Naravno, promjene ponašanja već su potaknute trenutačnim visokim tržišnim cijenama jer kućanstva i poduzeća traže načine za ograničavanje povećanja svojih računa za energiju. Međutim, takve uštede potaknute tržišnim uvjetima mogu biti nedovoljne zbog različitih razloga. Akteri možda nisu svjesni najboljih mogućnosti uštede. Za postizanje optimalnih rezultata može biti potrebna koordinacija. Osim toga, pravednost i solidarnost nisu nužno zajamčene: bogatiji mogu ili ne moraju prilagoditi svoje ponašanje. Ostali, posebno najranjiviji, mogu umjesto toga biti prisiljeni poduzeti teške mjere. Naposljetku, tržišne cijene neće nužno dovesti do odgovarajućeg zalaganja da bi se ostvarili ciljevi plana REPowerEU.

S obzirom na trenutačnu geopolitičku i tržišnu situaciju, ne možemo čekati uvođenje važnih strukturnih mjera energetske učinkovitosti. Ključno je odmah istražiti mogućnosti za smanjenje potrošnje energije još za vrijeme trenutačne krize. Kratkoročno gledano, većina tih mogućnosti proizašla bi iz dobrovoljnih odluka, od kojih bi neke mogle postati srednjoročne i dugoročne ako bi dovele do promjena u navikama.

Provedbom paketa „Spremni za 55 %” potrošnja plina smanjila bi se do 2030. za 30 % (približno 100 milijardi m³). Više od jedne trećine te uštede proizašlo bi iz ostvarenja EU-ova cilja za energetsku učinkovitost koji je postavljen u prijedlogu preinake Direktive o energetskoj učinkovitosti. Cilj bi se ostvario provedbom relevantnih prijedloga politike energetske učinkovitosti kao što su preinaka same Direktive o energetskoj učinkovitosti, preinaka Direktive o energetskim svojstvima zgrada, zakonodavstvo o ekološkom dizajnu i označivanju energetske učinkovitosti te drugi instrumenti politike koji utječu na potrošnju energije, kao što su standardi emisija CO2 za nova vozila, sustav EU-a za trgovanje emisijama (ETS) i predloženi novi ETS za zgrade i cestovni promet.

Komisija je prošle godine u okviru paketa „Spremni za 55 %” i ostvarivanja europskog zelenog plana predložila povećanje ambicije u pogledu energetske učinkovitosti do kraja ovog desetljeća. Iako je prvenstveno osmišljen za potporu dekarbonizaciji gospodarstva EU-a, prijedlog je uključivao i druge znatne koristi kao što su veća energetska sigurnost te manje emisija stakleničkih plinova, onečišćenja zraka i iscrpljivanja prirodnih resursa.

Štednja energije izravno smanjuje naše račune za energiju i čini naše gospodarstvo otpornijim. Visoke cijene energije temeljene na fosilnim gorivima već su štetne za kućanstva i sve industrijske sektore, od uslužnih djelatnosti do proizvodnje i od poljoprivrede do prometa. Takva situacija prisiljava energetski siromašna, ranjiva kućanstva, mikropoduzeća, mala i srednja poduzeća te energetski intenzivne industrije na neugodne odluke o odricanju od korištenja energije. Više cijene energije utječu i na relativnu konkurentnost poduzeća s mogućim popratnim učincima na zapošljavanje i prihode.

Dobrovoljnim smanjenjem nepotrebne potrošnje energije i ubrzanom provedbom mjera energetske učinkovitosti smanjit će se razmjer nestašice plina i nafte u slučaju poremećaja tokova iz Rusije. Stoga je to presudan element za stabilizaciju tržišta i sprečavanje daljnje nestabilnosti cijena. U srednjoročnom i dugoročnom razdoblju uštede energije doprinijele bi smanjenju cijena energije i djelotvornom odgovoru na iznenadne poraste cijena i nestašice u opskrbi.

Države članice uspostavile su potrebne okvire i institucijske mehanizme kako bi ispunile svoje prethodne i trenutačne ciljeve energetske učinkovitosti. U okviru nacionalnih energetskih i klimatskih planova uspostavljena je upravljačka struktura kako bi se osiguralo da su te ambicije u skladu s općim ciljevima EU-a. Trenutačno je nužno hitno ubrzati ta poboljšanja energetske učinkovitosti kako bi se povećala otpornost EU-a. S obzirom na to da se višim cijenama energije smanjuje razdoblje povrata ulaganja u energetsku učinkovitost, potrebno je ponovno raditi na tome da se uklone ograničenja u pogledu likvidnosti i informiranja koja koče takva profitabilna ulaganja.

