EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 23.2.2022. COM(2022) 68 final 2022/0047(COD) Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o usklađenim pravilima za pravedan pristup podacima i njihovu uporabu

(Akt o podacima) (Tekst značajan za EGP) {SEC(2022) 81 final} - {SWD(2022) 34 final} - {SWD(2022) 35 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Ovo obrazloženje priloženo je Prijedlogu uredbe o usklađenim pravilima o pravednom pristupu podacima i njihovoj uporabi (Akt o podacima). Podaci su ključna sastavnica digitalnog gospodarstva i važno sredstvo za osiguravanje zelene i digitalne tranzicije. Količina podataka koje generiraju ljudi i strojevi posljednjih se godina eksponencijalno povećava. Međutim, većina se podataka ne upotrebljava ili je njihova vrijednost koncentrirana u rukama relativno malog broja velikih poduzeća. Niska razina povjerenja, proturječni gospodarski poticaji i tehnološke prepreke onemogućuju potpuno ostvarenje potencijala inovacija temeljenih na podacima. Stoga je ključno iskoristiti taj potencijal pružanjem mogućnosti za ponovnu uporabu podataka kao i uklanjanjem prepreka razvoju europskog podatkovnog gospodarstva u skladu s europskim pravilima i uz potpuno poštovanje europskih vrijednosti te u skladu s misijom smanjenja digitalnog jaza kako bi svi iskoristili te mogućnosti. Osiguravanje veće ravnoteže u raspodjeli vrijednosti iz podataka u kombinaciji s novim valom neosobnih industrijskih podataka i širenjem proizvoda povezanih s internetom stvari znači da postoji golem potencijal za poticanje održivog podatkovnog gospodarstva u Europi. Reguliranje pristupa podacima i njihove uporabe temeljni je preduvjet za iskorištavanje mogućnosti digitalnog doba u kojem živimo. Predsjednica Komisije Ursula von der Leyen u svojim je političkim smjernicama za Komisiju za razdoblje 2019.–2024. navela da Europa mora pronaći „ravnotežu između protoka i široke upotrebe podataka te očuvanja visokih standarda privatnosti, sigurnosti, pouzdanosti i etike”. U Programu rada Komisije za 2020. utvrđeno je nekoliko strateških ciljeva, uključujući Europsku strategiju za podatke, donesenu u veljači 2020. Cilj je te strategije izgraditi stvarno jedinstveno tržište podataka i učiniti Europu globalnim predvodnikom u gospodarstvu vođenom podacima. Zbog toga je Akt o podacima ključni stup i druga velika inicijativa najavljena u strategiji za podatke. Posebno pridonosi stvaranju međusektorskog upravljačkog okvira za pristup podacima i njihovu uporabu donošenjem zakonodavstva o pitanjima koja utječu na odnose među subjektima u podatkovnom gospodarstvu kako bi se osigurali poticaji za horizontalnu razmjenu podataka među sektorima. U zaključcima Europskog vijeća od 21. i 22. listopada 2021. naglašeno je „da je važno postići brz napredak u pogledu drugih postojećih i budućih inicijativa, a posebno: – iskorištavanju vrijednosti podataka u Europi, posebno s pomoću sveobuhvatnog regulatornog okvira kojim se potiču inovacije i olakšavaju bolja prenosivost podataka i pravedan pristup podacima te osigurava interoperabilnost”. Europsko vijeće ponovno je 25. ožujka 2021. istaknulo važnost toga „da se potencijal podataka i digitalnih tehnologija bolje iskoristi za boljitak društva (...) i gospodarstva”. Dana 1. i 2. listopada 2020. naglasilo je „potrebu da visokokvalitetni podaci postanu dostupniji te da se promiče i omogući bolja razmjena i objedinjavanje podataka, kao i interoperabilnost”. Kad je riječ o uslugama u oblaku, države članice EU-a 15. listopada 2020. jednoglasno su donijele Zajedničku izjavu o izgradnji oblaka sljedeće generacije za poduzeća i javni sektor u EU-u. Za to bi bila potrebna sljedeća generacija ponude oblaka u EU-u koja bi, primjerice, postigla najviše standarde prenosivosti i interoperabilnosti. U Rezoluciji Europskog parlamenta od 25. ožujka 2021. o europskoj strategiji za podatke Komisija je pozvana da predstavi akt o podacima kako bi se potaknuo i omogućio veći i pravedniji protok podataka u svim sektorima, među poduzećima, između poduzeća i državnih tijela, između državnih tijela i poduzeća te među državnim tijelima. U svojoj rezoluciji od 25. ožujka 2021. Europski parlament naglasio je i potrebu za stvaranjem zajedničkih europskih podatkovnih prostora za slobodan protok neosobnih podataka preko granica i među sektorima te između poduzeća, akademske zajednice, relevantnih dionika i javnog sektora. Iz te je perspektive pozvao Komisiju da pojasni prava korištenja, posebno u odnosima među poduzećima te između poduzeća i državnih tijela. Naglasio je da se tržišnim neravnotežama koje proizlaze iz koncentracije podataka ograničava tržišno natjecanje, povećavaju prepreke ulasku na tržište i smanjuju širi pristup podacima i njihova uporaba. Europski parlament istaknuo je u svojoj rezoluciji i da ugovori između poduzeća ne jamče nužno odgovarajući pristup podacima za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi). Razlog su tome razlike u pregovaračkoj moći i stručnom znanju. Stoga je naglasio potrebu da se u ugovorima jasno navedu obveze i utvrdi odgovornost za pristup podacima te obradu, razmjenu i pohranu podataka kako bi se ograničila njihova zlouporaba. Zbog toga je od Komisije i država članica EU-a zatraženo da ispitaju prava i obveze subjekata u pogledu pristupa podacima u čijem generiranju sudjeluju i da se bolje upoznaju posebno s pravom na pristup podacima, na njihovo prenošenje, pravom da od druge strane zahtijevaju da ih prestane upotrebljavati ili da ih ispravi ili izbriše te da pritom utvrde nositelje i pobliže odrede prirodu takvih prava. Kad je riječ o odnosima između poduzeća i državnih tijela, Europski parlament zatražio je od Komisije da utvrdi situacije, uvjete i poticaje u skladu s kojima bi privatni sektor trebao biti obvezan staviti podatke na raspolaganje javnom sektoru, primjerice zbog potrebe za organizacijom javnih usluga temeljenih na podacima, te da ispita obvezne sustave razmjene podataka između poduzeća i državnih tijela, primjerice u situacijama na koje ljudi ne mogu utjecati. Komisija u tom kontekstu predstavlja predloženi Akt o podacima kako bi se osigurala pravednost u raspodjeli vrijednosti iz podataka među subjektima u podatkovnom gospodarstvu te potaknuli pristup podacima i njihova uporaba. Prijedlogom će se pridonijeti postizanju širih ciljeva politike, a to je osigurati da poduzeća u svim sektorima u EU-u mogu uvoditi inovacije i biti konkurentna, učinkovito osnažiti pojedince u pogledu njihovih podataka te bolje opremiti poduzeća i tijela javnog sektora razmjernim i predvidljivim mehanizmom za suočavanje s velikim političkim i društvenim izazovima, uključujući izvanredna stanja i druge iznimne situacije. Poduzeća će moći lako prenositi svoje podatke i druge digitalne resurse između konkurentnih pružatelja usluga u oblaku i drugih usluga obrade podataka. Za razmjenu podataka unutar i između sektora gospodarstva potreban je okvir postupovnih i zakonodavnih mjera za interoperabilnost kako bi se povećali povjerenje i učinkovitost. Stvaranje zajedničkih europskih podatkovnih prostora za strateške sektore gospodarstva i područja od javnog interesa pridonijet će stvarnom unutarnjem tržištu podataka te time omogućiti razmjenu i uporabu podataka među sektorima. Ovom se Uredbom stoga pridonosi tim okvirima upravljanja i infrastrukturi te razmjeni podataka izvan podatkovnih prostora. Posebni ciljevi prijedloga navedeni su u nastavku. –Potrošačima i poduzećima olakšati pristup podacima i njihovu uporabu te istovremeno očuvati poticaje za ulaganje u stvaranje vrijednosti s pomoću podataka. To uključuje veću pravnu sigurnost u pogledu razmjene podataka dobivenih ili generiranih uporabom proizvoda ili povezanih usluga i operacionalizaciju pravila kako bi se osiguralo da ugovori o razmjeni podataka budu pošteni. Prijedlogom se pojašnjava primjena relevantnih prava iz Direktive 96/9/EZ o pravnoj zaštiti baza podataka (Direktiva o bazama podataka) na njegove odredbe. –Omogućiti tijelima javnog sektora i institucijama, agencijama ili tijelima Unije da upotrebljavaju podatke u posjedu poduzetnika u određenim situacijama u kojima postoji iznimna potreba za podacima. To se prvenstveno odnosi na izvanredna stanja, ali i na druge iznimne situacije u kojima je obvezna razmjena podataka između poduzeća i državnih tijela opravdana kako bi se poduprle djelotvorne i učinkovite javne politike i usluge koje se temelje na dokazima i uspješnosti. –Olakšati promjenu pružatelja usluga u oblaku i usluga na rubu mreže. Pristup konkurentnim i interoperabilnim uslugama obrade podataka preduvjet je za uspješno podatkovno gospodarstvo u kojem se podaci mogu lako razmjenjivati unutar sektorskih ekosustava i među njima. Razina povjerenja u usluge obrade podataka određuje prihvaćanje takvih usluga među korisnicima u svim sektorima gospodarstva. –Uspostaviti zaštitne mjere protiv nezakonitog prijenosa podataka bez obavijesti pružatelja usluga u oblaku. Razlog tome je zabrinutost zbog nezakonitog pristupa tijela vlasti zemalja izvan EU-a/Europskog gospodarskog prostora (EGP) podacima. Takvim zaštitnim mjerama trebalo bi dodatno povećati povjerenje u usluge obrade podataka na kojima se sve više temelji europsko podatkovno gospodarstvo. –Osigurati razvoj standarda interoperabilnosti za podatke koji će se ponovno upotrebljavati među sektorima kako bi se uklonile prepreke razmjeni podataka među zajedničkim europskim podatkovnim prostorima specifičnima za određeno područje, u skladu sa sektorskim zahtjevima interoperabilnosti, te među drugim podacima koji nisu obuhvaćeni posebnim zajedničkim europskim podatkovnim prostorom. Prijedlogom se podupire i uspostavljanje standarda za „pametne ugovore”. To su računalni programi u elektroničkim poslovnim knjigama koji izvršavaju i namiruju transakcije na temelju unaprijed utvrđenih uvjeta. Vlasnicima i primateljima podataka mogu pružiti jamstva da će se poštovati uvjeti za razmjenu podataka.