Iako su ulaganja u prvoj polovini 2020. zbog pada gospodarske aktivnosti pala, očekuje se da će se uz pomoć politika podići iznad pretpandemijskih razina. Zahvaljujući potpori monetarne i fiskalne politike, zajedničkoj odlučnosti da se izbjegne preuranjena ponovna uspostava fiskalne konsolidacije i poticanju ulaganja iz instrumenta NextGenerationEU i proračuna EU-a, privatna i javna ulaganja trebala bi u 2022. nadmašiti pretpandemijske razine, što potvrđuje da smo na pravom putu. Međutim, za postizanje ciljeva usporedne tranzicije do 2030. i dalje su potrebna dodatna visokokvalitetna ulaganja. Osim toga, krize u proteklom desetljeću pokazale su važnost toga da se ulaganja poprate reformama.

Na iznose ulaganja u EU-u negativno je utjecala financijska kriza. Nakon financijske krize stvarna ulaganja u EU-u pala su za 15 % u odnosu na razinu iz 2007. te su nekoliko godina ostala znatno ispod povijesnog trenda. Kao udio u BDP-u privatna ulaganja počela su se postupno oporavljati od 2014. Javna ulaganja počela su se oporavljati od 2016., ali vrlo polako i jedva su držala korak s razinama amortizacije. Ako bi razina javnih ulaganja ostala niska, to bi dovelo do postupnog smanjenja javnog kapitala.

NextGenerationEU, uključujući Mehanizam za oporavak i otpornost (RRF), i proračun EU-a, pružaju prijeko potreban poticaj oporavku. Brzim uvođenjem novih instrumenata EU-a, uključujući Europski instrument za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) i Investicijsku inicijativu za oporavak od koronavirusa (CRII), ublažili su se učinci krize. Bespovratnim sredstvima i zajmovima u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost pridonosi se oporavku podupiranjem reformi i ulaganja u državama članicama. Iako je Mehanizam za oporavak i otpornost privremeni instrument, zahvaljujući usmjerenosti na održive reforme i ulaganja kojima se potiče rast, njegovi će učinci biti dugotrajni. Potrebno je održati kontinuitet privatnih i javnih ulaganja na nacionalnoj razini i razini EU-a. Budući da će velik udio ulaganja sa svrhom financiranja usporedne tranzicije i jačanja otpornosti doći iz privatnog sektora, javna ulaganja trebala bi biti dobro usmjerena i privući privatna ulaganja. U tijeku je promišljanje o tome kako najbolje postići te ciljeve uz istodobno osiguravanje poticajnog smanjenja visokog javnog duga.

Kako bi se ostvarili ti ciljevi, potrebno je na dosljedan način mobilizirati sve postojeće alate. Naše ambicije u pogledu postizanja klimatske neutralnosti do 2050. i iskorištavanja mogućnosti digitalnog desetljeća, uz istodobno jačanje gospodarske, teritorijalne i socijalne otpornosti, zahtijevaju hitno djelovanje. U mnogim sektorima i regijama uvest će se velike promjene koje će dovesti do preraspodjele radne snage i promjenjivih zahtjeva u pogledu vještina. Promijenit će se i obrasci potrošnje. S obzirom na potrebe za ulaganjima bit će potrebno sudjelovanje javnog i privatnog sektora, pri čemu će većina ulaganja morati dolaziti iz privatnog sektora.

Postoji širok konsenzus o prioritetima europskog modela gospodarskog rasta, uključujući zelenu i digitalnu tranziciju, te o potrebi za jačanjem gospodarske i socijalne otpornosti Unije. Ti prioriteti zajednički pridonose cilju konkurentne održivosti. Postizanje naših ciljeva podrazumijeva strukturne promjene gospodarstva EU-a, među ostalim na nacionalnoj i regionalnoj razini. Prelazak na održiv, otporan i uključiv gospodarski model, omogućen većim širenjem i prihvaćanjem digitalnih i zelenih tehnologija i vještina, pomoći će u rješavanju ključnih problema s kojima se Europa suočava, poboljšat će njezin položaj globalnog predvodnika i ojačati njezinu otvorenu stratešku autonomiju. To je s obzirom na trenutačnu situaciju jako važno. Istodobno moramo osigurati pravednost našeg gospodarskog modela i zaštititi osobe koje su najviše pogođeni tranzicijom, uključujući osobe koje nemaju dovoljno sredstava ili vještina da bi u potpunosti iskoristile tu tranziciju. Preobrazba europskog gospodarstva uspjet će samo ako bude pravedna i uključiva te ako svi mogu iskoristiti prilike koje donosi usporedna tranzicija.

