KOMUNIKACIJA KOMISIJE

COVID-19

Smjernice za provedbu privremenog ograničenja neobveznih putovanja u EU i olakšavanje tranzita radi repatrijacije građana EU-a te o učincima na viznu politiku

(2020/C 102 I/02)

Koronavirus se proširio diljem svijeta i potaknuo razne mjere za ograničavanje širenja zaraze. Čelnici država ili vlada naglasili su 10. ožujka 2020. potrebu za zajedničkim europskim pristupom i bliskom koordinacijom s Europskom komisijom. Konkretno, ministri zdravstva i unutarnjih poslova pozvani su da se svakodnevno savjetuju kako bi se osigurala odgovarajuća koordinacija te uspostavile zajedničke europske smjernice (1).

Zbog razmjera trenutačne globalne prijetnje prijeko je potrebna koordinacija na razini EU-a kako bi se što je više moguće povećao učinak mjera poduzetih na nacionalnoj razini.

U tom je kontekstu Komisija 16. ožujka 2020. donijela Komunikaciju Europskom parlamentu, Europskom vijeću i Vijeću (2) u kojoj je pozvala na privremeno ograničenje neobveznih putovanja u EU zbog pandemije bolesti COVID-19 (dalje u tekstu „Komunikacija”). Nastojala je osigurati da su mjere poduzete na vanjskim granicama EU-a dosljedne i primjerene.

Komunikacija dopunjuje Komisijine Smjernice za mjere upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga (3) (dalje u tekstu „Smjernice za mjere upravljanja granicama”) kojima se nastojalo zaštititi zdravlje građana, osigurati primjereno postupanje prema osobama koje imaju obvezu putovati te osigurati da su u EU-u i dalje dostupni osnovni proizvodi i usluge.

U Komunikaciji je istaknuto da bi vanjske granice EU-a trebale funkcionirati kao granice sigurnosne zone i da bi države članice i zemlje pridružene Schengenu trebale ograničiti svako neobvezno putovanje iz trećih zemalja u područje EU+. Pojašnjeno je da im je dopušteno na vanjskim granicama zabraniti ulazak „državljanima trećih zemalja koji su nerezidenti ako pokazuju relevantne simptome ili ako su bili znatno izloženi riziku od zaraze pa se smatraju prijetnjom javnom zdravlju” (4).

Čelnici država ili vlada podržali su 17. ožujka 2020. poziv da se vanjske granice ojačaju primjenom koordiniranog privremenog ograničenja neobveznih putovanja u EU u razdoblju od 30 dana na temelju pristupa koji je predložila Komisija. Čelnici država ili vlada podržali su i Smjernice za upravljanje granicama (5).

Na temelju nacionalnih mjera uvedenih kako bi se osiguralo koordinirano djelovanje na vanjskim granicama EU-a, službenici graničnog nadzora trebali bi u skladu s Komunikacijom Komisije zabraniti ulazak svim državljanima trećih zemalja čije se putovanje u trenutačnim okolnostima ne smatra obveznim.

Kako bi pomogla u djelovanju na vanjskim granicama, Europska komisija sastavila je ove smjernice (dalje u tekstu „Smjernice”) na temelju doprinosa Agencije za europsku graničnu i obalnu stražu (Frontex) te uz potporu Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) i Europola.

Smjernice se nadovezuju i na zajedničku izjavu članova Europskog vijeća od 26. ožujka 2020. u kojoj je naglašena potreba da se učini više kako bi se osiguralo da građani EU-a, koji su blokirani u trećim zemljama i koji se žele vratiti kući, mogu to učiniti.

Ove Smjernice sadržavaju savjete i praktične upute za provedbu mjera koje su donijele države članice (6) i zemlje pridružene Schengenu na temelju Komunikacije.

Konkretno, daju se upute u pogledu:

— uvođenja privremenog ograničenja putovanja koje se primjenjuje na sva neobvezna putovanja iz trećih zemalja u područje EU+,

— olakšavanja tranzita radi repatrijacije građana EU-a i članova njihovih obitelji koji su blokirani u trećim zemljama,

— minimalne razine usluge obrade zahtjeva za izdavanje vize u konzulatima i

— postupanja s prekoračenjima trajanja dopuštenog boravka zbog ograničenja putovanja, uključujući državljane trećih zemalja koji nemaju obvezu posjedovanja vize.

