P9_TA(2021)0505

Novi smjerovi humanitarnog djelovanja EU-a

Rezolucija Europskog parlamenta od 15. prosinca 2021. o novim smjerovima humanitarnog djelovanja EU-a (2021/2163(INI))

(2022/C 251/07)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir članke 208. i 214. Ugovora o funkcioniranju Europske unije,

— uzimajući u obzir članak 21. Ugovora o Europskoj uniji,

— uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1257/96 od 20. lipnja 1996. o humanitarnoj pomoći (1),

— uzimajući u obzir Odluku (EU) 2021/836 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. svibnja 2021. o izmjeni Odluke br. 1313/2013/EU o Mehanizmu Unije za civilnu zaštitu (2),

— uzimajući u obzir Uredbu (EU) 2021/947 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. lipnja 2021. o uspostavi Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju – Globalna Europa, izmjeni i stavljanju izvan snage Odluke br. 466/2014/EU te stavljanju izvan snage Uredbe (EU) 2017/1601 i Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 (3),

— uzimajući u obzir Zajedničku izjavu Vijeća i predstavnika vlada država članica koji su se sastali u Vijeću, Parlamenta i Komisije o Europskom konsenzusu o humanitarnoj pomoći iz 2008. (4),

— uzimajući u obzir Četvrtu ženevsku konvenciju o zaštiti civilnih osoba u vrijeme rata od 12. kolovoza 1949.,

— uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2003/335/PUP od 8. svibnja 2003. o istrazi i progonu počinitelja genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina (5),

— uzimajući u obzir zaključke Vijeća od 26. studenoga 2018. o jačanju globalne sigurnosti opskrbe hranom i prehrane,

— uzimajući u obzir smjernice EU-a o promicanju usklađenosti s međunarodnim humanitarnim pravom (6),

— uzimajući u obzir Rezoluciju 2286 Vijeća sigurnosti UN-a od 3. svibnja 2016. o zaštiti ranjenika i bolesnika te medicinskog i humanitarnog osoblja u oružanim sukobima,

— uzimajući u obzir izvješće glavnog tajnika UN-a od 23. kolovoza 2016. o ishodu Svjetskog humanitarnog sastanka na vrhu i obvezama koje su preuzeli njegovi sudionici,

— uzimajući u obzir sporazum Veliki dogovor potpisan 23. svibnja 2016., godišnja neovisna izvješća o njemu, posebno izvješće iz 2021. te okvir Velikog dogovora 2.0 i njegove priloge predstavljene na godišnjem sastanku o Velikom dogovoru 2.0 od 15. do 17. lipnja 2021.,

— uzimajući u obzir izvješće visokog povjerenika UN-a za izbjeglice iz srpnja 2021. o upotrebi fleksibilnog financiranja tijekom 2020. i njegova naknadna ažuriranja,

— uzimajući u obzir Okvir iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa za razdoblje 2015. – 2030., usvojen na trećoj Svjetskoj konferenciji UN-a o smanjenju rizika od katastrofa, održanoj od 14. do 18. ožujka 2015. u Sendaiju (Japan) i ishode globalnih platformi o smanjenju rizika od katastrofa održanih u Cancunu (2017.) i Ženevi (2019.),

— uzimajući u obzir Program UN-a za održivi razvoj do 2030. i ciljeve održivog razvoja,

— uzimajući u obzir Globalni humanitarni pregled Ureda UN-a za koordinaciju humanitarnih pitanja iz 2021. i njegova mjesečna ažuriranja,

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 3. ožujka 2021. naslovljenu „Unija ravnopravnosti: Strategija o pravima osoba s invaliditetom za razdoblje 2021.– 2030.” (COM(2021)0101),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 10. ožujka 2021. o humanitarnom djelovanju EU-a: novi izazovi, ista načela (COM(2021)0110) i naknadne zaključke Vijeća od 20. svibnja 2021.,

— uzimajući u obzir svoje rezolucije o humanitarnoj pomoći, osobito rezolucije od 11. prosinca 2013. o pristupu EU-a otpornosti i smanjenju rizika od katastrofa u zemljama u razvoju: pouka iz krize u vezi sa sigurnosti hrane (7), od 26. studenoga 2015. o obrazovanju djece u izvanrednim situacijama i dugotrajnim krizama (8), od 16. prosinca 2015. o pripremama za Svjetski humanitarni sastanak na vrhu: izazovi i mogućnosti za pružanje humanitarne pomoći (9), od 1. lipnja 2017. o otpornosti kao strateškom prioritetu vanjskog djelovanja EU-a (10) te od 17. travnja 2018. o provedbi Instrumenta za razvojnu suradnju, Instrumenta za humanitarnu pomoć i Europskog razvojnog fonda (11),