Međunarodna agencija za energiju procjenjuje da bi se tim vrstama kratkoročnih mjera u području upotrebe plina moglo u jednoj godini postići smanjenje (konačne) upotrebe plina od 5 % (približno 13 milijardi m³). Slično tome i ovisno o državi članici i njezinoj ukupnoj potražnji za prijevozom, mjerama bi se moglo postići smanjenje upotrebe nafte do 5 % (približno 16 Mtoe), a da se pritom ne spriječe potrebna putovanja.

Brojne države članice već su poduzele mjere za iskorištavanje potencijala za kratkoročne uštede energije, no potrebno je učiniti više. Da bi se poduprla ta nastojanja, zajednička kampanja Komisije i Međunarodne agencije za energiju pod nazivom „Moja uloga” („Playing my part”) pruža jednostavne informacije o nekim ključnim koracima koje pojedinci i poduzeća mogu, prema potrebi, dobrovoljno poduzeti kako bi doprinijeli smanjenju našeg uvoza energije iz Rusije.

Pružanje ciljanih informacija građanima ključno je za donošenje informiranih odluka. Prave poruke moraju se poslati u pravo vrijeme. To će vjerojatno značiti manji broj široko usmjerenih mjera koje se temelje na dostupnim informacijama.

Ključna prednost promjene potaknute takvom vrstom mjera jest činjenica da je njihov utjecaj na potrošnju energije neposredan, da nisu potrebna prethodna ulaganja (ili samo neznatna) te da je potrebna samo mala promjena navike, uz nikakav ili vrlo ograničen učinak na dobrobit jer će takve odluke donijeti samo oni koji to žele i mogu.

Zahvaljujući mjerama provedenima tijekom proteklog desetljeća, za to povećanje aktivnosti ne bi trebalo uspostavljati nove strukture ili tijela. Na primjer, sve države članice imaju dugoročne strategije obnove, velika poduzeća moraju provoditi energetske preglede svake četiri godine, a uloženi su napori u odgovarajuće osposobljavanje i osiguranje kvalitete. Međutim, za veća poboljšanja energetske učinkovitosti možda će trebati povećati postojeće razine financiranja, na primjer za pružanje savjeta i informacija, kao i za mehanizme kojima se omogućuje više privatnih ulaganja.

Zbog važećih pravila EU-a o ekološkom dizajnu i označivanju energetske učinkovitosti godišnja potrošnja energije proizvoda u njihovu području primjene smanjena je za 10 %, što je dovelo do znatno manje potražnje za primarnom energijom u EU-u i manjih troškova za potrošače. Komisijinim prijedlogom uredbe o ekološkom dizajnu za održive proizvode proširuje se područje primjene okvira za ekološki dizajn kako bi se obuhvatio najširi mogući raspon proizvoda. Budući da upotreba materijala u proizvodima ima znatan energetski otisak, tim će se novim okvirom znatno povećati uštede energije povećanjem energetske učinkovitosti i učinkovitosti materijala.

3.1.Najava ambicioznijeg cilja energetske učinkovitosti EU-a

Komisijin prijedlog preinake Direktive o energetskoj učinkovitosti iz srpnja 2021. uključuje viši cilj povećanja energetske učinkovitosti od 9 % do 2030. (u usporedbi s referentnim scenarijem iz 2020.).

Komisija je 2021. provela i studiju o potencijalima za uštedu energije u okviru mjera energetske učinkovitosti, koja je pokazala da bi gospodarski potencijal uštede do 2030. mogao iznositi čak 13 % krajnje potrošnje energije (752 Mtoe) ako EU poveća financiranje i aktivnosti u području energetske učinkovitosti. Prema istoj studiji tehnički potencijal za uštedu energije mogao bi iznositi do 19 % krajnje potrošnje energije (696 Mtoe).

Kako slijedi iz komunikacije od 8. ožujka o planu REPowerEU, daljnje modeliranje scenarija REPowerEU-a sa strukturno višim cijenama plina također dovodi do troškovno učinkovitog cilja energetske učinkovitosti od 13 % u 2030.

3.2.Moguće pooštravanje mjera energetske učinkovitosti

S obzirom na nužnost bržeg ostvarivanja neovisnosti Unije o uvozu fosilnih goriva, države članice trebale bi razmotriti mogućnosti ubrzavanja postojećih i provedbe dodatnih mjera u području energetske učinkovitosti. Svaka država članica najbolje će znati na što se treba usredotočiti, a osim toga postoje i jasna područja na razini EU-a u kojima zajednički pristup može donijeti dodanu vrijednost.

