Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom /* COM/2014/0638 final - 2014/0297 (NLE) */





OBRAZLOŽENJE 1. KONTEKST PRIJEDLOGA Slijepe, slabovidne i osobe koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom moraju imati jednak pristup knjigama i tiskanom materijalu radi potpunog i učinkovitog sudjelovanja u društvu. Prema procjeni Svjetske zdravstvene organizacije 285 milijuna ljudi diljem svijeta ima oštećen vid: među njima je 39 milijuna slijepih osoba i 246 milijuna slabovidnih[1]. Prema izvješću Svjetskog saveza slijepih samo 5 % objavljenih knjiga raspoloživo je u formatu dostupnom osobama s oštećenjem vida, a u zemljama u razvoju – u kojima živi otprilike 90 % osoba s oštećenjem vida – ta stopa iznosi samo 1 %[2]. Primjerke knjiga u dostupnom formatu („primjerak u dostupnom formatu”) danas uglavnom proizvode i distribuiraju specijalizirane organizacije na nacionalnoj razini, primjerice knjižnice za slijepe, na temelju dozvola ili uz ograničenja ili iznimke od autorskog prava. Međutim, zbog nepostojanja međunarodnog pravnog okvira kojim bi se omogućila prekogranična razmjena dostupnih formata proizvedenih uz ograničenje ili iznimku udvostručuju se napori za njihovu proizvodnju, čak i u zemljama u kojima se govori isti jezik. To predstavlja problem zbog troškova proizvodnje primjeraka u dostupnom formatu i ograničenih sredstava koja su na raspolaganju organizacijama koje pružaju usluge slijepima. Od siječnja 2011. Europska unija obvezana je Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom kojom je obuhvaćeno pravo na pristup informacijama (članak 21.) i pravo osoba s invaliditetom na sudjelovanje u kulturnom životu na ravnopravnoj osnovi s drugima (članak 30.). Ta je Konvencija postala sastavni dio pravnog poretka EU-a. Dvadeset i pet država članica potpisnice su Konvencije, a tri države trenutačno završavaju postupak ratifikacije. Godine 2009. započeli su pregovori u okviru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO) o mogućem međunarodnom ugovoru o uvođenju ograničenja i iznimaka od autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i osoba koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom, u cilju olakšanja prekogranične razmjene knjiga u dostupnom formatu. Vijeće je 26. studenoga 2012. donijelo Odluku o ovlaštenju Komisije za sudjelovanje u tim pregovorima u ime Europske unije[3]. Pregovori u WIPO-u uspješno su završeni na diplomatskoj konferenciji održanoj u Marakešu od 17. do 28. lipnja 2013. Tako je 27. lipnja 2013. donesen Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom („Ugovor”). Ugovorom se utvrđuje niz međunarodnih pravila kojima se osigurava da na nacionalnoj razini postoje ograničenja i iznimke od autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i osoba koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom i kojima se omogućuje prekogranična razmjena primjeraka objavljenih djela u dostupnom formatu koji su izrađeni na temelju ograničenja ili iznimke od autorskog prava u bilo kojoj ugovornoj stranci. Vijeće je 14. travnja 2014. odobrilo potpisivanje Ugovora u ime Europske unije[4]. Ovim prijedlogom Odluke Vijeća Komisija od Vijeća traži da joj nakon dobivanja suglasnosti Europskog parlamenta odobri sklapanje Ugovora u ime Europske unije. 2. PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA 2.1. Odredbe Ugovora „Korisnici” Ugovora jesu slijepe osobe, osobe koje imaju oštećenje vida ili perceptivne smetnje ili poteškoće u čitanju ili zbog fizičkog hendikepa nisu u stanju držati knjigu ili rukovati njome te fokusirati ili pomicati oči u mjeri koja je prihvatljiva za čitanje. Ugovorom se obvezuje sve ugovorne stranke da u svojem nacionalnom zakonodavstvu o autorskim pravima predvide ograničenje ili iznimku od prava umnožavanja, distribucije i stavljanja na raspolaganje javnosti kako bi se djela u dostupnom formatu mogla lakše staviti na raspolaganje