Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Održivo financiranje cjeloživotnog učenja i razvoja vještina u kontekstu nedostatka kvalificirane radne snage”

(razmatračko mišljenje na zahtjev hrvatskog predsjedništva)

(2020/C 232/02)

Izvjestiteljica: Tatjana BABRAUSKIENĖ Suizvjestitelj: Pavel TRANTINA

Zahtjev hrvatskog predsjedništva Vijeća: dopis od 10.9.2019. Pravni temelj: članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Odluka Predsjedništva Odbora: 24.9.2019. Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 3.3.2020. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 7.5.2020. Plenarno zasjedanje br.: 551 – plenarno zasjedanje na daljinu Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 254/1/6

1. Zaključci i preporuke

1.1. naglasak koji je u mandatnom pismu povjereniku Nicolasu Schmitu EGSO pozdravlja ( 1 ) stavljen na provedbu i ažuriranje programa vještina, usmjeravajući se na utvrđivanje i rješavanje problema manjka vještina te na podupiranje prekvalifikacije kao dijela pravedne tranzicije, kao i na razmatranje ideje predlaganja individualnih računa za učenje kao jednog od mogućih načina da se odraslim osobama (zaposlenim i nezaposlenim) omogući stjecanje prava na osposobljavanje i njihovo korištenje za kvalitetno osposobljavanje.

1.2. Zaključke Vijeća o ključnoj ulozi politika cjeloživotnog učenja u osnaživanju društava za suočavanje s tehnološkim prijelazom i prijelazom na zeleno gospodarstvo u svrhu potpore uključivom i održivom rastu razvojem europskog prostora obrazovanja” . ( 3 ) EGSO pozdravlja ( 2 ) , koji su doneseni 8. studenoga 2019. i u kojima se Komisija poziva da „ažurira trenutačne politike cjeloživotnog učenja u pogledu učinkovitosti, opsega i ciljanih skupina kako bi se bolje odgovorilo na potrebe za učenjem koje proizlaze iz promjena u društvu i svijetu rada, među ostalim daljnjim

1.3. hrvatskog predsjedništva Vijeća EU-a EGSO cijeni to što je jedan od prioritetaVijeća EU-a ( 4 ) ulaganje u istraživanje i inovacije, veću dostupnost visokokvalitetnog i cjeloživotnog učenja te razvoj novih vještina prilagođenih radnim mjestima budućnosti.

1.4. „Jaka socijalna Europa za pravednu tranziciju” EGSO pozdravlja činjenicu da Europska komisija u svojoj komunikaciji ( 5 ) , u kojoj se navodi da su vještine ključne za budućnost, potiče države članice EU-a da osiguraju uključivo i visokokvalitetno obrazovanje i osposobljavanje od rane dobi te da podrže građane u njihovu kontinuiranom razvoju tijekom cijelog radnog vijeka.

1.5. EGSO poziva Europsku komisiju i države članice da poduzmu djelotvorne mjere za provedbu prvog i četvrtog načela europskog stupa socijalnih prava kako bi osigurale da svi građani u Europi na svojim radnim mjestima i izvan njih imaju pravo na kvalitetno i uključivo cjeloživotno učenje i kako bi poduprle provedbu tih načela održivim javnim financiranjem usuglašenim sa socijalnim partnerima i civilnim društvom.

1.6. EGSO bi želio da se posebna pozornost posveti pristupu najranjivijih društvenih skupina mogućnostima cjeloživotnog učenja . Učinkovitu potporu trebalo bi pružiti radnicima svih razina vještina i kvalifikacija te iz poduzeća i organizacija svih veličina, bez obzira na geografsko područje, osiguravajući pritom održivo financiranje od javnih tijela, poduzeća i sindikata, primjerice u vidu pojedinačnih računa za osposobljavanje ili drugih programa i instrumenata u skladu s nacionalnim praksama.

1.7. EGSO predlaže da Europska komisija, unutar relevantnih okvira politika i predstojećeg strateškog okvira ET 2030 , bude ambicioznija u određivanju pokazatelja i referentnih mjerila za cjeloživotno učenje, posebno za sudjelovanje odraslih, uključujući zaposlenike, u obrazovanju i osposobljavanju. Komisija bi trebala osigurati da se s pomoću financijskih instrumenata EU-a, kao što su Erasmus+, Europski socijalni fond (ESF), InvestEU, Plan ulaganja za održivu Europu (SEIP), Fond za pravednu tranziciju (JTF) i drugih relevantnih fondova EU-a, učinkovito i u sinergiji podupire ostvarivanje tih referentnih mjerila.

1.8. Pored toga, EGSO poziva institucije EU-a da se dogovore o jedinstvenom uključivom okviru ključnih kompetencija koji nadilazi školsko obrazovanje, čime bi se odgovorilo na potrebu za obrazovanjem odraslih i stjecanjem životnih vještina te posebno naglasila vještina sposobnosti učenja i vještine za demokratsko građanstvo koje su ključne za potporu odraslima u preuzimanju aktivne uloge u društvu. EGSO poziva i na povećana ulaganja u okruženja za neformalno i informalno učenje , koja su posebno važna za stjecanje tih kompetencija.

1.9. EGSO smatra da se u kontekstu europskog semestra poziv Europske komisije na održivo ulaganje u obrazovanje i osposobljavanje mora uskladiti s pozivom na poduzimanje mjera optimizacije, koje u određenim slučajevima štete tom ulaganju. Javna ulaganja u cjeloživotno učenje, posebno odraslih, potrebno je povećati u svakoj državi članici.

1.10. EGSO ponovno poziva na stavljanje većeg naglaska na socijalna ulaganja, među ostalim u obrazovanje, osposobljavanje i cjeloživotno učenje. EGSO predlaže da se raspravi o tome bi li se „zlatno pravilo”, tj. izuzimanje javnih ulaganja u budućnost iz izračuna državnog neto deficita u kontekstu fiskalnih propisa europske monetarne unije (EMU) , moglo primjenjivati i na socijalna ulaganja koja se podupiru iz strukturnih fondova EU-a.

