Zapravo, zbog postupnog uvođenja promjena kamatnih stopa, najpoželjnije opcije politike dovele bi do znatne kapitalne olakšice, procijenjene na 90 000 000 000 EUR u kratkoročnom razdoblju. Na kraju prijelaznog razdoblja procjenjuje se da će najpoželjnije opcije politike u usporedbi s trenutačnom situacijom dovesti do uglavnom stabilnog ili blago povećanog kapitala koji premašuje regulatorne zahtjeve (ovisno o tržišnim uvjetima).

DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA

o izmjeni Direktive 2009/138/EZ u pogledu proporcionalnosti, kvalitete nadzora, izvještavanja, mjera dugoročnih jamstava, makrobonitetnih alata, rizika za održivost, nadzora grupe i prekograničnog nadzora

(Tekst značajan za EGP)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53. stavak 1. te članak 62. i članak 114.,

uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

budući da:

(1)Direktivom 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća utvrđena su usklađenija bonitetna pravila za sektor osiguranja i reosiguranja koja se više temelje na riziku. Neke odredbe te direktive podliježu klauzulama o preispitivanju. Primjenom te direktive znatno se pridonijelo jačanju financijskog sustava u Uniji i povećala otpornost društava za osiguranje i društava za reosiguranje na razne rizike. Iako je vrlo sveobuhvatna, njome se ne rješavaju svi utvrđeni nedostaci koji utječu na društva za osiguranje i društva za reosiguranje.

(2)Pandemija bolesti COVID-19 prouzročila je golemu socijalno-ekonomsku štetu te je gospodarstvu EU-u potreban održiv, uključiv i pravedan oporavak. Zbog toga je rad na političkim prioritetima Unije još hitniji, posebno kako bi se ostvarilo gospodarstvo u interesu građana i ostvarili ciljevi europskog zelenog plana. Sektor osiguranja i reosiguranja može europskim poduzećima omogućiti privatne izvore financiranja i učiniti gospodarstvo otpornijim pružanjem zaštite od širokog raspona rizika. S obzirom na tu dvostruku ulogu, sektor ima velik potencijal za doprinos ostvarenju prioriteta Unije.

(3)Kao što je naglašeno u Komunikaciji Komisije od 24. rujna 2020. „Unija tržišta kapitala za građane i poduzeća”, poticanje institucijskih ulagatelja, posebno osiguratelja, na veća dugoročna ulaganja bit će ključno u potpori većem financiranju vlastitim kapitalom u korporativnom sektoru. Kako bi se olakšao doprinos osiguratelja financiranju gospodarskog oporavka Unije, bonitetni okvir trebalo bi prilagoditi kako bi se u većoj mjeri uzela u obzir dugoročna priroda djelatnosti osiguranja. Konkretno, pri izračunu potrebnog solventnog kapitala u skladu sa standardnom formulom trebalo bi olakšati mogućnost upotrebe povoljnijeg standardnog parametra za vlasnička ulaganja koja se drže s dugoročnom perspektivom, pod uvjetom da društva za osiguranje i društva za reosiguranje ispunjavaju čvrste i pouzdane kriterije kojima se štite ugovaratelji osiguranja i financijska stabilnost. Tim bi se kriterijima trebalo nastojati osigurati da društva za osiguranje i društva za reosiguranje mogu izbjeći prisilnu prodaju vlasničkih ulaganja koja se namjeravaju dugoročno držati, među ostalim u stresnim tržišnima uvjetima.

(4)U Komunikaciji od 11. prosinca 2019. o europskom zelenom planuKomisija se obvezala da će bolje integrirati upravljanje klimatskim i okolišnim rizicima u bonitetni okvir Unije. Europski zeleni plan nova je strategija rasta Unije čiji je cilj preobraziti Uniju u moderno, resursno učinkovito i konkurentno gospodarstvo bez neto emisija stakleničkih plinova do 2050. Pridonijet će cilju razvoja gospodarstva u interesu građana, ojačati socijalno tržišno gospodarstvo Unije i time osigurati da bude spremno za budućnost i pruža stabilnost, radna mjesta, rast i ulaganja. Komisija je u svojem prijedlogu europskog propisa o klimi od 4. ožujka 2020. predložila da cilj klimatske neutralnosti i otpornosti na klimatske promjene do 2050. postane obvezujući u Uniji. Prijedlog su donijeli Europski parlament i Vijeće te je stupio na snagu 29. srpnja 2021. Cilj Komisije da osigura globalno vodstvo EU-a do 2050. ponovno je istaknut u Izvješću o strateškim predviđanjima 2021., u kojem je izgradnja stabilnih gospodarskih i financijskih sustava otpornih na promjene u budućnosti utvrđena kao strateško područje djelovanja.

