OBRAZLOŽENJE

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost („Direktive o PDV-u”) Vijeće, odlučujući jednoglasno na prijedlog Komisije, može odobriti bilo kojoj državi članici uvođenje posebnih mjera za odstupanje od odredaba te direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.

Dopisom koji je Komisija zaprimila 12. travnja 2019. Italija je zatražila produljenje odstupanja od članka 26. stavka 1. točke (a) i članka 168. Direktive o PDV-u koje trenutačno primjenjuje. Konkretno, Italija traži odobrenje da nastavi odstupati od članka 168. time što pravo na odbitak pretporeza koje se naplaćuje na rashode povezane s motornim cestovnim vozilima koja se ne upotrebljavaju isključivo u poslovne svrhe ograničava na 40 %. Osim toga, Italija traži odobrenje da nastavi odstupati od članka 26. stavka 1. točke (a) time što upotrebu vozila uključenih u imovinu poduzeća poreznog obveznika za privatne potrebe oslobađa od PDV-a ako ta vozila podliježu ograničenju prava na odbitak.

U skladu s člankom 395. stavkom 2. Direktive o PDV-u Komisija je dopisom od 13. svibnja 2019. obavijestila ostale države članice o zahtjevu Italije. Dopisom od 14. svibnja 2019. Komisija je obavijestila Italiju da ima sve informacije potrebne za razmatranje zahtjeva.

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Člankom 168. Direktive o PDV-u predviđeno je da porezni obveznik ima pravo odbiti PDV naplaćen na robu i usluge koje se koriste u svrhu oporezovanih transakcija u državi članici u kojoj se predmetne transakcije odvijaju. U članku 26. stavku 1. točki (a) te direktive propisuje se da se upotreba robe koja čini dio imovine određenog poduzeća za privatne potrebe smatra isporukom usluga uz naknadu ako se PDV za tu robu mogao odbiti.

U slučaju cestovnih motornih vozila koja čine dio imovine poduzeća, primjena navedenih odredaba uključuje brojne praktične poteškoće, posebno zato što nije lako razlikovati privatnu od poslovne upotrebe tih vozila. U slučajevima kad se vodi evidencija o upotrebi takvih vozila, njezino vođenje i kontrola dodatno je opterećenje za poduzeća i uprave. Nadalje, primjena tih odredaba može povećati rizik od pokušaja zloupotrebe ili prijevare povezane s PDV-om, posebno zbog mogućeg neprijavljivanja dijela privatne upotrebe takvih vozila.

Italiji je trenutačno odobreno da odstupa od članka 168. Direktive o PDV-u i da pravo na odbitak PDV-a na kupnju vozila, uključujući ugovore o sklapanju i slično, proizvodnju, stjecanje unutar Zajednice, uvoz, leasing i najam, modifikaciju, popravak ili održavanje te troškove za robu ili usluge isporučene u vezi s vozilima i njihovom upotrebom, uključujući maziva i gorivo, ograniči na 40 % ako se predmetno vozilo ne upotrebljava isključivo u poslovne svrhe. Tim su odstupanjem obuhvaćena sva motorna vozila, osim poljoprivrednih ili šumarskih traktora, koja se uobičajeno upotrebljavaju za prijevoz osoba ili robe i čija ukupna najveća masa ne prelazi 3,5 tona, a broj sjedala ne prelazi devet, uračunavajući i vozačevo sjedalo. Međutim, njime nisu obuhvaćeni troškovi koji se u cijelosti odnose na poslovanje poreznog obveznika. To bi se odnosilo na vozila koja pripadaju zalihi potrebnoj za poslovanje poreznog obveznika, vozila koja se upotrebljavaju kao taksiji, vozila koja auto-škole upotrebljavaju za podučavanje te vozila koja se daju u najam ili leasing ili ih upotrebljavaju zastupnici za prodaju.

Uz to, Italiji je odobreno da odstupa od članka 26. stavka 1. točke (a) Direktive o PDV-u i da upotrebu za privatne potrebe vozila koja su dio imovine poduzeća poreznog obveznika oslobodi od PDV-a ako su ta vozila obuhvaćena prethodno navedenim odstupanjem.

Vijeće je prethodno navedene mjere odstupanja prvi put odobrilo Odlukom 2007/441/EZ od 18. lipnja 2007. do 31. prosinca 2010. Od tada su na zahtjev Italije mjere odstupanja produljene tri puta: Provedbenom odlukom Vijeća 2010/748/EU od 29. studenoga 2010. produljene su na razdoblje od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013.; Provedbenom odlukom Vijeća 2013/679/EU od 15. studenoga 2013. na razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2016.; te posljednji put Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2016/1982 od 8. studenoga 2016. na razdoblje od 1. siječnja 2017. do 31. prosinca 2019.

Ovaj zahtjev Italije za novo produljenje odstupanja do 31. prosinca 2022. temelji se na obrazloženju jednakom onom koje je izneseno u prethodnim zahtjevima. Zahtjevu je priloženo izvješće koje uključuje preispitivanje postotnog ograničenja koje se primjenjuje na pravo na odbitak, kako se zahtijeva člankom 6. Odluke 2007/441/EZ.

Informacije koje je pružila Italija dokazuju da je trenutačna stopa od 40 % i dalje primjerena jer odgovara trenutačnoj situaciji u talijanskom gospodarstvu s obzirom na omjer poslovne i privatne upotrebe predmetnih motornih cestovnih vozila. Prema izvješću Italije, mikropoduzeća imaju prevladavajući udio u talijanskom gospodarstvu – predstavljaju 99 % talijanskih poduzeća, što je otprilike 5,2 milijuna poreznih obveznika. Zbog toga je očigledno koliko je tijelima teško provjeravati privatnu i poslovnu upotrebu motornih vozila u vlasništvu tih mikropoduzeća. Prevladavajućim udjelom mikropoduzeća opravdano je i donošenje mjera pojednostavnjenja kako bi se osiguralo poštovanje poreznih obveza.