1.11. EGSO poziva buduća predsjedništva EU-a i Europsku komisiju na daljnje poboljšanje suradnje donositelja odluka na najvišoj razini slijedom inicijative sa zajedničkog sastanka Vijeća ministara financija i obrazovanja EU-a da se razmotri način na koji se može osigurati održivo javno financiranje obrazovanja i osposobljavanja, posebno obrazovanja odraslih. Postoji i potreba za suradnjom s ministrima zapošljavanja i socijalnih pitanja. Ta suradnja trebala bi se odvijati i na nacionalnoj razini.

1.12. EGSO poziva države članice da zaposlenim i nezaposlenim osobama koje se suočavaju s poteškoćama u pristupu kvalitetnom i uključivom obrazovanju i osposobljavanju odraslih osiguraju djelotvorne potpore kroz ciljano financiranje za potrebite , kao što su nezaposleni, radnici s nestandardnim ugovorima, niskokvalificirane osobe, osobe s invaliditetom, starije osobe i osobe iz skupina u nepovoljnom socioekonomskom položaju, uzimajući pritom u obzir rodnu dimenziju.

1.13. 6. smjernicom za zapošljavanje: povećanje ponude radne snage i radnih vještina EGSO predlaže da se, u skladu sa ( 6 ) , kojom se države članice poziva da nastoje osigurati prijenos prava na osposobljavanje tijekom promjene zanimanja, razmotre mjere poput utvrđivanja pokazatelja za javna i privatna ulaganja u strukovno obrazovanje i osposobljavanje, kao i pristup radnika plaćenom dopustu za osposobljavanje. To bi svima trebalo omogućiti da predvide potrebe tržišta rada i bolje im se prilagode.

1.14. EGSO smatra da bi države članice trebale podupirati javni sektor, kao i neprofitne pružatelje obrazovanja i organizacije civilnog društva kako bi se podržalo financiranje namijenjeno pružanju kvalitetnog, uključivog i dostupnijeg cjeloživotnog učenja. Visoku kvalitetu u pružanju obrazovanja i osposobljavanja trebalo bi osigurati s pomoću mehanizama za osiguravanje visoke kvalitete uz potporu alata kao što su EQAVET i drugi.

1.15. EGSO tvrdi da je, da bi se doista osiguralo ulaganje poduzeća u usavršavanje i prekvalifikaciju radnika, potrebno više podataka o ulaganjima poduzeća i financijskoj potpori država . Doprinose radnika, sindikata i drugih dionika trebalo bi pomno analizirati i uzeti u obzir u raspravama o politikama, pri čemu naglasak mora biti na ulaganju u različite vještine.

1.16. EGSO smatra da demokratsko upravljanje razvojem i provedbom politike cjeloživotnog učenja , uključujući djelotvoran socijalni dijalog i savjetovanje s organiziranim civilnim društvom, omogućuje učinkovitije iskorištavanje ulaganja za ostvarivanje ciljeva politike.

1.17. EGSO potiče države članice na optimalno iskorištavanje mogućnosti koje im se pružaju u okviru dostupnih fondova EU-a , kojima bi potporu trebalo pružiti i iz nacionalnih sredstava. U predstojećem VFO-u trebalo bi u svakom slučaju ponuditi rješenja za proračunska ograničenja u području cjeloživotnog učenja na razini država članica i EU-a. Sami programi trebali bi biti uključiviji, jednostavniji i prilagođeniji manjim korisnicima i manjim projektima .

1.18. EGSO ističe da je važno redovito preispitivati djelotvornost financijskih i nefinancijskih mjera potpore u dopiranju do određenih skupina odraslih i učinkovitost uporabe sredstava . Treba uspostaviti pouzdana rješenja za praćenje i evaluaciju. Rezultate evaluacija trebalo bi uzeti u obzir u oblikovanju politika povezanih s cjeloživotnim učenjem i pridonijeti mu.

1.19. EGSO smatra da su potrebni mehanizmi financiranja koji mobiliziraju nacionalna sredstva i uključuju primjerenu podjelu troškova između javnih tijela i privatnih subjekata, kao i pojedinaca i drugih relevantnih dionika (npr. socijalnih partnera, pružatelja osposobljavanja, nevladinih organizacija).

1.20. EGSO poziva da se u politike obrazovanja, osposobljavanja i cjeloživotnog učenja ugradi bolje razumijevanje okruženjâ za učenje u skladu s glavnim načelom podupiranja pojedinačnog i jedinstvenog potencijala svakog učenika. To znači da se i održivim ulaganjem mora prepoznati vrijednost okruženja za učenje izvan formalnog obrazovanja kao dinamičnih središta za razvoj kompetencija čije se stručno znanje može iskoristiti za usvajanje uključivijih i inovativnijih pristupa za ispunjavanje potreba učenika u području formalnog obrazovanja.

1.21. Kako bi cjeloživotno učenje bilo uspješno, EGSO poziva sve donositelje odluka na europskoj i nacionalnoj razini da se pozabave sljedećim otvorenim pitanjima povezanim s okruženjima za cjeloživotno učenje i da financijski podupru rješavanje tih pitanja, u skladu sa svojim nadležnostima:

1.21.1. osmišljavanje i provođenje dugoročne strategije za poticanje suradnje među pružateljima formalnog, neformalnog i informalnog učenja iz perspektive usmjerene na učenike;

1.21.2. osiguravanje toga da učenici mogu preuzeti aktivnu ulogu u svojim načinima učenja oblikovanjem tih načina učenja u skladu sa svojim potrebama;

1.21.3. podupiranje učenika svih dobnih skupina i iz različitih socioekonomskih okruženja u pristupu različitim oblicima učenja, njihovom kombiniranju i kretanju među njima, u skladu s njihovim osobnim potrebama i sposobnostima;

1.21.4. promatranje vrednovanja neformalnog i informalnog učenja (kako je navedeno u Preporuci Vijeća o vrednovanju ( 7 ) ) kao hitni prioritet;

1.21.5. poboljšanje mogućnosti pružanja cjeloživotnog učenja na lokalnoj razini korištenjem postojeće infrastrukture u zajednici i obrazovne infrastrukture.