korisnicima Ugovora[5]. Ugovorne stranke mogu odlučiti da takva ograničenja ili iznimke ograniče na slučajeve u kojima primjerci u dostupnom formatu nisu korisnicima dostupni na tržištu pod razumnim uvjetima na njihovu državnom području. Ugovorom su „djela” definirana kao književna i umjetnička djela u smislu članka 2. stavka 1. Bernske konvencije za zaštitu književnih i umjetničkih djela („Bernska konvencija”), u obliku teksta, znakovnog sustava i/ili povezanih ilustracija, objavljena ili stavljena na raspolaganje javnosti na bilo kojem nosaču podataka. Na temelju usuglašene izjave obuhvaćene su i zvučne knjige. „Primjerak u dostupnom formatu” jest primjerak djela izveden na drugačiji način i u drugačijem obliku od formata u kojem je djelo objavljeno i koji korisnicima omogućuje jednako lagan pristup djelu kakav bi imala osoba koja vidi. Primjercima u dostupnom formatu smiju se služiti isključivo korisnici i njima se mora poštovati cjelovitost originalnog djela. Primjerke u dostupnom formatu izrađene na temelju ograničenja ili iznimke od autorskog prava mogu izvoziti „ovlašteni subjekti” definirani kao javne ustanove ili druge organizacije koje na neprofitnoj osnovi slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom pružaju usluge obrazovanja, pedagoške izobrazbe, adaptivnog čitanja ili pristupa informacijama. Ti subjekti moraju osigurati da distribucija dostupnih formata bude ograničena samo na korisnike, da se spriječi umnožavanje, distribucija i stavljanje na raspolaganje neovlaštenih primjeraka te da se posveti dužna pažnja rukovanju primjercima i o tome vodi evidencija. Ugovorne stranke mogu dopustiti izvoz primjeraka u dostupnom formatu samo ako osiguraju da su relevantna ograničenja ili iznimke od prava umnožavanja, distribucije i stavljanja na raspolaganje javnosti u skladu s „testom u tri koraka”. To znači da moraju biti stranke Ugovora o autorskom pravu WIPO-a ili da moraju na drugi način osigurati da su relevantna ograničenja ili iznimke ograničene na određene posebne slučajeve koji nisu u suprotnosti s uobičajenim korištenjem djela i koji bezrazložno ne dovode u pitanje zakonite interese nositelja prava. Ugovorom se pojašnjava da bi u mjeri u kojoj ugovorna stranka dopušta korisniku ili ovlaštenom subjektu da izradi primjerak djela u dostupnom formatu, morala dopustiti i uvoz takvih primjeraka. Ugovorne stranke obvezne su poduzeti odgovarajuće mjere, ako je potrebno, kako bi osigurale da kada pružaju primjerenu pravnu zaštitu i učinkovite pravne lijekove protiv izbjegavanja učinkovitih tehnoloških mjera, ta pravna zaštita ne sprečava korisnike da uživaju ograničenja i iznimke predviđene Ugovorom. Ugovorom se također zahtijeva od ugovornih stranaka da zaštite privatnost korisnika te da surađuju kako bi se olakšala prekogranična razmjena primjeraka u dostupnom formatu. WIPO će uspostaviti mjesto pristupa informacijama kako bi se ovlaštenim subjektima pomoglo da se u cilju suradnje međusobno prepoznaju. Ugovorom se također potiče ovlaštene subjekte da pružaju informacije o svojim politikama i praksama zainteresiranim stranama i javnosti. Ugovorom se potvrđuje da ugovorne stranke imaju slobodu određivanja primjerenog načina provedbe Ugovora u okviru vlastitih pravnih sustava i praksi. Međutim, moraju biti u skladu s postojećim međunarodnim obvezama iz Bernske konvencije, Sporazuma o trgovinskim aspektima prava intelektualnog vlasništva i Ugovora o autorskom pravu WIPO-a. Ugovorom se priznaje da ugovorne stranke smiju zadržati ili primijeniti druga ograničenja i iznimke za korisnike i osobe s drugačijim invaliditetom, izvan područja primjene Ugovora. Članci 13. do 22. sadržavaju administrativne i postupovne odredbe koje su vrlo slične onima iz ostalih ugovora WIPO-a u području autorskih prava (npr. Ugovor o autorskom pravu WIPO-a). Ugovor će stupiti na snagu kada ga ratificira dvadeset ugovornih stranaka. Europska unija može postati stranka Ugovora budući da je tijekom diplomatske konferencije u Marakešu izjavila da je nadležna za pitanja obuhvaćena tim Ugovorom i da raspolaže vlastitim zakonodavstvom u tom području obvezujućim za sve njezine države članice te da je propisno ovlaštena, u skladu sa svojim internim postupcima, da postane stranka Ugovora. Europska unija potpisala je završni akt diplomatske konferencije 28. lipnja 2013., a 30. travnja 2014. potpisala je Ugovor u Ženevi. 