C 93/389

P7_TA(2014)0095

Sanacija kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog sanacijskog mehanizma i jedinstvenog fonda za sanaciju banaka ***I

Amandmani koje je usvojio Europski parlament 6. veljače 2014. o prijedlogu Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o uspostavi ujednačenih pravila i ujednačenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije i jedinstvenog fonda za sanaciju banaka te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (COM(2013)0520 – C7-0223/2013 – 2013/0253(COD)) (1)

(Redovni zakonodavni postupak: prvo čitanje)

(2017/C 093/62)

Amandman 1

AMANDMANI EUROPSKOG PARLAMENTA (*1)

na prijedlog Komisije

(1) Predmet je vraćen nadležnom odboru na razmatranje u skladu s člankom 57. stavkom 2. drugim podstavkom (A7-0478/2013).

(*1) Amandmani: novi ili izmijenjeni tekst označuje se podebljanim kurzivom; a brisani tekst oznakom ▌.

UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

o uspostavi ujednačenih pravila i ujednačenog postupka za sanaciju kreditnih institucija i određenih investicijskih društava u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije i jedinstvenog fonda za sanaciju banaka te o izmjeni Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon dostavljanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (2),

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (3),

budući da:

(1) Jače integrirano unutarnje tržište za bankarske usluge nužno je za promicanje gospodarskog oporavka u Uniji. Trenutačna financijska i gospodarska kriza pokazala je međutim da je funkcioniranje unutarnjeg tržišta u tom području ugroženo i da raste rizik financijske fragmentacije. Međubankovna tržišta postala su slabije likvidna, a prekogranične bankarske aktivnosti smanjuju se zbog straha od širenja, manjka povjerenja u druge nacionalne bankarske sustave i sposobnost država članica da podupiru banke. To predstavlja pravi problem na unutarnjem tržištu na kojem bankarske institucije imaju europsku putovnicu, a većina njih prisutna je u više država članica.

(2) Razlike u nacionalnim propisima o sanaciji u različitim državama članicama i odgovarajuća upravna praksa te nedostatak ujednačenog postupka odlučivanja na razini Unije u vezi sa sanacijom prekograničnih banaka pridonose manjku povjerenja i tržišnoj nestabilnosti jer ne osiguravaju sigurnost i predvidljivost u vezi s mogućim ishodom propadanja banaka. Odluke o sanaciji na isključivo nacionalnoj razini te na temelju neusklađenih pravnih okvira mogu narušiti tržišno natjecanje i na koncu potkopati unutarnje tržište.

(3) Razlike u praksi država članica pri postupanju s vjerovnicima banaka u sanaciji i sanaciji posrnulih banaka posebno utječu na procjenu kreditnog rizika, financijsko zdravlje i solventnost njihovih banaka. Tako se potkopava povjerenje javnosti u bankarski sektor i ometaju slobode poslovnog nastana i slobodnog pružanja usluga na unutarnjem tržištu jer bi troškovi financiranja bili niži da među državama članicama nema razlika u praksi.

(4) Razlike u nacionalnim propisima o sanaciji među državama članicama i odgovarajućoj upravnoj praksi mogu dovesti do toga da banke i klijenti imaju veće troškove kredita samo zbog mjesta poslovnog nastana i neovisno o svojoj pravoj kreditnoj sposobnosti. Klijenti banaka u nekim državama članicama imaju osim toga veće kamate na kredite nego klijenti u drugim državama članicama, neovisno o svojoj pravoj kreditnoj sposobnosti.

(4.a) Nemogućnost nekih država članica da imaju institucije koje dobro funkcioniraju u području sanacije banaka povećala je štetu nastalu bankovnom krizom tijekom posljednjih godina.

(4.b) Nacionalna tijela mogu imati poticajne mjere za spašavanje banaka javnim financijskim sredstvima prije pristupanja postupku sanacije, a stoga je uspostava jedinstvenog europskog sanacijskog mehanizma od ključne važnosti za stvaranje ujednačenih uvjeta te neutralnijeg pristupa odluci o tome treba li sanirati banku.

(5) Sve dok propisi o sanaciji, praksa i pristupi raspodjeli tereta ostanu u nacionalnom okviru i dok se financijska sredstva za financiranje sanacije prikupljaju i troše na nacionalnoj razini, unutarnje će tržište ostati fragmentirano. Nacionalni supervizori imaju osim toga velik interes da donošenjem jednostranih mjera za osiguranje bankarskog poslovanja ograniče mogući utjecaj bankarskih kriza na svoja nacionalna gospodarstva, primjerice ograničenjem prijenosa i kreditiranja unutar grupacije ili uvođenjem strožih zahtjeva u pogledu likvidnosti i kapitala društvima kćerima koja su pod njihovom nadležnošću, a pripadaju posrnulom matičnom društvu. Nacionalni i sporni problemi između matične države i države domaćina značajno smanjuju učinkovitost u prekograničnim postupcima sanacije. Time se ograničuje prekogranična aktivnost banaka i tako stvaraju prepreke temeljnim slobodama te se narušava tržišno natjecanje na unutarnjem tržištu.

(6) Direktivom [] Europskog parlamenta i Vijeća (4) učinjen je odlučan korak prema usklađivanju propisa o sanaciji i osigurana je suradnja među sanacijskim tijelima u slučaju propadanja prekograničnih banaka. Međutim usklađivanje na temelju Direktive [] nije apsolutno , a postupak odlučivanja nije centraliziran. Direktivom [] uglavnom se predviđaju zajednički instrumenti sanacije i ovlasti dostupne nacionalnim tijelima svake države članice, ali ostavljaju određenu razinu slobode nacionalnim tijelima u pogledu primjene instrumenata i nacionalnih aranžmana za potporu financiranju postupka sanacije. Unatoč zadacima posredovanja dodijeljenima Europskom nadzornom tijelu (Europskom nadzorno tijelo za bankarstvo) („EBA”) uspostavljenom Uredbom (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća (5), Direktivom [] se ne sprečava u potpunosti donošenje odvojenih i potencijalno nedosljednih odluka država članica u pogledu sanacije prekograničnih grupacija, što može utjecati na ukupne troškove sanacije. Osim toga, s obzirom na to da su njome predviđeni nacionalni aranžmani financiranja, ne smanjuje se dovoljno ovisnost banaka o potpori iz nacionalnih proračuna i ne sprečavaju se u potpunosti različiti pristupi država članica u pogledu primjene financijskih aranžmana.

(7) Osiguranje djelotvornih ujednačenih odluka o sanaciji posrnulih banaka unutar Unije, uključujući odluke o primjeni sredstava prikupljenih na razini Unije, nužno je za konačnu uspostavu unutarnjeg tržišta u području financijskih usluga. Propast banke u jednoj državi članici može na unutarnjem tržištu utjecati na stabilnost financijskih tržišta cijele Unije. Osiguranje djelotvornih i ujednačenih propisa o sanaciji i jednaki uvjeti financiranja sanacije u svim državama članicama, kao sredstvo za očuvanje tržišnog natjecanja i poboljšano funkcioniranje unutarnjeg tržišta, u najvećem su interesu ne samo država članica u kojima banke posluju nego i svih drugih država članica. Bankarski sustavi na unutarnjem tržištu snažno su međusobno povezani, bankarske grupacije su međunarodne, a banke imaju velik udio strane imovine. U nedostatku jedinstvenog mehanizma sanacije, bankarske krize u državama članicama unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma snažnije bi utjecale i na bankarske sustave država članica izvan njega. Uspostavom jedinstvenog mehanizma sanacije povećat će se stabilnost banaka uključenih država članica i spriječit će se prelijevanje krize u neuključene države članice, čime će se olakšati funkcioniranje cijelog unutarnjeg tržišta. Mehanizmi za suradnju koji uključuju institucije koje imaju poslovni nastan u uključenim državama članicama kao i onima neuključenima trebaju biti jasni te je važno osigurati da neuključene države članice ne budu diskriminirane.

(7.a) Da bi se vratilo povjerenje u bankovni sektor i njegov kredibilitet, ESB će provesti sveobuhvatnu procjenu bilanci svih izravno nadziranih banaka. Za one banke u uključenim državama članicama koje nisu pod izravnim nadzorom ESB-a nadležna tijela trebala bi u suradnji s ESB-om provesti istovjetnu procjenu bilance koja je proporcionalna veličini i poslovnom modelu banke. Ovo bi jednako doprinijelo vraćanju kredibiliteta i osiguralo da sve banke podliježu reviziji.

(7.b) Kako bi se osigurali jednaki uvjeti na cijelom unutarnjem tržištu, svaki okvir za oporavak i sanaciju banaka unutar Unije treba biti uređen Direktivom o oporavku i sanaciji banaka i svim u skladu s njom usvojenim delegiranim aktima. Pri izvršavanju svojih dužnosti u skladu s ovom Uredbom, Komisija i Odbor trebaju djelovati u skladu sa zahtjevima te Direktive i delegiranih akata. Direktivom o oporavku i sanaciji banaka trebalo bi se urediti planiranje oporavka i sanacije, rana intervencija, uvjeti i načela sanacije te korištenje instrumenata za sanaciju za koji je zadužen jedinstveni mehanizam sanacije. Glavni je cilj ove Uredbe urediti one aspekte koji su potrebni kako bi se osiguralo da jedinstveni mehanizam sanacije provodi tu Direktivu i da su mu na raspolaganju odgovarajuća dodatna potrebna financijska sredstva. Komisija i Odbor također podliježu svim ostalim relevantnim odredbama prava Unije, uključujući obvezujuće regulatorne i primjenjive tehničke standarde koje je razvila EBA, a usvojila Komisija u skladu s člancima 10. do 15. Uredbe (EU) br. 1093/2010. Odbor bi također trebao podlijegati smjernicama i preporukama koje je usvojila EBA u okviru Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] u skladu s člankom 16. te Uredbe i, po potrebi, bilo kojim odlukama EBA-a tijekom obvezujućeg posredovanja prema članku 19. stavku 3. Uredbe (EU) br. 1093/2010.

(8) Uspostavom jedinstvenog nadzornog mehanizma na temelju Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013 (6), pri čemu Europska središnja banka obavlja središnji nadzor banaka u uključenim državama članicama, nastaje neusklađenost između nadzora tih banaka na razini Unije i nacionalnog tretmana tih banaka pri sanaciji u skladu s odredbama Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

(8.a) Uredbom (EU) br. 1024/2013 dopušta se mogućnost da uključena država članica izvan europodručja raskine blisku suradnju s jedinstvenom nadzornim mehanizmom. Tako se može dogoditi da država članica odluči napustiti jedinstveni nadzorni mehanizam, no na njezinom državnom području postoji institucija koja dobiva financijska sredstva za sanaciju iz fonda jedinstvenog mehanizma sanacije. Ovom bi se Uredbom, nakon revizije, trebala utvrditi pravila za rješavanje takvih situacija.

(9) Dok se na banke u državama članicama izvan jedinstvenog nadzornog mehanizma na nacionalnoj razini primjenjuju ujednačeni mehanizmi nadzora, sanacije i financijske zaštite, banke u državama članicama koje sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu podliježu mehanizmima Unije u području nadzora, a nacionalnim mehanizmima u području sanacije i financijske zaštite. Zbog te neusklađenosti banke u državama članicama koje sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu stavljene su u tržišno nepovoljan položaj u odnosu na banke drugih država članica. Budući da se nadzor i sanacija obavljaju na različitim razinama unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma, intervencija i sanacija u bankama država članica unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma ne bi bilo tako brzo, dosljedno i djelotvorno kao u bankama država članica izvan jedinstvenog nadzornog mehanizma. To ima negativne posljedice za troškove financiranja tih banaka i stavlja ih u nepovoljan položaj te štetno djeluje na države članice u kojima te banke posluju, ali i na ukupno funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Stoga je radi osiguranja ujednačenih uvjeta nužan centralizirani mehanizam sanacije svih banaka koje posluju u državama članicama uključenima u jedinstveni nadzorni mehanizam.

(10) Podjela nadležnosti u vezi sa sanacijom između nacionalne razine i razine Unije trebala bi se uskladiti s podjelom odgovornosti između tih razina u području nadzora. Dok se nadzor u državi članici obavlja na nacionalnoj razini, ta bi država članica trebala snositi odgovornost za financijske posljedice propasti banke. Jedinstvenim mehanizmom sanacije trebalo bi stoga obuhvatiti samo banke i financijske institucije s poslovnim nastanom u državama članicama koje sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu i podliježu u okviru jedinstvenog nadzornog mehanizma nadzoru ESB-a. Banke s poslovnim nastanom u državama članicama izvan jedinstvenog nadzornog mehanizma ne bi trebale podlijegati jedinstvenom mehanizmu sanacije. Kad bi te države članice bile obuhvaćene jedinstvenim mehanizmom sanacije, to bi za njih stvorilo pogrešne poticaje. Supervizori bi prije svega mogli postati popustljiviji prema bankama u svojoj nadležnosti jer ne bi u cijelosti snosili financijski rizik njezina propadanja. Stoga, da bi se osigurala sukladnost s jedinstvenim nadzornim mehanizmom, jedinstveni mehanizam sanacije trebao bi se primjenjivati na države članice koje sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu. Kad se države članice uključe u jedinstveni nadzorni mehanizam, trebale bi automatski biti obuhvaćene jedinstvenim mehanizmom sanacije. Jedinstveni mehanizam sanacije trebao bi se na kraju proširiti na cijelo unutarnje tržište.