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u tom području Ovaj je prijedlog u skladu s postojećim pravilima o obradi osobnih podataka (uključujući Opću uredbu o zaštiti podataka) i zaštiti privatnog života i povjerljivosti komunikacija te svih (osobnih i neosobnih) podataka koji su pohranjeni u terminalnoj opremi i kojima se pristupa s takve opreme (Direktiva o e-privatnosti, koja će se zamijeniti Uredbom o e-privatnosti koja je trenutačno predmet zakonodavnih pregovora). Ovim se prijedlogom dopunjuju postojeća prava, konkretno prava koja se odnose na podatke koje generira proizvod korisnika povezan s javno dostupnom elektroničkom komunikacijskom mrežom. Uredbom o slobodnom protoku neosobnih podataka uspostavlja se ključna sastavnica europskog podatkovnog gospodarstva osiguravanjem pohrane, obrade i prijenosa neosobnih podataka bilo gdje u Uniji. Predstavljen je i samoregulatorni pristup problemu ovisnosti o određenom pružatelju usluga na razini pružatelja usluga obrade podataka uvođenjem kodeksa ponašanja kako bi se olakšao prijenos podataka između usluga u oblaku (kodeksi ponašanja za promjenu pružatelja usluga u oblaku i prijenos podataka (SWIPO)). Ovaj se prijedlog nadovezuje na navedeno te se njime pomaže poduzećima i građanima da u najvećoj mogućoj mjeri iskoriste pravo na promjenu pružatelja usluga u oblaku i prijenos podataka. U potpunosti je usklađen i s Direktivom o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima u pogledu ugovornog prava. Kad je riječ o uslugama u oblaku, s obzirom na to da se čini da samoregulatorni pristup nije znatno utjecao na dinamiku tržišta, u ovom se prijedlogu predstavlja regulatorni pristup problemu istaknutom u Uredbi o slobodnom protoku neosobnih podataka. Međunarodna obrada, pohrana i prijenos podataka uređeni su Općom uredbom o zaštiti podataka, trgovinskim obvezama Svjetske trgovinske organizacije (WTO), Općim sporazumom o trgovini uslugama (GATS) i bilateralnim trgovinskim sporazumima. Pravo tržišnog natjecanja primjenjuje se, među ostalim, u kontekstu kontrole koncentracija, razmjene podataka poduzeća ili zlouporabe vladajućeg položaja poduzeća. Direktivom o bazama podataka propisuje se zaštita baza podataka sui generis ako su nastale kao rezultat znatnih ulaganja, čak i ako sama baza podataka nije izvorna intelektualna tvorevina zaštićena autorskim pravom. Oslanjajući se na znatnu količinu sudske prakse kojom se tumače odredbe Direktive o bazama podataka, ovim se prijedlogom nastoje riješiti postojeće pravne nesigurnosti o tome bi li baze podataka koje sadržavaju podatke generirane ili dobivene uporabom proizvoda ili povezanih usluga, kao što su senzori, ili druge vrste strojno generiranih podataka imale pravo na takvu zaštitu. Uredbom o odnosima platformi i poduzeća uvode se obveze transparentnosti kojima se od platformi zahtijeva da poslovnim korisnicima opišu podatke generirane pružanjem usluge. Direktivom o otvorenim podacima utvrđuju se minimalna pravila o ponovnoj uporabi podataka u posjedu javnog sektora i istraživačkih podataka financiranih javnim sredstvima koji su stavljeni na raspolaganje javnosti putem repozitorija. Inicijativom Interoperabilna Europa nastoji se uvesti politika kooperativne interoperabilnosti za modernizirani javni sektor. Inicijativa je proizašla iz programa Unije za financiranje ISA2, koji je trajao od 2016. do 2021. i kojim se podupirao razvoj digitalnih rješenja kako bi se omogućile interoperabilne prekogranične i međusektorske javne usluge. Ovim se prijedlogom dopunjuje nedavno doneseni Akt o upravljanju podacima, čiji je cilj pojedincima i poduzećima olakšati dobrovoljnu razmjenu podataka i uskladiti uvjete za uporabu određenih podataka javnog sektora, a da se pritom ne mijenjaju materijalna prava na podatke ili utvrđena prava na pristup podacima i njihovu uporabu. Dopunjuje se i Prijedlog akta o digitalnim tržištima, kojim će se od određenih pružatelja osnovnih usluga platforme za koje je utvrđeno da su nadzornici pristupa zahtijevati da, među ostalim, osiguraju učinkovitiju prenosivost podataka generiranih poslovnim aktivnostima i aktivnostima krajnjih korisnika. Ovaj prijedlog ne utječe na postojeća pravila u područjima intelektualnog vlasništva (osim primjene prava sui generis iz Direktive o bazama podataka), tržišnog natjecanja, pravosuđa i unutarnjih poslova te povezane (međunarodne) suradnje, trgovinskih obveza ili pravne zaštite poslovnih tajni. Zakonodavne prilagodbe za promicanje digitalne tranzicije potrebne su u nekoliko područja. U okviru europske digitalne putovnice za proizvode (kao dio inicijative za održive proizvode) utvrdit će se jasna pravila o pristupu posebnim podacima potrebnima za kružnost i održivost određenih proizvoda tijekom njihova životnog ciklusa i u redovnim situacijama. Pravila privatnog prava ključan su element općeg okvira. Ovom se Uredbom stoga prilagođavaju ugovorno pravo i druga pravila kako bi se poboljšali uvjeti za ponovnu uporabu podataka na unutarnjem tržištu i spriječilo da ugovorne strane zloupotrebljavaju neravnoteže u pregovaračkoj moći na štetu slabijih strana. Aktom o podacima kao horizontalnim prijedlogom predviđaju se osnovna pravila za sve sektore u pogledu prava na uporabu podataka, primjerice u području pametnih strojeva ili potrošačke robe. Međutim, prava i obveze u pogledu pristupa podacima i njihove uporabe također su u različitoj mjeri uređeni na sektorskoj razini. Aktom o podacima neće se mijenjati takvo postojeće zakonodavstvo, ali bi buduće zakonodavstvo u tim područjima u načelu trebalo uskladiti s horizontalnim načelima Akta o podacima. Pri preispitivanju sektorskih instrumenata trebalo bi ocijeniti usklađenost s horizontalnim pravilima Akta o podacima. Ovim se prijedlogom ostavlja prostor za utvrđivanje detaljnijih pravila u vertikalnom zakonodavstvu kako bi se postigli sektorski regulatorni ciljevi. S obzirom na postojeće sektorsko zakonodavstvo, kad je riječ o stvaranju podatkovnog prostora za zeleni plan, preispitivanjem Direktive INSPIRE omogućit će se daljnja otvorena dostupnost i ponovna uporaba prostornih i okolišnih podataka. Cilj je te inicijative javnim tijelima, poduzećima i građanima EU-a olakšati potporu tranziciji na zelenije i ugljično neutralno gospodarstvo i smanjiti administrativno opterećenje. Očekuje se da će se inicijativom poduprijeti usluge temeljene na ponovno upotrebljivim podacima u velikim razmjerima kako bi se pomoglo u prikupljanju, razmjeni, obradi i analizi velikih količina podataka relevantnih za osiguravanje usklađenost sa zakonodavstvom o okolišu i prioritetnim mjerama europskog zelenog plana. Njome će se pojednostavniti izvješćivanje i smanjiti opterećenje boljom ponovnom uporabom postojećih podataka, automatskim generiranjem izvješća s pomoću rudarenja podataka i poslovnih podataka. Uredbom EU-a o električnoj energiji od operatora prijenosnih sustava zahtijeva se da dostave podatke regulatornim tijelima i za planiranje adekvatnosti resursa, dok se Direktivom EU-a o električnoj energiji predviđa transparentan i nediskriminirajući pristup podacima te se Komisiju ovlašćuje da razvije povezane zahtjeve i postupke za interoperabilnost kako bi se to olakšalo. Direktivom o platnim uslugama 2 pod određenim se uvjetima otvaraju neke vrste informacija o platnim transakcijama i računima, čime se omogućuje razmjena podataka među poduzećima u području financijske tehnologije. U sektoru mobilnosti i prometa postoji širok raspon pravila o pristupu podacima i njihovoj razmjeni. Informacije o popravku i održavanju motornih vozila i poljoprivrednih strojeva podliježu posebnim obvezama u pogledu pristupa podacima/razmjene podataka u skladu sa zakonodavstvom o homologaciji. Međutim, potrebna su nova pravila kako bi se osiguralo da je postojeće zakonodavstvo o homologaciji vozila prikladno za digitalno doba te da se njime promiče razvoj čistih, povezanih i automatiziranih vozila. Na temelju Akta o podacima kao okvira za pristup podacima i njihovu uporabu tim će se pravilima nastojati riješiti specifični izazovi u tom sektoru, uključujući pristup funkcijama i resursima vozila. U okviru Direktive o inteligentnim prometnim sustavima razvijeno je i nastavit će se razvijati nekoliko delegiranih uredaba, posebno kako bi se utvrdila dostupnost podataka za cestovni i multimodalni prijevoz putnika, ponajprije putem nacionalnih pristupnih točaka. U upravljanju zračnim prometom neoperativni podaci važni su za poboljšanje intermodalnosti i povezanosti. Operativni podaci povezani s upravljanjem zračnim prometom bili bi obuhvaćeni posebnim režimom utvrđenim u okviru jedinstvenog europskog neba. Kad je riječ o nadzoru plovidbe, podaci koji se odnose na plovila (praćenje i određivanje položaja) važni su za poboljšanje intermodalnosti i povezanosti; ti podaci podliježu posebnom režimu utvrđenom u Direktivi VTMIS. Obuhvaćeni su i digitalnim pomorskim sustavom i uslugama. U Prijedlogu uredbe o uvođenju infrastrukture za alternativna goriva utvrđuju se relevantne vrste podataka koje treba staviti na raspolaganje u sinergiji s općim okvirom uspostavljenim Direktivom o inteligentnim prometnim sustavima. •Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Ovaj je prijedlog u skladu s prioritetima Komisije da Europu pripremi za digitalno doba i izgradi gospodarstvo koje je u interesu građana i spremno za budućnost, u kojem je digitalizacija unutarnjeg tržišta obilježena visokim stupnjem povjerenja, zaštite, sigurnosti i izbora za potrošače. Digitalizacija unutarnjeg tržišta vrlo je konkurentna zahvaljujući okviru koji pogoduje transparentnosti, tržišnom natjecanju i inovacijama te koji je tehnološki neutralan. Njime se podupire Mehanizam za oporavak i otpornost, izvlačenjem pouka iz pandemije bolesti COVID-19 i iskorištavanjem lakše dostupnih podataka ako je to potrebno. Ovim se prijedlogom na različite načine podupire ključna uloga podataka u postizanju ciljeva europskog zelenog plana. Prvo, boljim upoznavanjem vlada, poduzeća i pojedinaca s učincima proizvoda, usluga i materijala u cijelom lancu opskrbe na društvo i gospodarstvo. Drugo, mobiliziranjem postojećeg bogatstva relevantnih podataka privatnog sektora za rješavanje pitanja povezanih s klimom, bioraznolikošću, onečišćenjem i prirodnim resursima u skladu s ciljevima europskog zelenog plana, relevantnim zaključcima Vijeća i stajalištima Europskog parlamenta. Treće, uklanjanjem nedostataka u znanju i upravljanjem povezanim krizama pojačanim mjerama ublažavanja, pripravnosti, odgovora i oporavka. U skladu s industrijskom strategijom prijedlog se odnosi na tehnologije od velike strateške važnosti kao što su računalstvo u oblaku i sustavi umjetne inteligencije, područja čiji puni potencijal EU još nije iskoristio, na pragu sljedećeg vala industrijskih podataka. Njime se provodi cilj strategije za podatke da poduzeća budu sposobnija za inovacije i tržišno natjecanje na temelju vrijednosti EU-a i načela slobodnog protoka podataka na unutarnjem tržištu. Usklađen je i s akcijskim planom za intelektualno vlasništvo u kojem se Komisija obvezala preispitati Direktivu o bazama podataka.