(5)Okvir EU-a za održivo financiranje imat će ključnu ulogu u postizanju ciljeva europskog zelenog plana, a propise o okolišu trebalo bi dopuniti okvirom za održivo financiranje kojim se financiranje usmjerava prema ulaganjima kojima se smanjuje izloženost tim klimatskim i okolišnim rizicima. U svojoj Komunikaciji od 6. srpnja 2021. „Strategija za financiranje tranzicije prema održivom gospodarstvu” Komisija se obvezala predložiti izmjene Direktive 2009/138/EZ kako bi se rizici za održivost dosljedno integrirali u upravljanje rizicima osiguratelja tako što će od osiguratelja zahtijevati analiza scenarija klimatskih promjena.

(6)Direktivom 2009/138/EZ određena društva isključuju se iz njezina područja primjene zbog njihove veličine. Nakon prvih godina primjene Direktive 2009/138/EZ i kako bi se osiguralo da se ona neopravdano ne primjenjuje na društva manje veličine, primjereno je preispitati ta isključenja i povećati te pragova tako da se na manja društva za osiguranje koja ispunjavaju određene uvjete ta direktiva ne primjenjuje. Međutim, društva koja imaju koristi od takvih povećanih pragova trebala bi imati mogućnost zadržavanja ili traženja odobrenja za rad u skladu s Direktivom 2009/138/EZ kako bi iskoristila jedinstvenu dozvolu koja je njome predviđena.

(7)Direktiva 2009/138/EZ ne primjenjuje se na djelatnost pružanja pomoći ako su ispunjeni uvjeti iz članka 6. stavka 1. te Direktive. Prvi uvjet navodi da pomoć treba biti povezana s nesrećama ili kvarovima koji uključuju cestovno vozilo do kojih dolazi na državnom području države članice društva koje pruža pokriće. Ta bi odredba mogla podrazumijevati zahtjev da pružatelji pomoći moraju imati odobrenje za rad kao osiguratelji u slučaju nesreće ili kvara cestovnog vozila do kojih dolazi odmah preko granice te bi mogla neopravdano ometati pomoć. Stoga je primjereno preispitati taj uvjet. Stoga bi uvjet iz članka 6. stavka 1. točke (a) Direktive 2009/138/EZ trebalo proširiti i na nezgode ili kvarove koji uključuju cestovno vozilo koje pokriva to društvo do kojih povremeno dolazi u susjednoj državi.

(8)Društva za osiguranje i društva za reosiguranje mogu podnijeti zahtjev za odobrenje za rad u bilo kojoj državi članici. Informacije o prethodnim zahtjevima i rezultatima ocjenjivanja takvih zahtjeva mogle bi pružiti ključne informacije za procjenu njihova zahtjeva. Stoga bi društvo za osiguranje odnosno društvo za reosiguranje koje je podnijelo zahtjev trebalo obavijestiti nadzorno tijelo o prethodnim odbijanjima ili oduzimanjima odobrenja za rad u drugoj državi članici.

(9)Prije izdavanja odobrenja za rad nadzorno tijelo matične države članice trebalo bi se savjetovati s nadzornim tijelima svih predmetnih država članica. S obzirom na povećane prekogranične aktivnosti osiguranja potrebno je poboljšati konvergentnu primjenu prava Unije u slučajevima prekograničnih aktivnosti osiguranja i razmjenu informacija među nadzornim tijelima, posebno prije izdavanja odobrenja za rad. Stoga, ako je potrebno savjetovati se s nekoliko nadzornih tijela, svakom predmetnom nadzornom tijelu trebalo bi dopustiti da od nadzornog tijela države članice u kojoj je postupak izdavanja odobrenja za rad u tijeku zatraži zajedničku ocjenu zahtjeva za izdavanje odobrenja za rad.

(10)Direktiva 2009/138/EZ trebala bi se primjenjivati u skladu s načelom proporcionalnosti. Kako bi se olakšala proporcionalna primjena te direktive na društva s profilom niže rizičnosti od prosječnog društva te kako bi se osiguralo da ne podliježu nerazmjerno opterećujućim zahtjevima, potrebno je pružiti kriterije koji se temelje na riziku i omogućuju njihovu identifikaciju.