2.2. Pravna osnova S obzirom na predmet Ugovora i kako se Odlukom Vijeća 2014/221/EU odobrava potpisivanje Ugovora, odluka Vijeća o sklapanju Ugovora trebala bi se temeljiti na člancima 114., 207. i članku 218. stavku 6. točki (a) podtočki v. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU). Glavnim odredbama Ugovora (članci 5., 6. i 9.) želi se osigurati prekogranična razmjena primjeraka u dostupnom formatu između ugovornih stranaka Ugovora, uključujući EU i treće zemlje. Ova razmjena obuhvaćena je odredbom UFEU-a o zajedničkoj trgovinskoj politici. Prava autora obuhvaćena iznimkama i ograničenjima u skladu s Ugovorom (pravo umnožavanja, pravo distribucije i pravo priopćavanja javnosti, uključujući pravo stavljanja na raspolaganje) usklađena su na razini EU-a člancima 2. do 4. Direktive 2001/29/EZ o usklađivanju određenih aspekata autorskog i srodnih prava u informacijskom društvu[6]. Iscrpan popis iznimaka ili ograničenja tih prava naveden je u članku 5. stavku 2. i članku 5. stavku 3. te Direktive. Na temelju uvodne izjave 32. jasno je da države članice ne mogu uvoditi različite ili dodatne iznimke od tih prava u svojem nacionalnom zakonodavstvu. Iznimke ili ograničenja potrebno je provoditi u skladu s člankom 5. stavkom 5. („test u tri koraka”) kako je istaknuto i u uvodnoj izjavi 44. Člankom 5. stavkom 3. točkom (b) Direktive 2001/29/EZ predviđena je neobavezna iznimka ili ograničenje autorskih prava kad je riječ o korištenju za potrebe osoba s invaliditetom, koje je u neposrednoj vezi s invaliditetom i koje je nekomercijalne naravi, a u mjeri potrebnoj za određeni invaliditet. Za razliku od Ugovora, taj članak nije ograničen na nijedan određeni invaliditet, a države članice imaju slobodu odabira hoće li primijeniti to ograničenje ili iznimku. Ustaljena sudska praksa nalaže da se svako diskrecijsko pravo koje država članica uživa pri uporabi bilo kojih iznimaka ili ograničenja iz članka 5. Direktive 2001/29/EZ mora ostvariti u granicama koje nalaže zakonodavstvo EU-a[7]. Konačno, člankom 6. Direktive 2001/29/EZ predviđa se sveobuhvatna pravna zaštita za tehničke mjere koje nositelji prava koriste te se člankom 6. stavkom 4. predviđa da države članice moraju korisnicima određenih iznimaka ili ograničenja osigurati korištenje tih iznimaka, ako u odsutnosti dobrovoljnih sporazuma postoje tehničke zaštitne mjere. Članci 3., 4., 7., 10. i 11. Ugovora utječu na te odredbe zakonodavstva EU-a. Zbog toga se smatra: a) da u Ugovoru prevladava prekogranična razmjena primjeraka u dostupnom formatu s trećim zemljama te su stoga relevantni članci Ugovora obuhvaćeni zajedničkom trgovinskom politikom (članak 207. UFEU-a) i b) da su članci Ugovora o obveznim iznimkama ili ograničenjima obuhvaćeni područjem primjene zakonodavstva EU-a, utječu ili mijenjaju područje primjene zajedničkih pravila odnosno onih iz Direktive 2001/29/EZ i u svakom slučaju pripadaju području koje je već uvelike obuhvaćeno pravilima EU-a (članak 114. UFEU-a)[8]. Stoga Komisija podnosi prijedlog Odluke Vijeća o sklapanju Ugovora. U skladu s člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom v. UFEU-a prije donošenja Odluke svoju suglasnost mora dati Europski parlament. 