Glavni su ciljevi ove revizije smanjenje emisija stakleničkih plinova zgrada i potrošnje konačne energije do 2030. te utvrđivanje dugoročne vizije za zgrade na putu prema klimatskoj neutralnosti u cijelom EU-u do 2050. Kako bi ih se ispunilo, inicijativa se temelji na nekoliko posebnih ciljeva: povećati stopu i dubinu obnove zgrada, poboljšati informacije o energetskim svojstvima i održivosti zgrada te osigurati da sve zgrade budu u skladu sa zahtjevima klimatske neutralnosti do 2050. Pojačana financijska potpora te modernizacija i integracija sustava poluge su za postizanje tih ciljeva.

Zgrade se ne kreću preko granica, ali to ne vrijedi za financiranje povezano sa zgradama, kao i tehnologije i rješenja koja su u njih ugrađena, od izolacije do dizalica topline, učinkovitih stakala ili fotonaponskih ploča. Djelovanje EU-a dovodi do modernizacije nacionalnih propisa u sektoru zgrada kako bi se ostvarili ciljevi dekarbonizacije, otvaranja širih tržišta za inovativne proizvode na globalnoj razini i omogućavanja smanjenja troškova kad je to najpotrebnije te industrijskog rasta.

(a)trenutačne odredbe o značajnoj obnovi, koje pružaju mogućnost primjene minimalnih zahtjeva energetskih svojstava (kako bi se osigurala minimalna dubina obnove), kao i uvođenja strukturalnih poboljšanja, prilagodbe klimatskim promjenama, uklanjanja opasnih tvari, uključujući azbest, te pristupačnosti za osobe s invaliditetom, dopunjuju se novim minimalnim standardima energetskih svojstava na razini EU-a (što uzrokuje porast stopa obnove) za javne (odnosno zgrade i samostalne uporabne cjeline u vlasništvu javnih tijela) i nestambene zgrade s najlošijim svojstvima. U njima se zahtijeva obnova i poboljšanje zgrada razreda energetskih svojstava G za svrstavanje najmanje u razred F najkasnije do 2027. i najmanje u razred E najkasnije do 2030., a stambenih zgrada s najlošijim svojstvima barem u razred F do 2030. i barem u razred E do 2033. Usmjeravanjem na razrede fonda zgrada s najlošijim svojstvima osigurava se da se nastojanja usmjere na zgrade s najvećim potencijalom za dekarbonizaciju, ublažavanje energetskog siromaštva i proširene socijalne i gospodarske koristi. Države članice u okviru nacionalnih planova obnove zgrada utvrđuju i posebne vremenske rasporede za postizanje viših razreda energetskih svojstava (za zgrade obuhvaćene područjem primjene članka 9. stavka 1.) do 2040. i 2050., u skladu sa svojim planom za pretvorbu nacionalnog fonda zgrada u zgrade s nultim emisijama. Osim minimalnih standarda energetskih svojstava u skladu s člankom 9. stavkom 1., države članice imaju mogućnost uvesti nacionalne minimalne standarde energetskih svojstava u svoje nacionalne planove obnove. Države članice moraju podupirati usklađenost s minimalnim standardima energetskih svojstava poticajnog okvira koji uključuje financijsku potporu, posebno usmjerenu na ranjiva kućanstva i osobe pogođene energetskim siromaštvom ili osobe koje žive u socijalnim stanovima, tehničku pomoć i mehanizme praćenja. Predloženim odredbama omogućuje se državama članicama da iz obveze usklađivanja s minimalnim standardima energetskih svojstava isključe nekoliko kategorija zgrada.