1. Uvođenje privremenog ograničenja putovanja koje se primjenjuje na sva neobvezna putovanja iz trećih zemalja u područje EU+ (7)

a) Općenito

U skladu sa Zakonikom o schengenskim granicama (8) i nacionalnim propisima donesenima kako bi se osiguralo koordinirano djelovanje u borbi protiv bolesti COVID-19, moguće je zabraniti ulazak državljanima trećih zemalja koji su nerezidenti ako pokazuju relevantne simptome ili ako su bili znatno izloženi riziku od zaraze pa se smatraju prijetnjom javnom zdravlju.

— U skladu s člankom 2. točkom 21. Zakonika o schengenskim granicama „prijetnja javnom zdravlju” znači bilo koja bolest koja može izazvati epidemiju u smislu Međunarodnog sanitarnog pravilnika Svjetske zdravstvene organizacije te druge infekcijske bolesti ili zarazne parazitske bolesti ako su predmetom zaštitnih odredbi koje se primjenjuju na državljane država članica.

— U članku 6. stavku 1. Zakonika o schengenskim granicama utvrđeni su uvjeti ulaska za državljane trećih zemalja, uključujući da ne predstavljaju prijetnju, među ostalim, za javno zdravlje (članak 6. stavak 1. točka (e)).

— Člankom 14. Zakonika o schengenskim granicama propisano je da se državljanima trećih zemalja koji ne ispunjavaju uvjete ulaska utvrđene u članku 6. stavku 1. i ne spadaju u kategorije osoba iz članka 6. stavka 5. zabranjuje ulazak (9).

Svaka odluka o zabrani ulaska mora biti proporcionalna, nediskriminirajuća i provedena na način da se osigurava potpuno poštovanje ljudskog dostojanstva predmetnih osoba. Mjera se smatra proporcionalnom ako je poduzeta nakon savjetovanja s tijelima nadležnima za zdravstvo i ako je zaključeno da je prikladna i nužna za postizanje cilja zaštite javnog zdravlja (10).

Praktične upute: U dijelu B Priloga V. Zakoniku o schengenskim granicama u obrascu za zabranu ulaska na granici pitanje javnog zdravlja spada pod razlog „I”. Svaka država članica trebala bi navesti upućivanje na nacionalno pravo koje se odnosi na zabranu ulaska iz članka 6. stavka 1. i članka 2. točke 21. Zakonika o schengenskim granicama. Ako je državljanima trećih zemalja koji putuju s valjanom schengenskom vizom (članak 6. Zakonika o schengenskim granicama) zabranjen ulazak isključivo zbog ograničenja putovanja zbog prijetnje javnom zdravlju (nacionalne mjere kojima se proglašava izvanredno stanje za javno zdravlje) potrebno je poduzeti korake navedene u nastavku. — Tumačenje „relevantnih simptoma” vrlo je važno jer se u inicijalnoj fazi bolesti COVID-19 može pojaviti niz blagih respiratornih simptoma. U pogledu državljana koji su bili „...znatno izloženi riziku od zaraze...” trebalo bi slijediti klasifikaciju „visokorizičnih kontakata” iz tehničkog izvješća ECDC-a. — Trebalo bi ispuniti standardni obrazac za zabranu ulaska na granici (Prilog V. dio B – Zakonik o schengenskim granicama) te označiti razlog zabrane „I” (smatra se prijetnjom javnom zdravlju). Upućivanje na nacionalnu mjeru donesenu kako bi se osiguralo koordinirano djelovanje i odredio opseg privremenih ograničenja neobveznih putovanja trebalo bi biti jasno navedeno. — Službenik graničnog nadzora mora navesti razlog zabrane u obrascu u odjeljku „Napomene”. — Službenik graničnog nadzora koji obavlja granične kontrole otiskuje ulazni pečat u putovnicu poništavajući ga tako da ga prekriži neizbrisivom crnom tintom, a na desnoj strani, nasuprot njemu, također neizbrisivom tintom upisuje slovo „I”. Na valjanu vizu ne smije se otisnuti „UKINUTA” ili „PONIŠTENA” isključivo na temelju zabrane ulaska iz razloga „I”. — Radi bolje evidencije zabrana ulaska povezanih s ograničenjem neobveznih putovanja zbog prijetnje javnom zdravlju te bi informacije trebalo unijeti u nacionalne sustave graničnih kontrola, kad god postoji mogućnost navođenja dodatnih informacija u evidenciju provjerenog putnika. — Putniku bi trebalo uručiti informativni letak o bolesti COVID-19: Infografika ili brošura koju daje na raspolaganje ECDC. — U slučaju zdravog putnika nema potrebe za dodatnom zdravstvenom obaviješću tijelima susjedne treće zemlje u koju se putnika vraća s graničnog prijelaza na vanjskoj kopnenoj granici EU-a (cestovni ili željeznički promet) ili s graničnog prijelaza na vanjskoj morskoj granici EU-a (na primjer luke za redovite trajektne veze ili druge luke za brodove za kružna putovanja, jedrilice ili ribarske brodove).

