezultat mjera kao što su zaštita gnijezdilišta i 
upravljanje staništima.  
 
3.3. VRSTE OD INTERESA ZAJEDNICE (DIREKTIVA O STANIŠTIM A) 
 
7 Otprilike 23  % procjena vrsta na razini EU -a pokazuje povoljno stanje dok ih 60  % ima 
nepovoljno stanje, od čega  ih je 18  % nepovoljno  – loše. U pogledu kretanja stanja 60  % 
procjena koje su zabilježene kao nepovoljne sastoji se od 4  % koje se poboljšavaju, 20  % 
koje su stabilne, 22  % koje se pogoršavaju i 14  % za koje kretanja nisu poznata (slike 3. i 4.).  
 
 
 
Slika 3. – Stanje očuvanosti vrsta  Slika 4.  – Stanje očuvanosti vrsta s kretanjima za 
one koje su procijenjene kao nepovoljne  
 
O najvećem udjelu povoljnih procjena za kopnene biogeografske regije izviješeno je za 
crnomorsku (32  %) i za alpsku regiju (31  %), dok borealna regija i atlantska regija imaju 
najveći udio nepovoljnih  – loših procjena (borealna 29  %, a atlantska 32  %). Iako u morskim 
regijama ima manje procjena vrsta, u njima je znatno veći udio nepoznatih procjena (do 88  % 
u makaronezijskoj regiji ). Regija baltičkog mora pokazuje najlošije stanje, jer je tamo 60  % 
procjena nepovoljno  – loših, a za njom slijedi crnomorska regija (33  %). 
Najveću razinu povoljnih procjena imaju vaskularne biljke s 29  % i vodozemci s 28  % (slika 
5.). Mnoga loša stanja / kretanja koja se pogoršavaju zastupljena su u vrstama povezanim s 
vodenim okolišem kao što su rijeke, jezera i močvare. To odgovara nalazu da slatkovodna 
staništa uglavnom imaju nepovoljno  – neodgovarajuće stanje očuvanja. Ona su ugrožena 
promjenama koje  su ljudi prouzročili u pogledu hidrološkog funkcioniranja, gubitka 
povezanosti, kanalizacije, uklanjanja sedimenata te eutrofikacije i onečišćenja.  
Brojne vrste koje su povezane sa slatkovodnim staništima, kao što su migratorne ribe, 
smanjuju se u zabrinj avajućoj mjeri. No veliki partnerski projekti za migratornu ribu kao što 
su oni za bolen,  Aspius aspius  u Švedskoj i za veliku lojku,  Alosa alosa  u Njemačkoj uspjeli 
 
8 su ojačati populacije vraćanjem vodotokova i uklanjanjem prepreka migracijama zahvaljujući  
izgradnji ribljih prolaza. U Austriji je rastavljanje prepreka migraciji riba u gornjem dijelu 
Dunava poboljšalo mogućnosti za migraciju dunavskog lososa, Hucho hucho  i drugih 
ugroženih ribljih vrsta.  
 
 
Slika 5.  – Stanje očuvanja i kretanja za vrste po taksonomskim skupinama  
 
 
3.4.  STANIŠNI TIPOVI  
Stanje očuvanosti i kretanja za staništa gori su nego za vrste. To je tako vjerojatno zato što je 
tradicija djelovanja na očuvanju vrsta jača, što je ono jednostavnije prirode i što je vrstama 
potrebno kraće vr ijeme odziva za oporavak. U cijelom EU -u, 16  % procjena staništa je 
povoljno, dok ih je više od tri četvrtine nepovoljno, od čega je 30  % nepovoljno  – loše. U 
pogledu kretanja stanja 77  % procjena koje su zabilježene kao nepovoljne sastoji se od 4  % 
koje s e poboljšavaju, 33 % koje su  stabilne, 30  % koje pokazuju daljnje pogoršavanje i 10  % 
za koje kretanja nisu poznata (slike 6. i 7.).  
 