Kako bi se ostvarila digitalna transformacija Unije, u procjeni iz 2020. smatra se da dodatna ulaganja trebaju iznositi oko 125 milijardi EUR godišnje. To uključuje ulaganja u digitalnu infrastrukturu, digitalne vještine i napredne tehnologije, ali izostavljaju se druge dimenzije kao što su digitalne javne usluge. U tablici 3. u nastavku prikazana je raščlamba tog manjka sredstava za investicije do 2030. kako je tada analizirano za svaki sektor.

U Digitalnom kompasu, koji je predložila Komisija, utvrđeni su digitalni ciljevi Unije do 2030. Njima su obuhvaćena četiri široka područja: razvoj digitalnog obrazovanja, vještina i kompetencija, sigurne i održive digitalne infrastrukture i infrastrukture za povezivost, digitalna transformacija poduzeća i digitalizacija javnih usluga i obrazovnih sustava. Kako bismo ostvarili te ciljeve, trebamo povećati ulaganja u ključne digitalne tehnologije, uključujući kibersigurnost, računalstvo u oblaku, umjetnu inteligenciju, podatkovne prostore, lance blokova, kvantno računalstvo i poluvodiče te u relevantne vještine. Nedavnim prijedlogom za Put u digitalno desetljeće potvrđuju se digitalni ciljevi za 2030. i utvrđuje način za njihovo postizanje.

Pandemija bolesti COVID-19 ubrzala je digitalnu transformaciju naših društava i dodatno istaknula važnost digitalnih tehnologija za budući gospodarski rast Europe. Digitalizacija mijenja način na koji ljudi studiraju, rade i stupaju u kontakt. Istodobno se poduzetnicima omogućuje osnivanje i rast poduzeća bez obzira na to gdje žive, otvaranje tržištâ i ulaganja diljem Europe i svijeta te otvaranje novih radnih mjesta. Moramo se pobrinuti da svi mogu aktivno sudjelovati u toj transformaciji i imati koristi od nje. Pravedna digitalna transformacija ima potencijal za povećanje inovacija i produktivnosti gospodarstva EU-a, čime bi se otvorile nove mogućnosti za građane i poduzeća.

Učinci klimatskih promjena na naše gospodarstvo, uključujući izravne fizičke učinke i njihove posljedice u Europi i šire, bit će sve snažniji i mi se moramo bolje pripremiti. To može uključivati, na primjer, poremećaje u redovitoj trgovini i putovanjima, ali i društvene i geopolitičke promjene koje bi mogla uzrokovati klimatska kriza ili zelena tranzicija i koje bi mogle utjecati na naše gospodarstvo. U strategiji za prilagodbu klimatskim promjenama navedene su mjere za jačanje otpornosti Europe u tom pogledu, od infrastrukture za prilagodbu klimatskim promjenama do ograničavanja učinaka klimatskih promjena na ljudsko zdravlje.

Potrebne ukupne razine ulaganja ostat će visoke i u razdoblju nakon 2030. Stoga je važno uspostaviti odgovarajući okvir politike kojim se potiču i omogućuju ulaganja kako bi se održala razina ulaganja potrebna za zelenu tranziciju do 2050.

To povećanje od više od 50 % potreba za ulaganjima u energiju u usporedbi s povijesnim trendom uglavnom je potaknuto potrebom za dekarbonizacijom gospodarstva te će se njime poduprijeti naša nastojanja da osiguramo sigurnost opskrbe. U tablici u nastavku prikazana je raščlamba sektora u kojima će ta ulaganja povezana s energijom biti potrebna. Kad je riječ o opskrbi energijom, bit će potrebna ulaganja u novu infrastrukturu, uključujući obnovljivu energiju, skladištenje energije, nadogradnju postojećih elektroenergetskih mreža, međusobno povezivanje plina i električne energije te razvoj novih goriva, kao što su sintetička goriva. Kad je riječ o potražnji za energijom, bit će potrebna ulaganja u industrijski, stambeni, tercijarni i prometni sektor.

U europskom zelenom planu utvrđuje se plan za postizanje održivosti gospodarstva Unije na pravedan i uključiv način te za suočavanje s izazovima povezanima s klimom i okolišem. U skladu s Pariškim sporazumom Unija se obvezala na smanjenje emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 % do 2030. u odnosu na razine iz 1990. Kako bi mobilizirala sve politike i uskladila postojeća pravila s ciljevima europskog zelenog plana, Komisija je predložila paket „Spremni za 55 %” na razini EU-a, čiji je cilj revizija svih relevantnih instrumenata politike. Komisija je utvrdila i niz dodatnih mjera potrebnih za postizanje okolišnih ciljeva europskog zelenog plana, uključujući zaštitu biološke raznolikosti i ekosustava, borbu protiv onečišćenja i odvajanje gospodarskog rasta od upotrebe resursa.