b) Putnici kojima je dopušten prelazak vanjskih granica na ulasku:

(1) Građani EU-a / državljani zemalja pridruženih Schengenu i članovi njihovih obitelji bez obzira na njihovo državljanstvo, državljani trećih zemalja koji imaju boravišnu dozvolu i njihovi uzdržavanici

U Komunikaciji je utvrđeno da se od privremenog ograničenja putovanja mora izuzeti državljane svih država članica EU-a i zemalja pridruženih Schengenu kada putuju kućama. To se izuzeće mora primjenjivati na:

— sve građane EU-a (11) i državljane zemalja pridruženih Schengenu te članove njihovih obitelji, neovisno o njihovu državljanstvu,

— državljane trećih zemalja koji imaju dugotrajno boravište u skladu s Direktivom o dugotrajnom boravištu (12) i osobe koje imaju pravo boravka na temelju drugih direktiva EU-a ili nacionalnog prava ili koje imaju nacionalne vize za dugotrajni boravak.

Državljane San Marina, Andore, Monaka i Vatikana/Svete Stolice trebalo bi izjednačiti s državljanima država članica u primjeni ograničenja neobveznih putovanja iz Komunikacije, u smislu da bi države članice EU-a trebale dopustiti ulazak državljanima tih država i državljanima trećih zemalja koji ondje borave kako bi im se omogućio povratak kući.

Sve osobe (i građani EU-a / državljani zemalja pridruženih Schengenu i državljani trećih zemalja) koje prelaze vanjsku granicu radi ulaska u schengensko područje moraju proći sustavne kontrole na graničnim prijelazima. Granične kontrole mogu uključivati zdravstvene preglede iz odjeljka III. Smjernica za mjere upravljanja granicama (13).

Države članice obvezne su uvijek primiti vlastite državljane i građane EU-a ili državljane trećih zemalja koji zakonito borave na njihovu državnom području. Međutim, države članice mogu poduzeti odgovarajuće mjere, primjerice naložiti državljanima trećih zemalja koji ulaze u njihovo državno područje u povratku iz područja pogođenog bolešću COVID-19 da budu u samoizolaciji ili da poduzmu nešto slično, pod uvjetom da isto nalažu vlastitim državljanima.

(2) Ostali državljani trećih zemalja kojima se može odobriti ulazak u EU unatoč zatvaranju vanjskih granica EU-a

Privremeno ograničenje neobveznih putovanja ne bi se trebalo primjenjivati na osobe koje putuju zbog nužne funkcije ili potrebe, među kojima:

— zdravstvene djelatnike, istraživače u zdravstvu i djelatnike u skrbi za starije osobe,

— pogranične radnike,

— sezonske radnike u poljoprivredi,

— osoblje u prometnom sektoru,

— diplomate, osoblje međunarodnih organizacija, vojno osoblje te humanitarne radnike i pripadnike civilne zaštite koji izvršavaju svoje funkcije,

— putnike u tranzitu (14),

— osobe koje putuju zbog nužnih obiteljskih razloga,

— osobe kojima je potrebna međunarodna zaštita ili druga humanitarna pomoć uz poštovanje načela zabrane prisilnog udaljenja ili vraćanja.

Trebalo bi obavljati koordinirane i pojačane zdravstvene preglede osoba kojima je dopušten ulazak u područje EU+.

Praktične upute: Nacionalna tijela koja obavljaju granične kontrole putnika kojima je dopušten prelazak vanjskih granica na ulasku obvezna su strogo provoditi Zakonik o schengenskim granicama. Provjeravaju jesu li putovnice, osobne iskaznice, boravišne dozvole ili bilo koji drugi popratni dokument vjerodostojni. Provode sustavne provjere u Schengenskom informacijskom sustavu (SIS) jer se tom mjerom štiti schengensko područje od moguće terorističke prijetnje ili prekograničnog kriminala. U putovnice državljana trećih zemalja otiskuje se pečat. Zdravstveni pregled putnika u vezi s bolešću COVID-19 uključuje mjerenje temperature i/ili provjeravanje simptoma. Moraju se primjenjivati nacionalne odluke u vezi s postupkom ulaska. Na primjer, neke su zemlje odlučile primijeniti 14 dana karantene za sve osobe koje ulaze u zemlju, uključujući vlastite državljane. Države članice i zemlje pridružene Schengenu mogu ograničiti broj graničnih prijelaza koji su otvoreni za kategorije putnika kojima je i dalje dopušten ulazak u schengensko područje. Tom se mjerom može osigurati da se javnozdravstvene mjere koje su uvedene za bolest COVID-19 u potpunosti poštuju te da se vrši ojačana i ciljana kontrola na vanjskim granicama. Državama članicama može se olakšati da rasporede znatan dio radne snage na određene granične prijelaze prikladno opremljene za potpunu usklađenost sa Zakonikom o schengenskim granicama i posebnim sanitarnim mjerama. Pozivaju se države članice i zemlje pridružene Schengenu da do 1. travnja 2020. dostave popis tih graničnih prijelaza Komisiji.