 
9 
 
  
Slika 6. — Stanje očuvanosti staništa  Slika 7.  — Stanje očuvanosti i kretanja za 
staništa u nepovoljnom stanju  
 
Iako je udio nepovoljnih  – loših procjena u atlantskoj i u borealnoj biogeografskoj regiji 
najveći (za obje iznosi 51  %), te dvije regije ujedno imaju i najveći udio situacija koje se 
poboljšavaju (11  % za atlantsku, a 10  % za borealnu regiju). Dok je, na prim jer, stanje 
obalnih laguna još uvijek nepovoljno  – loše u atlantskoj regiji  Danske, ciljano djelovanje u 
okviru projekata LIFE i poljoprivredno -ekoloških programa pomoglo je vratiti u prethodno 
stanje neke od obalnih laguna i okolnih obalnih livada. U Latviji, koja je dio borealne regije, 
došlo je do širenja suhih pješčanih vriština i općenito do pozitivnih kretanja za njih. One su 
uglavnom zaštićene u mreži Natura 2000 te su imale koristi od projekata LIFE i od 
inovativnog partnerstva s rukovoditelji ma lokacija za vojnu obuku. Uspješan povrat u 
prethodno stanje mediteranskih slanih livada u Sloveniji osiguravanjem tradicionalnih 
aktivnosti u slaništima i drugim mjerama upravljanja poboljšao je stanje očuvanosti tog 
stanišnog tipa.  
 
3.5.  NAPREDAK U POSTIZANJU 1. CILJA STRATEGIJE ZA BIOLOŠK U RAZNOLIKOST  
Primarni je cilj Strategije EU -a za biološku raznolikost zaustaviti gubitak biološke 
raznolikosti i degradaciju usluga ekosustava u EU -u do 2020. te ih, koliko je to moguće, 
vratiti u prethodno stanje.  Prvim ciljem Strategije određeni su mjerljivi ciljevi za poboljšanje 
stanja očuvanosti staništa i vrsta zaštićenih direktivama o prirodi. Upotrebljavajući kao 
referentne vrijednosti izvješće iz 2009. koje je napravljeno u skladu s Direktivom o staništima 
i ocjenu stanja iz 2004. „Ptice u EU -u”12, određeni su sljedeći ciljevi:  
                                                            
12 BirdLif e International (2004.) Birds in the European Union: a status assessment (Ptice u Europskoj uniji: ocjena stanja). Wageningen , 
Nizozemska: BirdLife International.  
 