–U članku 2. uvodi se nova definicija zgrade s nultim emisijama: zgrada s vrlo visokim energetskim svojstvima u skladu s načelom energetske učinkovitosti na prvom mjestu i u kojoj je vrlo niska količina energije koja je još uvijek potrebna u potpunosti pokrivena energijom iz obnovljivih izvora na razini zgrade, okruga ili zajednice ako je to tehnički izvedivo (posebno ona proizvedena u krugu zgrade, iz zajednice obnovljive energije ili iz energije iz obnovljivih izvora ili otpadne topline iz sustava daljinskoga grijanja i hlađenja). Zgrade s nultim emisijama postaju novi standard za nove zgrade, razina koju treba postići dubinskom obnovom od 2030. i vizija fonda zgrada 2050. U članku 2. pojašnjava se i definicija „zgrade gotovo nulte energije”, koja ostaje standard za nove zgrade do primjene standarda zgrade s nultim emisijama i postaje razina koju treba postići dubinskom obnovom do 2030. U njemu se „dubinska obnova” definira kao zlatni standard za obnovu zgrada, a „postupna dubinska obnova” za olakšavanje njezine provedbe. Člankom 2. uvodi se definicija „standarda za hipotekarne kredite” kao mehanizma za poticanje hipotekarnih zajmodavaca da poboljšaju energetska svojstva svojeg portfelja zgrada i poticanje potencijalnih klijenata da poboljšaju energetska svojstva svojih nekretnina.

Europsko je vijeće u ožujku 2007. naglasilo potrebu povećanja energetske učinkovitosti u Uniji, kako bi Unija postigla svoj cilj 20 %-tnog smanjenja potrošnje energije do 2020. godine, i pozvalo na temeljitu i brzu provedbu prioriteta utvrđenih u komunikaciji Komisije pod naslovom,Plan djelovanja za energetsku učinkovitost: ostvarivanje potencijala’. U tom je planu djelovanja utvrđen značajan potencijal troškovno učinkovitih ušteda energije u zgradarstvu. Europski je parlament u svojoj rezoluciji od 31. siječnja 2008. pozvao na jačanje odredaba Direktive 2002/91/EZ te je u više navrata pozvao da se cilj od 20 % u vezi s energetskom učinkovitosti za 2020. godinu učini obvezujućim, posljednji put u svojoj rezoluciji od 3. veljače 2009. o drugom strateškom pregledu energetske politike. Povrh toga, Odlukom br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o mjerama država članica za smanjivanje njihovih emisija stakleničkih plinova s ciljem ispunjavanja obveza Zajednice u pogledu smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2020. utvrđeni su obvezujući nacionalni ciljevi za smanjenje CO2 za koje će biti ključna energetska učinkovitost u zgradarstvu, dok se Direktivom 2009/28/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 23. travnja 2009. o promicanju korištenja energije iz obnovljivih izvora predviđa promicanje energetske učinkovitosti u kontekstu obvezujućeg cilja da se do 2020. godine iz obnovljivih izvora pokriva 20 % ukupne potrošnje energije Unije.

2. Države članice zahtijevaju da su nove zgrade, ako je to tehnički i gospodarski izvedivo, opremljene uređajima za samoreguliranje koji zasebno reguliraju temperaturu u svakoj sobi ili, u slučajevima u kojima je to opravdano, u određenoj grijanoj zoni samostalne uporabne cjeline zgrade. U postojećim zgradama postavljanje takvih uređaja za samoreguliranje zahtijeva se kada se zamjenjuju generatori topline, ako je to tehnički i gospodarski izvedivo.

23. ⌦ Za ⌫Države članice utvrđuju zahtjeve za postavljanje minimalnog broja mjesta za punjenje za sve nestambene zgrade s više od dvadeset parkirnih mjesta do 1. siječnja 2025. ⇨ države članice do 1. siječnja 2027. osiguravaju postavljanje barem jednog mjesta za punjenje na svakih deset parkirnih mjesta i barem jedno parkirno mjesto za bicikle za svako parkirno mjesto za automobile. Kad je riječ o zgradama čiji su vlasnici ili korisnici javna tijela, države članice do 1. siječnja 2033. osiguravaju provođenje vodova za barem jedno od svaka dva parkirna mjesta. ⇦

2. Energetski certifikat mora se najkasnije do 31. prosinca 2025. uskladiti s predloškom iz Priloga V. U njemu mora biti naveden razred energetskih svojstava zgrade, označen u okviru ograničenog raspona uz upotrebu isključivo slova od A do G. Slovo A odnosi se na zgrade s nultim emisijama kako su definirane u članku 2. točki 2., a slovo G na 15 % zgrada s najlošijim svojstvima u nacionalnom fondu zgrada u trenutku uvođenja tog raspona. Države članice osiguravaju da se pokazatelji energetskih svojstava ravnomjerno razvrstavaju u preostale razrede energetskih svojstava (od B do F). Države članice osiguravaju zajednički vizualni identitet energetskih certifikata na svojem državnom području.