(3) Sigurnosne mjere

U slučaju potrebe Europol je spreman pozvati dodatne gostujuće službenike iz država članica radi provođenja sekundarnih sigurnosnih provjera u relevantnim bazama podataka (npr. informacijskom sustavu Europola, Schengenskom informacijskom sustavu, Interpolu).

Na zahtjev pojedine države članice, moguće je i intenzivirati prekograničnu policijsku suradnju na bilateralnoj ili regionalnoj razini ako je to potrebno radi suzbijanja ili sprečavanja kaznenih djela. Člankom 18. Prümske odluke osigurava se pravna osnova za prekograničnu suradnju u situacijama masovnih okupljanja i sličnih značajnih događanja, katastrofa i teških nesreća, nastojeći spriječiti počinjenje kaznenih djela i održati javni red i sigurnost. Omogućuje se da se na zahtjev države članice na čijem je državnom području slučaj nastao, rasporede službenici, stručnjaci i savjetnici te da se dostavi oprema. Europol može olakšati tu potporu. Europol može osigurati pojačanu potporu državama članicama i u borbi protiv terorizma, organiziranog kriminala ili drugih teških kaznenih djela koja predstavljaju rizik za javni poredak i javnu sigurnost.

Praktične upute: Podsjeća se države članice da je potrebno omogućiti pristup i upotrebu informacijskih sustava ili zajedničkih okvira za razmjenu informacija na vanjskim granicama: Schengenskog informacijskog sustava (SIS II), viznog informacijskog sustava i Eurodaca. Osim toga, trebalo bi provjeravati i druge sustave koji ne pripadaju EU-u, kao što je Interpolova baza podataka o ukradenim i izgubljenim putnim ispravama. Kad je riječ o sekundarnim sigurnosnim kontrolama za visokorizične profile, države članice trebaju nastaviti suradnju i razmjenu informacija kako bi se osigurala optimalna upotreba podataka Europola, SIS-a i Interpola. Trebalo bi promicati sustavniju primjenu pokazatelja rizika koje osiguravaju Europol i Frontex kako bi se prepoznali visokorizični profili. Trebalo bi provoditi dosljedan pristup za razmjenu informacija na tri razine, posebice u pogledu stranih terorističkih boraca, s obzirom na to da SIS II ne omogućuje pristup svim poznatim osumnjičenicima porijeklom iz trećih zemalja. Sustavno provjeravanje Europolovih baza podataka nužno je radi proširenja granične kontrole na osobe koje nisu u sustavu SIS II. Kako bi pojačale sigurnosne kontrole, države članice mogu zatražiti pomoć Europolovih kapaciteta za razmjenu podataka, prikupljanje podataka i analizu podataka, uključujući Europolov informacijski sustav, sustave upravljanja podacima te drugu opremu i forenzičke alate.

c) Kontrole izlaska osoba koje žele napustiti EU

Granična tijela trebala bi pri obavljanju kontrola izlaska primjenjivati Smjernice za mjere upravljanja granicama kako slijedi:

— informirati putnike o privremenim ograničenjima neobveznih putovanja u EU zbog bolesti COVID-19. Slučajeve u kojima postoje razlozi za zabrinutost u pogledu bolesti COVID-19 trebalo bi odmah uputiti odgovarajućim zdravstvenim službama,

— provoditi zdravstveni pregled putnika koji odlaze iz pogođenih zemalja pri izlasku radi utvrđivanja moguće prisutnosti simptoma bolesti COVID-19 i/ili izloženosti njoj. Putnicima za koje se utvrdi da su bili izloženi COVID-u 19 ili da su zaraženi COVID-om 19 ne bi se smjelo dopustiti da putuju.

