C 286/28

Završno izvješće službenika za usmene rasprave (1)

Predmet AT.39839 – Telefónica i Portugal Telecom (izmjena)

(2022/C 286/09)

Nacrt odluke, upućen (a) poduzetniku Telefónica, S.A. (u daljnjem tekstu: „Telefónica”) i (b) poduzetniku Pharol SGPS SA (u daljnjem tekstu: „Pharol”) (2), druga je odluka u ovom postupku. Prva odluka u ovom predmetu donesena je 2013. („Odluka iz 2013.”) te ju je Opći sud djelomično poništio 2016 (3). Sud Europske unije je 2017. potvrdio presudu Općeg suda (4).

Iako je Opći sud potvrdio Komisijino utvrđenje povrede članka 101. UFEU-a u Odluci iz 2013., poništio je članak 2. Odluke iz 2013. Prema mišljenju Općeg suda, Komisija je u Odluci iz 2013. trebala odrediti vrijednost prihoda od prodaje izravno ili neizravno povezanih s povredom na temelju materijala koje su poduzetnici Telefónica i Pharol dostavili u pogledu nepostojanja potencijalnog tržišnog natjecanja među njima u pogledu određenih usluga.

POSTUPAK

Nakon presude Općeg suda i presude Suda, Komisija je poduzetnicima Telefónica i Pharol poslala nekoliko zahtjeva za pružanje informacija s ciljem daljnjeg utvrđivanja vrijednosti prihoda od prodaje izravno ili neizravno povezane s povredom s obzirom na utvrđenja Općeg suda.

Komisija je 23. srpnja 2019. i 5. studenoga 2019. poduzetnicima Telefónica i Pharol poslala dopis o činjenicama (u daljnjem tekstu: „dopis o činjenicama”), u kojem ih je obavijestila da namjerava donijeti novu odluku na temelju članka 23. Uredbe 1/2003 (5) kojom se svakom od njih izriču novčane kazne zbog povrede članka 101. UFEU-a, kako je navedeno u članku 1. Odluke iz 2013. Novom odlukom izmijenila bi se Odluka iz 2013., uzimajući u obzir presude Općeg suda i presudu Suda.

Poduzetnici Telefónica i Pharol iznijeli su svoja stajališta o dopisu o činjenicama 18. listopada 2019., odnosno 10. siječnja 2020. Poduzetnik Telefónica je 22. lipnja i 4. kolovoza 2020. iznio dodatna očitovanja.

POSTUPOVNA PITANJA KOJA JE ISTAKNUO PODUZETNIK TELEFÓNICA

a) Navodna nužnost nove obavijesti o utvrđenim činjenicama i usmena rasprava

U svojem odgovoru na dopis o činjenicama poduzetnik Telefónica zatražio je novu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku i novu usmenu raspravu (6) tvrdeći da bi, s obzirom na sadržaj dopisa o činjenicama i u njemu iznesenih prijedloga, Komisija trebala izdati novu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku i poduzetniku Telefónica odobriti usmeno saslušanje u prisutnosti predstavnika država članica, u skladu s postupkom i postupovnim jamstvima utvrđenima u Uredbi 1/2003 (7). Poduzetnik Telefónica nije pojasnio taj zahtjev, već je istaknuo analogiju s presudom u predmetu Toshiba, tvrdeći da analiza postojanja potencijalnog tržišnog natjecanja između poduzetnika PT i Telefónica na svakom od tržišta i usluga na koje se odnosi dopis o činjenicama utječe na bitne aspekte ocjene parametara za izračun iznosa novčane kazne izrečene poduzetniku Telefónica (8).

Čini se da je argument poduzetnika Telefónica da dopis o činjenicama sadržava bitne aspekte ocjene parametara za izračun iznosa novčane kazne na neki način zaslužan za obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku i usmenu raspravu. Međutim, pristup poduzetnika Telefónica nije utemeljen u sudskoj praksi.

Kao prvo u tom pogledu, treba podsjetiti da poništenje nekog akta Unije ne utječe nužno na pripremne akte, te da se postupak za nadomještanje poništenog akta u načelu može nastaviti i trenutku u kojem je nastala nezakonitost. Ako se utvrdi da poništenje ne utječe na valjanost ranijih postupovnih mjera, Komisija samo zbog tog poništenja ne mora predmetnim poduzetnicima uputiti novu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku (9). U ovom slučaju, čini se da poduzetnik Telefónica ne tvrdi da se nedostatak utvrđen u presudama Općeg suda odnosio na prigovore istaknute protiv poduzetnika Telefónica u 2011. prije donošenja Odluke iz 2013 (10).