Ovaj bi prijedlog trebao biti u skladu i s načelima akcijskog plana za provedbu europskog stupa socijalnih prava i zahtjevima za pristupačnost iz Direktive (EU) 2019/882 o zahtjevima za pristupačnost proizvoda i usluga. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Pravna je osnova ovog prijedloga članak 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, čiji je cilj uspostava i funkcioniranje unutarnjeg tržišta jačanjem mjera za usklađivanje nacionalnih pravila. Ovim se prijedlogom namjerava unaprijediti uspostavu unutarnjeg tržišta podataka na kojem se podaci javnog sektora, poduzeća i pojedinaca upotrebljavaju na najbolji mogući način, uz poštovanje prava povezanih s takvim podacima i ulaganjima u njihovo prikupljanje. Odredbama o promjeni usluga obrade podataka nastoje se uspostaviti pravedni i konkurentni tržišni uvjeti za unutarnje tržište usluga u oblaku, usluga na rubu mreže i povezanih usluga. Zaštita povjerljivih poslovnih podataka i poslovnih tajni važan je aspekt dobrog funkcioniranja unutarnjeg tržišta, kao što je slučaj s drugim kontekstima u kojima se razmjenjuju usluge i trguje robom. Ovim se prijedlogom osigurava poštovanje poslovnih tajni u kontekstu uporabe podataka među poduzećima ili potrošačima. Inicijativom će se Uniji omogućiti da iskoristi opseg unutarnjeg tržišta jer se proizvodi ili povezane usluge često razvijaju s pomoću podataka iz različitih država članica te potom stavljaju na tržište u cijeloj Uniji. Neke države članice poduzele su zakonodavne mjere za rješavanje prethodno opisanih problema u scenarijima poslovanja među poduzećima te između poduzeća i državnih tijela, dok druge to nisu učinile. To može dovesti do fragmentacije zakonodavstva na unutarnjem tržištu i različitih pravila i praksi u Uniji te do povezanih troškova poduzeća koja bi morala poštovati različite režime. Stoga je važno osigurati dosljednu primjenu predloženih mjera u svim državama članicama. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) S obzirom na prekograničnu prirodu uporabe podataka i mnoga područja utjecaja Akta o podacima, pitanja koja su obuhvaćena ovim prijedlogom ne mogu se učinkovito riješiti na razini država članica. Trebalo bi izbjegavati fragmentaciju koja proizlazi iz razlika među nacionalnim pravilima jer bi ona dovela do većih transakcijskih troškova, nedostatka transparentnosti, pravne nesigurnosti i nepoželjnog traženja najpovoljnijeg pravnog sustava. Izbjegavanje toga posebno je važno u svim situacijama koje se odnose na podatkovne aspekte odnosa među poduzećima, uključujući poštene ugovorne odredbe i obveze proizvođača proizvoda interneta stvari ili povezanih usluga, što su aspekti koji zahtijevaju homogenost okvira u cijeloj Uniji. Procjena prekograničnih aspekata protoka podataka u području razmjene podataka između poduzeća i državnih tijela također pokazuje potrebu za djelovanjem na razini Unije. Mnogi privatni subjekti koji posjeduju relevantne podatke multinacionalna su poduzeća. Ta poduzeća ne bi trebala biti suočena s fragmentiranim pravnim režimom. Usluge računalstva u oblaku rijetko se nude samo u jednoj državi članici. U skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka i Uredbom o slobodnom protoku neosobnih podataka kojima se potrošačima i poduzećima omogućuje obrada osobnih i neosobnih podataka bilo gdje u Uniji, prekogranična obrada podataka unutar Unije ključna je za poslovanje na unutarnjem tržištu. Stoga je neophodno da se odredbe o promjeni usluga obrade podataka primjenjuju na razini Unije kako bi se izbjegla štetna fragmentacija na inače jedinstvenom tržištu usluga obrade podataka. Samo se zajedničkim djelovanjem na razini Unije može omogućiti postizanje ciljeva utvrđenih u ovom prijedlogu, uključujući stvaranje inovativnih i konkurentnih jednakih uvjeta za poduzeća koja se temelje na podacima i osnaživanje građana. To zajedničko djelovanje pouzdan je korak naprijed u ostvarivanju vizije stvaranja stvarnog unutarnjeg tržišta podataka. •Proporcionalnost Ovim se prijedlogom uravnotežuju prava i interesi pogođenih dionika s općim ciljem olakšavanja šire uporabe podataka za brojne subjekte. Stvara se poticajni okvir koji ne prelazi ono što je potrebno za postizanje ciljeva. Uklanjaju se postojeće prepreke potpunijem ostvarenju potencijalne vrijednosti podataka među poduzećima, potrošačima i javnim sektorom. Utvrđuje se i okvir za buduća sektorska pravila kako bi se izbjegle fragmentacija i pravna nesigurnost. Pojašnjavaju se postojeća prava i prema potrebi osiguravaju prava na pristup podacima, čime se pridonosi razvoju unutarnjeg tržišta za razmjenu podataka. Inicijativom se ostavlja znatan stupanj fleksibilnosti u primjeni na sektorskoj razini. Ovaj će prijedlog dovesti do nastanka financijskih i administrativnih troškova. Njih uglavnom snose nacionalna tijela, proizvođači i pružatelji usluga kako bi ispunili obveze utvrđene u ovoj Uredbi. Međutim, istraživanje različitih mogućnosti i njihovih očekivanih troškova i prednosti rezultiralo je uravnoteženim oblikovanjem instrumenta. Slično tome, troškovi za korisnike i vlasnike podataka nadoknadit će se vrijednošću koja proizlazi iz šireg pristupa podacima i njihove uporabe te prihvaćanja novih usluga na tržištu. •Odabir instrumenta Uredba je odabrana jer je najbolji mehanizam za ostvarenje širih ciljeva politike, a to je osigurati da sva poduzeća u Uniji mogu uvoditi inovacije i biti konkurentna, da potrošači mogu bolje preuzeti kontrolu nad svojim podacima te da su institucije, agencije i tijela Unije bolje opremljeni za suočavanje s velikim izazovima politike, uključujući izvanredna stanja. Uredba je potrebna s obzirom na cilj sveobuhvatnog usklađivanja koji se nastoji postići prijedlogom kako bi se osigurale pravna sigurnost i transparentnost za gospodarske subjekte, uključujući mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća, te kako bi se pravnim i fizičkim osobama u svim državama članicama pružila ista razina zakonski provedivih prava i obveza i osigurala dosljedna provedba u svim državama članicama, kao i učinkovita suradnja među nadležnim tijelima različitih država članica. Prijedlogom će se ojačati unutarnje tržište podataka povećanjem pravne sigurnosti i jamčenjem jedinstvenog, horizontalnog i usklađenog pravnog okvira. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENA UČINKA •Ex post evaluacije/provjere primjerenosti postojećeg zakonodavstva

Prijedlog se djelomično temelji na posljednjoj evaluaciji Direktive o bazama podataka i studiji Komisije kojom se podupire preispitivanje Direktive. Direktivom o bazama podataka uvedeno je, među ostalim, posebno pravo na zaštitu baza podataka sui generis ako je proizvođač baze podataka uložio znatne napore u prikupljanje, provjeru i predstavljanje podataka. Direktiva je od prvog donošenja dvaput evaluirana. Obje evaluacije dopunjene su komunikacijama Komisije o okviru politike za podatkovno gospodarstvo. Sud Europske unije produbio je tumačenje znatnih ulaganja u baze podataka i pojasnio da je cilj prava sui generis zaštita ulaganja u prikupljanje, a ne stvaranje podataka kao nusproizvoda neke druge gospodarske djelatnosti. Međutim, i dalje postoji nesigurnost u pogledu slučajne ili nenamjerne primjene prava sui generis na baze podataka koje sadržavaju strojno generirane podatke, tj. podatke dobivene ili generirane uporabom proizvoda ili povezanih usluga. Potrebno je uravnotežiti ciljeve politike zaštite prava intelektualnog vlasništva takvih baza podataka u kontekstu podatkovnog gospodarstva, pri čemu se zaštita podataka kao robe koju istovremeno može koristiti više korisnika općenito smatra preprekom inovacijama. Kako bi se osigurala dosljednost s regulatornim intervencijama predloženima u Prijedlogu, intervencija u pravo sui generis posebno se odnosi na utvrđenu problematičnu primjenu prava sui generis u kontekstu interneta stvari. Komisija trenutačno priprema i evaluaciju Uredbe (EU) 2018/1807, koja se očekuje u studenome 2022. Početna izvješća vanjskih suradnika pokazala su ograničen učinak kodeksa ponašanja udruge SWIPO na promjenu pružatelja usluge u oblaku. •Savjetovanja s dionicima Tijekom mandata prethodne Komisije započeo je opsežan rad na utvrđivanju problema koji sprečavaju Uniju da ostvari puni potencijal inovacija temeljenih na podacima u gospodarstvu. Prijedlog se temelji na prethodnim savjetovanjima, kao što su javno savjetovanje iz 2017. za potporu Komunikaciji Komisije „Stvaranje europskog podatkovnog gospodarstva”, javno savjetovanje iz 2017. o evaluaciji Direktive o bazama podataka, javno savjetovanje iz 2018. o preispitivanju Direktive o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora, savjetovanje s MSP-ovima iz 2018. o načelima i smjernicama za razmjenu podataka među poduzećima te otvoreno internetsko savjetovanje Komisije o strategiji za podatke od veljače do svibnja 2020. Početna procjena učinka objavljena je 28. svibnja 2021. na portalu za bolju regulativu i četiri tjedna bila je otvorena za povratne informacije. Komisija je primila 91 doprinos na portalu za bolju regulativu, uglavnom od poduzeća. Javno internetsko savjetovanje o Aktu o podacima naknadno je objavljeno 3. lipnja 2021. Zaključeno