Građane EU-a ili državljane trećih zemalja koji žele napustiti EU trebalo bi upozoriti kako slijedi:

— izdati im službeno upozorenje o mogućim mjerama u susjednim državama članicama EU-a, zemljama pridruženima Schengenu ili trećim zemljama u pogledu putovanja i zdravstvene situacije, u mjeri u kojoj su te mjere priopćene odgovarajućim komunikacijskim kanalima,

— izdati službeno upozorenje građanima EU-a i državljanima trećih zemalja koji borave u državi članici kojim ih se obavješćuje o tome da bi se na njih na povratku iz trećih zemalja mogle primjenjivati nacionalne zdravstvene mjere,

— izdati službeno upozorenje državljanima trećih zemalja kojim ih se obavješćuje o posebnim mjerama koje se provode pri ulasku i koje bi se stoga na njih primjenjivale na povratku,

— to službeno upozorenje trebalo bi biti dostupno na svim službenim jezicima EU-a i na jeziku (jezicima) zemlje ili zemalja koje graniče s dotičnom državom članicom te na jeziku koji državljani trećih zemalja razumiju ili za koji se opravdano može pretpostaviti da ga razumiju.

Praktične upute: Iako države članice i zemlje pridružene Schengenu mogu ograničiti broj graničnih prijelaza koji ostaju otvoreni za ulazak putnika, one bi ipak trebale putnicima omogućiti izlazak preko bilo kojeg kopnenog ili pomorskog graničnog prijelaza ako putnici tamo dođu spontano i ako susjedna treća zemlja odredišta prihvaća putnike na graničnom prijelazu dolaska. Države članice i zemlje pridružene Schengenu poziva se da se sa susjednim trećim zemljama dogovore koji će kopneni ili pomorski granični prijelazi ostati otvoreni za kontrole ulaska i izlaska. Cilj je ove mjere što više smanjiti broj putnika kojima nije dopušten ulazak u susjednu treću zemlju nakon što nadležna tijela za granicu EU-a/schengenskog područja provedu kontrole na izlasku. Države članice i zemlje pridružene Schengenu poziva se da o tim dogovorima obavijeste Komisiju i Frontex do 1. travnja 2020.

d) Određivanje prioriteta pri ulaznim kontrolama s obzirom na posebnu zdravstvenu situaciju

S obzirom na mogućnost da države članice ograniče broj graničnih prijelaza otvorenih za putnike na vanjskim granicama, one se mogu pozvati na članak 9. Zakonika o schengenskim granicama (privremeno popuštanje graničnih kontrola) koji omogućuje da se na vanjskim granicama kontrolama ulaska da prednost u odnosu na kontrole izlaska. U skladu sa Zakonikom o schengenskim granicama, granične kontrole na vanjskim granicama mogu biti privremeno popuštene zbog izvanrednih i nepredviđenih okolnosti koje su prouzročile tako gusti promet da je vrijeme čekanja na graničnom prijelazu postalo predugo i kad su pritom iskorištene sve organizacijske, fizičke i kadrovske mogućnosti.

U takvim bi okolnostima trebalo razmotriti sljedeće:

— kontrole na ulasku trebale bi imati prednost u odnosu na kontrole na izlasku;

— čak i u slučaju popuštanja u režimu granične kontrole, u skladu s člankom 9. stavkom 3. Zakonika o schengenskim granicama službenik graničnog nadzora mora otisnuti pečat u putne isprave državljana trećih zemalja i pri ulasku i pri izlasku.

— Popuštanja u režimu granične kontrole trebala bi biti privremena, prilagođena okolnostima koje ih opravdavaju i postupno uvedena.

Prethodno navedene odredbe ne dovode u pitanje sanitarne mjere propisane nacionalnim pravom država članica.

Trebalo bi na odgovarajući način uzeti u obzir mjere predložene u Komunikaciji Komisije o uvođenju zelenih traka u okviru mjera upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga (15).

Praktične upute: Države članice koje su imale potrebu privremeno popustiti režim kontrola izlaska u skladu sa Zakonikom o schengenskim granicama pozivaju se da i dalje u potpunosti provode granične kontrole ulaska i da ih dopune odgovarajućim sanitarnim mjerama. Ograničavanje broja graničnih prijelaza na vanjskim granicama koji ostaju otvoreni za putnike olakšat će provedbu te mjere. Informacije o posljedicama napuštanja područja EU-a u trenutačnoj situaciji, kako su navedene u prethodnoj točki (c), mogle bi biti u obliku općih informacija istaknutih na različitim lokacijama i barem na jezicima dotičnih država članica i njihovih susjednih zemalja te na engleskom jeziku.

e) Sanitarne i sigurnosne mjere za zaštitu službenika graničnog nadzora i drugih javnih službenika raspoređenih na vanjskim granicama

Države članice pozivaju se da svim javnim službenicima uključenima u granične, carinske, sanitarne ili bilo koje druge vrste kontrola na vanjskim granicama osiguraju osobnu zaštitnu opremu kao što su maske, rukavice i gelovi za dezinfekciju.