2. Opći kontekst

2.1. U ovom se mišljenju naglasak stavlja na održivo financiranje cjeloživotnog učenja i razvoja vještina u kontekstu nedostatka kvalificirane radne snage. Kako je Vijeće već utvrdilo ( 8 ) , cjeloživotnim učenjem obuhvaćeno je učenje od ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja do razdoblja nakon umirovljenja, uključujući cijeli spektar formalnog, neformalnog i informalnog učenja, s ciljem poboljšanja znanja, vještina i kompetencija iz osobne, građanske i/ili socijalne perspektive i/ili perspektive povezane sa zapošljavanjem. U okviru cjeloživotnog učenja svaki se pojedinac smatra subjektom učenja i svim se osobama omogućuje stjecanje relevantnog znanja kako bi kao aktivni građani sudjelovali u društvu znanja i na tržištu rada, čime se europskim građanima olakšava slobodna mobilnost.

2.2. politike obrazovanja, osposobljavanja i cjeloživotnog učenja treba ugraditi slojevitije razumijevanje okruženjâ za učenje u skladu s glavnim načelom podupiranja pojedinačnog i jedinstvenog potencijala svakog učenika. Održivo javno financiranje treba poticati ne samo cjeloživotno učenje, već i učenje u svim područjima života, a posebno se treba usmjeriti na starije generacije s pomoću resursa za osiguravanje sredstava prilagođenih njihovu načinu učenja. EGSO stoga ponavlja Ljudi uče svugdje i stalno, aktivno i pasivno, u formalnim, informalnim i neformalnim okruženjima. Stoga uu skladu s glavnim načelom podupiranja pojedinačnog i jedinstvenog potencijala svakog učenika. Održivo javno financiranje treba poticati ne samo cjeloživotno učenje, već i učenje u svim područjima života, as pomoću resursa za osiguravanje sredstava prilagođenih njihovu načinu učenja. EGSO stoga ponavlja ( 9 ) da se financiranjem i na razini EU-a i na nacionalnoj razini treba, među ostalim, ulagati u uključivo i visokokvalitetno obrazovanje i osposobljavanje, koje bi trebalo svima biti dostupno i cjenovno pristupačno te usmjereno na sadašnje i buduće potrebe tržišta rada. Može se procijeniti da je povrat od obrazovanja odraslih jednak povratu od početnog obrazovanja i osposobljavanja, pa čak i visokog obrazovanja ( 10 )

2.3. Globalni trendovi, kao što su gospodarske, tehnološke, okolišne, društvene i industrijske promjene koje proizlaze iz digitalne revolucije, imaju velik učinak na gospodarstvo, inovacije, znanost i obrazovanje, zdravlje, održivost i upravljanje te brzo mijenjaju svijet rada i profile vještina mnogih zanimanja. S obzirom na brzinu tih promjena potrebni su stalno stjecanje vještina, prekvalifikacija i usavršavanje za sve građane tijekom cijelog života, s posebnim naglaskom na pružanju djelotvorne potpore radnicima i nezaposlenima te istodobnom osiguravanju održivog financiranja od javnih tijela, poduzeća, putem individualnih računa za osposobljavanje i drugih alata.

2.4. Istodobno zbog disruptivne naravi tih promjena zadatak predviđanja budućih potreba za vještinama predstavlja sve veći izazov. Ponuda vještina također se razvija, no potrebno je vremena da se prilagodi novim potrebama za vještinama. Iako poslodavci naglašavaju važnost STEM-a, digitalnih vještina i strukovnog obrazovanja i osposobljavanja, sada je došlo i do pomaka prema mekim/transverzalnim vještinama ( 11 ) koje ljudima omogućuju da se prilagode radnim okruženjima i različitim životnim situacijama ( 12 ) . Te se vještine obično razvijaju u organizacijama koje nude neformalno obrazovanje (organizacije mladih itd.), a održiva financijska potpora tim pružateljima od ključne je važnosti.

2.5. sada ulagati u strateški razvoj novih programa osposobljavanja . To su ključni instrumenti politike za odgovaranje na potrebe za vještinama i nedostatak vještina, a rezultati tih instrumenata ponekad su vidljivi tek nakon dugotrajnih ulaganja, posebno kod programa na višim razinama i programa duljeg trajanja. Kako bi se sustav obrazovanja i osposobljavanja informirao dovoljno unaprijed, sustavno predviđanje potreba za vještinama ključno je za omogućavanje strateških odgovora i sprečavanje neusklađenosti vještina Nadalje, važno je. To su ključni instrumenti politike za odgovaranje na potrebe za vještinama i nedostatak vještina, a rezultati tih instrumenata ponekad su vidljivi tek nakon dugotrajnih ulaganja, posebno kod programa na višim razinama i programa duljeg trajanja. Kako bi se sustav obrazovanja i osposobljavanja informirao dovoljno unaprijed,za omogućavanje strateških odgovora i sprečavanje neusklađenosti vještina ( 13 )

2.6. Situacija uzrokovana novom pandemijom bolesti COVID-19 u cijelom svijetu pokazala je da se učenje, prema potrebi, može brzo prilagoditi promjenama okolnosti. Učenici razvijaju razne nove pristupe, kao što su neovisno ili projektno učenje, postaju znatiželjniji i unapređuju svoje informatičke vještine kako bi se uključili u učenje na daljinu. Koristi se niz digitalnih platformi koje su besplatno stavljene na raspolaganje. Ključne transverzalne vještine pomažu učenicima i nastavnicima da se prilagode toj promjeni. Nakon što se vratimo „normalnom” životu, društvo bi trebalo izvući pouku iz tog iskustva, nastaviti razvijati te pristupe i vještine i dovoljno u njih ulagati kako bi ih svi učenici, bez obzira na njihovu socijalnu situaciju, mogli imati na raspolaganju i ostvariti korist od njih.

3. Politički kontekst

3.1. Komunikaciji Komisije „Jaka socijalna Europa za pravednu tranziciju” ( 14 ) naglašava se da su vještine ključne za budućnost. Vještine omogućuju ljudima da iskoriste prednosti brzih promjena na radnom mjestu. Polovina sadašnje radne snage morat će ažurirati svoje vještine u sljedećih pet godina, a za digitalnu i zelenu tranziciju bit će potrebne nove vještine. Strukovno obrazovanje i osposobljavanje, zajedno s programima naukovanja, mogu potaknuti zapošljivost i mladih i odraslih te odgovoriti na promjenjive potrebe poduzeća.

