Države članice morale su najkasnije do 12. prosinca 2010. prenijeti Okvirnu direktivu o otpadu u svoja zakonodavstva. U trenutku izvješćivanja sve su države članice prenijele Okvirnu direktivu ili je njezino prenošenje u tijeku.

U usporedbi s prethodnim razdobljem izvješćivanja stvaranje otpada po stanovniku je niže, smanjeno je odlaganje komunalnog otpada na odlagalištima te je povećano recikliranje i spaljivanje uz oporabu energije. Do kraja 2012. barem polovina država članica ispunila je ili premašila cilj za razdoblje do 2020. u pogledu pripreme za ponovnu uporabu i za recikliranje 50 % otpada iz kućanstava i sličnog otpada ili su na dobrom putu da to do tada ispune. Sedam država članica navelo je da su već 2012. ispunile ili premašile taj cilj. Još sedam država članica izvijestilo je da su pripremile za ponovnu uporabu i za recikliranje više od 40 % otpada iz kućanstava i sličnog otpada.

Niz država članica podnio je podatke o stopama oporabe iz građevinskog otpada i otpada od rušenja za razdoblje 2010. – 2012. Četrnaest država članica navelo je da su već ispunile ili premašile cilj oporabe 70 % građevinskog otpada i otpada od rušenja.

Većina država članica objavila je programe sprječavanja stvaranja otpada. U osam država članica još uvijek je u tijeku ažuriranje planova gospodarenja otpadom u skladu s Okvirnom direktivom o otpadu. Države članice su u nacionalna zakonodavstva i politike uključile načelo proširene odgovornosti proizvođača, načelo samodostatnosti i blizine te načelo „onečišćivač plaća”, zajedno sa zahtjevima PTEO .

U nizu država članica koje se uglavnom oslanjaju na odlaganje komunalnog otpada na odlagalištima postoje znatni nedostaci u primjeni zakonodavstva EU-a o gospodarenju otpadom. Komisija je izradila ciljane savjete o provedbi posebnih mjera i iskorištavanju europskih fondova radi potpore tim državama članicama u unaprjeđivanju gospodarenja otpadom.

4.Direktiva 86/278/EEZ o mulju iz otpadnih voda

Direktiva o mulju iz otpadnih voda na snazi je gotovo tri desetljeća i nisu zabilježeni problemi u provedbi te Direktive. Od zadnjeg razdoblja izvješćivanja nije bilo većih promjena.

Tijekom razdoblja izvješćivanja u nekim državama članicama mulj iz otpadnih voda nije se upotrebljavao u poljoprivredne svrhe. U nekim se državama članicama mulj iz otpadnih voda ne upotrebljava u poljoprivredi ili se upotrebljava u neznatnim količinama. Jedna je država članica navela da je počela s upotrebom mulja iz otpadnih voda u poljoprivredi.

Sve su države članice osigurale infrastrukturu za pročišćavanje mulja i opisale metode pročišćavanja mulja prije njegove upotrebe na tlu.

Uspješnost država članica znatno varira kad je riječ o zahtjevima u pogledu učestalosti ispitivanja tla na kojem se upotrebljava mulj. Neke države članice utvrdile su intervale za analizu tla nakon početne primjene mulja. Druge su države članice utvrdile vremenske razmake između analiza od 10 ili čak 20 godina. Ostale države članice nisu utvrdile učestalost analiza te su propisale ispitivanje tla samo ako se očekuje prekoračenje graničnih vrijednosti.

Iz podataka koje su države članice uputile o količini mulja koji je proizveden i upotrijebljen u poljoprivredi potvrđuje se da je to i dalje jedna od njegovih glavnih upotreba. Iako je proizvodnja mulja smanjena za 2 % od 2010. do 2012. u usporedbi s razdobljem od 2007. do 2009., države članice izvijestile su da je u poljoprivredi upotrijebljena gotovo jednaka količina mulja kao u prethodnom razdoblju.

To iznosi otprilike 45 % količine proizvedenog mulja.

5.Direktiva 1999/31/EZ o odlagalištima otpada

Direktiva o odlagalištima otpada dugo je na snazi i od zadnjeg razdoblja izvješćivanja nije bilo većih promjena.

Države članice poduzele su mjere za smanjenje ili dokidanje odlaganja otpada na odlagališta. Količina deponiranog komunalnog otpada u 27 država članica smanjila se s ukupno 96,055 milijuna tona (193 kg po stanovniku) u 2009. na ukupno 78,036 milijuna tona (152 kg po stanovniku) u 2012. Prosječna stopa odlaganja ukupne stvorene količine otpada smanjena je na 32 % u 2012. Neke države članice navele su stopu odlaganja komunalnog otpada nižu od 5 % u 2012. Međutim, u nizu država članica odlaganje otpada na odlagalištima i dalje je najučestalija mjera zbrinjavanja komunalnog otpada, te u njima stope odlaganja premašuju 80 % ukupnog stvorenog otpada. U tim je državama članicama potrebno puno rada na smanjenju odlaganja otpada na odlagalištima.

Većina je država članica izvijestila o višegodišnjem smanjenju stopa odlaganja biorazgradivog komunalnog i drugog biorazgradivog otpada. Međutim, postoje odstupanja u pogledu potpunosti podataka.

Države članice poduzele su mjere kojima se osigurava prikupljanje, obrada i upotreba odlagališnog plina te na najmanju moguću mjeru smanjuju neugodnosti i opasnosti.

Osim toga, u svoja nacionalna zakonodavstva prenijele su kriterije za prihvat otpada uključujući tehničke zahtjeve poput praćenja procjednih voda, površinskih voda, podzemnih voda i emisija plinova. Međutim, upravitelji odlagališta nisu dostavili sve podatke o praktičnoj provedbi tih zahtjeva.

Petnaest država članica izvijestilo je da sva odlagališta opasnog otpada ispunjuju zahtjeve Direktive, a sedam ih je izvijestilo da neka odlagališta ne ispunjuju sve zahtjeve. Kad je riječ o neopasnom otpadu, jedanaest država članica navelo je da sva odlagališta otpada ispunjuju zahtjeve Direktive, a deset ih je navelo da neka odlagališta ne ispunjuju sve zahtjeve. Deset država članica izvijestilo je da sva odlagališta inertnog otpada ispunjuju zahtjeve Direktive, a osam ih je izvijestilo da još uvijek ima odlagališta koja ne ispunjuju sve zahtjeve.

Broj odlagališta koja ne ispunjuju uvjete u pogledu svih vrsta otpada (opasni, neopasni, inertni) i dalje je razlog za zabrinutost u određenim državama članicama. Ista je situacija zabilježena i u prethodnom razdoblju izvješćivanja. Potrebni su znatni napori kako bi se taj problem riješio.