10  povećanje procjena staništa čije je stanje očuvanosti u skladu s Direktivom o 
staništima povoljno ili poboljšano za 100  % (34  %) te procjena vrsta s takvim stanjem 
očuvanosti za 50  % (25,5  %) i  
 povećanje procjena vrsta čije je stanje u skladu s Direktivom o pticama sigurno ili 
poboljšano za 50  % (78  %).  
Ti su ciljevi utemeljeni na optimalnom, ali ostvarivom scenariju kojim se pretpostavlja da će 
države članice u potpunosti provesti mj ere u skladu s tim direktivama kako bi poboljšale 
stanje očuvanosti.  
Slikom 8. prikazan je napredak u ostvarivanju zacrtanih ciljeva. No pri usporedbi procjena za 
različita razdoblja nužno je koliko je to moguće osigurati da uočene promjene budu stvarne, a  
ne samo rezultat bolje dostupnosti podataka ili različite metodologije.13 Ključni su zaključci 
sljedeći:  
 Do sada nije bilo bitnih promjena stanja za stanišne tipove. Procjene koje su prethodno 
dale povoljne rezultate i dalje su takve. Ni jedno dodatno stan ište nije postiglo povoljno 
stanje očuvanosti (16  %). Sada je 4  % staništa procijenjeno kao nepovoljna koja se 
poboljšavaju,  30 % ih se još pogoršava, a 42  % ih se nije promijenilo od 2006.14 
 Teže je ocijeniti promjene između izvještajnih razdoblja za vrste. Osim stvarnih promjena 
stanja, na procjene su znatno utjecala i poboljšanja podataka i metodologije. Ako se to 
uračuna, proizlazi da je 22  % vrsta, a ne 17  % vjerojatno imalo povoljno stanje 2007. Ako 
se to uzme u obzir, može se zaključiti da je stv arno poboljšanje u povoljnim procjenama 
vrsta bilo vrlo maleno (1  – 2 % više nego u 2007.). Stoga se na slici 8. ujedno vidi i cilj „s 
pogledom unatrag”  – ona pokazuje kako bi izgledao pravi cilj da su te vrste 2007. 
ocijenjene kao povoljne. Ako se razmatr a sve procjene vrsta, njih 5  % sada je 
procijenjeno kao nepovoljne koje se poboljšavaju, 22  % ih se još pogoršava, a 33  % ih se 
nije promijenilo od 2006.  
 Udio procjena ptičjih vrsta čije je stanje ocijenjeno kao „sigurno” i dalje je 52  % (kao i u 
2004.). K ada se razmatra sve procjene ptica, 8,5  % ih nije sigurno ali se povećavaju, 2  % 
ih nije sigurno ali su stabilne, a 20  % ih se i dalje smanjuje.  
Opće kretanje za staništa uglavnom je slično onome za vrste. Ona koja su već 
povoljna/sigurna ostaju stabilna i li se dodatno poboljšavaju. Mali se udio 
nepovoljnih/nesigurnih procjena poboljšava, ali se veći udio onih za koje je ranije 
ustanovljeno da su nepovoljne nastavlja pogoršavati. Ako ne bude znatnog poboljšanja 
kretanja, do 2020. neće biti moguće postići pr vi cilj.  
                                                            
13 Dodatne informacije potražite u izvješću EEA -e br. 2/2015 – Stanje prirode u EU -u: rezultat i izvješćivanja u skladu s direktivama o 
prirodi za 2007.  – 2012.  
14 Uključujući one koje su i dalje „nepoznate”.  
 
11 
 
Slika  8. — Napredak u postizanju 1. cilja Strategije o biološkoj raznolikosti („nepoznate” situacije 
nisu prikazane)  
 
4.  PRITISCI I PRIJETNJE  
Radi boljeg razumijevanja čimbenika koji utječu na stanje i kretanja, države članice dostavile 
su str ukturirane informacije o pritiscima i prijetnjama,15 npr. o temeljnim uzrocima koji 
utječu na vrste i staništa. Za kopnene su sustave (slika 9.) „poljoprivreda”  i „promjene 
prirodnih uvjeta”  koje su prouzročili ljudi najveći problemi koji su prepoznati za s ve tri 
skupine (ptice, druge vrste i staništa). U pogledu „ poljoprivrede ” pritisci i prijetnje koji se 
najčešće spominju su promjene uzgojne prakse, ispaša stoke (uključujući napuštanje 
pastirskih sustava / nedostatak ispaše), gnojidba i pesticidi. U pogle du „promjena prirodnih 
uvjeta ” čimbenici o kojima se najčešće izvješćuje promjene su koje su ljudi prouzročili u 
hidrološkim uvjetima i uvjetima vodnog tijela, promjene hidrografskog funkcioniranja, 
smanjenje povezanosti staništa i dobivanje vode od podzem nih voda. Ta je procjena u skladu 
s onom napravljenom u skladu s Okvirnom direktivom o vodama u kojoj su poljoprivreda i 
hidromorfologija navedene kao glavni pritisci koji utječu na vodna tijela16.  
                                                            
15  Države članice morale su rangirati svaku prijavljenu prijetnju/pritisak po važnosti kao „važnu”, „srednje važnu” ili „manje v ažnu”.  
16  Vidi Plan zaštite europskih vodnih resursa COM(2012) 673 i Komunikaciju Komisije o Okvirnoj direktivi o vodama i Direktivi o 
poplavama: Aktivnosti za postizanje „dobrog stanja” voda u EU -u i smanjenje rizika od poplava COM(2015) 120.  
 