(11) Jedinstveni fond za sanaciju banaka (dalje u tekstu „Fond”) ključan je element bez kojega se ne može osigurati pravilno funkcioniranje jedinstvenog mehanizma sanacije. Različiti sustavi nacionalnog financiranja poremetili bi primjenu jedinstvenih propisa o sanaciji banaka na unutarnjem tržištu. Ako financiranje sanacije ostane na nacionalnoj razini, veza između država i bankarskog sektora ne bi se prekinula i ulagači bi nastavili postavljati uvjete kreditiranja prema mjestu poslovnog nastana banaka a ne prema njihovoj kreditnoj sposobnosti. Trenutačna teška rascjepkanost financijskog tržišta također bi ostala prisutna. Fond bi trebao pridonijeti ujednačenoj upravnoj praksi u financiranju sanacije i izbjegavanju prepreka temeljnim slobodama odnosno poremećaja tržišnog natjecanja na unutarnjem tržištu zbog razlika u nacionalnoj praksi. Fond bi se trebao financirati izravno iz banaka, a sredstva bi se trebala prikupljati na razini Unije kako bi se pri sanaciji mogla objektivno dodjeljivati državama članicama, čime bi se povećala financijska stabilnost i ograničila povezanost stanja proračuna pojedinačne države članice s troškovima financiranja banaka i društava koji posluju u toj državi članici. Kako bi se dodatno prekinula ta veza trebala bi postojati zabrana odluka jedinstvenog mehanizma sanacije kojima se izravno utječe na fiskalne odgovornosti država članica.

(12) Stoga je potrebno donijeti mjere za stvaranje jedinstvenog mehanizma sanacije za sve države članice koje su uključene u jedinstveni nadzorni mehanizam kako bi se olakšalo pravilno i stabilno funkcioniranje unutarnjeg tržišta.

(13) Centralizirana primjena propisa o sanaciji banaka navedenih u Direktivi [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], koju bi u uključenim državama članicama obavljalo jedinstveno sanacijsko tijelo Unije, može se osigurati samo ako se propisi o uspostavi i funkcioniranju jedinstvenog mehanizma sanacije izravno primjenjuju u državama članicama kako bi se izbjegle razlike u tumačenju pojedinačnih država članica. Da bi se osigurala usklađena primjena sanacijskih instrumenata, Odbor bi trebao zajedno s Komisijom usvojiti vodič za sanaciju s utvrđenim jasnim i detaljnim uputama za uporabu sanacijskih instrumenata utvrđenih Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. To bi trebalo koristiti unutarnjem tržištu u cjelini jer će pridonijeti osiguranju poštenog tržišnog natjecanja i spriječiti prepreke temeljnim slobodama ne samo u uključenim državama članicama nego i na cijelom unutarnjem tržištu.

(14) Odražavajući područje primjene Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013, jedinstvenim mehanizmom sanacije trebale bi biti obuhvaćene sve kreditne institucije s poslovnim nastanom u uključenim državama članicama. U okviru jedinstvenog mehanizma sanacije trebalo bi međutim biti moguće izravno sanirati svaku kreditnu instituciju uključene države članice kako bi se na unutarnjem tržištu tijekom postupka sanacije izbjegle asimetrije u postupanju prema institucijama u propadanju i vjerovnicima. Ako su matična društva, investicijska društva i financijske institucije uključeni u konsolidirani nadzor ESB-a, trebali bi biti uključeni i u područje primjene jedinstvenog mehanizma sanacije. Iako ESB neće pojedinačno nadzirati te institucije, bit će jedini supervizor koji će općenito procjenjivati rizik kojemu su izložene grupacije, a posredno i njezini pojedinačni članovi. Isključivanjem subjekata koji su dio konsolidiranog nadzora ESB-a iz područja primjene jedinstvenog mehanizma sanacije onemogućilo bi se planiranje sanacije bankarskih grupacija i donošenje strategije za sanaciju grupacija te bi sve odluke o sanaciji bile puno nedjelotvornije.

(15) Odluke u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije moraju se donositi na najprimjerenijoj razini. Članovi Odbora, a posebice izvršne sjednice Odbora, trebali bi u najvećoj mogućoj mjeri biti ovlašteni za pripremu i donošenje svih odluka u vezi postupka sanacije, poštujući ulogu Komisije utvrđenu u UFEU-u, a posebice u njegovim člancima 114. i 107.

(15.a) Komisija bi pri izvršavanju zadaća koje su joj ovom Uredbom dodijeljene trebala djelovati neovisno od svojih ostalih zadaća i strogo u skladu s ciljevima i načelima utvrđenim ovom Uredbom i Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Odvajanje zadaća trebalo bi biti zajamčeno organizacijskim odvajanjem.

(16) ESB u funkciji supervizora unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma najbolje može ocijeniti propada li kreditna institucija ili joj prijeti propadanje te postoji li razumna mogućnost da se u razumnom roku alternativnim mjerama privatnog sektora ili supervizora spriječi njezina propast. Nakon što primi obavijest ESB-a i procjenu uvjeta sanacije , Odbor bi na izvršnoj sjednici trebao dostaviti nacrt preporuke Komisiji ▐ kako bi se pokrenula sanacija institucije. Taj nacrt odluke treba uključivati preporuku jasnog i detaljnog okvira sanacijskih instrumenata i po potrebi, korištenja sredstava iz Fonda. Na temelju tog okvira Odbor bi na izvršnoj sjednici trebao odlučiti o programu sanacije i obavijestiti nacionalna sanacijska tijela o sanacijskim instrumentima i ovlastima koji se primjenjuju na nacionalnoj razini. Ne dovodeći u pitanje učinkovitost postupka odlučivanja Odbora, članovi Odbora trebali bi pri donošenju odluka stremiti postizanju konsenzusa.

(17) Odbor bi trebao biti ovlašten donositi odluke, posebno u vezi s planiranjem sanacije, procjenom mogućnosti sanacije, uklanjanjem prepreka sanaciji i pripremom mjera za sanaciju. Nacionalna tijela za sanaciju trebala bi pomagati Odboru u planiranju sanacije i pripremi odluka o sanaciji. Budući da je primjena ovlasti za sanaciju povezana s primjenom nacionalnog prava, nacionalna tijela za sanaciju trebala bi osim toga biti odgovorna i za provedbu odluka o sanaciji.

(18) Za dobro funkcioniranje unutarnjeg tržišta neophodno je primjenjivati jednaka pravila na sve mjere sanacije, neovisno o tome poduzimaju li ih nacionalna sanacijska tijela na temelju Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] ili u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije. Komisija ocjenjuje te mjere u skladu s člankom 107. UFEU-a. Ako primjena mehanizma za financiranje sanacije ne uključuje državne potpore u smislu članka 107. stavka 1. UFEU-a, Komisija bi radi osiguranja ujednačenih uvjeta na unutarnjem tržištu trebala ocjenjivati te mjere analogno članku 107. UFEU-a. Ako obavijest u smislu članka 108. UFEU-a nije potrebna jer način na koji se Odbor koristi Fondom ne uključuje državne potpore u smislu članka 107. UFEU-a, kako je predviđeno na njegovoj izvršnoj sjednici , Komisija bi radi osiguranja cjelovitosti unutarnjeg tržišta između uključenih i neuključenih država članica trebala pri ocjeni predloženog korištenja Fondom analogno primijeniti mjerodavne propise o državnim potporama na temelju članka 107. UFEU-a. Odbor ne bi trebao odlučivati o programu sanacije prije nego što Komisija analogno propisima o državnim potporama osigura da se pri korištenju Fondom poštuju jednaka pravila kao pri intervenciji nacionalnih financijskih aranžmana.

(19) Da bi se osigurao brz i djelotvoran postupak odlučivanja, Odbor bi trebao biti agencija Unije koja ima posebnu strukturu u skladu s njezinim posebnim zadaćama i koja se razlikuje od svih drugih agencija Unije. Njegov sastav trebao bi biti odraz jamstva da su se u obzir uzeli svi interesi u vezi s postupcima sanacije. Odbor bi trebao djelovati u izvršnim i plenarnim sjednicama. Na izvršnoj sjednici Odbor bi trebali činiti izvršni direktor, zamjenik izvršnog direktora i članovi koje su imenovali Komisija i ESB koji bi trebali djelovati neovisno i objektivno u interesu cijele Unije . Uzimajući u obzir misiju Odbora, izvršnog direktora i zamjenika izvršnog direktora trebalo bi imenovati na temelju postignuća, vještina, znanja o bankarskim i financijskim pitanjima te na temelju iskustva značajnog za financijski nadzor i uređenje. Izvršni direktor i zamjenik direktora trebali bi biti odabrani na temelju otvorenog postupka odabira o kojem bi Europski parlament i Vijeće trebali biti pravovremeno obaviješteni. Postupak odabira trebao bi poštovati načelo ravnoteže spolova. Komisija bi trebala dostaviti nadležnom odboru Europskog parlamenta uži izbor kandidata za položaje izvršnog direktora i zamjenika izvršnog direktora. Komisija bi trebala podnijeti prijedlog za imenovanje izvršnog direktora i zamjenika izvršnog direktora na odobrenje Europskom parlamentu. Nakon što Europski parlament taj prijedlog odobri, Vijeće bi trebalo usvojiti provedbenu odluku kojom se imenuje izvršni direktor i zamjenik izvršnog direktora. Odbor bi na izvršnu sjednicu o razmatranju sanacije banke ili grupacije s poslovnim nastanom u jednoj uključenoj državi članici trebao pozvati te u postupak odlučivanja uključiti člana kojega imenuje predmetna država članica i koji predstavlja njezino nacionalno tijelo za sanaciju. Na razmatranje o prekograničnoj grupaciji u okviru izvršne sjednice Odbora trebali bi biti pozvani i u postupak odlučivanja uključeni članovi koje imenuju predmetna matična država članica i sve predmetne države članice domaćini i koji predstavljaju mjerodavna nacionalna tijela za sanaciju. Tijela matičnih država i država domaćina trebala bi međutim ravnomjerno utjecati na odluke, tako da bi tijela država domaćina trebala imati jedan zajednički glas. Tijekom procesa donošenja odluke, u obzir se uzima razmjerna veličina i važnost podružnice, ogranka ili subjekta na koje se odnosi konsolidirani nadzor u gospodarstvu svake države članice domaćina i u grupaciji kao cjelini.

(19.a) Budući da će se sudionici postupka odlučivanja Odbora na njegovim izvršnim sjednicama mijenjati ovisno o državi članici/državama članicama u kojoj/kojima dotična institucija ili grupacija djeluje, stalni bi sudionici – izvršni direktor, zamjenik izvršnog direktora, članovi koje imenuje Komisija i ESB – trebali osigurati da su odluke koje se donose u različitim formacijama izvršnih sjednica Odbora dosljedne, primjerene i razmjerne.

(19.b) EBA bi sastancima Odbora trebala nazočiti u svojstvu promatrača. Ostali promatrači, kao što je predstavnik Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM-a), mogu po potrebi također biti pozvani da prisustvuju sastancima Odbora. Na promatrače se odnose isti uvjeti za čuvanje profesionalne tajne kao i na članove i osoblje Odbora te osoblje koje je razmijenjeno s uključenim državama članicama koje provode sanacijske zadaće ili osoblje koje je iz tih država upućeno.

(19.c) Odbor bi trebao moći postaviti interne timove za sanaciju sastavljene od vlastitog osoblja i osoblja nacionalnih tijela za sanaciju iz uključenih država članica kojima bi trebali upravljati koordinatori koje imenuje rukovodeće osoblje Odbora, a koji bi mogli biti pozvani da kao promatrači sudjeluju u izvršnim sjednicama Odbora, no koji ne bi imali nikakva glasačka prava.

(19.d) Načelo lojalne suradnje između institucija Europske unije sadržano je u Ugovorima, posebice u članku 13. stavku 2. Ugovora o Europskoj uniji.

(20) U kontekstu misije Odbora i Komisije u okviru ove Uredbe i ciljeva sanacije koji uključuju zaštitu javnih sredstava, funkcioniranje jedinstvenog mehanizma sanacije trebalo bi se financirati doprinosima koje plaćaju institucije uključenih država članica. Proračunske obveze država članica ili Unije ni u kojem se slučaju ne smiju iskoristiti za pokrivanje tih troškova.

(21) Komisija i Odbor trebali bi, kad je to bitno, zamijeniti nacionalna tijela za sanaciju imenovana na temelju Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] u svim pitanjima koja se odnose na postupak odlučivanja o sanaciji. Nacionalna tijela za sanaciju imenovana na temelju Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] trebala bi nastaviti obavljati aktivnosti povezane s provedbom programa sanacije koji donosi Odbor. Da bi se osigurale transparentnost i demokratska kontrola te zaštitila prava institucija Unije, Odbor bi trebao odgovarati Europskom parlamentu i Vijeću za sve odluke donesene na temelju ovog prijedloga. Isto tako, zbog transparentnosti i demokratske kontrole nacionalni bi parlamenti trebali imati određena prava na pristup informacijama o aktivnostima Odbora i na stupanje u dijalog s njim.