74. Države članice utvrđuju zahtjeve kako bi se osiguralo da su, ako je to tehnički i gospodarski izvedivo, nestambene zgrade čija je efektivna nazivna snaga sustava grijanja ili kombiniranog sustava grijanja i ventilacije prostora veća od 290 kW opremljene sustavima automatizacije i kontrole zgrada do ⇨ 31. prosinca 2024. ⇦ 2025. ⇨ Prag za nazivnu snagu treba se do 31. prosinca 2029. sniziti na 70 kW ⇦

🡻 2010/31/EU (prilagođeno)

⇨ novo

Članak 3127.

Sankcije

Države članice utvrđuju pravila o sankcijama koje se primjenjuju u slučaju povrede nacionalnih odredaba donesenih na temelju ove Direktive i poduzimaju sve mjere potrebne za osiguranje njihove provedbe. Predviđene sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće. Države članice Komisiji dostavljaju te odredbe najkasnije do 9. siječnja 2013. te je ⌦ Komisiju ⌫ bez odlaganja obavješćuju o svim naknadnim izmjenama koje na njih utječu ⌦ na odredbe priopćene u skladu s člankom 27. Direktive 2010/31/EU ⌫ .

Članak 3228.

Prenošenje

1. Države članice donose i objavljuju stavljaju na snagu zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s člancima 2. do 18., ⇨ od 1. do 3., od 5. do 26., 29. i 32. ⇦ te člancima 20. i 27. najkasnije do 9. srpnja 2012. ⇨ prilozima od I. do III. i od V. do IX. do […] ⇦. ⌦ Tekst tih mjera i korelacijsku tablicu odmah dostavljaju Komisiji. ⌫

Što se tiče članaka 2., 3., 9., 11., 12., 13., 17., 18., 20. i 27., one primjenjuju te odredbe najkasnije od 9. siječnja 2013. Što se tiče članaka 4., 5., 6., 7., 8., 14., 15. i 16., one primjenjuju te odredbe na zgrade u kojima su smještena tijela javne vlasti najkasnije od 9. siječnja 2013., a na ostale zgrade najkasnije od 9. srpnja 2013. One mogu odgoditi primjenu članka 12. stavaka 1. i 2., u odnosu na pojedinačne samostalne uporabne cjeline zgrade koje se iznajmljuju, do 31. prosinca 2015. Ipak, to ne smije dovesti do izdavanja manjeg broja certifikata nego što bi ih bilo izdano na temelju primjene Direktive 2002/91/EZ u dotičnoj državi članici. Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. One također sadržavaju izjavu da se upućivanja na dDirektivu 2002/91/EZ ⌦ koja je ovom Direktivom stavljena izvan snage ⌫ smatraju upućivanjima na ovu Direktivu. Države članice određuju načine tog upućivanja te formulaciju te izjave.

2. Države članice Komisiji dostavljaju tekst glavnih odredaba nacionalnog prava koje donesu u području na koje se odnosi ova Direktiva.

Članak 3329.

Stavljanje izvan snage

Direktiva ⌦ 2010/31/EU ⌫ 2002/91/EZ, kako je izmijenjena Uredbom ⌦ aktima navedenima ⌫ navedenom u Prilogau VIII.IV. dijelu A,ovim se stavlja se izvan snage s učinkom od ⌦ […] ⌫ 1. veljače 2012., ne dovodeći u pitanje obveze država članica u pogledu roka ⌦ rokova ⌫ za njezino prenošenje u nacionalno pravo i ⌦ datuma ⌫ primjene Direktive ⌦ direktiva ⌫ kako je navedeno u Prilogu VIIIIV. dijelu B.

Upućivanja na Ddirektivu 2002/91/EZ ⌦ koja je stavljena izvan snage ⌫ smatraju se upućivanjima na ovu Direktivu i čitaju se u skladu s korelacijskom tablicom iz Priloga IXV.

Članak 3430.

Stupanje na snagu

Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.

⌦ Članci 4., 27., 28., 30., 31. i od 33. do 35. te Prilog IV. primjenjuju se od [dana nakon datuma iz članka 32. stavka 1.].

⌫Članak 3531.