je 3. rujna 2021. U okviru savjetovanja razmatrale su se točke obuhvaćene inicijativom s relevantnim odjeljcima i pitanjima. Bilo je usmjereno na sve vrste dionika, a prikupljale su se informacije o razmjeni podataka, pristupu podacima i njihovoj uporabi u kontekstu poslovanja među poduzećima te između poduzeća i državnih tijela, o osnaživanju potrošača i prenosivosti podataka, mogućoj ulozi tehničkih mjera kao što su pametni ugovori, mogućnosti korisnika da promijene usluge u oblaku, pravima intelektualnog vlasništva (što znači zaštitu baza podataka) i zaštitnim mjerama za neosobne podatke u međunarodnom kontekstu. Nakon temeljite analize odgovora Komisija je na svojim internetskim stranicama objavila sažeto izvješće. Ukupno je primljeno 449 doprinosa iz 32 zemlje. Najveći broj doprinosa odnosio se na poslovne subjekte, uključujući 122 poslovna udruženja i 105 poduzeća/poslovnih organizacija. Osim toga, 100 ispitanika bila su javna tijela, a 58 bili su pojedinačni pripadnici javnosti. Odgovori su općenito potvrdili da postoji čitav niz prepreka djelotvornoj i učinkovitoj razmjeni podataka u svim vrstama podatkovnih odnosa. U kontekstu poslovanja među poduzećima, unatoč tome što je razmjena podataka među poduzećima uobičajena praksa, ispitanici koji su imali poteškoće utvrdili su prepreke kao što su one tehničke prirode (formati, nedostatak standarda – 69 %), izravno odbijanje pristupa koje nije povezano s pitanjima tržišnog natjecanja (55 %) ili zlouporaba ugovorne neravnoteže (44 %). Kad je riječ o ugovornim pitanjima, gotovo polovina ispitanika zalagala se za uvođenje testa nepoštenosti (46 %), a više nego dvostruko više ispitanika nije bilo za (21 %). MSP-ovi su iskazali snažnu potporu (50 %) testu nepoštenosti, a podržala su ga i brojna velika poduzeća (41 %). Slično tome, 46 % dionika iz svih sektora iskazalo je potporu općim pravilima o pristupu na temelju poštenih, razumnih i nediskriminirajućih uvjeta (46 %). Među ispitanicima njih 60 %, posebno MSP-ovi i mikropoduzeća (78 %), složilo se da bi modeli ugovornih odredaba mogli pridonijeti većoj razmjeni podataka. 70 % dionika izrazilo je mišljenje da postoji problem poštenosti kad je riječ o podacima koji su generirani u kontekstu interneta stvari te da proizvođači povezanih proizvoda ili povezanih usluga ne bi smjeli moći jednostrano odlučivati o tome što se događa s podacima koje generiraju takvi proizvodi. Da bi pametni ugovori mogli biti učinkovit alat za tehničku provedbu pristupa podacima i njihovu uporabu u kontekstu zajednički generiranih podataka interneta stvari smatralo je 79 % ispitanika. Pravna nesigurnost i prepreke, destimulativne komercijalne mjere i nedostatak odgovarajuće infrastrukture bili su među glavnim čimbenicima koji sprečavaju razmjenu podataka između poduzeća i državnih tijela koje su utvrdili ispitanici. Gotovo sva javna tijela smatraju da je potrebno djelovanje (na razini Unije ili država članica) u pogledu razmjene podataka između poduzeća i državnih tijela u usporedbi s 80 % akademskih/istraživačkih institucija i 38 % poduzeća/poslovnih organizacija/udruženja. Velika većina dionika (posebno građana i javnih uprava) također je izrazila mišljenje da bi razmjena podataka između poduzeća i državnih tijela trebala biti obvezna, uz jasne zaštitne mjere za posebne slučajeve uporabe od jasnog javnog interesa u izvanrednim situacijama i za potrebe upravljanja kriznim situacijama, za službenu statistiku, za zaštitu okoliša i za zdravije društvo općenito. Ispitanici su potvrdili i korisnost prava na mogućnost promjene pružatelja usluga računalstva u oblaku za poslovne korisnike. Kad je riječ o zaštitnim mjerama za neosobne podatke u međunarodnom kontekstu, 76 % ispitanika smatra da potencijalni pristup stranih tijela podacima na temelju stranog zakonodavstva predstavlja rizik za njihovu organizaciju, a 19 % ispitanika navodi da je riječ o velikom riziku. •Prikupljanje i primjena stručnog znanja Prijedlog podupire nekoliko studija, radionica i drugih stručnih mišljenja: –studija za potporu ovoj procjeni učinka o poboljšanju uporabe podataka u Europi, uključujući razgovore s ciljanim dionicima. Uključivala je dvije međusektorske radionice o razmjeni podataka među poduzećima te između poduzeća i državnih tijela te završnu radionicu o vrednovanju organiziranu u proljeće 2021.; –u studiji o modelu ugovornih odredaba, nadzoru poštenosti u razmjeni podataka i ugovorima u oblaku te o pravima na pristup podacima ocijenjeni su posebno aspekti poštenosti u odnosima među poduzećima pri razmjeni podataka te je studija uključivala razgovore s ciljanim dionicima i radionicu o vrednovanju; –studija o gospodarskoj šteti od nepoštenih i neuravnoteženih ugovora u području računalstva u oblaku. To je uključivalo internetsku anketu na uzorku MSP-ova i novoosnovanih poduzeća koja se u poslovanju koriste računalstvom u oblaku; –studija o promjeni pružatelja usluga u oblaku, uključujući međusektorsku radionicu u drugom tromjesečju 2017.; –studija za potporu preispitivanju Direktive o bazama podataka, uključujući razgovore s ciljanim dionicima. Pomogla je Komisiji u pripremi ove procjene učinka za preispitivanje Direktive o bazama podataka, u kontekstu Akta o podacima i u postizanju njihovih međusobno povezanih ciljeva; –metodološka potpora procjeni učinka uporabe podataka u privatnom vlasništvu u službenoj statistici. Time se osiguravaju informacije za procjenu učinka ponovne uporabe podataka razmijenjenih između poduzeća i državnih tijela u službenoj statistici razvojem metodološkog pristupa i opisivanjem koristi i troškova ponovne uporabe podataka te odabranih slučajeva uporabe za različita statistička područja i različite vrste podataka privatnog sektora. Osim toga, pridonosi se tekućim istraživanjima i raspravama kako bi se bolje razumjela razmjena podataka između poduzeća i državnih tijela; –webinari o platformama osobnih podataka i industrijskim podatkovnim platformama. Tri webinara organizirana su 6., 7. i 8. svibnja 2020. Na njima su relevantni projekti podatkovnih platformi objedinjeni u portfelju javno-privatnog partnerstva za vrijednost velike količine podataka; –izvješće stručne skupine na visokoj razini o razmjeni podataka između poduzeća i državnih tijela. Izvješće sadržava analizu problema povezanih s razmjenom podataka između poduzeća i državnih tijela u Uniji i nudi niz preporuka kako bi se osigurala prilagodljiva, odgovorna i održiva razmjena podataka između poduzeća i državnih tijela u interesu javnosti. U njemu se, uz preporuku Komisiji da razmotri opciju pravnog okvira u tom području, iznosi nekoliko načina za poticanje privatnih poduzeća na razmjenu podataka. Među njima su novčani i nenovčani poticaji, primjerice porezni poticaji, ulaganje javnih sredstava kako bi se poduprla izrada pouzdanih tehničkih alata te programi uzajamnog priznavanja u području razmjene podataka;

–radionica o oznakama/certificiranju za pružatelje tehničkih rješenja za razmjenu podataka. Oko stotinu sudionika iz poduzeća (uključujući MSP-ove), europskih institucija i akademske zajednice sudjelovalo je 12. svibnja 2020. na tom webinaru. Cilj je bio ispitati može li se programom označivanja ili certificiranja potaknuti uvođenje posrednika u području podataka u poslovanje jačanjem povjerenja u podatkovni ekosustav; –deset radionica organiziranih od srpnja do studenoga 2019. uključivalo je više od 300 dionika i različite sektore. Na radionicama se raspravljalo o tome kako bi organizacija razmjene podataka u određenim područjima, kao što su okoliš, poljoprivreda, energetika ili zdravstvena skrb, mogla pridonijeti društvu u cjelini te pomoći javnim subjektima u osmišljavanju boljih politika i poboljšanju javnih usluga, a privatnim subjektima u proizvodnji usluga koje pridonose suočavanju s društvenim izazovima; –savjetovanje s MSP-ovim. U okviru tog savjetovanja, organiziranog od listopada 2018. do siječnja 2019., zatražena su mišljenja MSP-ova o načelima i smjernicama Komisije za razmjenu podataka među poduzećima objavljenima u Komunikaciji „Stvaranje zajedničkog europskog podatkovnog prostora” i priloženima Radnom dokumentu službi Komisije od 25. travnja 2018.; –najnovije istraživanje Eurobarometra o utjecaju digitalizacije. To opće istraživanje o svakodnevnom životu Europljana obuhvaća pitanja o kontroli građana nad osobnim podacima i o njihovu dijeljenju. Objavljeno je 5. ožujka 2020. i sadržava informacije o spremnosti europskih građana da podijele svoje osobne podatke, među ostalim pod kojim uvjetima; –mišljenje Europskog nadzornika za zaštitu podataka (EDPS) o europskoj strategiji za podatke. EDPS je 16. lipnja 2020. donio mišljenje 3/2020 o europskoj strategiji za podatke. Pozdravio je strategiju smatrajući da je njezina provedba prilika da se pruži primjer alternativnom modelu podatkovnog gospodarstva. •Procjena učinka Ovom prijedlogu priložena je procjena učinka koja je 29. rujna 2021. i 13. prosinca 2021. dostavljena Odboru za nadzor regulative. Odbor je 21. siječnja 2022. dao pozitivno mišljenje sa zadrškama. •Primjerenost i pojednostavnjenje propisa Pojašnjenjem da se pravo sui generis u skladu s Direktivom o bazama podataka (Direktiva 