(21.a) Sve mjerodavne institucije trebale bi pri primjeni Uredbe u obzir načelo proporcionalnosti. Načelo proporcionalnosti osobito podrazumijeva procjenu mogućeg učinka propadanja neke institucije zbog prirode njezina poslovanja, njezine dioničke strukture, njezina pravnog oblika, njezina profila rizičnosti, veličine i pravnog statusa, na primjer, podliježe li oslobođenju u skladu s člankom 10. Uredbe (EU) br. 575/2013, međupovezanosti s drugim institucijama ili općenito financijskim sustavom, opsega i kompleksnosti njezinih djelatnosti i njezinog sudjelovanja u sustavu zaštite institucija koje udovoljava zahtjevima iz članka 113. stavka 7. Uredbe (EU) br. 575/2013 ili nekom drugom zadružnom sustavu međusobne solidarnosti iz članka 113. stavka 6. navedene Uredbe te izvršava li usluge ili aktivnosti ulaganja kao što je definirano u članku 4. stavku 1. podstavku 2. Direktive 2004/39/EZ.

(21.b) Na zahtjev nacionalnih parlamenata uključenih država članica trebalo bi omogućiti da relevantni odbori tih parlamenata održe saslušanje predstavnika Odbora u prisutnosti nadležnog nacionalnog tijela.

(22) Ako se Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] predviđa mogućnost da nacionalna sanacijska tijela primijene pojednostavnjene obveze ili propise o izuzeću povezane sa zahtjevima u vezi s izradom plana sanacije, treba predvidjeti postupak prema kojem bi Odbor mogao odobriti primjenu tih pojednostavnjenih obveza.

(23) Da bi se osigurao ujednačen pristup institucijama i grupacijama, Odbor bi trebao biti ovlašten sastavljati planove sanacije tih institucija i grupacija u suradnji s nacionalnim tijelima za sanaciju od kojih Odbor može zahtijevati da izvršavaju zadatke povezane sa sastavljanjem planova sanacije. Odbor bi trebao ocjenjivati mogućnost sanacije institucija i grupacija te poduzimati mjere usmjerene na uklanjanje mogućih prepreka sanaciji. Odbor bi od nacionalnih tijela za sanaciju trebao zahtijevati da primijene primjerene mjere osmišljene za uklanjanje prepreka mogućnosti sanacije, čime bi se osigurale dosljednost i mogućnost sanacije predmetnih institucija. S obzirom na povjerljivu i za institucije specifičnu prirodu informacija sadržanih u planovima sanacije, odluke koje se odnose na sastavljanje i procjenu planova sanacije i primjenu odgovarajućih mjera trebao bi donositi Odbor na izvršnoj sjednici.

(24) Planiranje sanacije ključan je dio djelotvorne sanacije. Odbor bi stoga trebao biti ovlašten zahtijevati promjene u strukturi i organizaciji institucija ili grupacija kako bi se uklonile praktične prepreke primjeni instrumenata sanacije te kako bi se osigurala mogućnost sanacije predmetnih subjekata. Nužno je, zbog moguće sistemske naravi svih institucija i radi održavanja financijske stabilnosti, osigurati tijelima mogućnost sanacije institucija. Da bi se osiguralo poštovanje prava na poslovanje zajamčenog člankom 16. Povelje o temeljnim pravima, sloboda Odbora trebala bi se ograničiti na ono što je nužno za pojednostavnjivanje strukture i rada institucija u cilju poboljšanja mogućnosti njihove sanacije. Osim toga sve bi mjere uvedene u tom cilju trebale biti usklađene s pravom Unije. Mjere ne smije dovoditi do izravne odnosno neizravne diskriminacije na temelju nacionalnosti i moraju biti opravdane nadređenim argumentom da je financijska stabilnost u javnom interesu. Da bi se utvrdilo je li poduzeta mjera u javnom interesu, Odbor bi, djelujući u općem javnom interesu, trebao postići ciljeve sanacije a da pritom ne naiđe na prepreke primjeni instrumenata sanacije odnosno ovlasti koje su mu dodijeljene. Mjere osim toga ne bi trebale prelaziti minimum potreban za ostvarenje ciljeva.

(24.a) Planovi sanacije trebali bi uzeti u obzir utjecaj na zaposlenike i uključivati postupke informiranja i savjetovanja sa zaposlenicima ili s njihovim predstavnicima tijekom cijelog postupka sanacije, u skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Prema potrebi bi se u tom pogledu trebali poštovati kolektivni ugovori ili drugi aranžmani koje osiguravaju socijalni partneri. Informacije o planovima sanacije, uključujući sva ažuriranja, treba saopćiti zaposlenicima ili njihovim predstavnicima kao što je predviđeno u Direktivi [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

(25) Jedinstveni mehanizam sanacije trebao bi biti zasnovan na okvirima Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] i jedinstvenog nadzornog mehanizma. Odbor bi stoga trebao biti ovlašten intervenirati u ranoj fazi pogoršanja financijske situacije odnosno solventnosti institucije. Informacije koje Odbor u toj fazi primi od ▐ ESB-a ključne su za utvrđivanje mjera koje bi trebalo poduzeti kako bi se pripremila sanacija dotične institucije.

(26) Da bi se u trenutku kad to bude potrebno osigurala brza sanacija, Odbor bi trebao u suradnji s mjerodavnim nadležnim tijelima ili ESB-om pozorno pratiti stanje predmetnih institucija i ispitati jesu li u vezi s njima poduzete određene rane interventne mjere.

(27) Da bi poremećaji financijskog tržišta i gospodarstva ostali minimalni, postupak sanacije treba provesti u kratkom vremenu. Deponentima bi trebao biti omogućen pristup barem pokrivenim depozitima što je prije moguće, a u svakom slučaju prije negoli deponentima bude osiguran pristup depozitima u okviru uobičajenog stečajnog postupka u skladu s Direktivom [Direktiva o sustavima zajamčenih depozita]. Komisija bi tijekom postupka sanacije trebala imati pristup svim informacijama koje smatra potrebnima za donošenje utemeljenih odluka u postupku sanacije. Ako Komisija odluči usvojiti nacrt mišljenja koji je pripremio Odbor za pokretanje sanacije određene institucije, Odbor bi odmah trebao usvojiti program sanacije s detaljima u vezi s primjenjivim sanacijskim instrumentima i ovlastima te financijskim aranžmanima.

(28) Likvidacijom posrnulih institucija u okviru redovnog stečajnog postupka moglo bi se ugroziti financijsku stabilnost, prekinuti pružanje ključnih usluga i utjecati na zaštitu deponenata. U tom je slučaju primjena instrumenata sanacije u javnom interesu. Ciljevi sanacije trebali bi stoga osigurati nastavak pružanja ključnih financijskih usluga, održavanje stabilnosti financijskog sustava, smanjenje moralnog hazarda na temelju smanjivanja financijske potpore posrnulim institucijama iz javnih sredstava te zaštitu deponenata.

(29) Međutim, prije odluke o nastavljanju poslovanja nesolventne institucije treba uvijek razmotriti mogućnost likvidacije u okviru redovnog stečajnog postupka. Nesolventna institucija može nastaviti s poslovanjem radi nenarušavanja financijske stabilnosti na način da se, u mjeri u kojoj je to moguće, financira privatnim sredstvima. To se može postići ili prodajom, ili spajanjem s privatnim kupcem, ili nakon otpisa obveza institucije, ili nakon konverzije duga u dionički kapital u cilju rekapitalizacije.

(30) Primjenjujući ovlasti sanacije, Komisija i Odbor trebali bi osigurati da dioničari i vjerovnici preuzmu odgovarajući dio gubitaka, smjenu ili dodavanje novih članova uprave, minimalne troškove sanacije institucije i ravnopravno postupanje prema svim vjerovnicima nesolventne institucije koji su razvrstani u isti isplatni red u skladu s ovom Uredbom i Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] .

(31) Ograničenje prava dioničara i vjerovnika treba biti u skladu s člankom 52. Povelje o temeljnim pravima. Instrumente sanacije treba stoga primjenjivati samo na one institucije koje propadaju ili će vjerojatno propasti, i to samo kad je to potrebno da bi se ostvario cilj financijske stabilnosti koja je u javnom interesu. Sanacijske instrumente posebno bi trebalo primijeniti kada se institucija ne može likvidirati u redovnom stečajnom postupku, a da se pritom ne destabilizira financijski sustav, te su potrebne mjere za brz prijenos i nastavak važnih funkcija sustava i ne postoji razumna mogućnost da se primijeni alternativno privatno rješenje, uključujući povećanje udjela kapitala postojećih dioničara ili treće osobe kojim bi se obnovilo uspješno poslovanje institucije.

(32) Uplitanje u vlasnička prava ne smije biti nerazmjerno. Pogođeni dioničari i vjerovnici ne bi zbog toga trebali trpjeti gubitke koji su veći od gubitaka koje bi trpjeli da je institucija likvidirana u trenutku odluke o sanaciji. U slučaju djelomičnog prijenosa imovine institucije u sanaciji na privatnog kupca ili instituciju za premošćivanje, preostali dio institucije u sanaciji treba likvidirati u redovnom stečajnom postupku. Da bi se tijekom postupka likvidacije zaštitili postojeći dioničari i vjerovnici institucije, trebalo bi im osigurati pravo na isplatu potraživanja koja ne bi bila manje od isplate koju bi primili da je institucija likvidirana u redovnom stečajnom postupku.

(33) Da bi se zaštitila prava dioničara, a vjerovnicima osigurao iznos koji nije niži od iznosa koji bi primili u redovnom stečajnom postupku, treba utvrditi jasne obveze u pogledu vrednovanja imovine i obveza institucije te osigurati dovoljno vremena za pravilnu procjenu tretmana koji bi se primijenio da je institucija likvidirana u redovnom stečajnom postupku. Vrednovanje bi trebalo omogućiti već u ranoj interventnoj fazi. Prije nego što se poduzmu mjere sanacije, trebalo bi procijeniti vrijednost imovine i obveza institucije te tretman koji bi se primijenio na dioničare i vjerovnike u redovnom stečajnom postupku.

(34) Važno je iskazati gubitke čim institucija propadne. Vodeća načela pri vrednovanju imovine i obveza posrnule institucije određena su Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. U slučaju nužde Odbor bi trebao moći obaviti brzo privremeno vrednovanje imovine i obveza posrnule institucije koje će primjenjivati dok se ne obavi neovisno vrednovanje.

(35) Da bi se osigurale objektivnost i izvjesnost postupka sanacije, potrebno je utvrditi redoslijed prema kojem se neosigurana potraživanja vjerovnika prema instituciji u sanaciji otpisuju ili konvertiraju. Da bi se ograničio rizik koji bi vjerovnicima donio gubitke veće od gubitaka koje bi pretrpjeli u redovnom stečajnom postupku, utvrđeni redoslijed trebao bi se moći primjenjivati i u redovnom stečajnom postupku i pri otpisu odnosno konverziji u okviru sanacije. Time će se olakšati i određivanje vrijednosti duga.

(35.a) Usklađivanje stečajnog prava diljem Unije, koje bi predstavljalo veliki korak u izgradnji istinskog unutarnjeg tržišta, još uvijek nije postignuto. Međutim, za subjekte s poslovnim nastanom u državama članicama koje sudjeluju u jedinstvenom nadzornom mehanizmu te one s poslovnim nastanom u drugim državama članicama, zbog usklađivanja uvedenog Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], hijerarhija potraživanja vjerovnika u slučaju insolventnosti, što uključuje povlastice deponenata, ostaje ista. Takvo usklađivanje uklanja važan izvor regulatorne arbitraže. Ipak, trebalo bi se progresivno okrenuti režimu Unije za insolventnost.

(36) Komisija bi trebala , prema nacrtu odluke koji je pripremio Odbor , osigurati okvir za sanacijske mjere koje je potrebno poduzeti u skladu s planovima sanacije dotičnog subjekta i ovisno o okolnostima pojedinog slučaja te bi trebala moći odrediti sve potrebne sanacijske instrumente prije njihove uporabe. Unutar jasnog i preciznog okvira Odbor bi trebao donijeti odluku o detaljnom programu sanacije. Relevantni instrumenti sanacije trebali bi uključivati prodaju poduzeća, instituciju za premošćivanje, sanaciju vlastitim sredstvima i odvajanje imovine, kao što je predviđeno Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Unutar okvira bi se trebala omogućiti ocjena ispunjenja uvjeta za otpis i konverziju instrumenata kapitala.

(37) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], prodajom poduzeća trebala bi se bez suglasnosti dioničara omogućiti prodaja institucije ili dijelova njezina poslovanja najmanje jednom kupcu.

(38) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], odvajanjem imovine trebalo bi se omogućiti nadležnim tijelima da prenesu na odvojenog upravitelja neučinkovitu imovinu ili imovinu čija je vrijednost umanjena. Taj bi se instrument trebao upotrebljavati samo zajedno s drugim instrumentima radi sprječavanja davanja neopravdane konkurentske prednosti posrnuloj instituciji.