3.2. ciljeva održivog razvoja UN-a , pri čemu je ono posebno istaknuto u cilju br. 4 o obrazovanju. Njegova je namjena ne samo unaprijediti skupove vještina i potaknuti gospodarstvo, nego i pomoći u ostvarivanju ciljeva kulturne raznolikosti i mira . No ciljevi održivog razvoja u kojima se utvrđuje uloga cjeloživotnog učenja ne uključuju nikakva referentna mjerila za financiranje EGSO podsjeća da je pravo na obrazovanje sadržano u Statutu Unesco-a (1945.) pod glavom „Obrazovanje za sve” te da se cjeloživotnom učenju daje sve veća pozornost u kontekstu, pri čemu je ono posebno istaknuto u cilju br. 4 o obrazovanju. Njegova je namjena ne samo unaprijediti skupove vještina i potaknuti gospodarstvo, nego i pomoći u ostvarivanju ciljeva. No ciljevi održivog razvoja u kojima se utvrđuje uloga cjeloživotnog učenja ne uključuju nikakva referentna mjerila za financiranje ( 15 )

3.3. EGSO naglašava potrebu za provedbom prvog i četvrtog načela europskog stupa socijalnih prava na način da svi u Europi imaju pravo na kvalitetno i uključivo cjeloživotno učenje i da se provedba tih načela podupre održivim javnim financiranjem usuglašenim sa socijalnim partnerima i organiziranim civilnim društvom. To pravo mora postati stvarnost kako bi se osiguralo da sve odrasle osobe imaju jednak pristup kvalitetnom i uključivom obrazovanju i osposobljavanju na radnim mjestima i izvan njih . Radnicima svih razina vještina i u poduzećima svih veličina, neovisno o geografskom području na kojem djeluju, treba pružiti djelotvornu potporu.

3.4. strogim proračunskim ograničenjima unutarnjeg tržišta i fiskalnim pravilima iz Pakta o stabilnosti i rastu pa se vlade i dalje suočavaju s problemom pronalaska javnih sredstava potrebnih za ponovno uspostavljanje socijalne ravnoteže. Sukob između obvezujućih proračunskih pravila te skupa prava i načela i dalje se ne može riješiti bez sredstava za njihovu provedbu. EGSO ističe da se prava i načela iz europskog stupa socijalnih prava, uključujući pravo na kvalitetno i uključivo obrazovanje, osposobljavanje i cjeloživotno učenje na nacionalnoj razini, trebaju provesti uz primjerena javna ulaganja ( 16 ) . Međutim, proračunska sredstva u nekim su slučajevima i dalje podložnaunutarnjeg tržišta i fiskalnim pravilima izpa se vlade i dalje suočavaju s problemom pronalaska javnih sredstava potrebnih za ponovno uspostavljanje socijalne ravnoteže. Sukob između obvezujućihi dalje se ne može riješiti bez sredstava za njihovu provedbu.

3.5. izvješću Globalne komisije o budućnosti rada ILO-a „Rad za svjetliju budućnost” ( 17 ) ističe se da je uspostava stvarnih mogućnosti cjeloživotnog učenja za sve zajednička odgovornost koja zahtijeva aktivno sudjelovanje i potporu vlada, poslodavaca i radnika te obrazovnih ustanova. Vlade u suradnji sa socijalnim partnerima trebaju proširiti i preoblikovati politike za razvoj vještina, službe za zapošljavanje i sustave osposobljavanja kako bi se radnicima stavilo na raspolaganje vrijeme i pružila financijska potpora koji su im potrebni za učenje. U izvješću se predlaže uspostava sustava prava na učenje s pomoću rekonfiguriranog sustava „osiguranja za zapošljavanje” ili „socijalnog fonda” te uvođenje „individualnih računa za učenje” koji bi radnicima omogućili da uzmu plaćeni dopust kako bi sudjelovali u osposobljavanju.

3.6. EGSO pozdravlja važnu inicijativu finskog predsjedništva Vijeća, koje je organiziralo prvi zajednički sastanak Vijeća ministara financija i obrazovanja EU-a radi rasprave o važnosti javnog financiranja u području obrazovanja i osposobljavanja. Odbor poziva buduća predsjedništva EU-a i Europsku komisiju da nastave s tom inicijativom kako bi se pojačala suradnja među donositeljima odluka na najvišoj razini. Postoji i potreba za suradnjom s ministrima zapošljavanja i socijalnih pitanja. EGSO bi želio da se ta suradnja uspostavi i na nacionalnoj razini.

3.7. mandatnom pismu povjereniku Nicolasu Schmitu individualnih računa za učenje jedan je od mogućih načina koji bi radno sposobnim osobama mogao omogućiti stjecanje prava na osposobljavanje i njihovo korištenje za kvalitetno osposobljavanje. EGSO poziva države članice da se pobrinu za trostranu suradnju i zajedničku odgovornost u pogledu dodjele dostupnih javnih sredstava zaposlenicima i radnicima. EGSO pozdravlja naglasak koji je u ( 18 ) stavljen na provedbu i ažuriranje programa vještina, utvrđivanje i rješavanje problema manjka vještina te na podupiranje prekvalifikacije kao dijela pravedne tranzicije. Razmatranje ideje predlaganjajedan je od mogućih načina koji bi radno sposobnim osobama mogao omogućiti stjecanje prava na osposobljavanje i njihovo korištenje za kvalitetno osposobljavanje. EGSO poziva države članice da se pobrinu za trostranu suradnju i zajedničku odgovornost u pogledu dodjele dostupnih javnih sredstava zaposlenicima i radnicima.