— uzimajući u obzir članak 54. Poslovnika,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za razvoj (A9-0328/2021),

A. budući da su humanitarne potrebe na dosad najvišoj razini te da 2021. godine 238 milijuna ljudi treba pomoć, uglavnom zbog sukoba, ali i zbog sistemskih čimbenika kao što su klimatske promjene, prirodne katastrofe, uništavanje okoliša, rast svjetskog stanovništva, nesigurnost opskrbe hranom, ograničeni vodni resursi i neuspjelo upravljanje; budući da rast humanitarnih potreba i njihova sve veća složenost utječu na svaki od ciljeva održivog razvoja i upozoravaju na zabrinjavajući nedostatak globalnog napretka u pogledu Programa održivog razvoja do 2030.;

B. budući da je pandemija bolesti COVID-19 pogoršala postojeće slabosti i nejednakosti, povećala humanitarne potrebe – pri čemu je u prvom redu zabilježen nagli porast gladi i nedostatak opskrbe hranom te je gotovo 300 milijuna ljudi u opasnosti od akutne nesigurnosti opskrbe hranom, a više od 40 milijuna suočava se s kritičnom razinom nesigurnosti opskrbe hranom – te otežala humanitarni odgovor zbog zatvaranja granica i drugih ograničenja, kao onih za koje su odgovorne strane u oružanim sukobima; budući da je rast humanitarnih potreba djelomično rezultat nedovoljne razvojne pomoći za rješavanje uzroka nestabilnosti; budući da se prema podacima Organizacije za gospodarsku suradnju i razvoj humanitarna pomoć za sve nestabilne situacije od 2015. do 2016. povećala za 38 %, dok se programska razvojna pomoć za nestabilne situacije nije povećala tijekom istog razdoblja (12); budući da je od 2014. do 2018. humanitarna pomoć činila drugi najveći udio doprinosa za prekomorsku razvojnu pomoć u 29 zemalja u Odboru za razvojnu pomoć (13);

C. budući da je, s jedne strane, pandemija bolesti COVID-19 stvorila brojne logističke prepreke međunarodnim organizacijama koje provode operacije pomoći, dok su, s druge strane, ti logistički izazovi doprinijeli brojnim promjenama u načinu provedbe programa pomoći, posebno u pogledu povećanja važnosti lokalizacije humanitarne pomoći;

D. budući da je 2018. otprilike 108 milijuna ljudi trebalo međunarodnu humanitarnu pomoć zbog oluja, poplava, suša i šumskih požara; budući da bi do 2050. humanitarna pomoć mogla svake godine biti potrebna za više od 200 milijuna ljudi zbog klimatskih katastrofa i socioekonomskog učinka klimatskih promjena;

E. budući da su žene i djevojčice najviše pogođene kriznim situacijama; budući da je 90 % veća vjerojatnost za adolescentice u područjima sukoba da ne pohađaju školu, da 70 % žena u humanitarnom okruženju češće trpi rodno uvjetovano nasilje, a više od 70 % osoba koje se suočavaju s kroničnom gladi su žene;

F. budući da je humanitarni zračni most EU-a, koji je uspostavljen kao odgovor na prometna ograničenja zbog pandemije, uvelike pomogao u zatvaranju kritičnih propusta u humanitarnom odgovoru olakšavanjem prijevoza pomoći, hitne pomoći i humanitarnog osoblja;

G. budući da veća učestalost i intenzitet katastrofa izazvanih klimatskim promjenama potiče sukobe i drži veći broj ljudi zarobljen u stanju dugotrajne raseljenosti na dosad neviđene načine, dok je niz dugotrajnih kriza i dalje neriješen;

H. budući da rastuće humanitarne potrebe nisu popraćene dostatnim resursima, što dovodi do brzog povećanja razlika u financiranju: 2020. godine pružen je odgovor na manje od polovice humanitarnog apela UN-a, a od kraja kolovoza 2021. samo je 10,9 milijardi USD bilo dostupno za financiranje potreba koje su iznosile 36,6 milijardi USD (30 % ukupnog iznosa) (14); budući da je 2020. financiranje koje nije povezano s odgovorom na pandemiju bolesti COVID-19 20 najvećih javnih donatora palo ispod razine iz 2019. (15);

