1.Uvod

U Akcijskom planu EU-a za kontrolu trgovine vatrenim oružjem za razdoblje 2020.–2025.donesenom u srpnju 2020. potpuna provedba Direktive o vatrenom oružju utvrđena je kao glavni prioritet, a to je potvrđeno u Agendi EU-a za borbu protiv terorizma iz prosinca 2020.

U ovom izvješću ocjenjuje se primjena Direktive Vijeća 91/477/EEZ Europskog parlamenta i Vijeća od 18. lipnja 1991. o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (dalje u tekstu „Direktiva o vatrenom oružju”), kako je propisano njezinim člankom 17. nakon zadnje izmjene 2017. U međuvremenu, Direktiva o vatrenom oružju i njezine naknadne izmjene zamijenjene su i stavljene izvan snage te kodificirane u Direktivi (EU) 2021/555 Europskog parlamenta i Vijeća od 24. ožujka 2021. Radi jasnoće, ako nije drukčije navedeno, brojevi članaka navedeni u izvješću odnose se na brojeve iz Direktive (EU) 2021/555 koja je trenutačno na snazi.

U skladu s člankom 17. (sada članak 24.) u izvješću se posebno moraju ispitati kategorije vatrenog oružja i pitanja koja se odnose na provedbu sustava europske oružne propusnice, označivanje i učinke novih tehnologija kao što su 3D tisak, upotreba kôda za brzi odgovor (QR) i upotreba sustava za identifikaciju putem radijskih frekvencija (RFID). Kako je najavljeno u Strategiji EU-a za suzbijanje organiziranog kriminala za razdoblje 2021.–2025., u ovom se izvješću utvrđuju i inicijalni načini poboljšanja pravnog okvira. U pripremi ovog izvješća Komisija se u prvom redu oslanjala na mjere prenošenja o kojima su je obavijestile države članice i na javno dostupne informacije.

Osim toga, Komisija je u studenome 2019. državama članicama dostavila detaljan upitnik o temama navedenima u članku 17. (sada članak 24.) na koji je odgovorilo 19 država članica. Komisija je na sastanku Odbora za vatreno oružje 18. prosinca 2019. iznijela sažetak tih odgovora i na temelju toga održala preliminarne rasprave u Odboru.

Osim toga, Komisija aktivno sudjeluje u prioritetu povezanom s vatrenim oružjem Europske multidisciplinarne platforme za borbu protiv kaznenih djela (dalje u tekstu „platforma za vatreno oružje”) i u Europskoj stručnoj skupini o vatrenom oružju, što joj je pomoglo da utvrdi trenutačne i potencijalne prijetnje povezane s vatrenim oružjem te učinak na kriminalnu aktivnost.

Međutim, zbog velikih kašnjenja u prenošenju u nacionalno zakonodavstvo Komisija nije mogla provesti potpuno ocjenjivanje usklađenosti nacionalnih zakona i praksi.

Ured Ujedinjenih naroda za droge i kriminal objavio je u srpnju 2020. dokument pod nazivom „Illicit Trafficking in Firearms, their Parts, Components and Ammunition to, from and across the European Union” („Nezakonita trgovina vatrenim oružjem, njegovim dijelovima i komponentama te streljivom u Europsku uniju, unutar nje i iz nje”) u kojem se navode važna razmatranja i političke preporuke o trenutačnim prijetnjama i pravnim nedostacima u kontroli vatrenog oružja na globalnoj razini.

2.Provedba Direktive o vatrenom oružju

Direktivom o vatrenom oružju uređuje se nabava, posjedovanje i komercijalna razmjena civilnog vatrenog oružja unutar EU-a (npr. vatrenog oružja koje se upotrebljava za streljaštvo i lov). Njome se utvrđuju zajednički minimalni standardi, koje sve države članice moraju prenijeti u svoje nacionalno zakonodavstvo o vatrenom oružju, kako bi se uravnotežili ciljevi unutarnjeg tržišta (tj. prekogranično kretanje vatrenog oružja) i ciljevi sigurnosne politike (tj. visoka razina sigurnosti i zaštite od kaznenih djela i nezakonite trgovine) unutar EU-a. Ta direktiva doprinosi razvoju schengenske pravne stečevine jer je dio zajedničkog skupa pravila EU-a kojima se omogućuje slobodno kretanje osoba.

Direktiva je revidirana nakon stupanja na snagu Protokola Ujedinjenih naroda protiv nezakonite proizvodnje vatrenog oružja (Protokol o vatrenom oružju) 2005. te potom 2017. nakon terorističkih napada koji su se dogodili 2015.

Vizualni prikaz Direktive o vatrenom oružju

2.1.Zadaće Komisije

Direktivom o vatrenom oružju od Komisije se zahtijeva donošenje provedbenih i delegiranih akata. Stoga je Komisija od stupanja na snagu te direktive donijela:

1.5. ožujka 2018. (u skladu s člankom 15. stavkom 2.) Provedbenu uredbu (EU) 2018/337 o izmjeni Provedbene uredbe (EU) 2015/2403 o utvrđivanju zajedničkih smjernica o normama i tehnikama onesposobljavanja kako bi se osiguralo da je onesposobljeno vatreno oružje postalo neopozivo neuporabljivo;

2.16. siječnja 2019. (u skladu s člankom 4. stavkom 3.) Provedbenu direktivu Komisije (EU) 2019/68 o utvrđivanju tehničkih specifikacija za označivanje vatrenog oružja i njegovih bitnih dijelova u skladu s Direktivom Vijeća 91/477/EEZ o nadzoru nabave i posjedovanja oružja (vidjeti odjeljak 5.4.2.);