3.8. Zaključcima Vijeća o ključnoj ulozi politika cjeloživotnog učenja u osnaživanju društava za suočavanje s tehnološkim prijelazom i prijelazom na zeleno gospodarstvo u svrhu potpore uključivom i održivom rastu EGSO sa zadovoljstvom napominje da se u ( 19 ) , koji su doneseni 8. studenoga 2019., Komisija poziva da „ažurira trenutačne politike cjeloživotnog učenja u pogledu učinkovitosti, opsega i ciljanih skupina kako bi se bolje odgovorilo na potrebe za učenjem koje proizlaze iz promjena u društvu i svijetu rada, među ostalim daljnjim razvojem europskog prostora obrazovanja ( 20 ) , uključivanjem cjeloživotnog učenja u budući strateški okvir za suradnju u obrazovanju i osposobljavanju i iskorištavanjem prilika koje pružaju Erasmus+, Europski socijalni fond i drugi relevantni instrumenti Unije”.

4. Trenutačno stanje

4.1. Ukupni rashodi za obrazovanje odraslih , uključujući druge financijske izvore kao što su financiranje iz sredstava poslodavaca i školarine, kreću se od 1,1 do manje od 0,6 % BDP-a. Istodobno, prema najnovijim procjenama Cedefopa, u skupini država EU-28 ima 128 milijuna odraslih osoba s potencijalom za usavršavanje i prekvalifikaciju, što predstavlja 46 % odraslog stanovništva tog područja. Iako nedostaju podaci o ukupnim ulaganjima u cjeloživotno učenje, dokazi ( 21 ) upućuju na to da na javne rashode za obrazovanje odraslih otpada otprilike samo od 0,1 do 0,2 % BDP-a., uključujući druge financijske izvore kao što su financiranje iz sredstava poslodavaca i školarine, kreću se od 1,1 do manje od 0,6 % BDP-a. Istodobno, prema najnovijim procjenama Cedefopa, u skupini država EU-28 ima 128 milijuna odraslih osoba s potencijalom za usavršavanje i prekvalifikaciju, što predstavlja 46 % odraslog stanovništva tog područja. ( 22 ) U obrazovanje odraslih uključeno je samo 11,1 % odraslih osoba, iako si je Europska unija postavila cilj od 15 % do 2020., što nije uspjela ostvariti.

4.3. Europskog semestra 2019. opisuje se povoljno gospodarsko stanje u okviru kojeg su javne financije svih država članica poboljšane. Unatoč tome, u Komunikaciji se upozorava i na globalnu neizvjesnost te poziva države članice da nastave poticati produktivnost , čime će povećati otpornost svojih gospodarstava i osigurati da gospodarski rast donosi koristi svim građanima. EGSO konstatira da poziv Europske komisije na održivo ulaganje u područja koja potiču rast, kao što su svi obrazovni sektori, očito nije usklađen s pozivom na poduzimanje mjera optimizacije, koje im štete. U Komunikaciji Komisije o glavnim rezultatima izvješća po državama ( 29 ) u okviruopisuje se povoljno gospodarsko stanje u okviru kojeg su javne financije svih država članica poboljšane. Unatoč tome, u Komunikaciji se upozorava i na globalnu neizvjesnost te poziva države članice da, čime će povećati otpornost svojih gospodarstava i osigurati da gospodarski rast donosi koristi svim građanima.

5. Opće napomene

5.1. nezaposlenim i zaposlenim ženama i muškarcima moraju ponuditi mogućnost osposobljavanja. U tu svrhu u okviru 6. smjernice za zapošljavanje: povećanje ponude radne snage i radnih vještina mjere EU-a kako bi se osiguralo da instrumenti dobre prakse koji se koriste u pojedinim državama članicama EU-a, kao što su bespovratna sredstva, zajmovi, kolektivni ugovori o plaćenom dopustu za osposobljavanje ili druge odredbe, postanu standardna praksa i u drugim državama članicama Države članice svimmoraju ponuditi mogućnost osposobljavanja. U tu svrhu u okviru ( 30 ) treba razmotriti i iziskivati mjere poput utvrđivanja pokazatelja za javna i privatna ulaganja u strukovno obrazovanje i osposobljavanje, kao i programe kojima se radnicima omogućuje da uzmu plaćeni dopust za osposobljavanje. EGSO je u tom kontekstu već istaknuo potrebu za očuvanjem pristojnih životnih uvjeta tijekom osposobljavanja. Trebalo bi razmotriti i ispitatikako bi se osiguralo da instrumenti dobre prakse koji se koriste u pojedinim državama članicama EU-a, kao što su bespovratna sredstva, zajmovi, kolektivni ugovori o plaćenom dopustu za osposobljavanje ili druge odredbe, postanu standardna praksa i u drugim državama članicama ( 31 )

5.2. Socijalni partneri i organizacije civilnog društva također igraju vodeću ulogu u upravljanju sustavom obrazovanja i osposobljavanja, uključujući predviđanje i pružanje vještina, a zajednička odgovornost socijalnih partnera na razini poduzeća ključna je za ulaganje u obrazovanje i osposobljavanje njihovih zaposlenika za budućnost, kao i za pokrivanje nužnih troškova prekvalifikacije svih radnika koji dobiju otkaz. Najranjivije među njima su starije osobe.

5.3. Rasprave o prijedlogu EU-a za individualne račune za učenje u vrlo su ranoj fazi, no postoji niz pitanja koja bi trebalo dodatno razraditi za uvođenje tog prijedloga, npr. je li osposobljavanje radnika definirano zakonom i/ili kolektivnim ugovorom koje treba poštovati kako bi se osiguralo da poslodavci i radnici mogu utvrditi sadržaj, mjesto i vrijeme/razdoblje osposobljavanja. Stoga to spada u nacionalnu nadležnost, a preporuke državama članicama o načinu financiranja individualnih računa za učenje i odabiru primatelja financijske potpore (poduzeća, ustanove za osposobljavanje, javne službe za zapošljavanje ili radnici) moraju se definirati u okviru socijalnog dijaloga i uz poštovanje kolektivnih ugovora i nacionalnog zakonodavstva. Važno je da se u tim razmatranjima povede računa o raznolikosti nacionalnih sustava i pristupa te da se socijalnim partnerima osigura istaknuta uloga.