12 
 
Slika 9. — Učestalost (%) važnih prijetnji i pritisaka 1. razine (zajedno)  — kopneni sustavi  
 
U pogledu morskih sustava, glavni su pritisci i prijetnje o kojima se izvješćuje „ uporaba živih 
resursa ” (prvenstveno ribolova i izlova vodenih resursa, no u manjoj mjeri i akvakulture) i 
„onečišćenje ” (slika 10.).  
O „Promjenama prirodnih uvjeta” (jaružanje, izmjena hidrološkog režima i upravljanje 
obalom), „ poremećajima koje su uzrokovale ljudske djelatnosti ” te utjecaju klimatskih 
promjena na morske ptice također se izvješćuje kao o važnima.  
 
 
13 
 
 
Slika 10. — Učestalos t (%) važnih prijetnji i pritisaka 1. razine (zajedno)  — morski sustavi  
 
5. PERSPEKTIVA EKOSUSTAV A 
Analiza stanja očuvanosti i kretanja za staništa i vrste napravljena je prema njihovoj sklonosti 
ekosustavima koji su nabrojeni u tipologiji napravljenoj u o kviru inicijative EU -a 
„Organiziranje i procjena ekosustava i njihovih usluga” (MAES)17. Na slici 11. prikazani su 
stanje očuvanosti i kretanja staništa i vrsta po vrsti ekosustava.  
 
5.1. KOPNENI EKOSUSTAVI  
Stanja očuvanosti i kretanja za staništa i vrste znatno variraju među kopnenim ekosustavima. 
Travnjaci i močvare imaju najveći udio staništa s nepovoljno  – lošim stanjem i 
pogoršavanjem. To potvrđuju i nalazi o pritiscima i prijetnjama kojima je istaknuto da na te 
sustave posebno utječu poljoprivreda i h idrološke promjene.  
 
 
                                                            
17 http://biodiversity.europa.eu/maes   
 
14 
 
 
 
Slika 11.  — Stanje očuvanja (CS) i kretanja za staništa po vrstama ekosustava (MAES)  
(broj procjena je u zagradama)  
 
Budući da je situacija u ta dva ekosustava nepovoljna u svim biogeografskim regijama, 
studije slučajeva pokazuju da je poboljšanje moguće ako se poduzmu odgovarajuće, ciljane 
mjere.  
 Travnjaci  
Prirodni i poluprirodni travnjaci među ekosustavima su koji su najbogatiji vrstama u EU -u. 
Prethodno su im bili svojstveni opsežni sustavi upravljanja, ali se zadnjih desetljeća  njihova 
površina jako smanjuje. Otprilike je 49  % procjena EU -a za 45 travnjačkih stanišnih tipova 
od interesa za Zajednicu nepovoljno  – loše. Nadalje, gotovo 50  % ptica koje su povezane s 
travnjacima je u opadanju, a stanje očuvanosti drugih vrsta uglavn om je nepovoljno.  
Sadašnji pritisci na travnjake uključuju intenzifikaciju uporabe, neodgovarajuće uzgojne 
prakse, prenamjenu za drugačije korištenje zemljištem i napuštanje. U Litvi dvije trećine 
ocjenjivanja travnjačkih stanišnih tipova pokazuju pogoršav ajuća kretanja, a u Ujedinjenoj 
Kraljevini sva imaju nepovoljno  – loše stanje očuvanosti. Isto tako, populacije 
rasprostranjenih ptica koje ovise o travnjacima kao što su kosac, Crex crex , i vivak, Vanellus 
vanellus , jako se smanjuju u EU -u. 
 