I. budući da se globalno financiranje humanitarne pomoći i dalje u velikoj mjeri oslanja na vrlo ograničen broj donatora, pri čemu deset najvećih donatora doprinosi s oko 85 % svih sredstava;

J. budući da je humanitarna pomoć ključni stup vanjskog djelovanja EU-a i budući da je 2020. ukupno financiranje EU-a i država članica činilo 36 % globalne humanitarne pomoći, što je najveći udio u svijetu; budući da se razina doprinosa razlikuje unutar EU-a, pri čemu četiri države članice i Komisija odgovaraju za oko 90 % cjelokupnog financiranja humanitarne pomoći EU-a;

K. budući da ponovno potvrđena predanost potpisnica sporazuma Veliki dogovor 2.0 da osiguraju da humanitarni odgovor bude lokalan što je više moguće i međunarodan koliko je to potrebno podrazumijeva obvezu da se lokalnim i nacionalnim akterima pruži najmanje 25 % humanitarne pomoći što je moguće izravnije; budući da je taj cilj, međutim, daleko od ostvarenja;

L. budući da je zbog trenutačnog manjka u financiranju razvoja nužno poboljšati učinkovitost, djelotvornost, vidljivost, podjelu rizika, transparentnost i odgovornost humanitarnog sustava te zajamčiti da više zemalja doprinosi humanitarnim naporima da pomoć zadovolji potrebe pogođenog stanovništva, na što je nedavno ukazao Veliki dogovor 2.0, koji je usmjeren na lokalizaciju i kvalitetno financiranje kao ključne prioritete;

M. budući da se „kvalitetno financiranje” sastoji od jednog od dvaju prioriteta Velikog dogovora 2.0; budući da se u drugom stupu Političkog foruma na visokoj razini o financiranju humanitarne pomoći 2016. poziva na proširenje baze humanitarnih resursa putem partnerstava s novim bilateralnim donatorima i privatnim sektorom, čime se olakšavaju tokovi doznaka i islamsko socijalno financiranje (16); budući da je humanitarna pomoć privatnih donatora već u porastu i da se povećala za 9 % sa 6,2 milijarde USD 2018. na rekordnih 6,8 milijardi USD 2019. (17);

N. budući da je Komisija predložila pokretanje pilot-projekta za mješovito financiranje kako bi se znatno povećala baza resursa za humanitarno djelovanje te je pozvala na daljnje uključivanje privatnog sektora u tu svrhu;

O. budući da je fragmentacija humanitarne pomoći i dalje trajan izazov uz velik broj donatora i agencija za pomoć i nedostatak koordinacije između njihovih aktivnosti i projekata;

P. budući da donatori potiču korištenje konzorcijske organizacije u razvojnoj suradnji i humanitarnoj pomoći; budući da u usporedbi s drugim metodama konzorcijsku organizaciju obično obilježavaju veći ciljevi i više resursa;

Q. budući da rješavanje humanitarnih kriza ne zahtijeva samo više financijskih sredstava nego i odlučne političke napore za smanjenje potreba sprečavanjem i okončanjem sukoba, zaštitom temeljnih ljudskih prava, promicanjem održivog razvoja, smanjenjem rizika i ranjivosti, borbom protiv klimatskih promjena i prilagodbom na njih, borbom protiv korupcije u dodjeli sredstava i rješavanjem problema nedostatka transparentnosti u odnosima s lokalnim organizacijama;

R. budući da se kontinuiranim kršenjima međunarodnog humanitarnog prava diljem svijeta, uključujući napade na civile te humanitarne i zdravstvene radnike, dovode u pitanje temeljni standardi i načela, uz rastuće prepreke pružanju humanitarne pomoći;