5.4. socijalna ulaganja, među ostalim u obrazovanje, osposobljavanje i cjeloživotno učenje . EGSO je već pozvao na razmatranje načela zlatnog pravila financiranja, tj. izuzimanje javnih ulaganja u budućnost iz izračuna državnog neto deficita u kontekstu fiskalnih propisa EMU-a . EGSO ponovno poziva na stavljanje većeg naglaska na. EGSO je već pozvao na razmatranje načela zlatnog pravila financiranja, tj. ( 32 ) EGSO preporučuje raspravu o mogućnosti primjene zlatnog pravila financiranja i na socijalna ulaganja koja se financiraju sredstvima iz strukturnih fondova EU-a ( 33 )

5.5. Kombinacija prilagodljivog, prilagođenog učenja i osobne potpore, počevši od cjeloživotnog profesionalnog usmjeravanja , također pomaže u zapošljavanju neaktivnih i dugotrajno nezaposlenih osoba, što stvara socijalne i gospodarske koristi te dugoročne uštede u socijalnoj skrbi. Optimalni spoj sastavnica ili značajki tog pristupa može stvoriti uvjete za konsolidaciju, razvoj i provedbu Preporuke Vijeća o oblicima usavršavanja , također pomaže u zapošljavanju neaktivnih i dugotrajno nezaposlenih osoba, što stvara socijalne i gospodarske koristi te dugoročne uštede u socijalnoj skrbi. Optimalni spoj sastavnica ili značajki tog pristupa može stvoriti uvjete za konsolidaciju, razvoj i provedbu ( 34 ) na održiv način unatoč tome što se ciljne skupine, potrebne vještine i vlade mijenjaju tijekom vremena. Osposobljavanje mora biti osmišljeno tako da potiče i podupire mobilnost među sektorima i unutar njih. Osiguranje tih prijelaza pridonosi zapošljivosti radnika i sposobnosti poslodavaca da privuku nove zaposlenike.

5.6. EGSO smatra da bi države članice trebale podupirati javni sektor, kao i neprofitne pružatelje obrazovanja i organizacije civilnog društva kako bi se podržalo financiranje namijenjeno pružanju mogućnosti visokokvalitetnog cjeloživotnog učenja, koje bi trebale biti pristupačnije . Visoku kvalitetu osposobljavanja trebalo bi zajamčiti dobrom kontrolom kvalitete.

5.7. Veća ulaganja u obrazovanje odraslih i osposobljavanje zaposlenika uvelike su povezana s uzimanjem u obzir odgovarajućih istraživanja pri oblikovanju, reformiranju i provedbi politika i sustava cjeloživotnog učenja. Da bi se doista osiguralo ulaganje poduzeća u usavršavanje i prekvalifikaciju radnika, potrebno je više podataka o ulaganjima poduzeća i financijskoj potpori država . Doprinos radnika, sindikata i drugih dionika trebalo bi pravilno analizirati i uzeti u obzir u raspravama o politikama, pri čemu naglasak mora biti na ulaganju u osposobljavanje za različite vještine (stručne, povezane s poduzećem, ključne kompetencije, osnovne vještine itd.) za radnike različitih razina vještina, i to muškaraca i žena, osposobljavanje u poduzećima i izvan njih, usluge koje pružaju drugi pružatelji itd.

5.8. Zbog svojeg širokog raspona i velikog broja različitih pružatelja obrazovanje odraslih nije koordinirano ni na razini država članica ni na europskoj razini. Integrirani pristup koji objedinjuje različita područja politike i različite dionike, s posebnim naglaskom na demokratskom upravljanju razvojem i provedbom politike cjeloživotnog učenja , uključujući djelotvoran socijalni dijalog sa socijalnim partnerima i savjetovanje s civilnim društvom , mogao bi omogućiti veću djelotvornost ulaganja u provedbi politike, čime bi se povećala mogućnost da će se doprijeti do iznimno raznolikih potencijalnih ciljnih skupina i da će se ispuniti potrebe ranjivih pojedinaca.

5.9. Kako bi cjeloživotno učenje bilo uspješno, EGSO poziva sve donositelje odluka na europskoj i nacionalnoj razini da riješe sljedeća otvorena pitanja povezana s okruženjima za cjeloživotno učenje i da financijski podupru rješavanje tih pitanja, u skladu sa svojim nadležnostima:

5.9.1. osmišljavanje i provođenje dugoročne strategije za poticanje suradnje između pružatelja formalnog, neformalnog i informalnog učenja kako bi se podržale potrebe učenika za učenjem i osposobljavanjem; kako bi te strategije bile održive, trebaju se razvijati uz sudjelovanje predstavničkih udruženja na regionalnoj, nacionalnoj i europskoj razini i obuhvaćati njihovu potporu;

5.9.2. osiguravanje toga da učenici mogu preuzeti aktivnu ulogu u svojim načinima učenja oblikovanjem tih načina učenja u skladu sa svojim potrebama, čime će im se omogućiti da postanu aktivni stvaratelji, a ne pasivni potrošači znanja i inovacija;

5.9.3. podupiranje učenika svih dobnih skupina i iz različitih socioekonomskih okruženja u pristupu različitim oblicima učenja, njihovom kombiniranju i prelaženju iz jednoga u drugi, u skladu s njihovim osobnim potrebama i sposobnostima služeći se fleksibilnijim sustavima obrazovanja i osposobljavanja te pružanjem visokokvalitetnog cjeloživotnog usmjeravanja;

5.9.4. promatranje vrednovanja neformalnog i informalnog učenja (kako je navedeno u Preporuci Vijeća o vrednovanju ( 35 ) ) kao hitni prioritet s obzirom na njegov potencijal za povećanje vidljivosti svih vještina, kompetencija i znanja kojima se može poduprijeti smisleno sudjelovanje u društvu i na tržištu rada, posebno za ranjive skupine ( 36 )

5.9.5. poboljšanje mogućnosti pružanja cjeloživotnog učenja na lokalnoj razini korištenjem postojeće infrastrukture u zajednici i obrazovne infrastrukture s ciljem stvaranja višenamjenskih prostora za učenje otvorenih za sve; takvi „centri za cjeloživotno učenje u zajednici” već postoje u različitim oblicima u raznim državama članicama, ali bi trebali postati glavni koncept za kreiranje politika.