(39) Učinkovitim režimom sanacije troškovi sanacije posrnule institucije koje snose porezni obveznici trebali bi se smanjiti do minimuma. Njime bi se trebalo osigurati i da se i velike institucije koje su važne za sustav mogu sanirati bez ugrožavanja financijske stabilnosti. Instrumentom sanacije vlastitim sredstvima postiže se taj cilj na način da se njime osigurava da dioničari i vjerovnici nekog subjekta snose odgovarajuće gubitke i preuzmu odgovarajući dio tih troškova. U cilju toga, potrebno je da se zakonske ovlasti za otpis duga uvrste u okvir sanacije kao dodatna mogućnost zajedno s ostalim instrumentima sanacije, kako je savjetovao Odbor za financijsku stabilnost.

(40) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], kako bi se osigurala potrebna fleksibilnost za dodjelu gubitaka vjerovnicima u nizu okolnosti, prikladno je da je instrument sanacije vlastitim sredstvima primjenjiv i ako je cilj sanirati posrnulu instituciju kao instituciju s trajnim poslovanjem ako postoji realna mogućnost da institucija može ponovno uspješno poslovati i ako su usluge važne za sustav prenesene na instituciju za premošćivanje, a ostatak je institucije prestao poslovati, pa je likvidiran.

(41) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], ako se sanacija vlastitim sredstvima primjenjuje u cilju ponovne uspostave kapitala posrnule institucije kako bi se omogućilo da posluje kao institucija s trajnim poslovanjem, sanacija vlastitim sredstvima trebala bi uvijek biti popraćena zamjenom uprave i naknadnim restrukturiranjem institucije i njezinih aktivnosti tako da se otklone razlozi njezina neuspjeha. To restrukturiranje treba se postići provedbom plana reorganizacije poslovanja.

(42) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], nije primjereno primijeniti instrument sanacije vlastitim sredstvima na potraživanja dok god su ona osigurana, kolateralizirana ili na neki drugi način zajamčena. Međutim, kako bi se osigurala učinkovitost sanacije vlastitim sredstvima i postizanje njegovih ciljeva, potrebna je mogućnost njezine primjene na najveći mogući broj neosiguranih obveza posrnule institucije. Bez obzira na to, primjereno je isključiti određene vrste neosiguranih obveza iz područja primjene instrumenta sanacije vlastitim sredstvima. Radi javne politike i učinkovite sanacije, sanacija vlastitim sredstvima ne bi se trebala primjenjivati na one depozite koji su zaštićeni na temelju Direktive 94/19/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7), na obveze zaposlenika posrnule institucije ili na komercijalna potraživanja koja se odnose na robu i usluge potrebne za dnevno funkcioniranje institucije.

(43) U skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], deponenti koji imaju depozite osigurane sustavom osiguranja depozita ne bi trebali biti podložni provođenju sanacije vlastitim sredstvima. ▐Izvršavanjem ovlasti za sanaciju vlastitim sredstvima osigurao bi se daljnji pristup deponenata vlastitim depozitima▐.

(44) Kako bi se provela podjela tereta između dioničara i podređenih vjerovnika, kako se nalaže na temelju pravila o državnim potporama, jedinstveni mehanizam sanacije mogao bi po analogiji primijeniti instrument sanacije vlastitim sredstvima od početka primjene ove Uredbe i Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

(45) Kako bi se izbjegla mogućnost da institucije strukturiraju svoje obveze na način kojim se sprječava učinkovitost instrumenta sanacije vlastitim sredstvima, Odbor bi trebao moći odrediti da institucije u svakom trenutku imaju ukupni iznos, izražen u postotku ukupnih obveza institucije, vlastitih sredstava, podređenog duga i nadređenih obveza koje se ne smatraju vlastitim sredstvima u svrhu Uredbe (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (8) i Direktive 2013/36/EU od 26. lipnja 2013. Europskog parlamenta i Vijeća (9), a koji je podložan sanaciji vlastitim sredstvima te koji je utvrđen u planovima sanacije.

(46) Najbolji način sanacije trebao bi se odabrati ovisno o okolnostima pojedinog slučaja i u tu bi svrhu svi sanacijski instrumenti predviđeni Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] trebali biti dostupni i primijenjeni u skladu s navedenom Direktivom.

(47) Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] su ovlasti za otpis i konverziju instrumenata kapitala dodijeljene nacionalnim sanacijskim tijelima, s obzirom na to da se uvjeti za otpis i konverziju instrumenata kapitala mogu poklapati s uvjetima za sanaciju te se u tom slučaju mora provesti procjena kojom bi se utvrdilo je li samo otpis i konverzija instrumenata kapitala dovoljna da se ponovno uspostavi financijsko zdravlje dotičnog subjekta ili je potrebno poduzeti i mjere sanacije. Općenito će se takvo što koristiti u kontekstu sanacije. Odbor i Komisija trebali bi zamijeniti nacionalna sanacijska tijela i u toj ulozi te bi stoga trebali biti ovlašteni procijeniti jesu li uvjeti za otpis i konverziju instrumenata kapitala ispunjeni i donijeti odluku o tome trebaju li započeti sanaciju nekog subjekta ako su zahtjevi za sanaciju također ispunjeni.

(48) Učinkovitost i ujednačenost sanacijskih mjera trebali bi se osigurati u svim uključenim državama članicama. U tu bi svrhu Odbor trebao biti ovlašten, ▐ ako nacionalno sanacijsko tijelo nije ili nije u dovoljnoj mjeri primijenilo odluku Odbora, izravno izdati naredbe instituciji u sanaciji ▐ .

(49) Kako bi se poboljšala učinkovitost jedinstvenog mehanizma sanacije, Odbor bi u svim okolnostima trebao blisko surađivati s Europskim nadzornim tijelom za bankarstvo. Prema potrebi bi Odbor trebao surađivati i s Europskim nadzornim tijelom za vrijednosne papire i tržišta kapitala, Europskim nadzornim tijelom za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje i Europskim odborom za sistemske rizike te ostalim tijelima koja su dio Europskog sustava financijskog nadzora. Odbor bi trebao i blisko surađivati s ESB-om i ostalim tijelima ovlaštenima za nadzor kreditnih institucija unutar jedinstvenog nadzornog mehanizma, posebno zbog grupacija koje podliježu konsolidiranom nadzoru ESB-a. Kako bi se učinkovito upravljalo postupkom sanacije posrnulih banaka, Odbor bi trebao surađivati s nacionalnim tijelima za sanaciju u svim fazama postupka sanacije. Stoga je suradnja s potonjima potrebna ne samo radi provedbe odluka o sanaciji koje je donio Odbor, već je potrebna i prije donošenja svih odluka o sanaciji, u fazi planiranja sanacije ili tijekom faze rane intervencije. Tijekom provedbe svojih zadaća u okviru ove Uredbe Komisija bi trebala blisko surađivati s EBA-om i u obzir uzeti smjernice i preporuke koje je EBA izdala.

(49.a) Kod primjene sanacijskih instrumenata i izvršavanja sanacijskih ovlasti Odbor bi trebao osigurati da se predstavnici zaposlenika dotičnih subjekata o tome obavijeste te da se po potrebi s njima savjetuje, kako je predviđeno Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Prema potrebi bi se u tom pogledu trebali u potpunosti uzeti u obzir kolektivni ugovori ili drugi aranžmani koje osiguravaju socijalni partneri.

(50) S obzirom na to da Odbor zamjenjuje nacionalna tijela za sanaciju uključenih država članica pri donošenju odluka o sanaciji, Odbor bi trebao zamijeniti ta tijela i u svrhu suradnje s neuključenim državama članicama u pogledu uloga sanacije. Posebno bi Odbor trebao predstavljati sva tijela iz uključenih država članica na kolegijima o sanaciji koji uključuju tijela iz neuključenih država članica.

(50.a) Odbor i sanacijska tijela iz neuključenih država trebaju sklopiti memorandum o razumijevanju u kojem su opisani opći uvjeti njihove suradnje u izvršavanju njihovih zadaća iz Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Memorandum o razumijevanju mogao bi, između ostalog, razjasniti savjetovanje u vezi s odlukama Komisije i Odbora koje imaju utjecaja na postojeće podružnice ili gospodarske grane u neuključenim državama-članicama, a čije matično društvo ima nastan u uključenoj državi članici. Memorandum bi trebalo redovito preispitivati.

(51) Budući da mnoge kreditne institucije ne posluju samo unutar Unije nego i međunarodno, učinkovitim mehanizmom sanacije potrebno je odrediti načela suradnje s relevantnim tijelima iz trećih zemalja. Tijelima trećih zemalja trebala bi se pružiti potpora u skladu s pravnim okvirom iz članka 88. Direktive [ Direktiva o oporavku i sanaciji banaka ]. U tu svrhu, s obzirom na to da bi Odbor trebao biti jedino tijelo ovlašteno za sanaciju posrnulih banaka u uključenim državama članicama, Odbor bi trebalo isključivo ovlastiti za zaključivanje neobvezujućih sporazuma o suradnji s tim tijelima trećih zemalja, u ime nacionalnih tijela uključenih država članica.

(52) Kako bi učinkovito izvršio svoje zadaće, Odbor bi trebao imati primjerene istražne ovlasti. On bi trebao moći zahtijevati sve nužne informacije izravno ili putem nacionalnih sanacijskih tijela te provoditi istrage i izravni nadzor, prema potrebi u suradnji s nacionalnim nadležnim tijelima, uz potpuno korištenje svim informacijama dostupnim ESB-u i nacionalnim nadležnim tijelima. U kontekstu sanacije, izravni nadzor bio bi dostupan Odboru kako bi učinkovito nadzirao provedbu koju vrše nacionalna tijela i osigurao da Komisija i Odbor donesu odluke na temelju potpuno točnih informacija.

(53) Kako bi se osiguralo da Odbor ima pristup svim relevantnim informacijama, odgovarajući subjekti i njihovi zaposlenici se ne bi smjeli pozivati na pravila o čuvanju profesionalne tajne kako bi se spriječilo otkrivanje informacija Odboru Istodobno se otkrivanje takvih informacija Odboru nikako ne bi trebalo smatrati kao kršenje obveze čuvanja poslovne tajne.

(54) Kako bi se osiguralo poštovanje odluka donesenih u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije, trebale bi se uvesti razmjerne i odvraćajuće kazne u slučaju njihove povrede. Odbor bi trebao biti ovlašten naložiti nacionalnim sanacijskim tijelima da nametnu upravne kazne ili periodične penale subjektima zbog nepoštovanja obveza na temelju njegovih odluka. Kako bi se osigurala dosljedna, učinkovita i djelotvorna praksa izvršavanja, Odbor bi trebao biti ovlašten za izdavanje smjernica nacionalnim sanacijskim tijelima o primjeni upravnih kazni i penala.

(55) Ako nacionalno tijelo za sanaciju krši pravila jedinstvenog mehanizma sanacije ne koristeći ovlasti koje su mu dodijeljene na temelju nacionalnog prava kako bi proveo nalog Odbora, dotična država članica može biti odgovorna za nadoknadu sve štete uzrokovane pojedincima, uključujući prema potrebi subjekt ili grupaciju u sanaciji, ili svim vjerovnicima svih dijelova tog subjekta ili grupacije u svim državama članicama, u skladu s njihovom sudskom praksom.

(56) Trebaju se utvrditi primjerena pravila kojima se uređuje proračun Odbora, priprema proračuna, donošenje unutarnjih pravila kojima se utvrđuje postupak donošenja i izvršenja njegova proračuna , nadzor i kontrola proračuna koju izvršava Odbor na plenarnoj sjednici te unutarnja i vanjska revizija poslovnih knjiga.

(56.a) Odbor bi na plenarnoj sjednici također trebao donijeti, nadzirati i kontrolirati svoj godišnji program rada te izdati mišljenja i/ili preporuke o nacrtu izvješća izvršnog direktora koje bi trebale sadržavati odjeljak o aktivnostima sanacije i otvorenim slučajevima sanacije Odbora te odjeljak o financijskim i administrativnim pitanjima.

(57) Postoje okolnosti u kojima učinkovitost primijenjenih instrumenata sanacije može ovisiti o dostupnosti kratkoročnih sredstava za financiranje institucije ili institucije za premošćivanje, pružanju jamstava potencijalnim kupcima ili pružanju kapitala instituciji za premošćivanje. Stoga je važno uspostaviti fond uz pomoć kojeg bi se izbjegla uporaba javnih sredstava u te svrhe.

(58) Potrebno je osigurati potpunu dostupnost Fonda u svrhu sanacije posrnulih institucija. Stoga se Fondom ne bi trebalo koristiti u niti jednu svrhu osim radi učinkovite provedbe instrumenata i ovlasti za sanaciju. Nadalje, njime bi se trebalo koristiti samo u skladu s primjenjivim ciljevima i načelima sanacije , u potpunosti poštujući odredbe utvrđene Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. U skladu s tim, Odbor bi trebao osigurati da sve gubitke, troškove i druge izdatke nastale u vezi s uporabom instrumenata sanacije snose dioničari i vjerovnici institucije u sanaciji. Samo ako se iscrpe sredstva dioničara i vjerovnika, te gubitke, troškove i ostale izdatke nastale uporabom instrumenata za sanaciju snosi Fond.

(59) U pravilu bi se doprinosi financijske industrije trebali prikupiti prije primjene sanacije i neovisno o tome. Kada prethodno financiranje nije dovoljno da se njime pokriju gubitci ili troškovi nastali uporabom Fonda, dodatni doprinosi trebali bi se prikupiti kako bi se snosio dodatni trošak ili gubitak. Nadalje, Fond bi se trebao moći zadužiti ili dobiti drugu vrstu potpore od financijskih institucija ili ostalih trećih osoba ako njegova sredstva nisu dovoljna da se pokriju gubitci, troškovi ili drugi izdatci nastali uporabom Fonda i ako izvanredni ex post doprinosi nisu odmah dostupni.