S. budući da je posljednjih godina broj napada na humanitarno osoblje drastično porastao;

1. pozdravlja komunikaciju Komisije naslovljenu „Humanitarno djelovanje EU-a: novi izazovi, ista načela” i u njoj iznesene konkretne prijedloge za poboljšanje pružanja humanitarne pomoći; poziva na brzu provedbu tih prijedloga uz blisko savjetovanje i suradnju s humanitarnim partnerima kako bi se zajamčilo da je pomoć predvidljiva, da nije fragmentirana i da se njome ne udvostručuju druge mjere; ponovno ističe da se, u skladu s Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći, humanitarna pomoć EU-a uvijek mora pružati isključivo na temelju jasno definiranih i unaprijed procijenjenih potreba, da mora biti potpuno u skladu s humanitarnim načelima humanosti, neutralnosti, nepristranosti i neovisnosti te da pri pristupu humanitarnoj pomoći posebnu pozornost mora posvetiti izazovima s kojima se suočavaju ranjive skupine, kao što su osobe s invaliditetom, manjine i druge vrlo marginalizirane osobe; poziva Komisiju da načelo prema kojem nitko ne smije biti zapostavljen stavi u središte novog pristupa humanitarnom djelovanju; pozdravlja inicijativu Komisije za integraciju obrazovanja u kriznim situacijama kako bi se spriječilo da djeca napuste školovanje, posebno u slučajevima dugotrajnih sukoba;

2. sa zabrinutošću primjećuje naglo povećanje razlika u financiranju humanitarne pomoći s obzirom na to da najveći donatori smanjuju doprinose u doba rastućih potreba; ističe dramatične razlike u doprinosima na globalnoj razini i iz EU-a; poziva Komisiju da osigura snažan godišnji proračun za humanitarnu pomoć EU-a kako bi se zajamčilo pravodobno, predvidljivo i fleksibilno financiranje humanitarne pomoći od početka svake financijske godine, kako za rješavanje dugotrajnih kriza tako i za odgovor na nove krize, te da zadrži namjensku omotnicu u okviru pričuve za solidarnost i pomoć u nuždi za humanitarne krize izvan EU-a kako bi se zadržao postojeći kapacitet za brzu mobilizaciju dodatnih sredstava u slučaju novih, eskalirajućih ili iznenadnih kriza; poziva EU da se zauzme za veću međunarodnu podjelu odgovornosti i više sredstava za humanitarnu pomoć; snažno potiče države članice da povedu primjerom i dodijele fiksni dio svojeg bruto nacionalnog dohotka humanitarnoj pomoći; poziva Komisiju da svake godine podnese izvješće o iznosu koji se iz EU-a u globalnom kontekstu izdvaja za humanitarnu pomoć;

3. poziva Komisiju i Europsku službu za vanjsko djelovanje da osmisle strategiju za dugoročnu suradnju s trećim zemljama, posebno s novim donatorima, iskorištavanjem bilateralne, regionalne i multilateralne diplomacije EU-a kako bi se proširio raspon zemalja donatora koje dobrovoljno doprinose humanitarnoj pomoći; naglašava da bi doprinos dodatnih zemalja donatora omogućio povećanje iznosa potrebnog za rješavanje međunarodnih humanitarnih kriza; sa zabrinutošću primjećuje nedostatak formalnog dogovora u Sporazumu o trgovini i suradnji između EU-a i Ujedinjene Kraljevine u pogledu humanitarne pomoći te poziva Komisiju i države članice da rade na uspostavljanju formalnog partnerstva za humanitarnu pomoć između EU-a i Ujedinjene Kraljevine;

4. ističe predanost Komisije poticanju privatnog financiranja i daljnjem uključivanju privatnog sektora u humanitarnu pomoć EU-a te pokretanje nove inicijative za mješovito financiranje iz proračuna EU-a za humanitarnu pomoć za 2021.; poziva Komisiju da Parlamentu dostavi više informacija i pisanu procjenu o provedbi pilot-projekta za mješovito financiranje humanitarnog djelovanja, ocjenjujući pritom usklađenost s ciljevima vanjskog djelovanja; ističe potencijal inicijativa za mješovito financiranje, uključujući obveznice s humanitarnim učinkom i sustave osiguranja od katastrofa, uključujući potpuno iskorištavanje Europske investicijske banke i Europskog fonda za održivi razvoj plus u humanitarne svrhe; naglašava, međutim, da daljnja suradnja s privatnim sektorom zahtijeva analizu rezultata koji su dosad postignuti suradnjom i isključivo promicanje partnerstava koja su u skladu s ciljevima vanjskog djelovanja EU-a i međunarodnim humanitarnim načelima;

