1. UVOD

Energija iz obnovljivih izvora jedan je od ključnih prioriteta europskog zelenog plana. Direktiva 2009/28/EZ o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (RED I) središnji je element energetske politike EU-a i ključni pokretač na putu do ostvarivanja ciljeva za energiju iz obnovljivih izvora za 2020. Ciljevi za 2020. ujedno su prva velika etapa na putu za ispunjavanje povećane ambicije smanjenja emisija stakleničkih plinova za 55 % do 2030., predviđene u planu za postizanje klimatskog cilja u okviru europskog zelenog plana. Zadavši si tu veću ambiciju, EU je uspostavio uravnotežen put do klimatske neutralnosti do 2050. koju treba postići temeljitom dekarbonizacijom svih sektora gospodarstva. U tom je smislu potreban prelazak s današnjeg energetskog sustava na integrirani energetski sustav koji se uglavnom temelji na obnovljivim izvorima energije. Kako je navedeno u procjeni utjecaja za plan za postizanje klimatskog cilja za 55 % smanjenja stakleničkih plinova, udio obnovljivih izvora do 2030. mora doseći 38–40 %.

U Strategiji za integraciju energetskog sustava istaknuto je da se budućnost europske energetike mora temeljiti na sve većem udjelu zemljopisno raspoređenih obnovljivih izvora energije koji fleksibilno integriraju različite nositelje energije, a istovremeno su i dalje učinkoviti u korištenju resursa i ne uzrokuju onečišćenje i gubitak bioraznolikosti. Čista i obnovljiva energija bit će i sastavni element gospodarskog oporavka nakon krize uzrokovane bolešću COVID-19. U Komisijinu planu oporavka, predstavljenom 27. svibnja 2020., ističe se potreba za boljom integracijom energetskog sustava kao dijela nastojanja da se potaknu ulaganja u ključne čiste tehnologije i lance vrijednosti te poveća otpornost čitavog gospodarstva. U kontekstu mehanizma za oporavak i otpornost svaka država članica mora pripremiti nacionalni plan za oporavak i otpornost koji je usklađen s problemima i prioritetima relevantnima za nju, utvrđenima u kontekstu europskog semestra, a osobito onima koji su važni ili nastali zbog zelene i digitalne tranzicije. Ti planovi za oporavak i otpornost moraju biti usklađeni i s informacijama koje su države članice uključile u nacionalne programe reformi u okviru europskog semestra, u svoje nacionalne energetske i klimatske planove (NECP) i njihove ažurirane verzije u skladu s Uredbom (EU) 2018/1999, u teritorijalne planove za pravednu tranziciju u okviru Fonda za pravednu tranziciju te u sporazume o partnerstvu i programe u okviru fondova EU-a.

Glavni je temelj stupanje na snagu Direktive (EU) 2018/2001 o promicanju uporabe energije iz obnovljivih izvora (RED II) 24. prosinca 2018. Novom je direktivom uspostavljen čvrst okvir za postizanje obvezujućeg cilja EU-a da se do 2030. postigne udio energije iz obnovljivih izvora u bruto potrošnji konačne energije od najmanje 32 %. Taj okvir, utemeljen na napretku postignutom RED-om I, uključuje, među ostalim, obvezu država članica da uzmu ciljeve za 2020. kao osnovu za nacionalne putanje u nacionalnim energetskim i klimatskim planovima. Nakon što su dostavljeni svi nacionalni energetski i klimatski planovi, očekuje se da će se 2030. postići udio energije iz obnovljivih izvora u EU-a od 33,1–33,7 %. Zbirno doprinosi država članica pokazuju da će korištenje energije iz obnovljivih izvora rasti brže do 2030., pa će, ako države članice ostvare (i premaše) svoje doprinose, ukupni udio EU-a u energiji iz obnovljivih izvora biti veći od ciljanih 32 %.

Politički prioritet EU-a da postane svjetski predvodnik u području obnovljivih izvora energije temelji se na prisutnosti takvih izvora u svim dimenzijama energetske unije. Tehnološko je vodstvo vrlo vidljivo u sektoru čiste energije (posebno u pogledu vjetra, oceana, tehnologija pametnih mreža i obnovljivog vodika), ali potrebna su kontinuirana nastojanja da se to vodstvo postigne u području baterija i solarnih fotonaponskih sustava (PV) te da se tu stvori konkurentska prednost. EU kotira visoko među međunarodnim konkurentima u pogledu patenata visoke vrijednosti, čime dokazuje vodeću poziciju Europe u inovacijama i izvozu novih i poboljšanih tehnologija s niskim udjelom ugljika.

Prednosti obnovljivih izvora uvelike premašuju dimenzije Energetske unije. Obnovljivi izvori energije znače gospodarski rast i radna mjesta za Europljane, pri čemu posebno treba istaknuti lokalna radna mjesta: u tom sektoru u EU-u trenutačno radi više od 1,5 milijuna ljudi i ostvaruje procijenjeni godišnji promet od 158,9 milijardi EUR. U nedavnom izvješću o cijenama i troškovima energije u Europi dokumentirano je da je povećanje proizvodnje energije iz obnovljivih izvora rezultirali smanjenjem veleprodajnih cijena energije posljednjih godina. To bi moglo smanjiti troškove energije za industriju i potencijalno poboljšati industrijsku konkurentnost. Naposljetku, zahvaljujući smanjenju troškova tehnologije u kombinaciji s digitalizacijom, obnovljivi izvori energije postaju prava pokretačka snaga koja potrošačima omogućuje da bitno sudjeluju u energetskoj tranziciji.