15 Unatoč tome, g dje su uspostavljene kada su poduzete odgovarajuće mjere EU -a i nacionalne 
mjere, uspjelo se okrenuti negativna kretanja . U Estoniji su, na primjer, velika područja 
poluprirodnih travnjaka vraćena u prethodno stanje uz potporu EU -a u okviru Europskog 
poljo privrednog fonda za ruralni razvoj, Europskog fonda za regionalni razvoj i instrumenta 
LIFE. To je omogućilo prilagodbu prakse košnje na postojećim livadama i ponovnu 
uspostavu opsežnih mjera upravljanja za napuštene livade. Prvobitno je isprobano na 
lokac ijama mreže Natura 2000, a kasnije šire primijenjeno na održivo upravljanje livadama.  
 Močvare  
Močvare, uključujući cretove, među najugroženijim su ekosustavima u Europi, zbog velikih 
gubitaka koji su se dogodili u zadnjim desetljećima. Iako one čine samo otprilike 2  % 
područja EU -a i 4,3  % područja mreže Natura 2000, izuzetno su bitne za široki ras pon vrsta. 
Većina močvarnih stanišnih tipova zaštićena je u EU -u.  
Procjene stanja očuvanosti pokazuju da je 51  % staništa povezanih s močvarama u 
nepovoljno lošem stanju. Hidrološke promjene koje su prouzročili ljudi (kao što je odvodnja) 
daleko su najvaž niji pritisak. U Irskoj, primjerice, svi „cretovski” stanišni tipovi imaju 
nepovoljno stanje očuvanosti, a stanje tresetišta se nastavlja pogoršavati zbog vađenja treseta 
i odvodnje. Zbog velikog pogoršavanja stanja močvara u cijelom EU -u smanjuju se 
popul acije nekih vrsta koje jako ovise o močvarama, kao što su veliki pozviždač, Numenius 
arquata ,ili crveni mukač, Bombina bombina . No ta se kretanja mogu okrenuti. U Belgiji, 
primjerice, gotova sva vrednovanja vrsta močvarnih staništa pokazuju kretanje koje je 
stabilno ili se poboljšava, zahvaljujući brojnim projektima velikog opsega i stalnim naporima 
na lokacijama mreže Natura 2000.  
Vrste koje ovise o močvarama kao što je bukavac, Botaurus stellaris , pokazuju znatan 
oporavak populacija kada su obuhvaćene mj erama očuvanja usmjerenim na njihova staništa. 
To je bio slučaj i u Ujedinjenoj Kraljevini, uz potporu iz programa LIFE.  
 
5.2. MORSKI EKOSUSTAVI  
Stanje očuvanosti i kretanja u velikoj mjeri variraju i za morske ekosustave (slika 11.). No, 
zbog relativno ma log broja morskih svojstava obuhvaćenih Direktivom o staništima i velikog 
broja „nepoznatih”, rezultati su manje pouzdani.  
Od vrsta ptica povezanih s morskim ekosustavima 61  % ih je sigurno. Otprilike jedna 
četvrtina je ugrožena, pri čemu se ističe utjecaj  prijetnji kao što su grabežljivost i 
uznemiravanje kolonija, usputni ulov u ribarstvu i onečišćenje mora.  
Zbog složenosti rada u morskom okruženju i relativnog nedostatka podataka, zaštita morskih 
svojstava i uspostavljanje mreže Natura 2000 (pogotovo dal je od obale) manje su 
uznapredovali. No mjerama usmjerenim na bolje i osjetljivije upravljanje lokacijama te na 
zabranu oštećujućih djelatnosti mogu se postići brza poboljšanja. U Irskoj je, primjerice, 
nedavno pozitivno kretanje u stanju očuvanosti alge m aerl, Lithothamnium coralloides , 
povezano s režimom zaštite iz Direktive o staništima. Neke ugrožene morske ptice također su 
imale koristi od mjera očuvanja u okviru mreže Natura: populacija dugorepe čigre, Sterna 
 
16 dougalli , znatno se povećala u EU -u zahval jujući zaštiti lokaliteta za razmnožavanje i 
upravljanju njima, uključujući i kontrolu grabežljivaca.  
 