96/9/EZ) ne primjenjuje na baze podataka koje sadržavaju podatke generirane ili dobivene uporabom proizvoda ili povezanih usluga, prijedlogom se osigurava da se pravom sui generis neće zadirati u prava poduzeća i potrošača na pristup podacima i njihovu uporabu te na razmjenu podataka kako je predviđeno ovom Uredbom. Pojašnjenjem će se uskladiti primjena prava sui generis s ciljem zakonodavnog prijedloga i pozitivno utjecati na ujednačenu primjenu pravila na unutarnjem tržištu i u podatkovnom gospodarstvu. Olakšavanjem pristupa podacima i njihove uporabe Aktom o podacima trebalo bi smanjiti opterećenja u javnom sektoru i među poduzećima, uglavnom kao rezultat smanjenja transakcijskih troškova i povećanja učinkovitosti. U okviru pristupa „jedan za jedan”, čiji je cilj smanjiti opterećenja za građane i poduzeća povezana s posljedicama i troškovima primjene zakonodavstva, procijenjeno neto administrativno opterećenje iz Akta o podacima, na temelju procjene učinka, odnosi se na koristi koje će ne samo kompenzirati već i znatno premašiti povezane administrativne troškove. •Temeljna prava Prijedlog je u skladu sa zakonodavstvom Unije o zaštiti osobnih podataka i privatnosti komunikacijske i terminalne opreme te se njime predviđaju dodatne zaštitne mjere kad je riječ o pristupu osobnim podacima, kao i u slučajevima koji podliježu pravima intelektualnog vlasništva. U poglavlju II. visoka razina zaštite potrošača pojačana je novim pravom na pristup podacima koje generiraju korisnici u situacijama koje prethodno nisu bile obuhvaćene pravom Unije. Pravo na korištenje i raspolaganje zakonito stečenom imovinom pojačano je pravom na pristup podacima generiranima uporabom predmeta interneta stvari. Na taj način vlasnik može imati koristi od boljeg korisničkog iskustva i šireg raspona, primjerice, usluga popravka i održavanja. U kontekstu zaštite potrošača prava djece kao ranjivih potrošača zaslužuju posebnu pozornost, a pravila Akta o podacima pridonijet će jasnoći u pogledu situacija pristupa podacima i njihove uporabe. Pravom trećih strana na pristup podacima interneta stvari na zahtjev korisnika ograničava se sloboda poduzetništva i sloboda ugovaranja proizvođača ili dizajnera proizvoda ili povezane usluge. Ograničenje je opravdano kako bi se poboljšala zaštita potrošača, a posebno kako bi se promicali gospodarski interesi potrošača. Proizvođač ili dizajner proizvoda ili povezane usluge obično ima isključivu kontrolu nad uporabom podataka generiranih uporabom proizvoda ili povezane usluge, što pridonosi učincima ovisnosti o određenom pružatelju usluga i ometa ulazak na tržište za sudionike koji nude poslijeprodajne usluge. Pravom na pristup podacima interneta stvari nastoji se riješiti ta situacija daljnjim osnaživanjem potrošača koji se koriste proizvodima ili povezanim uslugama kako bi mogli učinkovito kontrolirati kako se podaci generirani njihovom uporabom proizvoda ili povezane usluge upotrebljavaju te omogućavanjem inovacija većem broju sudionika na tržištu. Potrošači stoga imaju veći izbor poslijeprodajnih usluga, kao što su popravak i održavanje, te više ne ovise samo o uslugama proizvođača. Prijedlogom se olakšava prenosivost podataka korisnika trećim stranama, čime se omogućuju konkurentna ponuda poslijeprodajnih usluga, šire inovacije temeljene na podacima i razvoj proizvoda ili usluga koji nisu povezani s onima koje je korisnik prvotno kupio ili na koje se pretplatio. Ograničenje slobode ugovaranja i poduzetništva proizvođača ili dizajnera razmjerno je i ublaženo njihovom nepromijenjenom mogućnošću da također upotrebljavaju podatke ako je to u skladu s primjenjivim zakonodavstvom i dogovorom s korisnikom. Nadalje, proizvođač ili dizajner također će imati pravo zahtijevati naknadu za omogućavanje pristupa trećim stranama. Pravom na pristup ne dovode se u pitanje postojeća prava ispitanika na pristup i prenosivost u skladu s Općom uredbom o zaštiti podataka. Dodatnim zaštitnim mjerama osigurava se da treća strana razmjerno upotrebljava podatke. U poglavlju IV. pravedan i učinkovit sustav zaštite od nepoštenih ugovornih odredaba u razmjeni podataka pridonijet će mogućnosti poslovanja mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća. Tom se odredbom donekle ograničava ugovorna sloboda obuhvaćenih poduzeća jer se primjenjuje samo na nepoštene ugovorne odredbe povezane s pristupom podacima i njihovom uporabom koje jedna ugovorna strana jednostrano nameće mikropoduzeću, malom ili srednjem poduzeću. To je opravdano jer su MSP-ovi obično u slabijem pregovaračkom položaju i često nemaju drugog izbora nego prihvatiti ugovorne odredbe prema načelu „uzmi ili ostavi”. Ugovorna sloboda u velikoj mjeri ostaje nepromijenjena jer se poništavaju samo pretjerane i nepoštene odredbe, a sklopljeni ugovor, ako je moguće, ostaje valjan bez nepoštenih odredaba. Osim toga, strane i dalje mogu pojedinačno dogovoriti određenu ugovornu odredbu. U poglavlju V. odredbama o razmjeni podataka između poduzeća i državnih tijela na temelju iznimne potrebe povećat će se sposobnost javnih tijela da poduzmu mjere za opće dobro, kao što su odgovor na izvanredno stanje, njegovo sprečavanje ili pomoć u oporavku od njega. I privatni sektor trebao bi imati koristi od pojednostavnjenja postupaka podnošenja zahtjeva za podatke. U poglavlju VI. odredbama o promjeni pružatelja usluga obrade podataka poboljšava se položaj poslovnih korisnika i štiti njihova odluka o promjeni pružatelja usluga. Ograničenje prava pružatelja usluga obrade podataka na poduzetništvo opravdano je jer se novim pravilima rješavaju učinci ovisnosti o određenom pružatelju usluga na tržištu usluga u oblaku i na rubu mreže te se poboljšava izbor usluga obrade podataka za poslovne korisnike i pojedince. U poglavlju X. intervencijom u pravo na bazu podataka sui generis iz Direktive o bazama podataka ne ograničava se zaštita intelektualnog vlasništva iz te direktive. Naprotiv, ona pridonosi pravnoj sigurnosti u slučajevima u kojima je zaštita prava sui generis prethodno bila nejasna. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN

Prijedlog neće imati utjecaja na proračun. 5.DRUGI ELEMENTI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Na sektorskoj i makroekonomskoj razini tekuća studija o praćenju tržišta podataka pomoći će u praćenju gospodarskog učinka ovog prijedloga na rast tržišta podataka u Uniji. Učinak na MSP-ove, odnosno njihova percepcija problema povezanih s pristupom podacima i njihovom uporabom, procijenit će se u okviru savjetovanja s MSP-ovima pet godina nakon donošenja Akta o podacima. S obzirom na središnju ulogu zajedničkih europskih podatkovnih prostora u provedbi europske strategije za podatke, mnogi učinci ove inicijative pratit će se na razini sektorskih podatkovnih prostora, a saznanja koja prikuplja Centar za podršku podatkovnim prostorima financirat će se u okviru programa Digitalna Europa. Redovita interakcija između službi Komisije, Centra za podršku i Europskog odbora za inovacije u području podataka (koji će se osnovati nakon stupanja na snagu Akta o upravljanju podacima) trebala bi služiti kao pouzdan izvor informacija za procjenu napretka. Naposljetku, četiri godine nakon donošenja Akta o podacima provest će se evaluacija kako bi se ocijenila inicijativa i prema potrebi pripremilo daljnje djelovanje. •Detaljno obrazloženje posebnih odredaba prijedloga U poglavlju I. utvrđuju se predmet i područje primjene uredbe te navode definicije koje se upotrebljavaju u cijelom instrumentu. Poglavljem II. povećava se pravna sigurnost za potrošače i poduzeća u pogledu pristupa podacima generiranih proizvodima ili povezanim uslugama koje posjeduju, iznajmljuju ili daju u zakup. Proizvođači i dizajneri moraju dizajnirati proizvode tako da podaci budu automatski lako dostupni te će morati biti transparentni u pogledu toga koji će podaci biti dostupni i kako im pristupiti. Odredbe tog poglavlja ne utječu na mogućnost proizvođača da pristupaju podacima iz proizvoda ili povezanih usluga koje nude i da upotrebljavaju te podatke ako je tako dogovoreno s korisnikom. Vlasnik podataka obvezan je takve podatke staviti na raspolaganje trećim stranama na zahtjev korisnika. Korisnici će imati pravo ovlastiti vlasnika podataka za davanje pristupa podacima trećim pružateljima usluga, kao što su pružatelji poslijeprodajnih usluga. Mikropoduzeća i mala poduzeća bit će izuzeta od tih obveza. U poglavlju III. utvrđuju se opća pravila koja se primjenjuju na obveze stavljanja podataka na raspolaganje. Ako je vlasnik podataka obvezan staviti podatke na raspolaganje primatelju podataka u skladu s poglavljem II. ili drugim pravom Unije ili zakonodavstvom države članice, opći okvir odnosi se na uvjete pod kojima se podaci stavljaju na raspolaganje i naknadu za stavljanje podataka na raspolaganje. Svi uvjeti morat će biti pošteni i nediskriminirajući, a svaka naknada morat će biti razumna, pri čemu se ne smije isključiti mogućnost da se drugim pravom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom kojim se provodi pravo Unije isključi naknada ili propiše niža naknada za stavljanje podataka na raspolaganje. Nijedna naknada utvrđena za MSP-ove ne smiju premašivati troškove