(59.a) Ako su države članice uvele namete za banke, poreze ili doprinose za sanaciju kao odgovor na krizu, isti bi se trebali zamijeniti doprinosima Fondu kako bi se izbjeglo dvostruko plaćanje.

(60) Kako bi se dosegnula kritična masa i izbjegli prociklički učinci koji bi nastali da se Fond mora oslanjati samo na ex post doprinose u krizi sustava, neophodno je da ex ante dostupna financijska sredstva Fonda dosegnu određenu ciljanu razinu.

(60a) Ciljne razine Fonda trebalo bi odrediti kao postotak iznosa pokrivenih depozita svih kreditnih institucija kojima je izdano odobrenje za rad u državama članicama koje sudjeluju. Međutim, budući da bi ukupan iznos obveza tih institucija u pogledu funkcija Fonda predstavljao prikladniju odgovarajuću vrijednost, Komisija bi trebala procijeniti treba li se ubuduće uvesti referentna vrijednost u odnosu na ukupne obveze koja se treba ostvariti uz ciljanu razinu financiranja, održavajući ravnopravna pravila natjecanja u skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

(61) Prikladan vremenski okvir trebao bi se odrediti kako bi se postigla ciljana razina financiranja za Fond. Međutim, Odbor bi trebao biti u mogućnosti prilagoditi razdoblje davanja doprinosa kako bi se uzele u obzir važne isplate koje Fond izvršava.

(61a) S ciljem prekida veze između država i banaka te osiguravanja učinkovitosti i vjerodostojnosti jedinstvenog mehanizma sanacije, posebice sve dok u potpunosti nije financiran jedinstveni fond za sanaciju, ključno je osnovati europski javni zajmovni instrument unutar razumnog roka nakon stupanja na snagu jedinstvenog mehanizma sanacije. Svi zajmovi iz tog zajmovnog instrumenta trebali bi se vraćati iz Fonda unutar dogovorenog vremenskog okvira. Navedeni zajmovni instrument trebao bi osigurati trenutačnu dostupnost dostatnih financijskih sredstava za svrhe utvrđene ovom Uredbom.

(62) Ako su uključene države članice već uspostavile nacionalne financijske aranžmane sanacije, one bi trebale moći omogućiti da nacionalni financijski aranžmani sanacije upotrebljavaju njihova dostupna financijska sredstva, koja su u prošlosti prikupile institucije putem ex ante doprinosa, kako bi institucijama nadoknadile ex ante doprinose koje bi te institucije trebale uplatiti u Fond. Takvim povratom ne bi se trebale dovoditi u pitanje obveze država članica temeljene na Direktivi 94/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (10).

(63) Kako bi se osigurao pošten izračun doprinosa i omogućili poticaji za poslovanje po modelu koji predstavlja manji rizik, doprinosi Fondu, koje treba odrediti Odbor u skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] i u skladu s njom usvojenim delegiranim aktima nakon savjetovanja s nadležnim tijelom, trebali bi uzeti u obzir stupanj rizika koji snose kreditne institucije.

▐

(65) Kako bi se zaštitila vrijednost iznosa koji zadržava Fond, ti iznosi trebali bi se uložiti u dovoljno sigurnu, raznoliku i likvidnu imovinu.

(66) Komisija bi trebala biti ovlaštena za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 290. UFEU-a kako bi se učinilo sljedeće: odredila vrsta doprinosa Fondu i razlozi zbog kojih su doprinosi potrebni, način na koji se izračunavaju doprinosi i način na koji se oni moraju platiti; utvrdila pravila prijave, računovodstva, izvještavanja i ostala pravila potrebna kako bi se doprinosi isplatili u potpunosti i na vrijeme; odredila sustav doprinosa za institucije kojima je odobren rad nakon što Fond dosegne ciljanu razinu; odredili kriteriji za raspodjelu za vrijeme davanja doprinosa; odredile okolnosti u kojima se unaprijed može izvršiti isplata doprinosa; utvrdili kriteriji za uvođenje iznosa godišnjih doprinosa; odredile mjere za utvrđivanje okolnosti kada i načina na koje se institucija može djelomično ili u potpunosti izuzeti iz ex post doprinosa te mjere za utvrđivanje okolnosti kada i načina na koje se institucija može djelomično ili u potpunosti izuzeti iz ex post doprinosa.

(67) Kako bi se očuvala povjerljivost rada Odbora, članovi Odbora i osoblje Odbora, uključujući osoblje razmijenjeno s uključenim državama članicama ili koje je uključena država članica uputila na rad u cilju provedbe dužnosti sanacije trebali bi podlijegati zahtjevima čuvanja profesionalne tajne, čak i kada više ne obavljaju te dužnosti. Ti zahtjevi bi se također trebali primjenjivati na druge osobe koje je Odbor ovlastio i osobe koje su nacionalna sanacijska tijela država članica ovlastila ili imenovala za provođenje pregleda na licu mjesta te promatrače koji su pozvani da sudjeluju na plenarnim i izvršnim sjednicama Odbora. U svrhu provedbe zadaća koje su mu dodijeljene, Odbor bi trebao biti ovlašten, ovisno o uvjetima, za razmjenu informacija s nacionalnim tijelima ili tijelima Unije.

(68) Kako bi se osiguralo da je Odbor zastupljen u Europskom sustavu financijskog nadzora, trebala bi se izmijeniti Uredba (EU) br. 1093/2010 u cilju uključivanja Odbora u koncept nadležnih tijela utvrđenih tom Uredbom. Takvo izjednačavanje Odbora s nadležnim tijelima na temelju Uredbe (EU) br. 1093/2010 usklađeno je s funkcijama dodijeljenima Europskom nadzornom tijelu za bankarstvo na temelju članka 25. Uredbe (EU) br. 1093/2010 koje uključuju davanje doprinosa razvoju i usklađivanju planova oporavka i sanacije i aktivno sudjelovanje u tome te nastojanje da se pojednostavni sanacija posrnulih institucija, a posebno prekograničnih grupacija.

(69) Dok Odbor ne bude u potpunosti operativan, Komisija bi trebala biti nadležna za početne aktivnosti, uključujući prikupljanje doprinosa potrebnih za pokrivanje administrativnih troškova i imenovanje privremenog izvršnog direktora koji bi odobrio sve potrebne isplate u ime Odbora.

(70) Ovom Uredbom poštuju se sva temeljna prava i načela priznata u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, posebice pravo na vlasništvo, zaštitu osobnih podataka, slobodu poduzetništva, pravo radnika na informacije i savjetovanje u poduzeću, pravo na djelotvoran pravni lijek i pravedno suđenje te se ona mora provesti u skladu s tim pravima i načelima.

(71) S obzirom na to da se ciljevi ove Uredbe, posebice uspostava učinkovitog i djelotvornog jedinstvenog europskog okvira za sanaciju kreditnih institucija i omogućavanje dosljedne primjene pravila sanacije, ne mogu postići u dovoljnoj mjeri na razini države članice, ali se mogu bolje postići na razini Unije, Unija može donijeti mjere, u skladu s načelom supsidijarnosti kako je utvrđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti određenim u tom članku, ova Uredba ne prelazi okvire potrebne za ostvarivanje tih ciljeva.

DONIJELI SU OVU UREDBU:

DIO I.

OPĆE ODREDBE

Članak 1.

Sadržaj

Ovom Uredbom utvrđuju se jedinstvena pravila i jedinstven postupak za sanaciju subjekata iz članka 2. s poslovnim nastanom u uključenim državama članicama iz članka 4.

Kao što je utvrđeno člankom 38., Odbor zajedno s Komisijom i nadležnim sanacijskim tijelima u uključenim državama članicama primjenjuje ta jedinstvena pravila i jedinstveni postupak unutar okvira jedinstvenog mehanizma sanacije utvrđenog ovom Uredbom. Jedinstveni mehanizam sanacije podupire se jedinstvenim fondom za sanaciju banaka (dalje u tekstu „Fond”).

Članak 2.

Područje primjene

Ova Uredba primjenjuje se na sljedeće subjekte:

(a) kreditne institucije s poslovnim nastanom u uključenim državama članicama;

(b) matična poduzeća s poslovnim nastanom u jednoj od uključenih država članica, uključujući financijska holding društva i mješovita financijska holding društva ako podliježu konsolidiranom nadzoru koji provodi ESB u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (i) Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013;

(c) investicijska društva i financijske institucije s poslovnim nastanom u uključenim državama članicama kada su obuhvaćene konsolidiranim nadzorom matičnog poduzeća koji provodi ESB u skladu s člankom 4. stavkom 1. točkom (i.) Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013.

Članak 3.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije utvrđene u članku 2. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] i u članku 3. Direktive 2013/36/EU. Osim toga, primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) „nacionalno nadležno tijelo” znači sva nacionalna nadležna tijela kako je definirano u članku 2. stavku 2. Uredbe (EU) br. 1024/2013;

(1a) „nadležno tijelo” znači nadležno tijelo kako je definirano u članku 4. stavku 1. točki (40) Uredbe (EU) br. 575/2013 i Europsku središnju banku u svojoj nadzornoj funkciji u skladu s Uredbom (EU) br. 1024/2013;

(2) „nacionalno sanacijsko tijelo” znači tijelo koje je odredila država članica u skladu s člankom 3. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(3) „mjere sanacije” znači primjenu sanacijskog instrumenta na instituciju ili subjekt iz članka 2. ili izvršavanje najmanje jedne povezane sanacijske ovlasti u vezi s njima

(3a) „Odbor” znači jedinstveni sanacijski odbor osnovan u skladu s člankom 38. ove Uredbe;

(4) „pokriveni depoziti” znači depozite koji se jamče sustavima osiguranja depozita na temelju nacionalnog zakonodavstva u skladu s Direktivom 94/19/EZ i do razine pokrića predviđene člankom 7. Direktive 94/19/EZ;

(5) „prihvatljivi depoziti” znači depoziti definirani u članku 1. Direktive 94/19/EZ koji nisu isključeni iz zaštite u skladu s člankom 2. te Direktive, bez obzira na njihov iznos;

▐

(11) „institucija u sanaciji” znači subjekt iz članka 2. s obzirom na poduzetu mjeru sanacije;

(12) „institucija” znači kreditnu instituciju ili investicijsko društvo obuhvaćeno konsolidiranim nadzorom u skladu s člankom 2. točkom (c);

(13) „grupacija” znači matično društvo i njegova društva kćeri, koji su subjekti iz članka 2.;

▐

(19) „dostupna financijska sredstva” znači gotovinu, depozitu, imovinu i neopozive obveze plaćanja dostupne Fondu u svrhe navedene u članku 74.;

(20) „ciljana razina financiranja” znači iznos dostupnih financijskih sredstava koji se može dostići na temelju članka 68.

Članak 4.

Uključene države članice

Uključene države članice su države članice čija je valuta euro ili države članice čija valuta nije euro, a koje su uspostavile blisku suradnju u skladu s člankom 7. Uredbe (EU) br. 1024/2013.

Članak 5.

Povezanost s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] te važećim nacionalnim zakonodavstvom

-1. Sukladno ovoj Uredbi, izvršenje zadaća ili ovlasti Komisije i Odbora u okviru ove Uredbe uređeno je Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] i svim u skladu s njom usvojenim delegiranim aktima.

1. Ako na temelju ove Uredbe Komisija ili Odbor izvršava zadaće ili ovlasti, koje prema Direktivi [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] mora izvršavati nacionalno sanacijsko tijelo uključene države članice, Odbor se, za potrebe primjene ove Uredbe i Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] smatra relevantnim nacionalnim sanacijskim tijelom ili, u slučaju sanacije prekograničnih grupacija, relevantnim sanacijskim tijelom na razini grupacije.

1a. Ako izvršava ovlasti koje su mu dodijeljene ovom Uredbom, Odbor podliježe obvezujućim regulatornim i provedbenim tehničkim standardima koje je razvila EBA, a usvojila Komisija u skladu s člancima 10. i 15. Uredbe (EU) br. 1093/2010, svim smjernicama i preporukama koje je EBA usvojila u skladu s člankom 16. Uredbe (EU) br. 1093/2010 i svim odlukama EBA-e u skladu s člankom 19. Uredbe (EU) br. 1093/2010 u okviru relevantnih odredbi Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

2. U svojstvu nacionalnog tijela za sanaciju, Odbor djeluje, prema potrebi, s ovlaštenjem Komisije.

3. Sukladno odredbama ove Uredbe, nacionalna sanacijska tijela uključene države članice djeluju na temelju relevantnih odredbi nacionalnog zakonodavstva i u skladu s njima, kako je usklađeno Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

Članak 6.

Opća načela

1. Niti jedna mjera, prijedlog ili politika Odbora, Komisije ili nacionalnog sanacijskog tijela ne smije diskriminirati subjekte iz članka 2., vlasnike depozita, ulagače i ostale vjerovnike s poslovnim nastanom u Uniji na temelju njihova državljanstva ili mjesta poslovanja.