6. Posebne napomene o europskim i nacionalnim izvorima financiranja i politikama potrebnima za osiguravanje održivog financiranja (37)

6.1. O izvorima financiranja EU-a

6.1.1. U svojem višegodišnjem financijskom okviru (VFO) za razdoblje 2021. – 2027. Europska komisija najavila je nekoliko načina na koji se Program ulaganja EU-a može poboljšati uvođenjem novog prozora za socijalna ulaganja i vještine u okvir programa InvestEU . To pokazuje spremnost na izdvajanje sredstava za socijalna ulaganja i stvaranje odgovarajućih instrumenata koji će to omogućiti.

6.1.2. mogućnosti koje im se pružaju u okviru fondova EU-a (kao što su ESF, Erasmus+, EFSU i drugi relevantni instrumenti EU-a) te optimalno iskoristiti dostupna financijska sredstva EU-a. U predstojećem VFO-u trebalo bi u svakom slučaju ponuditi rješenja za proračunska ograničenja u području cjeloživotnog učenja na razini država članica i EU-a Komisija i države članice trebale bi iskoristiti(kao što su ESF, Erasmus+, EFSU i drugi relevantni instrumenti EU-a) te optimalno iskoristiti dostupna financijska sredstva EU-a. U predstojećem VFO-u trebalo bi u svakom slučaju ponuditi rješenja za proračunska ograničenja u području cjeloživotnog učenja na razini država članica i EU-a ( 38 ) . No, iako sredstva EU-a mogu imati važnu ulogu u razvoju vještina/cjeloživotnog učenja, prekomjerno oslanjanje na sredstva EU-a moglo bi dovesti u pitanje održivost financiranja jer se novčana sredstva EU-a dodjeljuju projektima i privremena su.

6.1.3. Kako bi se osigurala održiva nacionalna ulaganja u cjeloživotno učenje i obrazovanje odraslih, europski semestar ima ključnu ulogu u isticanju potrebne usmjerenosti na financiranje. Kako bi se nacionalne/regionalne politike cjeloživotnog učenja mogle djelotvorno provesti, treba osigurati primjerenu razinu financiranja . Veća održivost i kontinuiranost financiranja ključne su u osiguravanju održivosti rada na obrazovanju i osposobljavanju odraslih i sposobnosti pružatelja cjeloživotnog obrazovanja u pogledu inovacija i razvoja u tom području.

6.2. O politikama kojima se podupire pravilna raspodjela sredstava

6.2.1. Važno je razviti kulturu evaluacije. Tome mogu pridonijeti različiti čimbenici kao što su politička spremnost na oblikovanje politika (i odgovornost) koje se temelje na dokazima , pravni zahtjevi za evaluaciju, zahtjevi za evaluaciju u okviru europskog financiranja te osposobljavanje i obrazovanje ocjenjivača kako bi se zajamčila evaluacija u cijelom ciklusu politike.

6.2.2. Važno je redovito preispitivati djelotvornost financijskih i nefinancijskih mjera potpore u dopiranju do ciljnih skupina odraslih te djelotvornost uporabe sredstava. Treba uspostaviti pouzdana rješenja za praćenje i evaluaciju. Rezultati evaluacija trebali bi se uzeti u obzir u oblikovanju politika povezanih s cjeloživotnim učenjem i pridonijeti mu. Evaluacije koje su utemeljene na pouzdanim dokazima mogu ukazati na potrebu za prilagodbom (ili ukidanjem) postojećih mjera i/ili uvođenjem novih. U njima se mogu utvrditi djelotvorne prakse koje se mogu proširiti dodatnim ili održivijim financiranjem . Socijalni partneri trebali bi biti uključeni u nadzor i evaluaciju sustavâ.

6.2.3. koji mobiliziraju nacionalna sredstva te uključuju primjerenu podjelu troškova među javnima tijelima, poslodavcima, pojedincima i drugim relevantnim dionicima (npr. socijalni partneri, pružatelji osposobljavanja, nevladine organizacije). Kako je navedeno u bazi podataka Cedefopa o financiranju obrazovanja odraslih Potrebni su mehanizmi financiranjameđu javnima tijelima, poslodavcima, pojedincima i drugim relevantnim dionicima (npr. socijalni partneri, pružatelji osposobljavanja, nevladine organizacije). Kako je navedeno u bazi podataka Cedefopa o financiranju obrazovanja odraslih ( 39 ) , postoje različiti mehanizmi financiranja namijenjeni pojedincima i poduzećima/poslodavcima koji imaju za cilj veću uključenost i veća privatna ulaganja u obrazovanje i osposobljavanje. Te mogućnosti moraju na odgovarajući način koordinirati javna tijela, dok u slučaju sektorskih fondova za osposobljavanje koordinacijsku ulogu uglavnom imaju socijalni partneri. Financijski instrumenti za pojedince uključuju, na primjer, individualne račune za učenje/bonove, zajmove (s niskom kamatnom stopom) i plaćeni dopust za osposobljavanje. Poduzeća bi mogla dobiti financijsku potporu iz sredstava za osposobljavanje (na temelju pristojbi za poduzeća), poreznih poticaja ili bespovratnih sredstava (financiranih iz sredstava prikupljenih općim oporezivanjem). Te vrste instrumenata za podjelu troškova ujedno su i način kojim se jamči zajednička odgovornost za razvoj/provedbu politika cjeloživotnog učenja i ulaganje u vještine.

6.2.4. Socijalni dijalog i kolektivni ugovori, osobito na razini sektora , imaju važnu ulogu u upravljanju sustavima osposobljavanja te u stvaranju prilika za osposobljavanje i poboljšanju relevantnosti i pružanja osposobljavanja zaposlenika. To podrazumijeva suradnju socijalnih partnera radi poticanja prijelaza iz jednog sektora u drugi i razvoja karijere u različitim sektorima. Fondovi za osposobljavanje uspostavljeni su u nekoliko država članica i mogu imati važnu ulogu , imaju važnu ulogu u upravljanju sustavima osposobljavanja te u stvaranju prilika za osposobljavanje i poboljšanju relevantnosti i pružanja osposobljavanja zaposlenika. To podrazumijeva suradnju socijalnih partnera radi poticanja prijelaza iz jednog sektora u drugi i razvoja karijere u različitim sektorima. Fondovi za osposobljavanje uspostavljeni su u nekoliko država članica i mogu imati važnu ulogu ( 40 )

6.2.5. Financijski instrumenti mogli bi biti djelotvorniji kada bi se upotrebljavali u kombinaciji s nefinancijskim mjerama potpore . Instrumenti moraju biti pažljivo osmišljeni kako bi zaista dopirali do konkretnih/prioritetnih ranjivih skupina (kao što su niskokvalificirane osobe, starije nezaposlene osobe, zaposlenici MSP-ova). U osmišljavanju financijskog instrumenta važno je uzeti u obzir njegovu komplementarnost i sinergiju s drugim postojećim instrumentima.