stavljanja podataka na raspolaganje, osim ako je drukčije određeno sektorskim zakonodavstvom. Tijela za rješavanje sporova koja su ovlastile države članice mogu pomoći u postizanju sporazuma stranama koje se ne slažu oko naknade ili drugih uvjeta. U poglavlju IV. rješava se pitanje nepoštenosti ugovornih odredaba u ugovorima o razmjeni podataka među poduzećima u situacijama u kojima jedna strana jednostrano nameće ugovornu odredbu mikropoduzeću, malom ili srednjem poduzeću. Tim se poglavljem jamči da se ugovorima o pristupu podacima i njihovoj uporabi ne iskorištavaju neravnoteže u pregovaračkoj moći između ugovornih strana. Instrument testa nepoštenosti uključuje opću odredbu kojom se definira nepoštenost ugovorne odredbe o razmjeni podataka dopunjenu popisom klauzula koje su uvijek nepoštene ili se pretpostavlja da su nepoštene. U situacijama nejednake pregovaračke moći tim se testom štiti slabiju ugovornu stranu kako bi se izbjegli nepošteni ugovori. Zbog takve nepoštenosti objema ugovornim stranama onemogućena je uporaba podataka. Tim se odredbama osigurava pravednija raspodjela vrijednosti u podatkovnom gospodarstvu. Modeli ugovornih odredaba koje preporučuje Komisija mogu pomoći komercijalnim stranama da ugovore sklapaju na temelju poštenih uvjeta. Poglavljem V. uspostavlja se usklađeni okvir za uporabu u tijelima javnog sektora te institucijama, agencijama i tijelima Unije podataka u posjedu poduzetnika u situacijama u kojima postoji iznimna potreba za zatraženim podacima. Okvir se temelji na obvezi stavljanja podataka na raspolaganje i primjenjivao bi se samo u slučaju izvanrednih stanja ili u situacijama u kojima tijela javnog sektora imaju iznimnu potrebu za uporabom određenih podataka, ali se takvi podaci ne mogu pravodobno dobiti na tržištu donošenjem novog zakonodavstva ili postojećim obvezama izvješćivanja. U slučaju iznimne potrebe za odgovorom na izvanredno stanje, kao što su izvanredna stanja u području javnog zdravlja ili velike prirodne katastrofe ili katastrofe uzrokovane ljudskim djelovanjem, podaci bi se stavljali na raspolaganje besplatno. U drugim slučajevima iznimne potrebe, među ostalim radi sprečavanja ili pružanja pomoći u oporavku od izvanrednog stanja, vlasnik podataka koji stavlja podatke na raspolaganje trebao bi imati pravo na naknadu koja uključuje troškove povezane sa stavljanjem relevantnih podataka na raspolaganje uz razumnu maržu. Kako bi se osiguralo da se pravo na traženje podataka ne zloupotrebljava i da javni sektor ostane odgovoran za njihovu uporabu, zahtjevi za podatke trebali bi biti razmjerni, u njima bi trebalo jasno navesti svrhu koju treba postići te bi trebali poštovati interese poduzetnika koji podatke stavlja na raspolaganje. Nadležna tijela osigurala bi transparentnost i javnu dostupnost svih zahtjeva. Također bi rješavala sve nastale pritužbe. U poglavlju VI. uvode se minimalni regulatorni zahtjevi ugovorne, komercijalne i tehničke prirode koji se određuju pružateljima usluga u oblaku, usluga na rubu mreže i drugih usluga obrade podataka kako bi se omogućila promjena tih usluga. Konkretno, prijedlogom se osigurava da korisnici zadrže ekvivalentnu funkcionalnost (minimalna razina funkcionalnosti) usluge nakon što promijene pružatelja usluga. Prijedlog sadržava iznimku zbog tehničke neizvedivosti, ali se teret dokazivanja u tom pogledu stavlja na pružatelja usluga. Prijedlogom se ne zahtijevaju posebne tehničke norme ili sučelja. Međutim, zahtijeva se da usluge budu kompatibilne s europskim normama ili otvorenim tehničkim specifikacijama interoperabilnosti ako postoje. Poglavljem VII. obuhvaćen je nezakonit pristup trećih strana neosobnim podacima koji se čuvaju u Uniji putem usluga obrade podataka koje se nude na tržištu Unije. Prijedlog ne utječe na pravnu osnovu zahtjeva za pristup podacima u posjedu građana ili poduzeća u EU-u te se njime ne dovodi u pitanje okvir Unije za zaštitu podataka i privatnost. Njime se nude posebne zaštitne mjere tako da pružatelji usluga moraju poduzeti sve razumne tehničke, pravne i organizacijske mjere kako bi spriječili pristup koji je u suprotnosti s oprečnim obvezama zaštite takvih podataka u skladu s pravom Unije, osim ako su ispunjeni strogi uvjeti. Uredba je u skladu s međunarodnim obvezama Unije u WTO-u i bilateralnim trgovinskim sporazumima. U poglavlju VIII. propisuju se bitni zahtjevi koje operatori podatkovnih prostora i pružatelji usluga obrade podataka moraju ispuniti u pogledu interoperabilnosti kao i bitni zahtjevi za pametne ugovore. Tim se poglavljem omogućuju i otvorene specifikacije interoperabilnosti i europske norme za interoperabilnost usluga obrade podataka radi promicanja neometanog okruženja u oblaku s više prodavatelja. U poglavlju IX. utvrđuje se okvir za provedbu i izvršenje s nadležnim tijelima u svakoj državi članici, uključujući mehanizam za podnošenje pritužaba. Komisija preporučuje dobrovoljni model ugovornih odredaba o pristupu podacima i njihovoj uporabi. Za povrede ove Uredbe izriču se kazne. Poglavlje X. sadržava odredbu da se pravo sui generis utvrđeno u Direktivi 96/9/EZ ne primjenjuje na baze podataka koje sadržavaju podatke dobivene ili generirane uporabom proizvoda ili povezane usluge kako bi se onemogućilo učinkovito ostvarivanja prava korisnika na pristup podacima i njihovu uporabu u skladu s člankom 4. ove Uredbe ili prava na razmjenu takvih podataka s trećim stranama u skladu s člankom 5. ove Uredbe. Poglavljem XI. Komisiji se omogućuje donošenje delegiranih akata radi uvođenja mehanizma praćenja naknada za promjenu koje se naplaćuju pružateljima usluga obrade podataka, daljnjeg utvrđivanja bitnih zahtjeva u pogledu interoperabilnosti te objave upućivanja na otvorene specifikacije interoperabilnosti i europske norme za interoperabilnost usluga obrade podataka. Propisuje se i postupak odbora za donošenje provedbenih akata kako bi se olakšalo donošenje zajedničkih specifikacija za interoperabilnost i pametne ugovore ako usklađene norme ne postoje ili nisu dovoljne za osiguravanje usklađenosti s bitnim zahtjevima. Prijedlogom se pojašnjava i odnos s drugim pravnim aktima Unije kojima se uređuju prava i obveze u pogledu razmjene podataka. 2022/0047 (COD)

Prijedlog UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o usklađenim pravilima za pravedan pristup podacima i njihovu uporabu

(Akt o podacima) (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, budući da: (1)Posljednjih su godina tehnologije temeljene na podacima imale transformacijske učinke na sve sektore gospodarstva. Širenje proizvoda povezanih s internetom stvari posebno je povećalo količinu i potencijalnu vrijednost podataka za potrošače, poduzeća i društvo. Visokokvalitetni i interoperabilni podaci iz različitih područja povećavaju razinu konkurentnosti i inovacije te osiguravaju održiv gospodarski rast. Isti se skup podataka može upotrijebiti i ponovno upotrijebiti u različite svrhe i u neograničenom opsegu bez ikakvog gubitka kvalitete ili količine. (2)Prepreke razmjeni podataka sprečavaju optimalnu raspodjelu podataka u korist društva. Te prepreke uključuju nedostatak poticaja za vlasnike podataka da dobrovoljno sklope sporazume o razmjeni podataka, nesigurnost s obzirom na prava i obveze povezane s podacima, troškove ugovaranja i provedbe tehničkih sučelja, visoku razinu fragmentacije informacija u izoliranim sustavima podataka, loše upravljanje metapodacima, nepostojanje normi za semantičku i tehničku interoperabilnost, uska grla koja ometaju pristup podacima, nedostatak zajedničke prakse razmjene podataka i zlouporabu ugovornih neravnoteža s obzirom na pristup podacima i njihovu uporabu. (3)U sektorima koje obilježava prisutnost mikropoduzeća te malih i srednjih poduzeća često nedostaje digitalnih kapaciteta i vještina za prikupljanje, analizu i uporabu podataka, a pristup podacima često je ograničen ako ih jedan sudionik drži u sustavu ili pak zbog nedostatka interoperabilnosti među podacima, među podatkovnim uslugama ili preko granica. (4)Kako bi se zadovoljile potrebe digitalnog gospodarstva i uklonile prepreke dobrom funkcioniranju unutarnjeg tržišta podataka, potrebno je utvrditi usklađeni okvir kojim se određuje tko, osim proizvođača ili drugog vlasnika podataka, ima pravo pristupa podacima koje generiraju proizvodi ili povezane usluge, pod kojim uvjetima i na kojoj osnovi. U skladu s tim, države članice ne bi trebale donijeti ili zadržati dodatne nacionalne zahtjeve o pitanjima koja su obuhvaćena područjem primjene ove Uredbe, osim ako je njome to izričito predviđeno, jer bi to utjecalo na njezinu izravnu i jedinstvenu primjenu. (5)Ovom se Uredbom osigurava da korisnici nekog proizvoda ili povezanih usluga u Uniji mogu pravodobno pristupiti podacima koji su generirani uporabom tog proizvoda ili povezanih usluga i upotrebljavati ih, što uključuje i razmjenu tih podataka s trećim stranama po vlastitom izboru. Njome se vlasnicima podataka propisuje obveza stavljanja podataka na raspolaganje korisnicima i trećim stranama koje su u određenim okolnostima imenovali korisnici. Uredbom se osigurava i da vlasnici podataka stavljaju podatke na raspolaganje primateljima podataka u Uniji pod poštenim, razumnim