1.a Svaka mjera, prijedlog ili politika Odbora, Komisije ili nacionalnog sanacijskog tijela u okviru jedinstvenog mehanizma sanacije poduzima se s ciljem promicanja stabilnosti financijskog sustava unutar Unije i unutar svake uključene države članice u EU-u, uz puno poštovanje i dužnu pažnju prema jedinstvenosti i cjelovitosti unutarnjeg tržišta.

2. Pri donošenju odluka ili djelovanju, čime se može utjecati na više▐ država članica, a posebno pri donošenju odluka o grupacijama s poslovnim nastanom u najmanje dvije uključene države članice, Komisija i Odbor uzimaju u obzir sve sljedeće čimbenike:

(a) interese država članica u kojima grupacija djeluje, a posebno učinak svih odluka ili djelovanja ili nedjelovanja na financijsku stabilnost, gospodarstvo, sustav osiguranja depozita ili sustav za zaštitu ulagača bilo koje od tih država članica;

(b) cilj postizanja ravnoteže interesa različitih uključenih država članica i izbjegavanja nepoštenog dovođenja u pitanje ili nepoštene zaštite interesa neke ▐ države članice;

(c) potrebu izbjegavanja negativnog učinka na druge dijelove grupacije čiji je član subjekt iz članka 2., koji podliježe sanaciji;

(ca) ako je moguće, interes grupacije za provođenjem svojih prekograničnih aktivnosti;

(d) potrebu izbjegavanja nerazmjernog povećanja troškova nametnutih vjerovnicima subjekata iz članka 2., u mjeri u kojoj bi bilo veće od onog koje bi nastalo da su se ti subjekti sanirali redovnim stečajnim postupkom;

(e) odluke koje se moraju donijeti na temelju članka 107. UFEU-a i iz članka 16. stavka 10.;

3. Komisija i Odbor uravnotežuju čimbenike iz stavka 2. s ciljevima sanacije iz članka 12. kako je primjereno prirodi i okolnostima svakog slučaja.

4. Odluke ili mjere Odbora ili Komisije od država članica ne zahtijevaju ni pružanje izvanredne javne financijske potpore niti izravno utječu na fiskalne odgovornosti država članica.

4.a Pri donošenju odluka ili poduzimanju mjera, Odbor treba osigurati da se predstavnici zaposlenika dotičnih subjekata o tome obavijeste te da se po potrebi s njima savjetuje.

4.b Mjere, prijedlozi i politike Komisije, Odbora i nacionalnih sanacijskih tijela u okviru ove Uredbe poštuju načelo zabrane diskriminacije u pogledu bilo koje države članice ili skupine država članica.

4.c Komisija pri izvršavanju zadaća koje su joj ovom Uredbom dodijeljene treba djelovati neovisno od svojih ostalih zadaća i strogo u skladu s ciljevima i načelima utvrđenim ovom Uredbom i Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Odvajanje zadaća trebalo bi biti zajamčeno odgovarajućim organizacijskim odvajanjem.

DIO II.

POSEBNE ODREDBE

GLAVA 1.

FUNKCIJE UNUTAR JEDINSTVENOG MEHANIZMA SANACIJE I POSTUPOVNA PRAVILA

Poglavlje 1.

Planiranje sanacije

Članak 7.

Planovi sanacije

1. Odbor zajedno s nacionalnim sanacijskim tijelima izrađuje i odobrava planove sanacije za subjekte iz članka 2. i za grupacije.

2. Za potrebe stavka 1., nacionalna tijela za sanaciju Odboru prosljeđuju sve informacije potrebne za izradu i provedbu planova sanacije, koje su dobili u skladu s člankom 10. i člankom 12. stavkom 1. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], ne dovodeći u pitanje poglavlje 5. ove glave.

2.a Plan sanacije za svaki subjekt i planovi sanacije grupacije pripremaju se u skladu s člancima 9. i 12. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

7. Odbor izrađuje planove sanacije u suradnji sa supervizorom ili konsolidirajućim nadzornim tijelom i s nacionalnim sanacijskim tijelima u uključenoj državi članici u kojoj subjekti imaju poslovni nastan. Odbor surađuje s tijelima za sanaciju u neuključenim državama članicama kada u tim državama članicama postoje subjekti koji su uključeni u konsolidirani nadzor.

8. Odbor može od nacionalnih sanacijskih tijela zatražiti da pripreme prednacrt planova sanacije, a od nacionalnog sanacijskog tijela na razini grupacije da pripremi prednacrt plana sanacije grupacije koje Odbor revidira i odobrava. Odbor može od nacionalnih sanacijskih tijela zahtijevati da izvršavaju druge zadaće povezane s izradom planova sanacije.

9. Planovi sanacije pregledavaju se i prema potrebi ažuriraju, u skladu s člancima 9. i 12. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

9.a Odluke koje se odnose na sastavljanje, procjenu i odobrenje planova sanacije te primjenu odgovarajućih mjera donosi Odbor na izvršnoj sjednici.

Članak 8.

Procjena mogućnosti sanacije

1. Pri izradi planova sanacije u skladu s člankom 7., a nakon savjetovanja s nadležnim tijelima, uključujući ESB, i sanacijskim tijelima u neuključenim državama članicama u kojima su smještena društva kćeri ili u onoj mjeri u kojoj je to važno za važnu podružnicu, kao što je predviđeno člancima 13. i 13.a Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] , Odbor provodi procjenu mjere u kojoj postoji mogućnost sanacije institucija i grupacija, sukladno zahtjevima iz članaka 13. i 13.a Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

2. ▐ Smatra se da je subjekt moguće sanirati u situacijama predviđenim člankom 13. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

3. ▐ Smatra se da je grupaciju moguće sanirati u situacijama predviđenim člankom 13.a Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

4. U svrhu procjene Odbor razmatra barem predmete navedene u odjeljku C Priloga Direktivi [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

5. Ako na temelju procjene mogućnosti sanacije subjekta ili grupacije provedene u skladu sa stavkom 1. Odbor utvrdi, nakon savjetovanja s nadležnim tijelom, uključujući ESB, da su moguće znatne zapreke sanaciji tog subjekta ili grupacije, Odbor priprema izvješće, uz savjetovanje s nadležnim tijelima, koje upućuje instituciji ili matičnom društvu i u kojem analizira znatne zapreke djelotvornoj primjeni sanacijskog instrumenata i izvršavanju sanacijskih ovlasti. Tim izvješćem daju se i preporuke svih mjera koje su, prema stajalištu Odbora, nužne ili primjerene za uklanjanje tih zapreka u skladu sa stavkom 8.

6. O izvješću se obavještava dotični subjekt ili matično društvo, nadležna tijela i sanacijska tijela u neuključenim državama članicama, a u kojima su smještene značajne podružnice ili društva kćeri. Temelji se na razlozima procjene ili utvrđivanja u pitanju i određuje kako se tom procjenom ili utvrđivanjem zadovoljava zahtjev razmjerne primjene utvrđen u članku 6.

7. U roku od četiri mjeseca od datuma primitka izvješća subjekt ili matično društvo može se očitovati i predložiti Odboru alternativne mjere kako bi se uklonile zapreke navedene u izvješću. Odbor o svim mjerama koje predlaže subjekt ili matično društvo obavještava nadležna tijela i sanacijska tijela u neuključenim državama članicama, a u kojima su smještene značajne podružnice ili društva kćeri .

8. Ako se mjerama koje predloži dotični subjekt ili matično društvo učinkovito ne uklone zapreke sanaciji, Odbor donosi odluku nakon savjetovanja s nadležnim tijelima i, prema potrebi, makrobonitetnim tijelom navodeći da predložene mjere učinkovito ne uklanjaju zapreke sanaciji i nalažući nacionalnim sanacijskim tijelima da zatraže od institucije, matičnog društva, ili svih društava kćeri dotične grupacije, da poduzmu neku od mjera navedenih u članku 14. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] na temelju sljedećih kriterija:

(a) učinkovitosti mjere u području uklanjanja zapreka sanaciji;

(b) potrebe da se izbjegne negativni učinak na financijsku stabilnost u▐ državama članicama u kojima grupacija posluje ;

(c) potrebe da se izbjegne učinak na dotičnu instituciju ili grupaciju koja bi prešla granice potrebnog kako bi se uklonila zapreka sanaciji ili koja bi bila nerazmjerna.

9. U svrhu stavka 8., Odbor daje upute nacionalnim sanacijskim tijelima da poduzmu neku od▐ mjera navedenih u članku 14. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] :

▐

10. Nacionalna sanacijska tijela provode naloge Odbora u skladu s člankom 26.

Članak 8.a

Mogućnost sanacije institucija važnih za sustav

Ne dovodeći u pitanje njegove ovlasti i neovisnost, Odbor daje prednost procjeni mogućnosti sanacije institucija koje nose rizik za sustav, uključujući, no ne isključivo, institucije koje su prepoznate kao sustavno važne globalne institucije (G-SII-ovi) ili kao druge sustavno važne institucije (O-SII-ovi) u skladu s člankom 131. Direktive 2013/36/EU, te po potrebi izrađuje plan za svaku od tih institucija kako bi uklonio prepreke mogućnosti sanacije u skladu s člankom 8. ove Uredbe i člankom 14. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

Članak 9.

Pojednostavljene obveze i izuzeća

1. Na vlastitu inicijativu ili na prijedlog nacionalnog sanacijskog tijela Odbor može primijeniti pojednostavljene obveze povezane s izradom nacrta planova oporavka i sanacije u skladu s člankom 4. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

2. Nacionalna sanacijska tijela mogu Odboru predložiti primjenu pojednostavljenih obveza glede izrade nacrta planova za određene institucije ili grupacije. Taj prijedlog obrazlaže se i potkrepljuje svom potrebnom dokumentacijom.

3. Po primitku prijedloga na temelju stavka 1. ili ako djeluje na vlastitu inicijativu, Odbor provodi procjenu dotičnih institucija ili grupacije. Procjena se izrađuje uzimajući u obzir elemente iz članka 4. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

4. Odbor procjenjuje daljnju primjenu pojednostavljenih obveza i prestaje ih primjenjivati u situacijama navedenim u članku 4. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

Ako nacionalno sanacijsko tijelo koje je predložilo primjenu pojednostavljene obveze ▐ u skladu sa stavkom 1. smatra da se odluka o primjeni pojednostavljene obveze ▐ mora povući, ono podnosi prijedlog Odboru u tu svrhu. U tom slučaju Odbor donosi odluku o predloženom povlačenju u potpunosti uzimajući u obzir opravdanje za povlačenje koje je predložilo nacionalno sanacijsko tijelo s obzirom na elemente utvrđene u stavku 3.

▐

7. Odbor obavještava Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo o primjeni stavaka 1. i 4.

Članak 10.

Minimalan zahtjev za vlastita sredstva i prihvatljive obveze

1. Nakon savjetovanja s nadležnim tijelima, uključujući ESB, Odbor određuje minimalan zahtjev za vlastita sredstva i prihvatljive obveze iz stavka 2. koje podliježu ovlastima za izvršavanje otpisa i konverzije koji institucije i matična društva iz članka 2. moraju zadovoljiti.

2. Minimalan zahtjev izračunava se u skladu s člankom 39. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

3. Utvrđivanje iz stavka 1. provodi se na temelju ▐ kriterija utvrđenih u članku 39. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

Utvrđivanjem se navodi minimalan zahtjev koji institucije moraju zadovoljiti pojedinačno i koji matična društva moraju zadovoljiti konsolidirano. Odbor može odlučiti izuzeti matično društvo iz zadovoljavanja minimalnog zahtjeva na konsolidiranoj ili pojedinačnoj osnovi u situacijama predviđenim u članku 39. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]▐.

4. Utvrđivanjem iz stavka 1. može se osigurati djelomično zadovoljavanje minimalnog zahtjeva za vlastita sredstva i prihvatljive obveze na konsolidiranoj ili pojedinačnoj osnovi putem ugovornog instrumenta za sanaciju vlastitim sredstvima u skladu s člankom 39. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

6. Odbor donosi sva utvrđivanja iz stavka 1. tijekom razvoja i provođenja planova sanacije iz članka 7.

7. Odbor o utvrđivanjima obavještava nacionalna tijela za sanaciju. Nacionalna sanacijska tijela provode naloge Odbora u skladu s člankom 26. Odbor zahtjeva da nacionalna sanacijska tijela provjere zadovoljavaju li institucije i matična društva minimalan zahtjev predviđen u stavku 1. te ga osiguravaju.

8. Odbor obavještava ESB i EBA-u o minimalnom zahtjevu koje je odredio za svaku instituciju i matično društvo na temelju stavka 1.

Poglavlje 2.

Rana intervencija

Članak 11.

Rana intervencija

1. ESB, na vlastitu inicijativu ili nakon obavijesti nacionalnog nadležnog tijela uključene države članice ▐ obavještava Odbor o svim mjerama čije poduzimanje zahtijevaju od institucije ili grupacije ili koje sami poduzimaju na temelju članka 16. Uredbe (EU) br. 1024/2013, na temelju članka 23. stavka 1. ili članka 24. Direktive, ili na temelju članka 104. Direktive 2013/36/EU.

Odbor obavješćuje Komisiju o svim informacijama koje je zaprimila na temelju prvog podstavka.