5. zabrinut je zbog sve većeg broja ozbiljnih kršenja međunarodnog humanitarnog prava i prava o ljudskim pravima; poziva na uspostavu koordinacijskog mehanizma EU-a kako bi se razvio dosljedan pristup EU-a međunarodnom humanitarnom pravu te pratila kršenja i promicalo poštovanje međunarodnog humanitarnog prava, među ostalim korištenjem relevantnih političkih, razvojnih, trgovinskih i gospodarskih poluga u okviru vanjskog djelovanja EU-a;

6. poziva Komisiju, potpredsjednika Komisije/Visokog predstavnika Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku i države članice da pomno prate kršenja međunarodnog humanitarnog prava i da ta kršenja uključe kao kriterij za uvrštavanje pojedinaca ili subjekata u relevantne režime sankcija EU-a u skladu sa smjernicama EU-a o promicanju poštovanja međunarodnog humanitarnog prava; napominje da sankcije i mjere ograničavanja poduzete u kontekstu zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU-a moraju poštovati međunarodno humanitarno pravo te da ne smiju ometati obavljanje humanitarnih aktivnosti; ističe potrebu za dosljednim integriranjem humanitarnih iznimki u režime mjera ograničavanja te za pružanjem potrebne pomoći i smjernica partnerima u djelotvornoj primjeni tih iznimki;

7. poziva Komisiju i države članice da ojačaju međunarodno humanitarno pravo te da odlučno kazneno gone i kažnjavaju one koji izgladnjivanje koriste kao ratno oružje kako bi se suzbila raširena kršenja prava na hranu tijekom sukobâ, opetovana uporaba izgladnjivanja kao metode ratovanja i uskraćivanje pristupa humanitarnoj pomoći;

8. poziva EU i njegove države članice da brzo ispune obveze preuzete na Svjetskom humanitarnom sastanku na vrhu u okviru Velikog dogovora; ističe važnost povećanja učinkovitosti i djelotvornosti humanitarne pomoći povećanjem fleksibilnog financiranja nenamjenskim, širokonamjenskim i višegodišnjim financiranjem koje je prilagođeno lokalnim kontekstima, usmjereno na potrebe i ljude, kao i smanjenja administrativnog opterećenja za humanitarne partnere usklađivanjem i pojednostavljenjem prijedloga donatora i zahtjeva za izvješćivanje, financiranjem nacionalnih i lokalnih aktera te promicanjem inovativnih rješenja, među ostalim nastojanjima; podsjeća da dugotrajne krize i dalje predstavljaju humanitarni kontekst te poziva EU i njegove države članice da osmisle konkretna rješenja za učinkovitu dodjelu humanitarnih i razvojnih sredstava partnerima koji djeluju u tom kontekstu; potiče EU i njegove države članice da uvedu mjere u sporazume o dodjeli bespovratnih sredstava s partnerima kako bi se tim partnerima osigurala dovoljna fleksibilnost programa za brz prelazak s razvojnih aktivnosti na odgovor na hitne situacije u slučaju iznenadne krize, uključujući financiranje iz novog Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju – Globalna Europa;

9. poziva Komisiju i države članice da održavaju i potiču realističan dijalog o podjeli rizika među relevantnim službama, s njihovim humanitarnim partnerima i drugim dionicima, koristeći se nedavnim iskustvima i naučenim lekcijama, kako bi se stalno težilo poboljšanju postojećih propisa o financiranju povećanjem njihove učinkovitosti i djelotvornosti, posebno u vrijeme vrlo nestabilnih humanitarnih kriza; ističe da se razina osviještenosti o rizicima pokazala učinkovitim alatom za ublažavanje rizika;

10. naglašava posebnu važnost podupiranja lokalnih aktera i snažno potiče Komisiju da razvije ambicioznu politiku lokalizacije, uključujući poticanjem transparentnosti, korištenjem stručnog znanja i iskustva partnera te utvrđivanjem načina pružanja veće i bolje potpore lokalnim akterima kako bi se ojačali njihovi kapaciteti, kako bi im se omogućilo da iskoriste sve dostupne instrumente i osiguralo njihovo sudjelovanje u postupcima donošenja odluka, istodobno rješavajući pitanje uzajamne odgovornosti i podjele rizika, s obzirom na to da je jačanje lokalnih aktera važan čimbenik za smanjenje potrebe za međunarodnom humanitarnom pomoći u budućnosti; poziva Komisiju da zajamči da je ravnopravno sudjelovanje i osnaživanje žena izričito uključeno u sve nove mehanizme za jačanje uloge lokalnih aktera u humanitarnom djelovanju;