Praktične upute: Higijena ruku odnosi se na često pranje ruku sapunom i vodom ili čišćenje ruku alkoholnim otopinama, gelovima i vlažnim maramicama. Ruke treba redovito prati sapunom i vodom 20 do 40 sekundi. Sredstva za dezinfekciju ruku na bazi alkohola do određene su mjere učinkovitija od sapuna i vode u područjima s većom prisutnošću ljudi. Ako se koriste, trebala bi sadržavati 60 – 85 % alkohola. Plakat Europskog centra za sprečavanje i kontrolu bolesti (ECDC) o pranju ruku. Nema dokaza da je korisno da zdrave osobe nose maske za lice kao sredstvo za usporavanje zaraze u zajednici. Međutim, osobe kao što su službenici graničnog nadzora, koje su tijekom rada u kontaktu s građanima i koje se često fizički susreću s drugim osobama, izložene su većem riziku od susreta sa zaraženim pojedincima. Ako se koriste maske, trebalo bi slijediti najbolju praksu njihova stavljanja, skidanja i odlaganja. Nakon skidanja maske trebalo bi se uvijek pridržavati prethodno navedenih mjera za higijenu ruku. TEHNIČKO IZVJEŠĆE ECDC-a – smjernice za primjenu nefarmaceutskih mjera za odgađanje i ublažavanje učinka virusa 2019-nCoV. ECDC je izradio kratki tečaj o tome, koji bi se mogao upotrijebiti za osposobljavanje osoblja. Upute za nošenje i uklanjanje osobne zaštitne opreme u zdravstvenim ustanovama za skrb o pacijentima kod kojih se sumnja na bolest COVID-19 ili je ona potvrđena.

2. Tranzit i olakšavanje tranzita nakon repatrijacije

U skladu sa zajedničkom izjavom članova Europskog vijeća od 26. ožujka 2020. potrebno je učiniti više kako bi se osiguralo da građani EU-a koji su blokirani u trećim zemljama, a koji žele otići kući, to mogu i učiniti.

Države članice moraju olakšati tranzit građana EU-a i članova njihovih obitelji, neovisno o njihovu državljanstvu, te državljana trećih zemalja koji imaju boravišnu dozvolu i njihovih uzdržavanika pri njihovu povratku u državu članicu čiji su državljani ili u kojoj imaju boravište.

To se posebno odnosi na građane EU-a i članove njihovih obitelji koji su blokirani u inozemstvu i koji se vraćaju u EU, bez obzira na to jesu li stigli komercijalnim letovima, čarter-letovima ili državnim zrakoplovima.

Državljane Srbije, Sjeverne Makedonije, Crne Gore i Turske trebalo bi izjednačiti s državljanima država članica i zemalja pridruženih Schengenu u primjeni privremenog ograničenja neobveznih putovanja iz Komunikacije kada se vraćaju u svoje zemlje podrijetla u okviru repatrijacije na temelju Mehanizma Unije za civilnu zaštitu, pod uvjetom da te države sudjeluju u mehanizmu. Mora se osigurati tranzit svih osoba (16) i njihovih obitelji repatriranih u skladu s Mehanizmom Unije za civilnu zaštitu iz države članice u kojoj su prešli vanjsku granicu EU-a do njihova matičnog mjesta.

Praktične upute: S obzirom na smanjenu dostupnost komercijalnih letova, građanima koji dolaze u zračnu luku države članice trebalo bi dopustiti tranzit bilo kojim dostupnim prijevoznim sredstvom. Tranzit unutar EU-a ne bi smio biti uvjetovan time da država članica državljanstva ili boravišta građaninu osigura prijevozno sredstvo. Treba nastojati osigurati da se svi letovi dostupni građanima EU-a koji su blokirani u inozemstvu iskoriste na najbolji mogući način i da se njima prevezu putnici koji se vraćaju na sva moguća odredišta u EU-u. Od država članica traži se da zračne prijevoznike obavijeste o izuzećima od ograničenja putovanja za građane EU-u koji se vraćaju kući. Nadalje, u skladu s člankom 26. Schengenske konvencije zračni prijevoznici koji prevoze građane EU-a iz treće zemlje u schengensko područje ne mogu snositi odgovornost prijevoznika u slučajevima u kojima se tranzit preko odredišne države članice nije zajamčen prije trenutka ukrcaja na zrakoplov. Odredbe EU-a o odgovornosti prijevoznika ne primjenjuju se na građane EU-a i na potencijalne zabrane ulaska zbog javnog zdravlja. Ako država članica od građana EU-a zahtijeva da pruže dokaz o daljnjem tranzitu, na primjer rezerviranu željezničku kartu, te bi informacije trebale biti dostupne na internetskim stranicama država članica kako bi se osiguralo da su građani primjereno obaviješteni. Taj zahtjev trebalo bi priopćiti i ostalim državama članicama, uključujući njihova veleposlanstva i konzulate u trećim zemljama u okviru lokalne konzularne suradnje. Kako bi se olakšao daljnji tranzit kroz državu članicu, građanima EU-a trebalo bi omogućiti da ishode takav dokaz na granici, primjerice omogućujući im izravnu kupnju željezničkih ili zrakoplovnih karata u zračnim lukama.

