Sredinom travnja 2013. Tunis je postigao dogovor s Međunarodnim monetarnim fondom (MMF) o stand by aranžmanu u trajanju od 24 mjeseca i iznosu od 1,75 milijardi USD, koji je Odbor MMF-a odobrio u lipnju 2013. te je njegovo trajanje naknadno produljeno do prosinca 2015. Osim toga, u kolovozu 2013. Tunis je od EU-a zatražio dodatnu makrofinancijsku pomoć. Kao odgovor na to u prosincu 2013. Europska komisija predložila je makrofinancijsku pomoć u iznosu od 250 milijuna EUR u obliku zajmova (makrofinancijska pomoć I.), što su suzakonodavci u podignuli na 300 milijuna EUR i odobrili u svibnju 2014. Memorandum o razumijevanju u kojemu se definiraju uvjeti politike povezani s tim zajmom stupio je na snagu u ožujku 2015.

Do kraja 2014. službene devizne rezerve dosegnule su 7,7 milijardi USD, što odgovara tek tromjesečnoj količini uvoza, u usporedbi s prvotnim ciljem od 9,0 milijardi USD u okviru programa MMF-a. Međunarodna obveznica u vrijednosti od 1 milijarde USD izdana u siječnju 2015. podigla je razinu rezervi, ali do kraja listopada, zbog pada prihoda od turizma u razdoblju nakon terorističkih napada, one su opet pale, na otprilike 6,5 milijardi USD, odnosno tek nešto manje od vrijednosti četveromjesečnog uvoza. Sad se očekuje da će rezerve do kraja 2015. iznositi 7,5 milijardi USD. To je znatno ispod 8,2 milijarde USD koje je MMF predvidio za kraj godine u kontekstu šeste revizije programa (dovršene u rujnu 2015.), te se može usporediti s ciljem iznosa pričuva od 10,1 milijarde USD iz prvotnog programa.

Vanjski dug narastao je s 48 % BDP-a u 2011. na procijenjenih 56,2 % BDP-a u 2014., te se očekuje da će u 2018. dosegnuti vrhunac od 72,3 % BDP-a, prije početka preokretanja trenda. Kreditni rejting Tunisa snižen je nekoliko puta od 2011., zadnji put 2014. (s Ba2 na Ba3 prema agenciji Moody's i s BB na BB- prema agenciji Standard & Poor’s).

Tunis je i dalje suočen s izazovima u području strukturnih reformi. Iako je od 2000. do 2010. uživao razdoblje relativno visokog gospodarskog rasta po stanovniku (jedan od najviših među uvoznicima nafte u regiji MENA (Bliski istok i sjeverna Afrika)), Tunis i dalje pati od niza strukturnih nedostataka. Konkretno, pretjerano se oslanja na izvozno orijentiranu industriju niske dodane vrijednosti, smještenu uz obalu, što doprinosi neuravnoteženoj strukturi regionalnog gospodarskog razvoja, te ga odlikuju nefleksibilna tržišta rada i neusklađenost vještina, što doprinosi velikoj nezaposlenosti, posebno među mladima. U kombinaciji s negativnom percepcijom transparentnosti i gospodarskog upravljanja taj je model rasta doveo do nepoštene raspodjele gospodarskih dobitaka među stanovništvom.

Sveukupno, napredak reformi još uvijek je ograničen, dijelom zbog osjetljive političke tranzicije, iako je nedavni pozitivni zamah poticajan te je vlada i dalje predana nastavku reformi. Postavljen je znatan dio temelja za neke ključne reforme (posebno u području porezne politike i uprave, poboljšanja poslovne i ulagačke klime te u reformi financijskog sektora), što će utrti put provedbi dubljih reformi. Za potpunu provedbu ostalih reformi bit će potrebni daljnji međukoraci, snažna politička predanost i potpora (primjerice reforma subvencioniranja cijena i jačanje socijalne zaštite).

Dana 7. lipnja 2013. Odbor MMF-a odobrio je, kao što je navedeno, dvogodišnji stand-by aranžman u iznosu od 1,75 milijardi USD (400 % kvote Tunisa), koji je naknadno produljen do prosinca 2015. Tunis je zatražio sljedeći program MMF-a, za koji se očekuje da će trajati 4 godine te će ga vjerojatno pratiti prošireni fond. Očekuje se da će taj program, koji je još uvijek predmet pregovora, u proljeće 2016. biti poslan Odboru MMF-a na odobrenje. Iako još nije određen njegov konačni iznos, očekuje se da će biti veći od iznosa trenutačnog stand-by aranžmana.

Revidirana predviđanja koja je MMF izradio u studenome upućuju na znatne potrebe bilance plaćanja u razdoblju 2016. – 2017., uz procijenjeni ukupni manjak u vanjskom financiranju od 5,1 milijarde USD (2,7 milijardi USD u 2016. te 2,4 milijarde USD u 2017.). Taj manjak u financiranju uglavnom se može pripisati trima čimbenicima: kontinuirano visokom deficitu tekućeg računa, potrebi povećanja deviznih rezervi tijekom razdoblja 2016. – 2017. te očekivanim velikim zahtjevima za amortizaciju duga, posebno u 2017. Predloženim novim programom makrofinancijske pomoći u iznosu od 500 milijuna EUR pokrilo bi se 19,2 % procijenjenog preostalog manjka u financiranju.