6.2.5.1. Nefinancijske mjere za pojedince trebaju obuhvaćati i mjere koje su općenito dostupne u okviru usluga karijernog savjetovanja ili cjeloživotnog profesionalnog usmjeravanja i mogućnosti vrednovanja . U okviru tih usluga polaznike bi trebalo informirati o financijskoj potpori za obrazovanje odraslih koja im je na raspolaganju i o tome kako joj mogu pristupiti.

6.2.5.2. Poduzećima se nefinancijska potpora može ponuditi u obliku: informiranja i savjetovanja o mogućnostima financiranja, administrativne potpore u podnošenju zahtjeva za financiranje, savjetodavnih usluga za određivanje potreba za osposobljavanjem i razvoja planova osposobljavanja, promicanja partnerstva ili poduzetničkih mreža (među MSP-ovima ili uključujući MSP-ove) radi objedinjavanja resursa i rješavanja problema nedovoljnih kapaciteta za osposobljavanje.

6.2.6. Administrativno opterećenje podnositelja zahtjeva za novčana sredstva i primatelja novčanih sredstava, kao i subjekata koji upravljaju sredstvima, trebalo bi smanjiti na najmanju moguću mjeru te istodobno osigurati da se pravilnim oblikovanjem/primjerenim usmjeravanjem i djelotvornim nadzorom financijskog instrumenta izbjegne učinak mrtvog tereta i/ili zamjene.

Bruxelles, 7. svibnja 2020. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Luca JAHIER

(1) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/mission-letter-nicolas-schmit_en.pdf

(2) SL C 389, 18.11.2019., str. 12.

(3) Europski prostor obrazovanja.

(4) https://eu2020.hr/

(5) COM(2020) 14 final.

(6) SL C 332, 8.10.2015., str. 68.

(7) Preporuka Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (SL C 398, 22.12.2012., str. 1.) i SL C 13, 15.1.2016., str. 49.

(8) Zaključci Vijeća o ključnoj ulozi politika cjeloživotnog učenja u osnaživanju društava za suočavanje s tehnološkim prijelazom i prijelazom na zeleno gospodarstvo u svrhu potpore uključivom i održivom rastu.

(9) SL C 62, 15.2.2019., str. 165.

(10) Izvješće „Europski program za obrazovanje odraslih”.

(11) Primjerice, Svjetski gospodarski forum objavio je izvješće (2015.) usredotočeno na goruće pitanje nedostatka vještina u 21. stoljeću i načine za njegovo rješavanje s pomoću tehnologije, u kojem se naglašava potreba za kompetencijama (kao što su kritičko razmišljanje i suradnja) i karakternim osobinama (kao što su znatiželja, inicijativa i vodstvo), uz temeljne vještine koje se uobičajeno navode.

(12) Mišljenje SL C 14, 15.1.2020., str. 46. i SL C 237, 6.7.2018., str. 8.

(13) Izvješće Svjetskog gospodarskog foruma New Vision for Education: Unlocking the Potential of Technology („Nova vizija za obrazovanje: oslobađanje potencijala tehnologije”).

(14) COM(2020) 14 final.

(15) Europsko udruženje za obrazovanje odraslih (EAEA), pripremni dokument „Obrazovanje odraslih i održivost”.

(16) SL C 262, 25.7.2018., str. 1.

(17) Globalna komisija o budućnosti rada, izvješće „Rad za svjetliju budućnost”.

(18) https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/mission-letter-nicolas-schmit_en.pdf

(19) SL C 389, 18.11.2019., str. 12.

(20) Europski prostor obrazovanja.

(21) Europska komisija, izvješće Developing the adult learning sector („Razvoj sektora obrazovanja odraslih”).

(22) Cedefop.

(23) Predsjedništvo Europskog vijeća, zaključci iz Lisabona 23. – 24. ožujka 2000.

(24) Smjernice za zapošljavanje.

(25) Izvješća za pojedine zemlje.

(26) Za BG, HR, CZ, EE, FI, DE, GR, IE, IT, LV, LU, PL, RO, SK, ES i UK.

(27) Za AT, BE, BG, HR, CY, CZ, EE, FI, FR, DE, GR, HU, IT, LV, LU, MT, NL, PL, RO, SK, SI, ES, SE i UK.

(28) Za BG, EE, GR, IT, PT, RO i SE.

(29) COM(2019) 500 final.

(30) SL C 332, 8.10.2015., str. 68.

(31) SL C 237, 6.7.2018., str. 57., SL C 237, 6.7.2018., str. 8., SL C 14, 15.1.2020., str. 60.

(32) SL C 177, 18.5.2016., str. 35., SL C 268, 14.8.2015., str. 27.

(33) SL C 226, 16.7.2014., str. 21.

(34) Preporuka Vijeća od 19. prosinca 2016.„Oblici usavršavanja: nove prilike za odrasle” (SL C 484, 24.12.2016., str. 1.).

(35) Preporuka Vijeća od 20. prosinca 2012. o vrednovanju neformalnog i informalnog učenja (SL C 398, 22.12.2012., str. 1.).

(36) SL C 13, 15.1.2016., str. 49.

(37) Vidjeti i „Analitički okvir Cedefopa za razvoj oblika usavršavanja odraslih”.

(38) EGSO je u svojem mišljenju (SL C 62, 15.2.2019., str. 194.) pozvao na utrostručenje proračuna programa Erasmus+.

(39) Baza podataka Cedefopa.

(40) Europski socijalni partneri, izvješće Promoting social partnership in employee training („Promicanje socijalnog partnerstva u osposobljavanju zaposlenika”).