Gospodarski učinak podataka vrlo je značajan. U cijelom EU-u 2016. poslovalo je 254 850 podatkovnih poduzeća, a prema scenariju brzog rasta ta bi brojka do 2020. mogla porasti na oko 360 000.

Te se smjernice temelje na načelima za razmjenu podataka među poduzećima te između poduzeća i javnog sektora koja su utvrđena u ovoj Komunikaciji. Predviđene mjere obuhvaćaju različite vrste podataka i stoga nemaju jednak intenzitet. No, sve su usmjerene na širi cilj, odnosno objedinjavanje podataka iz različitih sektora, zemalja i disciplina u zajednički podatkovni prostor, kao ključni izvor inovacija i rasta.

Inovacije temeljene na podacima ključan su pokretač rasta i povećanja broja radnih mjesta te mogu znatno povećati konkurentnost Europe na svjetskom tržištu. Ako se odrede odgovarajući okvirni uvjeti, europsko podatkovno gospodarstvo moglo bi se udvostručiti do 2020. ,

Paket sadržava i rezultate ocjene Direktive o bazama podataka. Ocjena obuhvaća cjelokupno funkcioniranje dvaju dijelova Direktive: autorskih prava i zaštite baza podataka pravom sui generis, uz veći naglasak na procjenu rezultata potonjeg. To uključuje analizu odnosa između prava sui generis utvrđenog u toj Direktivi i podatkovnoga gospodarstva.

Jedan od glavnih zaključaka ocjene jest da pravom sui generis nisu sustavno obuhvaćeni veliki podaci i baze podataka iz jednog izvora, što znači da se ne sprječavaju problematični slučajevi u kojima bi određeni nositelji prava mogli tražiti prava neizravnog vlasništva nad digitalnim podacima. Međutim, ocjena je pokazala da bi tu pretpostavku trebalo pomno pratiti u budućnosti jer se zbog određenih sudskih predmeta u akademskim krugovima i među dionicima postavlja pitanje može li se pravo sui generis zapravo primjenjivati u širem smislu nego što se općenito pretpostavlja, na primjer na strojno generirane podatke. U ocjeni Direktive o bazama podataka razmatra se moguća interakcija prava sui generis i Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora, što je tema koja je obuhvaćena i u ocjeni Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora. Uzimajući u obzir da se takva interakcija može pojaviti u praksi, cilj je prijedloga revizije Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora razjasniti usklađenost odredbi obaju instrumenata.

Predložena revizija sadržava i pojašnjenja odnosa Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora i Direktive o uspostavljanju infrastrukture za prostorne informacije (INSPIRE) kako bi se osigurala potpuna usklađenost tih dvaju pravnih instrumenata.

Osim toga, u okviru programa Instrument za povezivanje Europe Komisija će nastaviti podupirati uvođenje potpuno otvorene podatkovne infrastrukture, kao odgovor na uvođenje europskog Portala otvorenih podataka . U tom bi okruženju bili dostupni interoperabilni podaci i alati te znanje i podrška kako bi europske javne uprave i poduzeća, posebno mala i srednja poduzeća, što više ponovno upotrebljavali otvorene podatke te kako bi se izgradio kapacitet sadržaja za razvoj europske umjetne inteligencije. Komisija je predložila da od 2019. javnom sektoru u razmjeni podataka pomaže Centar za podršku razmjeni podataka u okviru programa Instrument za povezivanje Europe.

Komisija razmatra i daljnje mjere financiranja za potporu dostupnosti podataka javnog sektora za ponovnu uporabu nakon 2020. s ciljem stvaranja sveobuhvatnog zajedničkog europskog podatkovnog prostora.

Naposljetku, načela o ponovnoj uporabi podataka javnog sektora uzimaju se u obzir i kada se sredstvima iz europskih strukturnih i investicijskih fondova podupiru i zadovoljavaju lokalne potrebe, što dovodi do povećanja učinkovitosti zahvaljujući rješenjima za e-vladu, modernizaciju javnih podataka i upravne sustave.

(b) Pristup znanstvenim podacima i njihovo čuvanje

Otvorena znanost prepoznata je, u kontekstu pristupa i ponovne uporabe rezultata javno financiranih istraživanja, kao ključan čimbenik u promicanju znanosti i društva. To je naglašeno u zaključcima Vijeća o prijelazu na sustav otvorene znanosti, u kojima je Vijeće pozvalo Komisiju da u suradnji s platformom za politiku za otvorenu znanost i u bliskoj suradnji s državama članicama i dionicima radi na daljnjem razvoju europskog programa za otvorenu znanost. Otvorena znanost poziva na to da istraživački procesi koje provodi bilo koji tip istraživača (uključujući građane znanstvenike) budu otvoreni u svim fazama, od nacrta projekta, metodologija i radnih postupaka do širenja rezultata istraživanja, tako da se svako istraživanje lakše može osloniti na prethodna istraživanja. Time se povećava kvaliteta, izbjegava dupliciranje i olakšava ponovna uporaba, što u konačnici povećava utjecaj znanosti na društvo. Komisija smatra da je vrijeme da se pristup znanstvenim podacima i njihovo čuvanje stavi u kontekst otvorene znanosti, na temelju njezine politike o otvorenom pristupu iz 2012.