2. Od datuma primitka informacija iz stavka 1. i ne dovodeći u pitanje ovlasti ESB-a i nadležnih tijela u skladu s ostalim zakonodavstvom Unije, Odbor se može pripremiti za sanaciju dotične institucije ili grupacije.

Za potrebe prvog podstavka Odbor pomno prati, u suradnji s ESB-om i relevantnim nadležnim tijelima, stanje institucije ili matičnog društva i njihovu usklađenost sa svim ranim mjerama intervencije koje je bilo potrebno poduzeti.

3. Odbor je ovlašten:

(a) zatražiti, u skladu s poglavljem 5. ove glave, sve informacije potrebne da se pripremi za sanaciju institucije ili grupacije;

(b) izvršiti vrednovanje imovine i obveza institucije ili grupacije u skladu s člankom 17.;

(c) obratiti se potencijalnim kupcima kako bi se pripremio za sanaciju institucije ili grupacije ili zatražiti od institucije, matičnog društva ili nacionalnog sanacijskog tijela da to učini, podložno ispunjavanju zahtjeva o povjerljivosti utvrđenih ovom Uredbom i člankom 76. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(d) zatražiti od relevantnog nacionalnog sanacijskog tijela da izradi privremeni program sanacije za dotičnu instituciju ili grupaciju.

4. Ako ESB ili nacionalna nadležna tijela u uključenim državama članicama instituciji ili grupaciji namjeravaju nametnuti neku dodatnu mjeru na temelju članka 16. Uredbe (EU) br. 1024/2013 ili na temelju članaka 23. ili 24. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] ili na temelju članka 104. Direktive 2013/36/EU, prije nego što je institucija ili grupacija u potpunosti ispunila prvu mjeru o kojoj je Odbor obaviješten, ESB na vlastitu inicijativu ili nakon obavijesti nacionalnog nadležnog tijela obavještava Odbor prije nametanja takve dodatne mjere instituciji ili grupaciji.

5. ESB ili nadležno tijelo i Odbor osiguravaju dosljednost dodatne mjere iz stavka 4. i svih mjera Odbora u cilju pripreme sanacije na temelju stavka 2.

Poglavlje 3.

Sanacija

Članak 12.

Ciljevi sanacije

1. Pri djelovanju na temelju postupka sanacije iz članka 16. Komisija i Odbor, ovisno o njihovim nadležnostima, uzimaju u obzir ciljeve sanacije iz članka 26. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] i odabiru instrumente i ovlasti kojima se, prema njihovu stajalištu, najbolje postižu ciljevi koji su relevantni u okolnostima slučaja.

2. ▐ Pri ispunjavanju navedenih ciljeva Komisija i Odbor djeluju u skladu s člankom 26. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

Članak 13.

Opća načela upravljanja sanacijom

Pri djelovanju na temelju postupka sanacije iz članka 16. Komisija i Odbor poduzimaju sve prikladne mjere kako bi osigurali da se mjere sanacije poduzimaju u skladu s▐ načelima utvrđenim u članku 29. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] :

▐

Članak 14.

Sanacija financijskih institucija i matičnih društava

Mjere sanacije u vezi s financijskim institucijama i njihovim matičnim društvima poduzima Komisija na temelju nacrta odluke koji je pripremio Odbor u skladu s člankom 28. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

Članak 15.

Redoslijed prvenstva potraživanja

Pri primjeni sanacije vlastitim sredstvima na instituciju u sanaciji i ne dovodeći u pitanje obveze koje nisu obuhvaćene instrumentom sanacije vlastitim sredstvima na temelju članka 24. stavka 3., Komisija, na temelju nacrta odluke koji je pripremio Odbor , odlučuje o ovlastima za izvršavanje otpisa i konverzije nad potraživanjima, a Odbor i nacionalna sanacijska tijela u uključenim državama članicama ih izvršavaju, na temelju redoslijeda utvrđenog u članku 43. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

Članak 16.

Postupak sanacije

1. Ako ESB na vlastitu inicijativu ili nakon što ga je obavijestilo nacionalno nadležno tijelo uključene države članice procijeni da su ispunjeni uvjeti iz stavka 2. točaka (a) i (b) u pogledu subjekta iz članka 2., o toj procjeni bez odgode obavještava Komisiju i Odbor.

Obavijest iz prvog podstavka može se dostaviti nakon zahtjeva za procjenom od strane Odbora ili nacionalnog sanacijskog tijela, ako jedno od njih smatra da postoji razlog smatrati da institucija propada ili joj prijeti propadanje.

Obavijest iz prvog podstavka dostavlja se nakon savjetovanja Odbora i nacionalnog sanacijskog tijela.

1.a Odbor priprema i donosi sve svoje odluke povezane s postupkom sanacije na izvršnoj sjednici u skladu s člankom 50.

2. Po primitku obavijesti na temelju stavka 1. ▐ Odbor na izvršnoj sjednici provodi procjenu kako bi potvrdio da su sljedeći uvjeti ispunjeni :

(a) subjekt propada ili mu prijeti propadanje;

(b) uzimajući u obzir vrijeme i druge relevantne okolnosti, nije razumno očekivati da bi druge alternativne mjere privatnog sektora , uključujući mjere sustava zaštite institucija, ili nadzorne mjere (uključujući mjere rane intervencije ili otpis ili konverziju instrumenata kapitala u skladu s člankom 18.), poduzete u pogledu subjekta, spriječile njegovo propadanje u razumnom vremenskom razdoblju;

(c) mjere sanacije nužne su u javnom interesu u skladu sa stavkom 4.

3. Za potrebe stavka 2. točke (a) smatra se da je subjekt u propadanju ili da mu prijeti propadanje u nekoj od ▐ okolnosti utvrđenih člankom 27. stavkom 2. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

4. Za potrebe stavka 2. točke (c), smatra se da su mjere sanacije u javnom interesu u okolnostima predviđenim člankom 27. točkom 3. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

5. Ako procijeni da su ispunjeni svi uvjeti utvrđeni u stavku 2., Odbor podnosi Komisiji nacrt odluke o pokretanju postupka sanacije subjekta , uzimajući u obzir obavijest iz stavka 1. Nacrt odluke uključuje najmanje sljedeće:

(a) preporuku da se pokrene postupak sanacije subjekta;

(b) okvir sanacijskih instrumenata iz članka 19. stavka 32.;

(c) okvir uporabe sredstava iz Fonda kako bi se pružila potpora mjerama sanacije u skladu s člankom 71.

6. Nakon što od Odbora zaprimi nacrt odluke , Komisija odlučuje o usvajanju nacrta odluke i o okviru sanacijskih instrumenata koji se primjenjuje u pogledu dotičnog subjekta i, prema potrebi , o uporabi sredstava iz Fonda kako bi se pružila potpora mjerama sanacije. ▐

Ako Komisija ne namjerava usvojiti nacrt odluke Odbora ili ga namjerava usvojiti uz izmjene, ona ga vraća Odboru s objašnjenjem razloga zbog kojih ga ne namjerava usvojiti ili, ovisno o slučaju, s objašnjenjem razloga za namjeravane izmjene te zahtijeva njegovu reviziju. Komisija može utvrditi rok unutar kojega Odbor može izmijeniti svoj početni nacrt odluke na temelju predloženih izmjena Komisije te ga ponovo podnijeti Komisiji. Osim u propisno opravdanim hitnim slučajevima, Odbor ima najmanje pet radnih dana za razmatranje izmjena koje je predložila Komisija.

Komisija poduzima sve potrebne napore kako bi poštovala sve smjernice i preporuke koje je izdala EBA, a koje se tiču izvršavanja zadaća koje su joj dodijeljene u okviru ovog stavka te djeluje kako je predviđeno člankom 16. stavkom 3. Uredbe (EU) br. 1093/2010 glede potvrde o tome poštuje li ili namjerava li poštovati navedenu smjernicu ili preporuku.

7. O odluci Komisije obavještava se Odbor. Ako Komisija odluči ne pokrenuti postupak sanacije subjekta jer uvjeti utvrđeni u stavku 2. točki (c) nisu ispunjeni, dotični se subjekt likvidira u skladu s nacionalnim stečajnim pravom.

8. Unutar okvira utvrđenog odlukom Komisije, Odbor na izvršnoj sjednici odlučuje o programu sanacije iz članka 20. i osigurava da relevantna nacionalna sanacijska tijela poduzimaju potrebne mjere sanacije kako bi se proveo program sanacije. O odluci Odbora obavještavaju se relevantna nacionalna sanacijska tijela i njome se daju upute tim tijelima koja poduzimaju sve potrebne mjere kako bi se provela odluka Odbora u skladu s člankom 26. tako da izvršava neku od ovlasti za izvršavanje predviđenih u Direktivi [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka], posebno onih u člancima 56. do 64. te Direktive. Ako postoji državna potpora, Odbor može donijeti odluku tek nakon što Komisija donese odluku o toj državnoj pomoći.

9. Ako Odbor smatra da bi mjere sanacije mogle predstavljati državne potpore iz članka 107. stavka 1. UFEU-a, on poziva dotične uključene države članice da odmah izvijeste Komisiju o predviđenim mjerama na temelju članka 108. stavka 3. UFEU-a.

10. U mjeri u kojoj mjere sanacije koje je Odbor na izvršnoj sjednici predložio uključuju uporabu sredstava iz Fonda i njima se ne podrazumijeva odobravanje državne potpore iz članka 107. stavka 1. UFEU-a Komisija usporedno primjenjuje kriterije utvrđene za primjenu članka 107. UFEU-a, po analogiji.

11. Komisija je ovlaštena da od Odbora dobije sve informacije koje smatra važnima za obavljanje zadaća na temelju ove Uredbe i, prema potrebi, članka 107. UFEU-a. Odbor je u skladu poglavljem 5. ove glave ovlašten od svih osoba dobiti sve informacije potrebne da pripremi mjere sanacije i donese odluku o njima, uključujući ažurirane informacije i dodatke informacijama iz planova sanacije.

12. Odbor je ovlašten Komisiji podnijeti nacrt odluka o izmjeni okvira instrumenata sanacije i uporabe sredstava Fonda u pogledu subjekta u sanaciji.

12.a Kako bi se osigurale jednake mogućnosti, Komisija pri izvršavanju svojih nadležnosti glede državnih potpora i u skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] prema upotrebi sredstava iz Fonda postupa kao prema nacionalnom financijskom aranžmanu sanacije.

Članak 17.

Vrednovanje

1. Prije poduzimanja mjera sanacije ili izvršavanja ovlasti za otpis ili konverziju instrumenata kapitala, Odbor omogućuje da se pošteno i realistično vrednovanje imovine i obveza subjekta iz članka 2. provede u skladu s člankom 30. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

16. Nakon što su provedene mjere sanacije, Odbor osigurava da je vrednovanje provedeno u skladu s člankom 66. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] kako bi se procijenilo bi li se s dioničarima i vjerovnicima bolje postupalo da je nad institucijom u sanaciji proveden redovni stečajni postupak , što se razlikuje od vrednovanja provedenog na temelju stavka 1.▐

▐

Članak 18.

Otpis i konverzija instrumenata kapitala

1. ESB, na vlastitu inicijativu ili nakon obavijesti nacionalnog nadležnog tijela uključene države članice, obavještava Odbor o tome procjenjuje li da su ispunjeni uvjeti za otpis i konverziju instrumenata kapitala predviđenih Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] u pogledu subjekta iz članka 2. ili grupacije s poslovnim nastanom u uključenoj državi članici.

▐

1.a ESB podnosi Odboru informacije u skladu sa stavkom 1. nakon zahtjeva za procjenom Odbora ili nacionalnog sanacijskog tijela ako Odbor ili tijelo smatra da su ispunjeni uvjeti za otpis ili konverziju instrumenata kapitala glede subjekta navedenog u članku 2. ili grupacije s poslovnim nastanom u uključenoj državi članici.

1.b Ako su ispunjeni uvjeti utvrđeni u stavku 1., Odbor podnosi Komisiji, uzimajući u obzir informacije iz stavka 1., nacrt odluke kojim se utvrđuje izvršavaju li se ovlasti za otpis ili konverziju instrumenata kapitala pojedinačno ili, na temelju postupka u skladu s člankom 16. stavcima od 4. do 7., zajedno s mjerama sanacije.

▌

5. Nakon zaprimanja nacrta Odluke Odbora Komisija▐ odlučuje usvaja li nacrt odluke i izvršavaju li se ovlasti za otpis ili konverziju instrumenata kapitala pojedinačno ili, na temelju postupka u skladu s člankom 16. stavcima od 4. do 7., zajedno s mjerama sanacije.

6. Ako ▐ su zadovoljeni uvjeti iz stavka 1., a uvjeti za sanaciju u skladu s člankom 16. stavkom 2. nisu, nakon odluke Komisije Odbor nalaže nacionalnim sanacijskim tijelima da izvrše ovlasti za otpis ili konverziju u skladu s člancima 51. i 52. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

7. Ako su zadovoljeni uvjeti za otpis i konverziju instrumenata kapitala iz stavka 1., kao i uvjeti za sanaciju iz članka 16. stavka 2., primjenjuje se postupak utvrđen u članku 16. stavcima 4. do 7.

8. Odbor osigurava da nacionalna sanacijska tijela izvršavaju ovlasti za otpis ili konverziju u skladu s Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

9. Nacionalna sanacijska tijela provode upute Odbora i izvršavaju otpis ili konverziju instrumenata kapitala u skladu s člankom 26.