2014/0297 (NLE) Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o sklapanju, u ime Europske unije, Ugovora iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegove članke 114. i 207., u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom v., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta[9], budući da: (1) Europska unija je na temelju Odluke Vijeća 2010/48/EZ[10], od 22. siječnja 2011. obvezana Konvencijom Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom čije su odredbe postale sastavni dio pravnog poretka Europske unije. (2) Vijeće je 26. studenoga 2012. ovlastilo Komisiju da, u ime Europske unije, pregovara o međunarodnom sporazumu u okviru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo o poboljšanom pristupu knjigama za osobe koje se ne mogu koristiti tiskom. (3) Pregovori su uspješno završeni na diplomatskoj konferenciji održanoj u Marakešu od 17. do 28. lipnja 2013. Ugovor iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom („Ugovor iz Marakeša”) donesen je 27. lipnja 2013. (4) U skladu s Odlukom Vijeća 2014/221/EU[11] Ugovor iz Marakeša potpisan je, u ime Europske unije, u pogledu pitanja koja su u nadležnosti Unije 30. travnja 2014., podložno njegovu kasnijem sklapanju. (5) Ugovorom iz Marakeša utvrđuje se niz međunarodnih pravila kojima se osigurava da na nacionalnoj razini postoje ograničenja i iznimke od autorskih prava u korist slijepih, slabovidnih i osoba koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom. Relevantne odredbe u području autorskih prava usklađene su sa zakonodavstvom Unije s obzirom na to da utječu na funkcioniranje unutarnjeg tržišta. Ugovorom će se omogućiti i prekogranična razmjena primjeraka objavljenih djela u dostupnom formatu na koja se primjenjuju ograničenja ili iznimke od autorskih prava te je stoga obuhvaćen trgovinskom politikom. Ugovorom će se olakšati pristup objavljenim djelima za korisnike u Europskoj uniji i izvan nje. (6) Ugovor iz Marakeša trebalo bi odobriti u ime Europske unije, DONIJELO JE OVU ODLUKU: Članak 1. Ugovor iz Marakeša za olakšanje pristupa objavljenim djelima slijepim, slabovidnim i osobama koje se iz nekog drugog razloga ne mogu koristiti tiskom odobrava se u ime Europske unije. Tekst Ugovora iz Marakeša priložen je ovoj Odluci. Članak 2. Predsjednika Vijeća ovlašćuje se imenovati osobu ili osobe koje su u ime Europske unije ovlaštene deponirati instrument o ratifikaciji predviđen člankom 19. Ugovora iz Marakeša kako bi se izrazila suglasnost Unije na obvezivanje Ugovorom. Članak 3. Ova odluka stupa na snagu na dan njezina donošenja. Sastavljeno u Bruxellesu Za Vijeće Predsjednik [1] Informativni list br. 282, lipanj 2012.; http://www.who.int. [2] http://www.worldblindunion.org. [3] Odluka Vijeća o sudjelovanju Europske unije u pregovorima za međunarodni sporazum u okviru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo o poboljšanom pristupu knjigama za osobe koje se ne mogu koristiti tiskom; 16259/12 EU RESTRICTED. [4] Odluka Vijeća 2014/221/EU od 14. travnja 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, Ugovora iz Marakeša za olakšavanje pristupa objavljenim djelima slijepim i slabovidnim te osobama koje imaju druge smetnje pri čitanju otisnutog teksta. (SL L 115, 17.4.2014., str. 1.) [5] Ugovorne stranke mogu predvidjeti i ograničenje ili iznimku od prava na javno izvođenje i, u skladu s priloženom usuglašenom izjavom, od prava na prevođenje u mjeri u kojoj to dopušta Bernska konvencija. [6] SL L 167, 22.6.2001., str. 10. [7] Vidi npr. predmet C-145/10, Eva Maria Painer, stavak 104. [8] Vidi predmet C-114/12 Komisija protiv Vijeća u presudi od 4. rujna 2014. [9] SL C , , str. . [10] Odluka Vijeća 2010/48/EZ od 26. studenoga 2009. o sklapanju Konvencije Ujedinjenih naroda o pravima osoba s invaliditetom od strane Europske zajednice. (SL L 23, 27.1.2010., str. 35.) [11] Odluka Vijeća 2014/221/EU od 14. travnja 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, Ugovora iz Marakeša za olakšavanje pristupa objavljenim djelima slijepim i slabovidnim te osobama koje imaju druge smetnje pri čitanju otisnutog teksta. (SL L 115, 17.4.2014., str. 1.)