Komisija pruža primjer u području politike otvorenog pristupa, zahvaljujući propisima njezina programa Obzor 2020. Podupire i razvoj alata i usluga na kojima se temelji otvorena znanost, zahvaljujući financiranju paneuropskog portala za europski oblak za otvorenu znanost.

Komisija je 2012. donijela paket politika koji sadržava niz mjera za poboljšanje pristupa znanstvenim podacima proizvedenima u Uniji. U okviru tog paketa Preporuka Komisije 2012/417/EU o pristupu i čuvanju znanstvenih podataka temelji se na pretpostavci da bi znanstveni podaci financirani javnim sredstvima trebali biti dostupni i da ih se može ponovno upotrijebiti uz što manje ograničenja.

Ocjena Preporuke potvrđuje da je to vrijedan i učinkovit alat koji ostaje relevantan za tu politiku. Međutim, kako bi bio održiv u budućnosti, s obzirom na razvoj praksi u istraživanju i najnovija politička kretanja EU-a, potrebna je njegova revizija. Kao što je najavljeno u inicijativi Europski oblak, u okviru europskog oblaka za otvorenu znanost i preispitivanja provedbe strategije jedinstvenog digitalnog tržišta na sredini provedbenog razdoblja, ovaj paket o podacima sadržava reviziju Preporuke o pristupu i čuvanju znanstvenih podataka.

Revizija Preporuke predstavljena je usporedno s revizijom Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora, u kojoj se predlaže da se područje primjene Direktive proširi na istraživačke podatke i da se osigura dosljednost i komplementarnost između politike EU-a o otvorenom pristupu i politike EU-a o otvorenim podacima. Time se stoga istodobno oslobađa potencijal informacija javnog sektora i podataka istraživanja financiranih javnim sredstvima. Na temelju predložene revizije Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora, države članice bile bi obvezne osmisliti politike za rješavanje pitanja u području otvorenog pristupa javnim podacima i istraživačkim podacima u posjedu javnih tijela, a Preporuka o pristupu i čuvanju znanstvenih podataka bila bi smjernica za provedbu otvorenog pristupa javnim podacima i istraživačkim podacima u posjedu javnih tijela.

4. Podaci privatnog sektora kao ključni pokretač inovacija i konkurentnosti u Europi

Dostupnost i ponovna uporaba podataka privatnog sektora važan su temelj europskog zajedničkog podatkovnog prostora. U skladu s preispitivanjem provedbe strategije jedinstvenog digitalnog tržišta na sredini provedbenog razdoblja i na temelju rezultata savjetovanja s dionicima može se odrediti niz načela za razmjenu podataka privatnog sektora koja treba uzeti u obzir.

(a) Razmjena podataka među poduzećima (business-to-business, B2B)

U Komunikaciji „Stvaranje europskog podatkovnoga gospodarstva” iznosi se niz pitanja o sve većoj količini podataka. Te podatke često automatski generiraju strojevi ili procesi koji se temelje na novim tehnologijama, primjerice internet stvari. Kako bi se izvukla najveća vrijednost iz te i drugih vrsta podataka privatnog sektora, sudionici na tržištu možda moraju moći pristupiti takvim podacima i upotrebljavati ih, čak i prekogranično i u različitim okolnostima. Kako je utvrđeno u toj Komunikaciji, postavlja se pitanje neosobnih podataka koje automatski generiraju uređaji iz interneta stvari jer su obično proizvođači takvih predmeta u povlaštenom položaju da mogu utvrđivati pristup prikupljenim podacima i korištenje tim podacima. Ovisno o prirodi predmetnih tržišta, oni mogu, ali ne moraju odobriti pristup i prava na uporabu korisnicima uređaja koji možda neće moći upotrijebiti podatke čije su generiranje izazvali.

Dijalog s dionicima i odgovori u internetskoj anketi pokazali su da se dionici uvelike slažu s time da bi bilo korisno da poduzetnici više međusobno razmjenjuju podatke. Istovremeno, smatraju da je u ovoj fazi razvoja podatkovnoga gospodarstva postojeći regulatorni okvir svrsishodan i da je prerano za donošenje horizontalnog zakonodavstva o razmjeni podataka među poduzećima. Polazišna točka trebalo bi biti osiguravanje najboljih uvjeta za samostalan razvoj podatkovnih tržišta, sa slobodom ugovaranja kao temeljem. Općenito, poslovni subjekti trebali bi moći slobodno odlučiti kome i pod kojim uvjetima mogu odobriti pristup svojim neosobnim podacima. Općenito, dionici ne daju prednost novoj vrsti prava „vlasništva nad podacima”, s čitavim nizom navoda da ključno pitanje u razmjeni podataka među poduzećima nije toliko vlasništvo, koliko organizacija pristupa.

S druge strane, dionici snažno podržavaju neregulatorne mjere, primjerice i. poticanje uporabe API-ja za jednostavniji i automatiziraniji pristup skupovima podataka i korištenje njima, ii. razvoj preporučenih standardnih ugovornih uvjeta i iii. pružanje smjernica na razini EU-a.