Ovo izvješće daje najnovije informacije o napretku do 2018. u ostvarivanju nacionalnih obvezujućih ciljeva za energiju iz obnovljivih izvora za 2020. Njime su ispunjene obveze Europske komisije u pogledu izvješćivanja u skladu s RED-om I i Direktivom o neizravnoj promjeni uporabe zemljišta. Primarni izvor podataka za ocjenjivanje napretka u ostvarivanju cilja za 2020. su statistički podaci za energetski sektor koje su države članice dostavile Eurostatu do srpnja 2020. Dodatni temeljni elementi izvješća su peto dvogodišnje izvješće država članica o napretku u području obnovljive energije za razdoblje od 2017. do 2018. i dopunska tehnička analiza provedena tijekom 2020. Izvješće sadržava i pregled potencijala mehanizama suradnje te procjene administrativnih okvira i održivosti biogoriva.

Uz uvodno poglavlje, izvješće sadržava četiri glavna poglavlja. Drugo poglavlje je ukupna procjena na razini EU-a, a treće poglavlje detaljnija analiza napretka država članica, uključujući predviđanja za ciljeve za 2020. U četvrtom poglavlju ocijenjena je održivost biogoriva. Opći zaključci s preporukama predstavljeni su u petom poglavlju. Osim ako nije izričito navedeno, svi brojevi u ovom izvješću uključuju i Ujedinjenu Kraljevinu, koja je bila država članica EU-a u izvještajnom razdoblju 2018.

2. NAPREDAK U UVOĐENJU OBNOVLJIVIH IZVORA ENERGIJE U EU-U

EU je 2018. postigao udio energije iz obnovljivih izvora u bruto potrošnji konačne energije od 18,0 % (18,9 % za EU-27). Cilj za 2020.je da taj udio bude najmanje 20 % (20,6 % za EU-27), a za razdoblje od 2017. do 2018. prema okvirnoj putanji bio je predviđen udio od 16 %. Rezultat EU-a kao cjeline bolji je od nešto ambicioznijih putanja koje su si države članice same utvrdile u nacionalnim akcijskim planovima za obnovljivu energiju. Tijekom posljednjih godina na razini EU-a zabilježen je stalni rast ukupnog udjela obnovljivih izvora energije (RES) i sektorskih udjela obnovljive energije u sektoru električne energije (RES-E), sektoru grijanja i hlađenja (RES-H&C) te, u manjoj mjeri, u sektoru prometa (RES-T).

Kad je riječ o pojedinačnim sektorima, udio energije iz obnovljivih izvora u sektorima električne energije, grijanja i hlađenja sustavno je na razini EU-a viši od razina koje su države članice utvrdile u svojim nacionalnim akcijskim planovima za obnovljivu energiju, a u sektoru prometa udio je nešto niži od planiranog u tim planovima (stvarnih 8,03 % u odnosu na planiranih 8,50 %). To je neostvarenje dijelom posljedica rasprave o politici u području biogoriva i povezanih prilagodbi zakonodavnog okvira. Iako su te prilagodbe bile potrebne kako bi se uzelo u obzir potencijalne probleme u pogledu održivosti, posljedična neizvjesnost oko budućeg okvira politike usporila je ulaganja u kapacitete za proizvodnju biogoriva, uključujući napredna biogoriva. Povećanje ulaganja u kapacitete za proizvodnju naprednih biogoriva koje je rezultat donošenja RED-a II nije vidljivo u podacima za 2018.

Bioenergija je općenito i dalje glavni izvor obnovljive energije u EU-u, s udjelom od oko 60 % u 2018. Najveći udio bioenergije su kruta biogoriva, 68,4 %. Približno 91 % krutih biogoriva dolazi iz šumarstva. Ostali su oblici bioenergije tekuća biogoriva (12,6 %), bioplin (11,6 %), obnovljivi udio komunalnog otpada (7,2 %) i drveni ugljen (2 %).

Slika 1.: Stvarni i planirani udjeli energije iz obnovljivih izvora u EU-u (2005.–2020., %). Izvor: Eurostat i nacionalni akcijski planovi za obnovljivu energiju

U apsolutnoj potrošnji energije iz obnovljivih izvora 2018. najveći udio imaju grijanje i hlađenje (ukupno 102,9 Mtoe) nakon čega slijede električna energija iz obnovljivih izvora (90,3 Mtoe) pa promet (25,1 Mtoe) .

Glavni obnovljivi izvori energije koji su se upotrebljavali u sektorima potrošnje energije bili su biomasa u sektoru grijanja i hlađenja, hidroenergija i energija vjetra u sektoru električne energije i biogoriva u sektoru prometa.

Obnovljive izvore energije u sektoru prometa države članice prvenstveno podržavaju kroz instrumente usmjerene na uporabu biogoriva, ali i sve više promiču različite opcije u području e-mobilnosti ili planiraju uvesti subvencije za e-mobilnost. Među državama članicama koje već imaju uspostavljene instrumente za potpore su Danska, Njemačka, Irska, Hrvatska, Italija, Latvija, Malta, Austrija, Rumunjska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina.