Europski parlament i Vijeće Europske unije donijeli su u travnju 2019. paket bankarskih mjera koji je uključivao izmjene određenih odredbi iz Direktive BRRD i Uredbe SRMR, ali i iz Direktive o kapitalnim zahtjevima (CRD) i Uredbe o kapitalnim zahtjevima (CRR). Uzimajući u obzir rokove u tim zakonodavnim tekstovima, nova pravila vjerojatno će se početi primjenjivati u državama članicama tijekom 2020.

Dio odredbi iz tog paketa odnosi se na MREL. Konkretno, u njemu se propisuju mjere za usklađivanje postojećeg zakonodavnog okvira s relevantnim međunarodnim standardom koji je izdao Odbor za financijsku stabilnost o ukupnoj sposobnosti pokrivanja gubitaka (TLAC) i uključuje znatne promjene u pogledu kalibracije, kriterija prihvatljivosti i raspodjele unutar grupe za zahtjev za MREL te u pogledu posljedica kršenja tog zahtjeva. Osim toga, u tekstu se rješava pitanje ugovornog priznavanja bail-ina za obveze izdane na temelju zakona treće zemlje te ovlasti sanacijskih tijela za suspenziju plaćanja (ovlasti za moratorij).

D.Slučajevi primjene odredbi iz okvira za sanaciju

Zasad postoji ograničeno iskustvo s primjenom ovog okvira na banke koje propadaju ili će vjerojatno propasti.

Slučaj banke Banco Popular (lipanj 2017.) jedina je sanacija koja je provedena nakon stupanja na snagu svih odredbi Uredbe SRMR. Sanacijski program za banku Banco Popular sastojao se od otpisa i konverzije regulatornog kapitala te institucije i od prodaje tog subjekta na temelju instrumenta prodaje poslovanja. U tom je kontekstu kao primjeren kupac utvrđena banka Banco Santander. U tom slučaju nije određen bail-in obveza osim podređenog duga i nije bila potrebna potpora Jedinstvenog fonda za sanaciju.

Prije slučaja banke Banco Popular Direktiva BRRD primijenjena je u studenome 2015. kad su talijanska tijela pokrenula sanaciju četiriju banaka (Banca delle Marche, Banca Popolare dell’Etruria e del Lazio, Cassa di Risparmio di Ferrara i Cassa di Risparmio della Provincia di Chieti). Međutim, ti su se slučajevi dogodili prije datuma početka primjene odredbi o bail-inu. Stoga su bila primijenjena samo pravila o državnoj potpori za podjelu tereta (u kojima se zahtijeva otpisivanje vlasničkog kapitala i podređenog duga), ali ne i odredbe o bail-inu na temelju Direktive BRRD.

Osim toga, određene odredbe okvira za sanacije primijenjene su u nedavnim slučajevima banaka u poteškoćama, koji, međutim, nisu uključivali sanaciju tih institucija:

- neke banke primile su preventivnu potporu za likvidnost. Takva je potpora u travnju 2015. pružena dvjema grčkim bankama (National Bank of Greece i Piraeus Bank). Takva je potpora u prosincu 2016. odobrena banci Monte dei Paschi di Siena, a u siječnju i travnju 2017. i dvije talijanske banke srednje veličine, Banca Popolare di Vicenza i Veneto Banca, primile su istu vrstu potpore,

-National Bank of Greece i Piraeus Bank preventivno su dokapitalizirane u studenome 2015. Istu vrstu potpore talijanska su tijela odobrila banci Banca Monte dei Paschi di Siena u lipnju 2017.,

-u lipnju 2017. ESB je utvrdio da banke Banca Popolare di Vicenza i Veneto Banca propadaju ili će vjerojatno propasti, a Jedinstveni sanacijski odbor utvrdio je da mjera sanacije nije u javnom interesu. U okviru za sanaciju predviđa se da se u tim okolnostima primjenjuju pravila o nesolventnosti na temelju nacionalnog prava. Stoga je na temelju talijanskog prava provedena obvezna administrativna likvidacija tih dviju institucija,

-kad je riječ o latvijskoj banci ABLV, AS i njezinom društvu kćeri ABLV Bank Luxembourg S.A., nakon što je ESB u veljači 2018. utvrdio da te banke propadaju ili će vjerojatno propasti, Jedinstveni sanacijski odbor donio je odluku o nepokretanju mjere sanacije jer nije postojao javni interes za to. Nakon toga banka ABLV AS zatražila je dobrovoljnu likvidaciju na temelju latvijskog prava, a banka ABLV Luxembourg AS ostala je u režimu suspenzije plaćanja na temelju luksemburškog prava.

Komisija je, prema potrebi, ocijenila mjeru koju joj je prijavila država članica na temelju pravila o državnoj potpori u financijskom sektoru, prema kojima se za potporu u obliku kapitala zahtijeva podjela tereta između dioničara i podređenih vjerovnika, te drugih odredbi, uključujući, prema potrebi, podnošenje plana restrukturiranja.

III. Elementi za daljnju ocjenu

A.Primjena Direktive BRRD i Uredbe SRMR

Preventivna dokapitalizacija

U okviru preventivne dokapitalizacije dopušta se da se u iznimnim okolnostima banka dokapitalizira javnim novcem, kako bi se pravodobno otklonile poteškoće koje se mogu pojaviti u kontekstu gospodarske situacije za koju nije vjerojatno da će se dogoditi (kako je utvrđena u negativnom scenariju testiranja otpornosti na stres) i koja može utjecati na financijsko stanje solventnih institucija. To pridonosi stvaranju pristupa financijskoj stabilnosti koji je usmjeren na budućnost i izbjegavanju potencijalnih pogoršanja koja mogu dovesti do propasti banke. Kako bi se osiguralo da se preventivna dokapitalizacija koristi primjereno i u skladu s logikom okvira za sanacije, u Direktivi BRRD i Uredbi SRMR zahtijeva se ispunjavanje nekoliko uvjeta. Prema tim uvjetima, među ostalim, banka mora biti solventna, javna financijska potpora ne smije se koristiti za pokrivanje gubitaka koji su nastali ili će vjerojatno nastati te preventivna dokapitalizacija mora biti nužna kako bi se riješio problem nedostatka kapitala koji je utvrđen testom otpornosti na stres ili preispitivanjem kvalitete imovine. Osim toga, ta mjera mora privremena i razmjerna potrebi otklanjanja posljedica ozbiljne smetnje u gospodarstvu države članice. Naposljetku, primjena te mjere uvjetuje se završnim odobrenjem na temelju okvira Unije za državne potpore.

Komisija je primijetila da bi moglo biti potrebno dodatno pojasniti uvjete i postupak za odobravanje preventivne dokapitalizacije, kako bi se osiguralo pravodobno postupanje i koordinacija između odgovarajućih dionika. Primjerice, u okviru se ne određuje koje bi tijelo trebalo potvrditi da je banka „solventna” prije nego što se preventivno dokapitalizira (niti se u njemu daje definicija solventnosti za potrebe preventivne dokapitalizacije) i u njemu se ne navodi koje bi tijelo trebalo utvrditi gubitke koje je subjekt pretrpio ili koje će vjerojatno pretrpjeti u bližoj budućnosti, koji se ne mogu pokriti preventivnom dokapitalizacijom.

Na temelju iskustava stečenih u prvim slučajevima te u suradnji s ESB-om i Jedinstvenim sanacijskim odborom, Komisija je razvila primjere najbolje prakse za određene aspekte tog postupka, uključujući ulogu testova otpornosti na stres i njihovu povezanost s preispitivanjem kvalitete imovine. Komisija će nastaviti raditi u tom smjeru.

Mjere rane intervencije