Tranzicija će donijeti i izazove. Kako bi zelena tranzicija bila uspješna, na prvom mjestu moraju biti ljudi i briga za one koji će biti najviše pogođeni. Komisija je zbog toga stavila pravednost u središte svojih politika u okviru europskog zelenog plana, kao i paketa „Spremni za 55 %”. Osim toga, u Prijedlogu preporuke Vijeća o osiguravanju pravedne tranzicije navedene su posebne smjernice za pomoć državama članicama u osmišljavanju i provedbi paketa politika kojima se na sveobuhvatan način uzimaju u obzir aspekti zapošljavanja i socijalni aspekti povezani s tranzicijom.

Tablica 3: Dodatne godišnje potrebe za ulaganjima za digitalnu transformaciju (u milijardama EUR)

Komunikacijske mreže 42 Digitalne vještine 9 Umjetna inteligencija 20 Računalstvo u oblaku 11 Poluvodiči/fotonika 17 Kibersigurnost 3 Digitalne zelene tehnologije 6 Računalstvo visokih performansi, grafen i kvantno računalstvo 6 Lanci blokova 3 Zajednički europski podatkovni prostori 3 Digitalne inovacije/podaci i internet sljedeće generacije 5 Ukupno 125

Izvor: službe Komisije, na temelju podataka iz tablice 2., SWD(2020) 98 final. Brojevi su zaokruženi.

Iako će najveći dio ulaganja u digitalnu transformaciju dolaziti iz privatnog sektora, bit će potrebna i javna intervencija kako bi se privukla privatna ulaganja i riješio problem nefunkcioniranja tržištâ. Program reformi politika na razini EU-a usmjeren je na stvaranje jedinstvenog digitalnog tržišta koje štiti temeljna prava korisnika i nudi jednake uvjete za poduzeća te olakšava prihvaćanje i uvođenje digitalnih tehnologija u poslovnom sektoru, a posebno u MSP-ovima. To je primjerice cilj Strategije EU-a za kibersigurnost, europskog digitalnog identiteta, akcijskog plana za europsku demokraciju, Uredbe o odnosima platformi i poduzeća i Uredbe o geografskom blokiranju. Nadalje, Komisija je donijela horizontalne i sektorske strategije za promicanje stvaranja jedinstvenog tržišta podataka. Nedavno pokrenutim strukturnim dijalogom o digitalnom obrazovanju i vještinama nastoje se povećati obveze država članica i poboljšati ulaganja, reforme i rezultati u tom području te se nastoji utjecati na buduće mjere EU-a.

Europa želi biti predvodnik u postavljanju globalnih standarda kojima se građani stavljaju u središte digitalne tranzicije. Digitalne tehnologije i usluge koje građani koriste moraju biti u skladu s primjenjivim pravnim okvirom te poštovati prava i vrijednosti svojstvene Uniji. Unija je prva regulirala digitalni prostor, primjerice Aktom o digitalnim uslugama i Aktom o digitalnim tržištima, a nedavno i Komunikacijom o umjetnoj inteligenciji, predlaganjem Direktive o poboljšanju radnih uvjeta u radu putem platformi i Deklaracije o digitalnim pravima i načelima. Kao predvodnik na tom putu Europa promiče svoje vrijednosti u čitavom svijetu. Isto tako, EU ima središnju ulogu u pregovorima koji se vode u okviru Svjetske trgovinske organizacije kako bi se uspostavio multilateralni međunarodni okvir za digitalnu trgovinu.

2.3.Jačanje otpornosti i pripravnosti na krizu

Jedinstveno tržište naš je glavni izvor otpornosti, bez obzira što su nedavni događaji pokazali da ono nije imuno na šokove. Iako je gospodarstvo pokazalo znatnu otpornost tijekom pandemije, u fazi oporavka dogodilo se da su pojedina poduzeća teško držala korak s rastućom potražnjom jer su morala obnoviti svoje lance opskrbe, nabaviti ulazne materijale te pronaći dostupno i kvalificirano osoblje. Cjenovni pritisci koji su iz toga proizašli, zajedno s visokim cijenama energije, doveli su do veće inflacije nego što se očekivalo, što opterećuje kupovnu moć kućanstava.