3. Minimalna razina usluge obrade zahtjeva za vizu u konzulatima

Države članice EU-a i zemlje pridružene Schengenu trenutačno primjenjuju mjere ograničenja putovanja na svojim vanjskim granicama. U okviru mjera za ograničavanje širenja bolesti COVID-19 većina zemalja schengenskog područja suspendirala je obradu zahtjeva za vizu za kratkotrajni boravak za neobvezna putovanja. Međutim, konzularna tijela schengenskih zemalja pozivaju se da tijekom izvanrednog stanja prouzročenog COVID-om 19 slijede smjernice o „minimalnoj razini usluge” obrade zahtjeva za vizu određenih kategorija podnositelja zahtjeva. Trebala bi se primjenjivati opća pravila o razmatranju zahtjeva za vizu. Te se smjernice primjenjuju i ako je sklopljen formalni sporazum o zastupanju.

Ako formalni sporazum nije sklopljen, trebalo bi primjenjivati ad hoc zastupanje u obradi zahtjeva za vizu u pojedinačnim slučajevima i u izvanrednim okolnostima, npr. za osoblje koje prisustvuje vojnim/sigurnosnim sastancima na vrhu, zbog hitnih medicinskih potreba itd. Država članica koja obrađuje predmet trebala bi se savjetovati s državom članicom odredišta prije izdavanja vize.

Nositelje viza trebalo bi sustavno podsjećati da će morati opravdati svrhu putovanja i predočiti popratnu dokumentaciju na graničnom prijelazu. Trebalo bi ih na odgovarajući način obavijestiti i o činjenici da moraju proći zdravstveni pregled i o posljedicama njihova dolaska u EU (tj. o mogućnosti da se od njih zahtijeva samoizolacija).

U Komunikaciji se navodi niz kategorija putnika koji su izuzeti od privremenih ograničenja putovanja ili na koje se privremeno ograničenje putovanja ne bi smjelo primjenjivati. Putnici u nekim od tih kategorija mogli bi biti državljani trećih zemalja koji imaju obvezu posjedovanja vize za kratkotrajni boravak.

Unatoč privremenom djelomičnom zatvaranju odjela za vize, konzulati država članica (a možda i vanjski pružatelji usluga koji prikupljaju zahtjeve) trebali bi ostati otvoreni te prihvaćati i obrađivati zahtjeve za izdavanje viza od sljedećih kategorija putnika:

— članova obitelji građana EU-a na koje se primjenjuje Direktiva 2004/38/EZ;

— zdravstvenih djelatnika, istraživača u zdravstvu i djelatnika u skrbi za starije osobe,

— pograničnih radnika,

— osoblja u prometnom sektoru,

— diplomata, osoblja međunarodnih organizacija, vojnog osoblja i humanitarnih radnika koji izvršavaju svoje funkcije,

— putnika koji prolaze kroz međunarodna tranzitna područja zračnih luka između povezanih letova izvan schengenskog područja,

— osoba koje putuju zbog nužnih obiteljskih razloga.

Trebala bi se primjenjivati opća pravila o razmatranju zahtjeva za vizu za vize za kratkotrajni boravak i zrakoplovno-tranzitne vize (Zakonik o vizama).

Rok valjanosti izdane vize: preporučuje se da se vize za višekratni ulazak i vize za višekratne tranzite u zračnim lukama izdaju s rokom valjanosti od najmanje šest mjeseci i s dopuštenim trajanjem boravka od 90 dana (osim za zrakoplovno-tranzitne vize).

Informacije za javnost: Države članice trebale bi odmah obavijestiti javnost na pogođenim mjestima o praksi koja će se provoditi. Preporučuje se da države članice daju informacije zajednički.