6.  ULOGA MREŽE NATURA 2000  
Mreža Natura 2000, koja se sastoji od posebnih zaštićenih područja (SPA) u okviru Direktive 
o pticama i posebnih područja očuvanja18 (SAC) u okviru Direktive o staništima, obuhvaća 
područja s velikom vrijednošću biološke raznolikosti. Ona sada obuhvaća više od 18  % kopna 
EU-a i više od 4  % europskih mora. Ona je glavni instrument kojim se u okviru direktiva o 
prirodi koristi z a stvaranje dobrog/povoljnog stanja za vrste i staništa. U trenutačnom 
razdoblju izvješćivanja broj lokacija povećao se za 9,3  % za posebna područja očuvanja i za 
12,1 % za posebna zaštićena područja, dok se područje obuhvaćeno mrežom povećalo za 
41,2 % za  posebna područja očuvanja i za 28,9  % za posebna zaštićena područja. Većina tih 
povećanja povezana je s pridruživanjem Bugarske i Rumunjske EU -u 2007. i s morskom 
sastavnicom mreže.  
Iako je došlo do važnog napretka u označavanju posebnih područja očuvanja  u nekim 
državama članicama i u daljnjem radu na planovima upravljanja, potpuni potencijal te mreže 
još se mora ostvariti. To je zato što mjere očuvanja koje su potrebne za te lokacije nisu još u 
potpunosti uvedene, pa je, na primjer, za samo 50  % lokacija  izviješeno da imaju 
sveobuhvatne planove upravljanja. Isto tako izgleda da su ulaganja bila nedovoljna da bi se u 
nekim državama članicama postigao taj cilj19 i da mogućnosti koje nude primjerice 
zajednička poljoprivredna politika, zajednička ribarstvena p olitika i regionalna politika EU -a 
nisu u potpunosti ostvarene.  
 
6.1.  DOPRINOS MREŽE STANJU  OČUVANOSTI (DIREKTIVA O STANIŠTIM A) 
Mrežom su u raznim mjerama obuhvaćeni stanišni tipovi popisani u Prilogu I. i vrste 
popisane u Prilogu II. direktive, za koje su  označena posebna područja očuvanja. Kako bi se 
uskladilo obuhvaćenost mrežom Natura 2000 sa stanjima i kretanjima, procjene su 
podijeljene u tri skupine na temelju opsega u kojem su stanišni tipovi i vrste zastupljeni u 
mreži Natura 2000, tj. obuhvaćeno j e više od 75  % (velika obuhvaćenost), 35  – 75 % (srednja 
obuhvaćenost) i manje od 35  % (mala obuhvaćenost) (vidi sliku 12.).  
 
                                                            
18  Lokacije u okviru Direktive o staništima predlažu države članice i one se prvotno nazivaju  „područjima od značaja za Zajedni cu” (SCI) 
prije nego što se službeno nazovu posebnim područjima očuvanja  – podaci u ovom izvješću odnose se na oba ta naziva.  
19  Financiranje mreže Natura 2000  – ulaganje u mrežu Natura 2000: ostvarivanje poboljšanja za prirodu i ljude, SEC(2011) 1573 završna 
verzija, 12.12.2011.  
 
17 
 
 
 
Slika 12. — Kretanja u stanju očuvanosti staništa iz Priloga I. koja su države članice ocijenile 
kao nepovoljna (za staništa k ojima je više od 75  %, 35  – 75 % ili manje od 35  % područja 
obuhvaćeno mrežom Natura 2000)  
 