11. naglašava da u kontekstu pandemije bolesti COVID-19 lokalizacija pomaže u pružanju zdravstvenih mjera prilagođenih kontekstu zemalja u razvoju kako bi se izbjegla europska pristranost, posebno u pogledu protokola o ograničavanju i kampanja prevencije; poziva na to da se zbog daljnje lokalizacije humanitarnog djelovanja na odgovarajući način dovede u pitanje raširenost eurocentrističke perspektive u kriznim situacijama;

12. ističe izazove koje predstavljaju klimatske promjene i pozdravlja obveze daljnjeg uključivanja učinaka klimatskih promjena i okolišnih čimbenika u humanitarno djelovanje, jačanja otpornosti ranjivih regija na klimatske promjene i izgradnje otpornosti ranjivih zajednica na klimatske promjene s pomoću pripravnosti na katastrofe i anticipativnog djelovanja putem pristupa trostruke poveznice koji uključuje autohtone narode i lokalne zajednice, s obzirom na posebne potrebe za pomoći i zaštitom stanovništva pogođenog katastrofama i negativnim posljedicama klimatskih promjena, posebno raseljenih osoba i zajednica domaćina; osim toga, pozdravlja obveze da se humanitarna pomoć EU-a učini ekološki održivijom i da se prate rashodi u području klime; poziva Komisiju da pruži potrebna sredstva za prilagodbu klimatskim promjenama i smanjenje rizika od katastrofa preko Instrumenta za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju – Globalna Europa, među ostalim instrumentima, te da ubrza provedbu obveza iz Sendaija u okviru vanjskog djelovanja EU-a;

13. pozdravlja konkretna postignuća humanitarnog zračnog mosta EU-a i ideju uspostave europskog kapaciteta za humanitarni odgovor kako bi se uklonili propusti u humanitarnom odgovoru EU-a; poziva na redovito savjetovanje s državama članicama i humanitarnim partnerima o svim novim inicijativama Komisije, koje bi se trebale nadovezivati na postojeće kapacitete humanitarnih aktera i mehanizme EU-a, kao što je mehanizam za civilnu zaštitu, a ne ih duplicirati;

14. ističe činjenicu da, iako se humanitarnom pomoći nastoje riješiti hitne situacije opasne po život, krize uzrokuju čimbenici koji iziskuju dugoročna rješenja, s obzirom na to da je nestabilnost važan element koji prethodi humanitarnim krizama; poziva Komisiju i Europsku službu za vanjsko djelovanje da usvoje komunikaciju kojom bi se razvila jasna politika o povezanosti humanitarne pomoći, razvoja i mira te premostio jaz između pojedinih područja politika, uz istodobno poštovanje posebnog pravnog karaktera i načela humanitarne pomoći; naglašava da bi tim pristupom utemeljenim na povezanosti trebalo ojačati otpornost i promicati održive odgovore, dok bi se ciljevi održivog razvoja trebali upotrebljavati kao okvir za takav pristup jer Program održivog razvoja do 2030. pruža jedinstvenu priliku za rješavanje temeljnih uzroka nestabilnosti i sukoba, oslanjajući se, među ostalim, na praktično iskustvo nevladinih organizacija; poziva EU i države članice da brzo provedu taj pristup povezanosti, s posebnim naglaskom na rješavanju nestabilnosti, sprečavanju sukoba, borbi protiv gladi, rješavanju raseljavanja povezanog s katastrofama i negativnim učincima klimatskih promjena, pružanju obrazovanja i prilika za život, podupiranju ranog oporavka, jačanju kapaciteta za odgovor te izgradnji samodostatnosti i otpornosti; poziva Komisiju da objavi procjenu operacionalizacije humanitarno-razvojne povezanosti u šest pilot-zemalja utvrđenih 2017.;

15. poziva Komisiju da procijeni prethodna iskustva i programe povezane s rodnim pitanjima jer postoji sve veća potreba za rješavanjem tih problema s obzirom na istaknutu ulogu žena kao žrtava sukoba i katastrofa; poziva na provedbu konkretnijih elemenata rodno osviještene politike u budućem humanitarnom djelovanju, uključujući analize specifične za kontekst i rodno osjetljive analize, uz istodobnu zaštitu prava ranjivih skupina, uključujući žene, djevojčice i osobe iz zajednice LGBTIQ+; podržava pružanje neometanog pristupa besplatnim javnim zdravstvenim uslugama i napore za smanjenje smrtnosti i obolijevanja te ističe potrebu za jačanjem pripravnosti za pandemije i epidemije;