Pokazalo se da je većina lanaca opskrbe snažna i da se prilagodila dosad nezabilježenom udaru na gospodarstvo. Međutim, nekoliko industrijskih sektora snažno je pogođeno nestašicama i poremećajima u opskrbi i to je znatno utjecalo na cjelokupno gospodarstvo. Ažurirana industrijska strategija pomogla je u utvrđivanju područja u kojima imamo strateške ovisnosti koje je potrebno otkloniti. U drugom izvješću o strateškim ovisnostima i kapacitetima EU-a produbljuje se procjena koja se odnosi na sirovine od strateške važnosti i kemikalije. Ocjenjuju se i dodatna područja, a to su kibersigurnost, IT softver i fotonaponske ploče. Njime se potvrđuje napredak postignut u rješavanju strateških ovisnosti utvrđenih u prvom preispitivanju zahvaljujući međunarodnim partnerstvima, industrijskim savezima, važnim javnim i privatnim ulaganjima i svrsishodnim regulatornim prijedlozima.

Diversifikacija i otvorenost ključni su elementi otpornog europskog gospodarstva. Trenutačna geopolitička nestabilnost i sve brže klimatske promjene pokazuju da su države članice i regije koje se u velikoj mjeri oslanjaju na ograničen skup gospodarskih aktivnosti ili ograničen broj pružatelja usluga izloženije šokovima i ograničenije u svojoj sposobnosti reagiranja. Kako bi se poduprla diversifikacija i konkurentnost, EU mora ostati otvoren za trgovinu, ojačati multilateralni trgovinski sustav i aktivno se koristiti instrumentima trgovinske politike koji su mu na raspolaganju, uključujući sporazume o slobodnoj trgovini i mjere za osiguravanje neometane trgovine. Vjerodostojnost i interesi EU-a ovise o njegovoj sposobnosti da pregovara i sklapa sporazume te da ih učinkovito provodi i primjenjuje. U međuvremenu, poduzeća moraju diversificirati svoje lance opskrbe kako bi upravljala rizicima za cijene, kvalitetu i opskrbu sirovina. Politika tržišnog natjecanja i njezina provedba imaju ključnu ulogu u tom pogledu.

Prelazak na zelenije, digitalnije i otpornije gospodarstvo i poslovne modele na dobrom je putu u Europi. Pojavljuju se važni portfelji ulaganja kojima se može promicati vodeći položaj Europe u industriji u području tehnologija budućnosti. U Godišnjem izvješću o jedinstvenom tržištu za 2022. analizira se opseg ulaganja u određene proizvode i tehnologije koji imaju ključnu ulogu za većinu industrijskih sektora i konkurentnost industrije u budućnosti. Njime su obuhvaćena ulaganja u sirovine, solarnu fotonaponsku energiju, baterije, čisti vodik, zeleni čelik, cement, kemikalije, usluge u oblaku i projekte u području kibersigurnosti.

Industrijski savezi mogu imati važnu ulogu u mobiliziranju aktera i ulaganja u strateška područja, utvrđivanju regulatornih prepreka i pokretača te izgradnji odgovarajućeg portfelja projekata. Postojeći industrijski savezi, kako je prikazano na grafikonu u nastavku, pokazali su se ključnima za jačanje europskih kapaciteta (npr. baterije). Njima se ostvaruju opipljivi rezultati usklađivanjem europskih, nacionalnih i privatnih prioriteta reformi i ulaganja.

Grafikon 2.: Pregled industrijskih saveza Izvor: službe Komisije, slika 11, SWD(2022) 40 final.

Važni projekti od zajedničkog europskog interesa mogu pomoći u poticanju javnih i privatnih ulaganja podupiranjem istraživanja, inovacija i prve industrijske primjene u čitavoj Uniji. Uz postojeće važne projekte od zajedničkog europskog interesa u području baterija i prvog važnog projekta od zajedničkog europskog interesa u području mikroelektronike, države članice pripremaju moguće nove važne projekte od zajedničkog europskog interesa u području računalstva u oblaku, vodika i dodatne projekte u području mikroelektronike, povezivosti i zdravstva.

Kad je riječ o poluvodičima, nedavno predloženi europski akt o čipovima sadržava sveobuhvatan skup mjera za jačanje sigurnosti opskrbe, otpornosti i tehnološkog vodstva EU-a. Kako bi se ostvarili ti ciljevi države članice i Unijini međunarodni partneri mobilizirat će u okviru tog akta javna i privatna ulaganja u vrijednosti većoj od 43 milijarde EUR te utvrditi mjere sprečavanja, pripreme i brzog odgovora za slučaj budućih poremećaja u lancima opskrbe.