Ukupno stanje očuvanosti staništa i vrsta ne može se pripisati obuhvaćenosti mrežom Natura 
2000. No i za staništa i za vrste s nepovoljnim stanjem, kretanja u stanj u očuvanosti20 blisko 
su povezana s obuhvaćenosti mrežom Natura 2000. Udio procjena sa stanjem koje se 
pogoršava veći je u situacijama s malom obuhvaćenošću (0  – 35 %) nego u situacijama s 
velikom obuhvaćenošću (75  – 100 %). Nasuprot tome, vjerojatnije je d a će ona područja u 
kojima je obuhvaćenost mrežom Natura 2000 relativno veća biti procijenjena kao stabilna. 
Time se ističe ključna uloga mreže u stabiliziranju stanja očuvanosti.  
Zanimljiv je primjer Poljske, gdje je 80  – 90 % ugroženih vapnenačkih travnj aka stanišnog 
tipa 6210 obuhvaćeno mrežom. To je stanište u prošlosti često bilo napušteno ili se njime loše 
upravljalo. Njegovo se stanje nedavno popravilo zahvaljujući provedbi mjera očuvanja na 
lokacijama mreže Natura 2000 koje su uključivale uklanjanje  grmlja, košnju i u nekim 
slučajevima ekstenzivnu ispašu. Ta su djelovanja, uglavnom financirana iz Europskog fonda 
za regionalni razvoj, dovela do postupnog povećanja područja tog travnjačkog staništa i 
njegove manje razlomljenosti. To je pak pomoglo opor avku endemske pjegave tekunice, 
Spermophilus suslicus , čija se populacija gotovo isključivo nalazi na lokacijama mreže 
Natura 2000 . To je očit primjer kako ljudske djelatnosti, uključujući one s gospodarskom 
namjenom, ako ih se provodi na održiv način mogu biti korisne za očuvanje staništa i vrsta.  
 
6.2.  KRETANJA ZA VRSTE KOJ E OVISE O MREŽI POSE BNIH ZAŠTIĆENIH PODR UČJA (DIREKTIVA O 
PTICAMA ) 
Veći udio vrsta ptica iz Priloga I., koje kao ključnu mjeru imaju oznaku SPA, pokazuje 
kretanje prema povećanju rasplodne populacije (slika 13.) u usporedbi s vrstama koje nisu 
uključene u tom Prilogu. Iz toga se može zaključiti da ciljano djelovanj e na očuvanju za te 
                                                            
20 i kratkoročno kretanje populacije za vrste.  
 
18 vrste, a pogotovo upravljanje SPA -ovima, pozitivno utječe na njihove populacije. Vrste i 
podvrste iz Priloga I. za koje su izrađeni Akcijski planovi EU -a za vrste i koje imaju prioritet 
za financiranje u okviru programa LIFE pokazuju jo š veći udio kretanja prema povećanju 
populacije.  
Otprilike 35  % vrsta iz Priloga I. koje se dugoročno smanjuju kratkoročno pokazuje 
povećanje ili stabilno kretanje. To je očito znak stabilizacije i u nekim slučajevima 
poboljšanja njihova stanja. No 45  % vr sta čije se populacije dugoročno smanjuju smanjuje se 
i kratkoročno, što navodi na zaključak da je još uvijek potrebno uložiti puno pažnje i napora 
da bi se obrnulo to smanjivanje.  
 
 
 
Slika 13. — Dugoročno (od 1980.) kretanje rasplodne populacije (u postocima) po Prilogu  
 
Ždral, Grus grus , karakteristična vrsta iz Priloga I. čija su područja za razmnožavanje, 
spavanje i prezimljavanje pod posebnom zaštitom mreže Natura 2000 i koja je bila predmet 
brojnih ciljanih mjera očuvanja, iznenađujuće se oporav ila u brojnosti i opsegu otkad je 
početkom 80 -ih stupila na snagu Direktiva o pticama.  
 
7. ZAKLJUČCI  
Ovo je druga procjena stanja očuvanosti u okviru Direktive o staništima, što omogućuje 
izradu prve usporedne procjene na razini EU -a. Dodatna je prednost da se znanje o stanju i 
kretanjima za zaštićene vrste i staništa znatno poboljšalo od zadnjeg izvještajnog razdoblja. 
Nadalje, u okviru Direktive o pticama provedeno je slično izvješće, čime je prvi put 
 