i nediskriminirajućim uvjetima te na transparentan način. Pravila privatnog prava ključna su u općem okviru razmjene podataka. Ovom se Uredbom stoga prilagođavaju pravila ugovornog prava i sprečava iskorištavanje ugovornih neravnoteža koje ometaju pravedan pristup podacima i njihovu uporabu mikropoduzećima te malim i srednjim poduzećima u smislu Preporuke 2003/361/EZ. Nadalje, osigurava se da vlasnici podataka tijelima javnog sektora država članica i institucijama, agencijama ili tijelima Unije stave na raspolaganje podatke koji su potrebni za obavljanje zadaća u javnom interesu kad za time postoji iznimna potreba. Osim toga, ovom se Uredbom nastoji olakšati promjena pružatelja usluga obrade podataka i poboljšati interoperabilnost podataka te mehanizama i usluga razmjene podataka u Uniji. Ovu Uredbu ne bi trebalo tumačiti kao priznavanje ili stvaranje bilo kakve pravne osnove kojom se vlasniku podataka omogućuje čuvanje podataka, pristup tim podacima ili njihova obrada odnosno kao dodjeljivanje novih prava vlasniku podataka da upotrebljava podatke generirane uporabom nekog proizvoda ili povezanih usluga. Umjesto toga, u njoj se polazi od kontrole koju vlasnik podataka stvarno uživa, de facto ili de iure, nad podacima koje generiraju proizvodi ili povezane usluge. (6)Generiranje podataka rezultat je radnji najmanje dvaju sudionika, dizajnera ili proizvođača nekog proizvoda i korisnika tog proizvoda. To dovodi do pitanja poštenosti u digitalnom gospodarstvu jer su podaci koje takvi proizvodi ili povezane usluge bilježe ujedno i ulazni podaci važni za poslijeprodajne, pomoćne i druge usluge. Kako bi se ostvarile važne gospodarske pogodnosti koje za gospodarstvo i društvo donose podaci kao roba koju istovremeno može koristiti više potrošača, prednost se daje općem pristupu dodjeli prava pristupa podacima i uporabe podataka umjesto dodjeli isključivih prava pristupa i uporabe. (7)Temeljno pravo na zaštitu osobnih podataka zaštićeno je ponajprije Uredbom (EU) 2016/679 i Uredbom (EU) 2018/1725. Direktivom 2002/58/EZ dodatno se štiti privatni život i povjerljivost komunikacije, a to uključuje i određivanje uvjeta za pohranu svih vrsta osobnih i neosobnih podataka u terminalnoj opremi te za pristup podacima s takve opreme. Ti su instrumenti temelj za održivu i odgovornu obradu podataka, među ostalim i skupova podataka koji uključuju kombinaciju osobnih i neosobnih podataka. Ovom se Uredbom dopunjuje i ne dovodi u pitanje pravo Unije o zaštiti podataka i privatnosti, a posebno Uredba (EU) 2016/679 i Direktiva 2002/58/EZ. Nijedna odredba ove Uredbe ne bi se trebala primjenjivati niti tumačiti na način kojim bi se umanjilo ili ograničilo pravo na zaštitu osobnih podataka ili pravo na privatnost i povjerljivost komunikacije. (8)Načela smanjenja količine podataka te tehničke i integrirane zaštite podataka ključna su kad obrada uključuje znatnu razinu rizika za temeljna prava osoba. Uzimajući u obzir najnovija dostignuća, sve strane u razmjeni podataka, uključujući slučajeve obuhvaćene područjem primjene ove Uredbe, trebale bi primijeniti tehničke i organizacijske mjere za zaštitu tih prava. Takve mjere ne uključuju samo pseudonimizaciju i šifriranje već i uporabu sve dostupnije tehnologije kojom se omogućuju primjena algoritama na podatke i stjecanje vrijednih uvida bez njihova prijenosa među stranama ili nepotrebnog kopiranja samih neobrađenih ili strukturiranih podataka.

(9)Ovom se Uredbom dopunjuje i ne dovodi u pitanje pravo Unije čiji je cilj promicanje interesa potrošača i visoka razina zaštite potrošača, zaštita njihova zdravlja, sigurnosti i gospodarskih interesa, a posebno Direktiva 2005/29/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, Direktiva 2011/83/EU Europskog parlamenta i Vijeća te Direktiva 93/13/EEZ Europskog parlamenta i Vijeća. (10)Ovom se Uredbom ne dovode u pitanje pravni akti Unije kojima se propisuje razmjena podataka, pristup podacima i njihova uporaba u svrhu sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija ili pak u carinske i porezne svrhe, neovisno o pravnoj osnovi prema Ugovoru o funkcioniranju Europske unije na temelju koje su doneseni. Takvi akti uključuju Uredbu (EU) 2021/784 Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2021. o borbi protiv širenja terorističkih sadržaja na internetu, [prijedloge za e-dokaze [COM(2018) 225 i 226] nakon donošenja], [prijedlog] Uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o jedinstvenom tržištu digitalnih usluga (Akt o digitalnim uslugama) i izmjeni Direktive 2000/31/EZ, kao i međunarodnu suradnju u tom kontekstu, a posebno na temelju Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu iz 2001. („Budimpeštanska konvencija”). Ovom se Uredbom ne dovodi u pitanje nadležnost država članica s obzirom na aktivnosti koje se odnose na javnu sigurnost, obranu i nacionalnu sigurnost u skladu s pravom Unije te na aktivnosti carine povezane s upravljanjem rizikom i općenito s provjerom usklađenosti gospodarskih subjekata s Carinskim zakonikom. (11)Ovom se Uredbom ne bi trebalo utjecati na pravo Unije kojim se utvrđuju zahtjevi s obzirom na fizički dizajn i podatke za proizvode koji se stavljaju na tržište Unije. (12)Ovom se Uredbom dopunjuje i ne dovodi u pitanje pravo Unije čiji je cilj utvrđivanje zahtjeva za pristupačnost određenih proizvoda i usluga, a posebno Direktiva 2019/882. (13)Ovom se Uredbom ne dovodi u pitanje nadležnost država članica s obzirom na aktivnosti koje se odnose na javnu sigurnost, obranu i nacionalnu sigurnost u skladu s pravom Unije te na aktivnosti carine povezane s upravljanjem rizikom i općenito s provjerom usklađenosti gospodarskih subjekata s Carinskim zakonikom. (14)Fizički proizvodi koji putem svojih sastavnih dijelova dobivaju, generiraju ili prikupljaju podatke o svojoj izvedbi, uporabi ili okruženju i koji te podatke mogu proslijediti javno dostupnom elektroničkom komunikacijskom uslugom (a često ih se naziva internetom stvari) trebali bi biti obuhvaćeni ovom Uredbom. Elektroničke komunikacijske usluge uključuju zemaljske telefonske mreže, televizijske kabelske mreže, satelitske mreže i mreže za komunikaciju bliskog polja. Takvi proizvodi mogu uključivati vozila, opremu za kućanstvo i potrošačku robu, medicinske i zdravstvene uređaje ili poljoprivredne i industrijske strojeve. Podaci predstavljaju digitalizaciju korisničkih radnji i događaja te bi stoga trebali biti dostupni korisniku, a informacije dobivene ili izvedene iz tih podataka, ako su zakonito pohranjene, ne bi se trebale smatrati obuhvaćenima područjem primjene ove Uredbe. Takvi su podaci potencijalno korisni za korisnika i njima se podupiru inovacije i razvoj digitalnih i drugih usluga kojima se štite okoliš, zdravlje i kružno gospodarstvo, a posebno olakšavanjem održavanja i popravka predmetnih proizvoda. (15)S druge strane, pojedini proizvodi koji su prvenstveno namijenjeni za prikazivanje ili reprodukciju sadržaja, ili pak za bilježenje i prijenos sadržaja, a među ostalim u svrhu uporabe u okviru internetske usluge, ne bi trebali biti obuhvaćeni ovom Uredbom. Takvi proizvodi uključuju, primjerice, osobna računala, poslužitelje, tablete i pametne telefone, kamere, internetske kamere, sustave za snimanje zvuka i skenere teksta. Za izradu različitih vrsta sadržaja, kao što su tekstualni dokumenti, zvučne datoteke, videodatoteke, igre i digitalne karte, potrebna im je ulazna naredba korisnika. (16)Potrebno je utvrditi pravila koja se primjenjuju na povezane proizvode u koje je ugrađena usluga ili su s njom povezani tako da odsutnost usluge onemogućuje proizvodu da obavlja svoje funkcije. Takve povezane usluge mogu biti dio ugovora o prodaji, najmu ili zakupu ili se pak takve usluge obično pružaju za proizvode iste vrste i korisnik može razumno očekivati da će biti pružene s obzirom na prirodu proizvoda i uzimajući u obzir sve javne izjave prodavatelja, iznajmljivača, zakupodavca ili drugih osoba u prethodnim fazama lanca transakcija, uključujući proizvođača, ili izjave koje su dane u njihovo ime. Te povezane usluge mogu i same stvarati podatke korisne za korisnika neovisno o sposobnosti proizvoda s kojim su međusobno povezane da prikuplja podatke. Ova bi se Uredba trebala primjenjivati i na povezane usluge koje ne pruža sam prodavatelj, iznajmljivač ili zakupodavac, nego ih na temelju ugovora o prodaji, najmu ili zakupu pruža treća strana. Trebala bi se primjenjivati ako postoji sumnja o tome je li pružanje usluga dio ugovora o prodaji, najmu ili zakupu. (17)Podaci generirani uporabom nekog proizvoda ili povezane usluge uključuju podatke koje je korisnik namjerno zabilježio. Takvi podaci uključuju i podatke koji su nastali kao nusproizvod korisnikova djelovanja, kao što su dijagnostički podaci, te one koji su nastali bez djelovanja korisnika, primjerice kad je proizvod u stanju pripravnosti, kao i podatke zabilježene dok je proizvod isključen. Takvi bi podaci trebali uključivati podatke u onom obliku i formatu u kojem ih je proizvod generirao, ali ne i podatke koji su rezultat bilo kojeg softverskog postupka kojim se iz podataka izračunavaju izvedeni podaci jer takvi softverski postupci mogu podlijegati pravima intelektualnog