S ciljem ostvarivanja većeg tehnološkog napretka Europe i pružanja potpore njezinoj industrijskoj bazi, EU i njegove države članice morat će znatno povećati ulaganja u europsku obrambenu i svemirsku industriju, među ostalim u kiberobranu. Invazijom na Ukrajinu naglasila se potreba Unije da ojača svoju otpornost i razvije strateške kapacitete, primjerice u području energetike, obrane i kibersigurnosti, kako bi zadržala sposobnost djelovanja i preuzimanja odgovornosti za vlastitu sigurnost. Kad je riječ o kiberotpornosti, EU treba poboljšati svoju kolektivnu pripravnost, koordinirati zajedničku informiranost o stanju i ojačati svoj kapacitet za operativnu pomoć, među ostalim, putem predložene Zajedničke jedinice za kibersigurnost i uspostaviti europsku infrastrukturu centara za sigurnosne operacije. Nedavno donesenim paketima mjera u području obrane i svemira nastoje se utvrditi konkretne mjere za potporu ambicijama Unije u politikama iz tog područja. Tim će se inicijativama promicati i sinergije između civilne i obrambene industrije kako bi se ostvarilo što više spin-off projekata i omogućila razmjena ideja.

Mobilizirana su dodatna ciljana ulaganja kako bismo ojačali naše sposobnosti upravljanja rizicima i odgovora na izvanredne situacije. U tu je svrhu osnovano tijelo EU-a za pripravnost i odgovor na zdravstvene krize (HERA). HERA će pomoći u predviđanju mogućih zdravstvenih kriza prikupljanjem podataka i izgradnjom potrebnih kapaciteta za odgovor. Kada dođe do izvanredne situacije, HERA će pomoći u osiguravanju proizvodnje i distribucije lijekova, cjepiva i medicinske opreme. Nadalje, u okviru programa „EU za zdravlje” Unija ulaže i u mjere kojima se dopunjuju mjere država članica u području prevencije bolesti, promicanja zdravlja, prekogranične suradnje u području zdravstva, otpornosti zdravstvenih sustava i učinkovitosti resursa. Unija ulaže i u razvoj strateške pričuve kapaciteta za odgovor sustava rescEU u okviru Mehanizma Unije za civilnu zaštitu kako bi se poboljšala naša pripravnost za buduće krize velikih razmjera, uključujući zdravstvene scenarije i scenarije katastrofa s prekograničnim učinkom, izazvane katastrofama koje su prouzrokovale klimatske promjene te nove prijetnje i prijetnje u nastajanju.

Najnoviji događaji potvrdili su važnost integriranog i funkcionalnog jedinstvenog tržišta za proizvode, radnike, usluge i kapital, što je ključno za našu otpornost. Procjenjuje se da bi daljnja poboljšanja jedinstvenog tržišta za proizvode mogla dovesti do povećanja BDP-a između 183 i 269 milijardi EUR godišnje, dok bi daljnja integracija tržišta usluga mogla dovesti do povećanja BDP-a od 297 milijardi EUR godišnje. Sama ta povećanja mogla bi povećati gospodarske koristi jedinstvenog tržišta s 8–9 % na oko 12 % dodatnog BDP-a. U tu svrhu Komisija aktivno promiče uklanjanje postojećih i neopravdanih prepreka, posebno koordiniranim radom i dijalogom s državama članicama u kontekstu radne skupine za osiguravanje primjene pravila jedinstvenog tržišta. Komisija radi i na sprečavanju stvaranja novih prepreka, primjerice postojećim mehanizmima obavješćivanja, te prema potrebi poduzima provedbene mjere.

Kako bi ojačala otpornost jedinstvenog tržišta, Europa mora povećati svoj kapacitet za jamčenje sigurnosti opskrbe u slučaju izvanrednog stanja. S ciljem jamčenja veće razmjene informacija, koordinacije i solidarnosti kad države članice donose mjere povezane s krizom, Komisija radi na prijedlogu Instrumenta jedinstvenog tržišta za hitne slučajeve. Instrumentom će se uspostaviti mehanizam za pripravnost na krize i djelovanje s pomoću kojeg Unija može riješiti problem nestašice ključnih proizvoda ubrzavanjem dostupnosti proizvoda (npr. utvrđivanjem i razmjenom standarda, ubrzanjem ocjene usklađenosti) i jačanjem suradnje u području javne nabave.