Članak 19.

Opća načela sanacijskih instrumenata

1. Ako Odbor odluči primijeniti sanacijski instrument na subjekt iz članka 2. i te mjere sanacije rezultiraju gubitcima koje snose vjerovnici ili konverzijom njihovih potraživanja, Odbor izvršava ovlast na temelju članka 18. neposredno prije ili zajedno s primjenom sanacijskih instrumenta.

2. Sanacijski instrumenti iz članka 16. stavka 5. su sljedeći:

(a) prodaja poduzeća;

(b) institucija za premošćivanje;

(c) odvajanje imovine;

(d) sanacija vlastitim sredstvima.

3. Pri usvajanju nacrta odluke iz članka 16. stavka 5., Odbor razmatra sljedeće čimbenike:

(a) imovinu i obveze institucije u sanaciji na temelju vrednovanja iz stavka 17.;

(b) likvidnosni položaj institucije u sanaciji;

(c) utrživost vrijednosti franšize institucije u sanaciji s obzirom na uvjete tržišnog natjecanja i ekonomske uvjete tržišta;

(d) raspoloživo vrijeme.

4. Sanacijski instrumenti mogu se primjenjivati pojedinačno ili zajedno, osim odvajanja imovine koje se može primijeniti samo zajedno s još nekim sanacijskim instrumentom.

4.a Radi izvršavanja zadaća ovom Uredbom dodijeljenih Odboru i s ciljem osiguravanja jednakih mogućnosti u primjeni sanacijskih instrumenata, Odbor zajedno s Komisijom donosi priručnik za sanaciju kojim se utvrđuju jasne i detalje smjernice za upotrebu sanacijskih instrumenata.

Priručnik za sanaciju iz prvog podstavka u obliku je delegiranog akta koji usvaja Komisija u skladu s člankom 82.

Članak 20.

Program sanacije

Programom sanacije koji donosi Odbor na temelju članka 16. stavka 8. utvrđuju se, sukladno odlukama Komisije o okviru za sanaciju na temelju članka 16. stavka 6. i sa svim odlukama o državnim potporama prema potrebi, po analogiji, detalji sanacijskih instrumenata koje je potrebno primijeniti na instituciju u sanaciji najmanje u pogledu mjera iz članka 21. stavka 2., članka 22. stavka 2. članka 23. stavka 2. i članka 24 stavka 1. te se određuju posebni iznosi i svrhe za koje se Fond koristi.

Tijekom sanacije, Odbor može prema potrebi izmijeniti i ažurirati program sanacije s obzirom na okolnosti u pojedinom slučaju i unutar okvira sanacije koji je odredila Komisija na temelju članka 16. stavka 6.

Članak 21.

Instrument prodaje poduzeća

1. Unutar okvira koji je Komisija odredila, prodaja poduzeća sastoji se od prijenosa sljedećem kupcu koji nije institucija za premošćivanje:

(a) dionice ili druge instrumente vlasništva institucije u sanaciji; or

(b) sve ili određene imovine, prava ili obveza institucije u sanaciji.

2. U pogledu prodaje poduzeća, programom sanacije iz članka 16. stavka 8. posebno se utvrđuje sljedeće:

(a) instrumenti, imovina, prava i obveze koje nacionalno sanacijsko tijelo mora prenijeti u skladu s člankom 32. stavkom 1. i stavcima 7. do 11. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(b) komercijalni uvjeti, uzimajući u obzir okolnosti te troškove i izdatke nastale tijekom sanacije, na temelju kojih nacionalno sanacijsko tijelo obavlja prijenos u skladu s člankom 32. stavcima 2. do 4. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(c) može li ovlasti za prijenos nacionalno sanacijsko tijelo izvršiti više od jednom u skladu s člankom 32. stavcima 5. i 6. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(d) mehanizmi kojima nacionalno sanacijsko tijelo stavlja na tržište taj subjekt ili te instrumente, imovinu, prava ili obveze u skladu s člankom 33. stavkom 1. i stavkom 2. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(e) postoji li vjerojatnost da se šteti ciljevima sanacije u skladu sa stavkom 3. ako nacionalno sanacijsko tijelo poštuje uvjete za stavljanje na tržište.

3. Odbor primjenjuje instrument prodaje poduzeća bez ispunjavanja zahtjeva za stavljanje na tržište na temelju stavka 2. točke (e) kada utvrdi da bi se ispunjavanjem takvih zahtjeva štetilo najmanje jednom cilju sanacije, a posebno ako su ispunjeni sljedeći uvjeti:

(a) ako smatra da postoji materijalna prijetnja financijskoj stabilnosti koja proizlazi ili je otežana neuspjehom ili mogućim neuspjehom institucije u sanaciji;

(b) ako smatra da bi se ispunjavanjem tih zahtjeva štetilo učinkovitosti instrumenta prodaje poduzeća pri uklanjanju te prijetnje ili postizanju cilja sanacije navedenog u članku 12. stavku 2. točki (b).

Članak 22.

Instrument institucije za premošćivanje

1. Unutar okvira kojeg je odredila Komisija, instrument institucije za premošćivanje sastoji se od prijenosa sljedećeg na instituciju za premošćivanje:

(a) dionica ili drugih instrumenata vlasništva koje je izdala najmanje jedna institucija u sanaciji;

(b) sve ili neke imovine, prava ili obveza najmanje jedne institucije u sanaciji.

2. U pogledu instrumenta institucije za premošćivanje, programom sanacije iz članka 20. posebno se utvrđuje sljedeće:

(a) instrumenti, imovina, prava i obveze koje nacionalno sanacijsko tijelo treba prenijeti na instituciju za premošćivanje u skladu s člankom 34. stavcima 1. do 9. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(b) aranžmani kojima nacionalno sanacijsko tijelo osniva i ukida instituciju za premošćivanje te njome upravlja u skladu s člankom 35. stavcima 1. do 3. i 5. do 8. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(c) aranžmani kojima nacionalno sanacijsko tijelo stavlja na tržište instituciju za premošćivanje ili njezinu imovinu ili obveze u skladu s člankom 35. stavkom 4. [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

3. Odbor osigurava da ukupna vrijednost obveza koje nacionalno sanacijsko tijelo prenese na instituciju za premošćivanje ne prelazi ukupnu vrijednost prava i imovine prenesenih s institucije u sanaciji ili osiguranih iz drugih izvora.

3.a Naknada dobivena za instrument institucije za premošćivanje ili za neka ili sva prava vlasništva i obveze institucije za premošćivanje u skladu je s odgovarajućim odredbama [Direktive o oporavku i sanaciji banaka].

Članak 23.

Instrument odvajanja imovine

1. Unutar okvira koji je odredila Komisija, instrument odvajanja imovine sastoji se od prijenosa imovine, prava i obveza institucije u sanaciji na upravitelja imovinom koje odgovara zahtjevima za pravni subjekt koji je upravitelj imovinom utvrđenim Direktivom [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

2. U pogledu odvajanja imovine, programom sanacije iz članka 20. posebno se utvrđuje sljedeće:

(a) instrumenti, imovina, prava i obveze koje nacionalno sanacijsko tijelo mora prenijeti na upravitelja imovine u skladu s člankom 36. stavcima 1. do 4. i 6. do 10. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka];

(b) naknada za koju nacionalno sanacijsko tijelo prenosi imovinu na upravitelja imovine, u skladu s načelima navedenima u članku 17. Ovom odredbom ne sprječava se mogućnost da naknada ima nominalnu ili negativnu vrijednost.

2.a Naknada dobivena za upravitelja imovine ili za neka ili sva prava vlasništva i obveze upravitelja imovine u skladu je s odgovarajućim odredbama Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

Članak 24.

Instrument sanacije vlastitim sredstvima

1. Instrument sanacije vlastitim sredstvima može se primjenjivati u ▐ svrhe utvrđene u članku 37. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

U pogledu okvira za instrument sanacije vlastitim sredstvima o kojemu odlučuje Komisija, programom sanacije utvrđuje se osobito:

(a) ukupan iznos za koji se prihvatljive obveze moraju smanjiti ili konvertirati u skladu sa stavkom 6.;

(b) obveze koje se mogu isključiti u skladu sa stavcima 5. do 13.:

(c) ciljevi i minimalan sadržaj plana reorganizacije poslovanja koji se mora podnijeti u skladu sa stavkom 16.;

2. ▐

Ako nije ispunjen uvjet za instrument sanacije vlastitim sredstvima koji se primjenjuje za rekapitalizaciju subjekta utvrđen člankom 37. stavkom 3. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] , primjenjuje se po potrebi bilo koji instrument sanacije iz točaka (a), (b) i (c) stavka 2. članka 19. i instrument sanacije vlastitim sredstvima iz točke (d) stavka 2. članka 19.

3. ▐ Obveze utvrđene člankom 38. stavkom 2. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] ne podliježu otpisu i konverziji.

5. U iznimnim okolnostima, isključivanje određenih obveza iz primjene otpisa i konverzije može se odviti u skladu s člankom 38. stavkom 2.a Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

Ako se isključi ili djelomično isključi prihvatljiva obveza ili skupina prihvatljivih obveza, može se povećati razina otpisa ili konverzije koja se primjenjuje na ostale prihvatljive obveze kako bi se u obzir uzela ta isključenja, pod uvjetom da je razina otpisa i konverzije koja se primjenjuje na ostale prihvatljive obveze u skladu s načelom da nijedan vjerovnik ne trpi veće gubitke od onih koje bi pretrpio da se subjekt iz članka 2. likvidirao redovnim stečajnim postupkom.

6. Ako se isključi ili djelomično isključi prihvatljiva obveza ili skupina prihvatljivih obveza u skladu sa stavkom 5., i ako se gubitci koji bi se podmirili tim obvezama nisu u potpunosti prenijeli na ostale vjerovnike, instituciji u sanaciji može se uplatiti doprinos iz Fonda u svrhe utvrđene i u skladu s člankom 38. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

▐

8. Doprinos iz Fonda može se financirati:

(a) iznosom dostupnim Fondu koji je prikupljen na temelju doprinosa subjekata iz članka 2. u skladu s člankom 66.;

(b) iznosom koji se može prikupiti ex post doprinosima u skladu s člankom 67. u razdoblju od tri godine; ili

(c) ako su iznosi iz točaka (a) i (b) nedovoljni, iznosima koji se prikupljaju na temelju alternativnih izvora financiranja u skladu s člankom 69., uključujući unutar okvira zajmovnih instrumenata iz tog članka.

9. U izvanrednim okolnostima iz članka 38. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] dodatna financijska sredstva mogu se prikupiti iz alternativnih izvora financiranja u skladu s tim člankom.

▐

10. Kao alternativa ili dodatak, ako se ispune uvjeti za doprinos iz Fonda iz članka 38. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] , doprinos se može dodijeliti iz sredstava prikupljenih ex-ante doprinosima u skladu s člankom 66., a koja još nisu iskorištena.

▐

12. Pri donošenju odluke o isključivanju određenih obveza iz primjene ovlasti otpisa i konverzije iz stavka 5. u obzir se uzimaju ▐ čimbenici utvrđeni člankom 38. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] . ▐

13. Pri primjeni sanacije vlastitim instrumentima, Odbor donosi procjenu u skladu s člankom 41. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka] .

▐

14. Isključenja u skladu sa stavkom 5. mogu se primjenjivati za potpuno isključenje obveze iz otpisa ili za ograničavanje razine otpisa koja se primjenjuje na tu obvezu.

15. Ovlasti za otpis ili konverziju moraju biti u skladu sa zahtjevima o redoslijedu prvenstva potraživanja utvrđenom člankom 15.

16. Nacionalno sanacijsko tijelo odmah Odboru prosljeđuje plan reorganizacije poslovanja koji je nakon primjene instrumenta sanacije vlastitim sredstvima zaprimilo od administratora imenovanog u skladu s člankom 47. stavkom 1. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka].

U roku od dva tjedna od dana podnošenja plana reorganizacije poslovanja sanacijsko tijelo Odboru podnosi svoju procjenu plana. U roku od mjesec dana od podnošenja plana reorganizacije poslovanja, Odbor procjenjuje vjerojatnost toga da će se planom, ako se provede, povratiti dugoročna uspješnost poslovanja subjekta iz članka 2. Procjena se dovršava u dogovoru s nadležnim tijelom.

Ako Odbor smatra da će se planom ostvariti taj cilj, on nacionalnom sanacijskom tijelu dopušta odobravanje plana u skladu s člankom 47. stavkom 5. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. Ako Odbor smatra da se planom neće ostvariti taj cilj, on nacionalnom sanacijskom tijelu nalaže da obavijesti administratora o njihovim pitanjima te da od administratora zatraži izmjenu plana u kojoj će se baviti tim pitanjima u skladu s člankom 47. stavkom 6. Direktive [Direktiva o oporavku i sanaciji banaka]. To se obavlja u dogovoru s nadležnim tijelom.

Nacionalno sanacijsko tijelo Odboru prosljeđuje izmijenjeni plan. Odbor nacionalnom sanacijskom tijelu nalaže da u roku od tjedan dana obavijesti administratora o tome smatra li da su se u izmijenjenom planu riješile priopćene nedoumice ili je potrebna daljnja izmjena.