19 omogućena izrada sveobuhvatne procjene stanja i kreta nja svih vrsta obuhvaćenih 
zakonodavstvom EU -a o prirodi.  
Neke vrste i staništa obuhvaćeni zakonodavstvom pokazuju znakove oporavka, kao što se 
vidi iz priča o uspjesima postignutima u različitim dijelovima Europe. Postoje jasne naznake 
da mreža Natura 200 0 ima veliku ulogu u stabilizaciji staništa i vrsta čije je stanje 
nepovoljno, pogotovo kada su u odgovarajućem opsegu provedene potrebne mjere očuvanja.  
No ukupno se stanje vrsta i staništa u EU -u nije znatno promijenilo u razdoblju od 2007. do 
2012., tij ekom kojeg se za brojna staništa i vrste pokazalo da su u nepovoljnom stanju, a 
stanje znatnog udjela njih i dalje se pogoršava. Stoga su za očuvanje potrebna znatno veća 
nastojanja na očuvanju kako bi se postiglo prvi cilj biološke raznolikosti EU -a za 20 20. 
Posebno je zabrinjavajuće stanje nekih skupina vrsta, kao što su slatkovodne ribe, i staništa 
kao što su travnjaci i močvare. Kako bi se preokrenulo ta kretanja potrebno je riješiti 
probleme znatnih pritisaka i prijetnji od promjena poljoprivrednih pra ksi i stalnih promjena 
hidroloških uvjeta te od prekomjernog iskorištavanja i onečišćenja morskog okoliša.  
Učinkovito upravljanje i povrat u prethodno stanje područja u okviru mreže Natura 2000 
ključno je za postizanje ciljeva tih direktiva. Unatoč napretk u u uspostavljanju mreže, 
napredak postignut u uvođenju ciljeva i mjera očuvanja koji u potpunosti odgovaraju 
potrebama zaštićenih staništa i vrsta nije dovoljan. Do kraja 2012. samo je za 50  % lokacija 
izviješćeno da imaju sveobuhvatne planove upravljanja . EU -ovim instrumentima 
financiranja, koji pružaju mogućnosti potpore za upravljanje lokacijama u okviru mreže 
Natura 2000 i za njihov povrat u prethodno stanje, nije se dovoljno koristilo.21 
Stanje očuvanosti vrsta i staništa može se poboljšati ciljanim dj elovanjem, kao što je 
pokazano primjerice programom LIFE Nature i prilagođenim poljoprivredno -ekološkim 
mjerama sufinanciranim iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj. Komisija s 
državama članicama i dionicima radi na biogeografskoj razini EU -a na promicanju razmjene 
iskustava i dobre prakse u upravljanju i povratu u prethodno stanje. Takvim će se 
poboljšanjima nastaviti ostvarivati znatne gospodarske koristi od opsežnih usluga ekosustava 
koje pruža mreža Natura 2000. Koristi, čija se vrijednos t procjenjuje na iznos od 200  – 300 
milijardi EUR samo za kopnene lokacije, uključuju skladištenje ugljika, ublažavanje 
prirodnih opasnosti, pročišćavanje vode, zdravlje i turizam.22 To bi trebalo nastaviti poticati 
daljnja ulaganja u mrežu.  
U okviru REFIT -a (Komisijina Programa za prikladnost i učinkovitost propisa), Komisija je 
nedavno pokrenula „provjeru prikladnosti” direktiva o prirodi kako bi procijenila jesu li one 
primjerene svrsi. Provjerom prikladnosti provjeravat će se niz pitanja povezanih s 
djelotvornošću, učinkovitošću, dosljednošću, relevantnošću i dodanom vrijednosti EU -a tog 
zakonodavstva. Ovim će se izvješćem o stanju prirode osigurati važni ulazni podaci za 
provjeru prikladnosti, pogotovo u pogledu djelotvornosti zakonodavstva. Rezultati ć e također 
biti uključeni u pregled na polovini razdoblja provedbe Strategije za biološku raznolikost.  
                                                            
21 Financiranje mreže Natura 2000  – ulaganje u mrežu Natura 2000: ostvarivanje poboljšanja za prirodu i ljude, SEC(2011) 1573 završna 
verzija, 12.12.2011.  
22 Procjena ukupne ekonomske vrijednosti koristi koje pruža mreža Natura 2000, IEEP (prosinac 2011.).