Kao drugo, novi nacrt odluke odnosi se samo na detaljan izračun iznosa novčanih kazni, osobito vrijednosti prihoda od prodaje. Kao što se pravilno ističe u točkama od 23. do 26. nacrta odluke, Komisija ne iznosi nove prigovore, a poduzetnik Telefónica ne tvrdi da je dopis o činjenicama sadržavao takve prigovore.

Kao treće, s obzirom na to da poduzetnik Telefónica osporava nepostojanje nove usmene rasprave, napominje se da pravo na saslušanje ne znači da se zainteresiranoj stranci mora dati mogućnost da usmeno izrazi svoja stajališta, s obzirom na to da se to pravo može ostvariti i s pomoću pisanih očitovanja (11). Poduzetnik Telefónica mogao je pisanim putem reagirati na dopis o činjenicama, a Komisiji je dostavio više dodatnih podnesaka.

S obzirom na prethodno navedeno, ne vidim opravdanje za stajalište poduzetnika Telefónica prema kojem je Komisija trebala izdati novu obavijest o preliminarno utvrđenim činjenicama u postupku i odobriti novu usmenu raspravu.

b) Argument poduzetnika Telefónica da bi povećanje vrijednosti prihoda od prodaje bilo protivno Povelji o temeljnim pravima (u daljnjem tekstu: „Povelja”)

Budući da se u nacrtu odluke za utvrđivanje vrijednosti prihoda od prodaje upotrebljavaju ispravljeni referentni podaci, poduzetnik Telefónica tvrdi da je povećanje vrijednosti prihoda od prodaje u novoj odluci protivno članku 47. Povelje (12). Naime, na temelju tog članka sudske odluke ne mogu postati bespredmetne zbog akata upravnih tijela koja ih moraju izvršiti. Prema mišljenju poduzetnika Telefónica, u Komisijinu pristupu djelotvornost presude bila bi potpuno iskorijenjena, (13) što bi dovelo do opasnosti za svakog budućeg žalitelja koji namjerava podnijeti tužbu za poništenje.

Budući da se iznos novčane kazne utvrđen nacrtom odluke ne povećava u odnosu na Odluku iz 2013., nije riječ o povredi članka 47. Povelje koja proizlazi iz žalbe poduzetnika Telefónica protiv Odluke iz 2013.

ZAKLJUČAK

Smatram da je u ovom predmetu poštovano pravo na saslušanje svih sudionika u postupku.

Bruxellesu 24. siječnja 2022. Dorothe DALHEIMER

(1) U skladu s člancima 16. i 17. Odluke 2011/695/EU predsjednika Europske komisije od 13. listopada 2011. o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (SL L 275, 20.10.2011., str. 29.) („Odluka 2011/695/EU”).

(2) „Portugal Telecom SGPS, S.A.” („PT”) izvorni adresat Odluke iz 2013. preimenovan je 2015. u „Pharol”.

(3) Predmet T-216/13 Telefónica SA protiv Europske komisije i predmet T-208/13 Portugal Telecom SGPS SA protiv Europske komisije („presude Općeg suda”).

(4) Predmet C-487/16 P Telefónica SA protiv Europske komisije. Poduzetnik „Pharol” nije podnio žalbu protiv presude Općeg suda u predmetu T-208/13 (u daljnjem tekstu: „presuda Suda”).

(5) Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 od 16. prosinca 2002. o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, 4.1.2003., str. 1.).

(6) Poduzetnik Pharol nije podnio sličan zahtjev.

(7) Odgovor poduzetnika Telefónica na dopis o činjenicama, točka 9.

(8) Odgovor poduzetnika Telefónica na dopis o činjenicama, bilješka 8.

(9) Presuda u predmetu Limburgse Vinyl Maatschappij i drugi protiv Komisije C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P do C-252/99 P i C-254/99 P, ECLI:EU:C:2002:582, točke od 73. do 75. i 80. i 81

(10) Vidjeti presudu Toshiba protiv Komisije, C-180/16 P, ECLI:EU :C :2017:520, točka 28.

(11) Presuda HeidelbergCement AG i Schwenk Zement KG protiv Komisije, T-380/17, ECLI:EU:T:2020:471, t. 634.

(12) Odgovor poduzetnika Telefónica na dopis o činjenicama, točke od 37. do 42.

(13) Odgovor poduzetnika Telefónica na dopis o činjenicama, točka 38.