16. poziva EU i države članice da provedu i promiču Program Nansenove inicijative za zaštitu prekograničnih raseljenih osoba u kontekstu katastrofa i klimatskih promjena; ističe važnost suradnje među humanitarnim i razvojnim akterima te akterima u području smanjenja rizika od katastrofa i klimatskih promjena kako bi se smanjio rizik od raseljavanja u kontekstu katastrofa i negativnih učinaka klimatskih promjena te kako bi se odgovorilo na potrebe za pomoći i zaštitom;

17. poziva na to da se poseban naglasak stavi na hranu kao temeljno pravo za sve kako bi se zajamčila sigurnost opskrbe hranom i ojačala otpornost prehrambenih sustava na gospodarske i klimatske šokove te šokove izazvane klimatskim djelovanjem; poziva na reviziju akcijskog plana EU-a o prehrani kako bi se uhvatilo u koštac sa svim oblicima pothranjenosti u humanitarnom i razvojnom kontekstu u skladu sa zaključcima Vijeća iz studenoga 2018.;

18. ponovno ističe predanost Komisije i njezine stalne napore u promicanju vidljivosti i osviještenosti o humanitarnoj pomoći EU-a među različitim dionicima diljem EU-a, uključujući nevladine organizacije, te jačanju vidljivosti EU-a u njegovu vanjskom djelovanju;

19. pozdravlja najavu prvog humanitarnog foruma EU-a, koji će se održati u siječnju 2022.; ističe da bi taj forum trebao biti uključiv i dostupan, uključivati partnere za humanitarno djelovanje, nastojati povećati vidljivost humanitarne pomoći EU-a i rada njegovih partnera, promicati strateški dijalog o humanitarnoj politici EU-a, podizati političku potporu humanitarnoj pomoći EU-a koja se temelji na načelima i potrebama i osviještenost o njezinoj prirodi te ubrzati provedbu ključnih djelovanja utvrđenih u komunikaciji Komisije;

20. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću, Komisiji, potpredsjedniku Komisije / Visokom predstavniku Unije za vanjske poslove i sigurnosnu politiku, Europskoj službi za vanjsko djelovanje te vladama i parlamentima država članica.

(1) SL L 163, 2.7.1996., str. 1.

(2) SL L 185, 26.5.2021., str. 1.

(3) SL L 209, 14.6.2021., str. 1.

(4) SL C 25, 30.1.2008., str. 1.

(5) SL L 118, 14.5.2003., str. 12.

(6) SL C 303, 15.12.2009., str. 12.

(7) SL C 468, 15.12.2016., str. 120.

(8) SL C 366, 27.10.2017., str. 151.

(9) SL C 399, 24.11.2017., str. 106.

(10) SL C 307, 30.8.2018., str. 177.

(11) SL C 390, 18.11.2019., str. 33.

(12) Organizacija za gospodarsku suradnju i razvoj, States of Fragility 2018, 17. srpnja 2018.

(13) Nomura, S., Sakamoto, H., Ishizuka, A., Shimizu, K. i Shibuya, K., „Tracking sectors allocation of official development assistance: a comparative study of the 29 Development Assistance Committee countries, 2011-2018” (Praćenje sektorske dodjele službene razvojne pomoći: komparativna studija 29 zemalja Odbora za razvojnu pomoć, 2011. – 2018.), Global Health Action, siječanj 2021.

(14) Ured UN-a za koordinaciju humanitarnih pitanja, Služba za praćenje financija, doprinosi humanitarnoj pomoći 2021.

(15) Development Initiatives, Global Humanitarian Assistance Report 2021. (Izvješće o humanitarnoj pomoći na svjetskoj razini za 2021.).

(16) Skupina na visokoj razini za financiranje humanitarnog djelovanja, izvješće glavnog tajnika UN-a naslovljeno „Too important to fail – addressing the humanitarian financing gap” (Prevažno da bi propalo – rješavanje manjka financijskih sredstava u humanitarnoj pomoći), 17. siječnja 2016.

(17) Development Initiatives, Global Humanitarian Assistance Report 2021. (Izvješće o humanitarnoj pomoći na svjetskoj razini za 2021.).