U prošlosti je Tunis imao financijsku potporu niza bilateralnih donatora (posebno iz SAD-a i Japana, ali i iz Alžira) te drugih multilateralnih donatora (posebno Svjetska banka i Afrička razvojna banka) i vjerojatno je da će oni doprinijeti dodatnim sredstvima u nadolazećem razdoblju. Od pomoći koju pruža EU, makrofinancijska pomoć I. u vrijednosti od 300 milijuna EUR, koja se uspješno provodi, snažno pridonosi provedbi ključnih reformi te pruža toliko potrebnu financijsku potporu.

Postojeće odredbe u području obuhvaćenom prijedlogom

Europski parlament i Vijeće 15. svibnja 2014. donijeli su Odluku br. 534/2014 kojom je Republici Tunisu pružena prva makrofinancijska pomoć, u iznosu od 300 milijuna EUR.

Usklađenost s drugim politikama i ciljevima Unije

Europska unija želi razviti bliski odnos s Tunisom i poduprijeti gospodarsku i političku reformu Tunisa. Tunis je 1995. postao prva zemlja na južnom Mediteranu koja je potpisala Sporazum o pridruživanju s EU-om. Taj sporazum, koji je stupio na snagu 1998., i dalje je pravni temelj za bilateralnu suradnju. Bilateralni odnosi ojačani su europskom politikom susjedstva EU-a (EPS), među ostalim i donošenjem petogodišnjih akcijskih planova u okviru EPS-a o utvrđivanju strateških ciljeva ove suradnje, od kojih posljednji pokriva razdoblje 2013. – 2017. Tunis je i članica Unije za Mediteran. Važne su i gospodarske veze s EU-om. Tunis je 2008. dovršio postupak ukidanja carinskih stopa za industrijske proizvode i time postao prva mediteranska država koja je zaključila sporazum o slobodnoj trgovini s EU-om. Tunis je susjedna zemlja koja najveći dio svoje trgovine obavlja s EU-om. EU je 2014. bio izvor 64,7 % uvoza u Tunis i odredište 72,5 % njegova izvoza. Tunis znatno ovisi o EU-u i u pogledu izravnih stranih ulaganja i drugih financijskih priljeva, novčanih doznaka i prihoda od turizma. EU i Tunis formalno su započeli pregovore o detaljnom i sveobuhvatnom području slobodne trgovine (DCFTA) u listopadu 2015., u cilju davanja potpunog pristupa jedinstvenom tržištu EU-a Tunisu.

Makrofinancijska pomoć EU-a bila bi dopuna bespovratnim sredstvima mobiliziranima u okviru Europskog instrumenta za susjedstvo i krovnog programa te posebno uvjetima predviđenima paketima proračunske potpore PAR-IV i PAR-V koje provodi EU. Pružanjem potpore tuniskim vlastima u donošenju primjerenog okvira za makroekonomsku politiku i strukturne reforme makrofinancijskom pomoći EU-a doprinijelo bi se povećanju dodane vrijednosti ukupnog angažmana EU-a, povećavajući učinkovitost ukupnog angažmana EU-a i s pomoću drugih financijskih instrumenata.

Od arapskog proljeća Unija je u različitim prilikama izrazila predanost podržavanju Tunisa u procesu njegove gospodarske i političke reforme. EU je udvostručio svoju financijsku potporu u obliku bespovratnih sredstava, čime je Tunis postao dosad najveći primatelj novčanih sredstava u okviru programa SPRING i krovnih programa.

Iako put Tunisa prema potpunoj demokraciji nije bez poteškoća i velikih nesigurnosti, država je poduzela značajne korake prema političkoj reformi. Uspostavljen je i snažan i sve razvijeniji okvir za bilateralne odnose između EU-a i Tunisa u okviru Sporazuma o pridruživanju, europske politike susjedstva i ostalih nedavnih inicijativa.

U tom kontekstu smatra se da će Tunis ispuniti političke preduvjete za odobrenje makrofinancijske pomoći trećim zemljama, osobito u pogledu demokracije, ljudskih prava i vladavine prava te uvjeta da je to zemlja s kojom EU održava bliske političke i gospodarske odnose. Detaljna procjena ispunjenosti tih političkih kriterija za makrofinancijsku pomoć, koju je provela Europska služba za vanjsko djelovanje, priložena je radnom dokumentu službi Komisije koji prati ovaj Prijedlog. Prijedlog makrofinancijske pomoći u skladu je s predanošću EU-a potpori gospodarske i političke tranzicije Tunisa.

2.REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENA UTJECAJA

Savjetovanja sa zainteresiranim stranama

Makrofinancijska pomoć pruža se kao sastavni dio međunarodne potpore gospodarskoj stabilizaciji Tunisa. Tijekom pripreme prijedloga za makrofinancijsku pomoć službe Komisije savjetovale s Međunarodnim monetarnim fondom i Svjetskom bankom, koji su već pokrenuli velike programe financiranja te pripremaju nove programe. Komisija se 10. prosinca 2015. savjetovala s Gospodarskim i financijskim odborom, koji je podržao prijedlog. Komisija je bila i u redovitom kontaktu s tuniskim vlastima.

Prikupljanje i primjena stručnog znanja

Komisija je tijekom prosinca 2013. uz pomoć vanjskih stručnjaka provela operativnu procjenu za potvrdu kvalitete i pouzdanosti javnih financijskih krugova i administrativnih postupaka u Tunisu. U siječnju 2014. njezini rezultati, koji su bili uglavnom pozitivni, preneseni su tuniskim vlastima i delegaciji EU-a radi daljnjeg rada na mogućim područjima koja bi se mogla poboljšati.