U trenutačnim postupcima suodlučivanja o različitim elementima paketa „Spremni za 55 %” suzakonodavci mogu kratkoročno ojačati regulatorni okvir za energetsku učinkovitost, a zatim ostvariti više ušteda energije u srednjoročnom i dugoročnom razdoblju u kontekstu programa REPowerEU, uključujući:

·povećanje ambicija nacionalnih obveza uštede energije,

·uvođenje obveza kako bi se osiguralo da se u ključnim sektorima poveća energetska učinkovitost, ukinu subvencije za tehnologije fosilnih goriva, dosljedno promiču tehnologije za energiju iz obnovljivih izvora te brzo razvijaju tehnologije i oprema za uštedu energije,

·jačanje provedbe rezultata energetskih pregleda kako bi se osigurala provedba isplativih mjera i poticanje poduzeća (posebno MSP-ova) i drugih subjekata kao što su javna tijela koja ne podliježu obvezi energetskog pregleda da provode takve preglede i postupaju u skladu s njihovim rezultatima. U tom bi kontekstu trebalo obuhvatiti i podatkovne centre i uporabu otpadne topline,

·uvođenje dodatnih minimalnih standarda energetske učinkovitosti za zgrade kako bi se potaknula obnavljanja koja obuhvaćaju i sustave grijanja (i hlađenja), s dovoljno ambicioznim rokovima i utvrđivanjem načina unapređenja zgrada s najlošijom energetskom učinkovitošću iz energetskog razreda „G” u razred „D”,

·postupno ukidanje subvencija država članica za kotlove na fosilna goriva u zgradama najkasnije od 2025. (uz napomenu da su u većini situacija takvi poticaji u suprotnosti s člankom 7. stavkom 2. Uredbe o označivanju energetske učinkovitosti) i poticanje preusmjeravanja kako bi se umjesto toga potaknuli programi potpore za dizalice topline,

·postroživanje nacionalnih zahtjeva u pogledu energije (i učinkovitosti resursa) za nove zgrade uvođenjem zahtjeva za sustave grijanja i standarde nulte stope emisija do 2030. (prije 2027. za javne zgrade),

·postroživanje nacionalnih zahtjeva za sustave grijanja za postojeće zgrade koji se odnose na velike obnove i zamjene kotlova te priključivanje na učinkovite sustave centraliziranog grijanja u gusto naseljenim područjima. To se podudara s utvrđivanjem strožih graničnih vrijednosti za ekološki dizajn sustava grijanja na razini EU-a, što bi podrazumijevalo 2029. kao krajnji rok za mogućnost stavljanja na tržište „samostalnih” kotlova na fosilna goriva i usporedno mijenjanje oznaka energetske učinkovitosti (do 2025./2026.), što će dovesti do razvrstavanja kotlova i drugih uređaja na fosilna goriva u niže energetske razrede. Takvim mjerama u okviru Direktive o energetskim svojstvima zgrada te mjerama za ekološki dizajn i označivanje energetske učinkovitosti potaknut će se uvođenje dizalica topline i doprinijeti cilju udvostručenja stope ugradnje dizalica topline,

·uvođenje nacionalnih zabrana za kotlove koji rade na fosilna goriva u postojećim i novim zgradama utvrđivanjem zahtjeva za generatore topline na temelju emisija stakleničkih plinova ili vrste goriva koje se upotrebljava. Iako se preinakom Direktive o energetskim svojstvima zgrada uvodi jasna pravna osnova za takve nacionalne zabrane kako bi se uklonila trenutačna pravna nesigurnost, takve je mjere moguće provesti već i u sklopu važećeg zakonodavnog okvira, što nekoliko država članica već i radi.

Srednjoročno i dugoročno bit će važno i dodatno povećati energetsku učinkovitost u prometu kako bi se smanjila potrošnja nafte i potaknuo prelazak na učinkovite alternative iz obnovljivih izvora, primjerice:

·naknadnim opremanjem teretnih vozila aerodinamičkim komponentama i uvođenje sklopova za napajanje hladnjača; duljim kamionima projektiranima tako da manje utječu na okoliš, kao što su aerodinamičke komponente na njihovim prikolicama,

·uključivanjem dodatnih zahtjeva za ekološki dizajn ili strožih ciljeva energetske učinkovitosti za vozila i prikolice u predstojeću reviziju normi za emisije CO2 iz novoprodanih teretnih vozila, koja bi trebala biti dovršena u prosincu 2022.,