Informacije zemlji domaćinu: ove se smjernice dijele službenicima zaduženima za lokalnu schengensku suradnju u delegacijama EU-a s preporukom da se te informacije podijele nacionalnim tijelima zemalja domaćina.

Praktične upute: U takvim se slučajevima države članice i zemlje pridružene Schengenu poziva da nacionalna tijela na graničnom prijelazu na granici EU-a ili schengenskog područja na kojem se očekuje dolazak putnika sa schengenskom vizom koja je izdana na temelju izvanrednih okolnosti obavijeste o tom dolasku.

4. Postupanje s prekoračenjimatrajanja dopuštenog boravka zbog ograničenja putovanja, uključujući državljane trećih zemalja koji nemaju obvezu posjedovanja vize

Tijela koja su države članice odredile za to (17) mogu boravak nositelja vize koji se nalaze u schengenskom području i koji ga ne mogu napustiti do isteka vize za kratkotrajni boravak produljiti do najviše 90 ili 180 dana. Ako su nositelji vize prisiljeni ostati dulje od produljenog roka od 90 ili 180 dana, nadležna nacionalna tijela trebala bi im izdati nacionalnu vizu za dugotrajni boravak ili privremenu boravišnu dozvolu.

Državljanima trećih zemalja bez obveze posjedovanja vize koji su prisiljeni ostati dulje od produljenog roka od 90 ili 180 dana nadležna bi nacionalna tijela trebala izdati nacionalnu vizu za dugotrajni boravak ili privremenu boravišnu dozvolu.

Potiče se države članice da državljanima trećih zemalja koji zbog ograničenja putovanja nisu mogli napustiti njihova državna područja ne izriču upravne sankcije ili kazne. Prekoračenja dopuštenog boravka zbog ograničenja putovanja ne bi trebalo uzimati u obzir pri obradi budućih zahtjeva za vizu.

(1) https://www.consilium.europa.eu/hr/press/press-releases/2020/03/10/statement-by-the-president-of-the-european-council-following-the-video-conference-on-covid-19/

(2) COM(2020) 115 od 16.3.2020.

(3) C(2020) 1753 od 16.3.2020.

(4) Vidjeti točku IV.15. Smjernica za mjere upravljanja granicama

(5) Sve države članice (osim Irske) i države pridružene schengenskom području primijenile su ograničenje putovanja.

(6) https://www.consilium.europa.eu/hr/press/press-releases/2020/03/17/conclusions-by-the-president-of-the-european-council-following-the-video-conference-with-members-of-the-european-council-on-covid-19/

(7) „Područje EU+” obuhvaća sve države članice schengenskog područja (uključujući Bugarsku, Hrvatsku, Cipar i Rumunjsku), kao i četiri zemlje pridružene Schengenu. Uključivalo bi i Irsku i Ujedinjenu Kraljevinu ako se odluče uskladiti.

(8) Uredba (EU) 2016/399 Europskog parlamenta i Vijeća od 9. ožujka 2016. o Zakoniku Unije o pravilima kojima se uređuje kretanje osoba preko granica (Zakonik o schengenskim granicama).

(9) Time se ne dovodi u pitanje primjena posebnih odredbi o pravu na azil i na međunarodnu zaštitu ili na izdavanje viza za dugotrajni boravak (u skladu s člankom 14. stavkom 1. Zakonika o schengenskim granicama).

(10) COVID-19 – Smjernice za mjere upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga, C(2020) 1753 final, Bruxelles, (SL C 86I, 16.3.2020., str. 1.).

(11) Uključeni su državljani Irske, kao države članice, iako nije schengenska država. S državljanima Ujedinjene Kraljevine treba postupati na isti način kao i s građanima EU-a do kraja prijelaznog razdoblja.

(12) Direktiva Vijeća 2003/109/EZ od 25. studenoga 2003. o statusu državljana trećih zemalja s dugotrajnim boravištem, SL L 16, 23.1.2004., str. 44.

(13) COVID-19 – Smjernice za mjere upravljanja granicama radi zaštite zdravlja i dostupnosti robe i osnovnih usluga, C(2020) 1753 final, Bruxelles, (SL C 86I, 16.3.2020., str. 1.).

(14) Uključujući osobe vraćene u domovinu putem konzularne pomoći.

(15) COM(2020) 1897, (SL C 96I, 24.3.2020., str. 1).

(16) Državljani država članica EU-a, zemalja pridruženih Schengenu, Ujedinjene Kraljevine i država sudionica Mehanizma Unije za civilnu zaštitu.

(17) http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/doc_centre/borders/docs/annex_27_authorities_competent_for_extension.pdf