vlasništva. (18)Korisnikom proizvoda treba se smatrati pravna ili fizička osoba, kao što je poduzeće ili potrošač, koja je kupila, unajmila ili zakupila proizvod. Ovisno o pravnom statusu pod kojim proizvod upotrebljava, takav korisnik snosi rizike i uživa koristi od uporabe povezanog proizvoda te bi trebao imati i pristup podacima koje on generira. Korisnik bi stoga trebao imati pravo na ostvarivanje koristi od podataka dobivenih tim proizvodom i svim povezanim uslugama. (19)U praksi nisu svi podaci koje generiraju proizvodi ili povezane usluge lako dostupni njihovim korisnicima, a mogućnosti prenosivosti podataka koje stvaraju proizvodi povezani s internetom stvari često su ograničene. Korisnici ne mogu dobiti podatke potrebne za korištenje usluga popravka i drugih usluga, a poduzeća ne mogu pokrenuti inovativne, učinkovitije i praktične usluge. U mnogim sektorima proizvođači često mogu na temelju kontrole tehničkog dizajna nekog proizvoda ili povezanih usluga utvrditi koji se podaci generiraju njihovom uporabom i kako im se može pristupiti iako nemaju zakonsko pravo na te podatke. Stoga je potrebno osigurati da su proizvodi dizajnirani i proizvedeni te da se povezane usluge pružaju tako da podaci dobiveni njihovom uporabom uvijek budu lako dostupni korisniku. (20)Ako više osoba ili subjekata posjeduje neki proizvod ili su ugovorne strane ugovora o zakupu ili najmu i imaju koristi od pristupa povezanoj usluzi, tada bi u sklopu dizajna proizvoda, povezane usluge ili relevantnog sučelja trebalo u razumnoj mjeri nastojati da sve osobe mogu imati pristup podacima koje oni generiraju. Za korisnike proizvoda koji generiraju podatke obično je potrebna uspostava korisničkog računa. Tako se proizvođaču omogućuje identifikacija korisnika te sredstvo komunikacije radi izvršavanja i obrade zahtjeva za pristup podacima. Proizvođači ili dizajneri nekog proizvoda koji obično upotrebljava nekoliko osoba trebali bi uspostaviti mehanizam kojim se različitim osobama omogućuju odvojeni korisnički računi ili, prema potrebi, omogućiti da se nekoliko osoba služi istim korisničkim računom. Korisniku bi pristup trebalo odobriti na običan zahtjev putem mehanizama kojima se omogućuje automatsko izvršenje i koji ne zahtijevaju provjeru ili odobrenje proizvođača ili vlasnika podataka. To znači da bi se podaci trebali staviti na raspolaganje samo kada korisnik to i zatraži. Ako automatizirano izvršenje zahtjeva za pristup podacima nije moguće, primjerice, putem korisničkog računa ili prateće mobilne aplikacije koja dolazi s proizvodom ili uslugom, proizvođač bi korisnika trebao obavijestiti o načinu na koji može pristupiti podacima. (21)Proizvodi mogu biti dizajnirani tako da određene podatke izravno stavljaju na raspolaganje iz sustava pohrane podataka na uređaju ili s udaljenog poslužitelja kojem se ti podaci prenose. Pristup sustavu pohrane podataka na uređaju može se omogućiti putem kabelskih ili bežičnih lokalnih mreža povezanih s javno dostupnom elektroničkom komunikacijskom uslugom ili mobilnom mrežom. Poslužitelj može biti dio lokalnog poslužiteljskog kapaciteta proizvođača ili treće strane odnosno pružatelja usluga u oblaku koji djeluje kao vlasnik podataka. Mogu biti osmišljeni tako da korisniku ili trećoj strani omogućuju obradu podataka na proizvodu ili računalnom uređaju proizvođača. (22)Virtualni asistenti imaju sve veću ulogu u digitalizaciji potrošačkih okruženja i služe kao jednostavno sučelje za reprodukciju sadržaja, dobivanje informacija ili aktivaciju fizičkih predmeta povezanih s internetom stvari. Virtualni asistenti mogu djelovati kao jedinstveni pristupnik u, primjerice, pametnom kućnom okruženju i evidentirati znatne količine relevantnih podataka o interakciji korisnika s proizvodima povezanima s internetom stvari, uključujući one koje su proizvele drugi proizvođači, te mogu zamijeniti uporabu sučelja koja pruža proizvođač, kao što su zasloni osjetljivi na dodir ili aplikacije za pametne telefone. Korisnik će takve podatke možda htjeti staviti na raspolaganje proizvođačima koji su treća strana i omogućiti nove usluge za pametne domove. Takvi virtualni asistenti trebali bi biti obuhvaćeni pravom pristupa podacima predviđenima ovom Uredbom, među ostalim i s obzirom na podatke zabilježene prije aktivacije virtualnog asistenta glasovnom naredbom i podatke generirane kad korisnik komunicira s proizvodom putem virtualnog asistenta koji pruža neki subjekt koji nije proizvođač proizvoda. Međutim, područjem primjene ove Uredbe obuhvaćeni su samo podaci koji proizlaze iz komunikacije između korisnika i proizvoda putem virtualnog asistenta. Podaci koje stvara virtualni asistent koji nisu povezani s uporabom proizvoda nisu predmet ove Uredbe. (23)Prije sklapanja ugovora o kupnji, najmu ili zakupu nekog proizvoda ili pružanju povezanih usluga korisniku bi trebalo pružiti jasne i dostatne informacije o tome kako se može pristupiti generiranim podacima. Tom se obvezom osigurava transparentnost s obzirom na generirane podatke i olakšava pristup korisniku. Ta obveza pružanja informacija ne utječe na obvezu voditelja obrade podataka da ispitaniku pruži informacije u skladu s člancima 12., 13. i 14. Uredbe 2016/679. (24)Ovom se Uredbom vlasnicima podataka propisuje obveza stavljanja podataka na raspolaganje u određenim okolnostima. Ako se obrađuju osobni podaci, vlasnik podataka trebao bi biti voditelj obrade u skladu s Uredbom (EU) 2016/679. Ako su korisnici ispitanici, vlasnici podataka trebali bi imati obvezu omogućiti im pristup njihovim podacima i staviti ih na raspolaganje trećim stranama po izboru korisnika u skladu s ovom Uredbom. Međutim, ovom se Uredbom ne stvara pravna osnova u skladu s Uredbom (EU) 2016/679 na temelju koje bi vlasnik podataka mogao omogućiti pristup osobnim podacima ili ih staviti na raspolaganje trećoj strani na zahtjev korisnika koji nije ispitanik i ne bi se trebala tumačiti kao da se vlasniku podataka dodjeljuje bilo kakvo novo pravo na uporabu podataka generiranih uporabom nekog proizvoda ili povezanih usluga. To pogotovo vrijedi ako je proizvođač vlasnik podataka. U tom slučaju osnova na temelju koje proizvođač može upotrebljavati neosobne podatke trebao bi biti ugovor između proizvođača i korisnika. Taj ugovor može biti dio ugovora o prodaji, najmu ili zakupu koji se odnosi na proizvod. Sve ugovorne odredbe kojima se propisuje da vlasnik podataka može upotrebljavati podatke koje je stvorio korisnik proizvoda ili povezane usluge korisniku bi trebale biti transparentne, među ostalim o namjeni za koju vlasnik podataka namjerava koristiti te podatke. Ovom se Uredbom ne bi trebali sprečavati ugovorni uvjeti čiji je učinak onemogućavanje ili ograničavanje vlasnika podataka u uporabi podataka ili određenih kategorija podataka. Ovom se Uredbom ne bi trebali sprečavati ni sektorski regulatorni zahtjevi na temelju prava Unije, ili nacionalnog prava usklađenog s pravom Unije, kojima bi se vlasniku podataka onemogućila ili ograničila uporaba pojedinih takvih podataka na temelju jasno definiranih razloga u sferi javne politike. (25)U sektorima s malim brojem proizvođača koji opskrbljuju krajnje korisnike, korisnicima su dostupne tek ograničene mogućnosti razmjene podataka s tim proizvođačima. U takvim okolnostima ugovori mogu biti nedostatni za postizanje cilja jačanja položaja korisnika. Podaci obično ostaju pod kontrolom proizvođača, što korisnicima otežava ostvarivanje koristi od podataka dobivenih od opreme koju kupuju ili zakupljuju. Time se ograničavaju mogućnosti inovativnih manjih poduzeća da ponude rješenja temeljena na podacima na konkurentan način i za raznovrsno podatkovno gospodarstvo u Europi. Stoga bi se Uredba trebala temeljiti na nedavnim novostima u određenim sektorima, kao što je Kodeks postupanja o razmjeni poljoprivrednih podataka putem ugovora. Kako bi se odgovorilo na sektorske potrebe i ciljeve, mogu se predložiti sektorski zakoni. Nadalje, podatke generirane uporabom proizvoda ili povezanih usluga vlasnik podataka ne bi trebao upotrebljavati kako bi stekao uvid u gospodarsko stanje, imovinu ili proizvodne metode korisnika ili ih upotrijebiti na bilo koji drugi način koji bi mogao ugroziti poslovni položaj korisnika na tržištima na kojima posluje. To bi, primjerice, uključivalo iskorištavanje informacija o ukupnim rezultatima poslovanja nekog poduzeća ili poljoprivrednog gospodarstva u pregovorima o ugovoru s korisnikom o mogućoj kupnji korisnikovih proizvoda ili poljoprivrednih proizvoda na njegovu štetu ili, primjerice, uporabu takvih informacija za unos u veće baze podataka na određenim tržištima kao cjelinama (npr. baze podataka o prinosima usjeva za predstojeću sezonu žetve) jer bi takva uporaba mogla neizravno negativno utjecati na korisnika. Korisniku bi trebalo osigurati tehničko sučelje potrebno za upravljanje odobrenjima, po mogućnosti s granularnim mogućnostima odobrenja (kao što su „dopusti jednom” ili „dopusti pri uporabi ove aplikacije ili usluge”), uključujući mogućnost povlačenja odobrenja. (26)U ugovorima između vlasnika podataka i potrošača kao korisnika proizvoda ili povezanih usluga koji generiraju podatke na odredbe ugovora primjenjuje se Direktiva 93/13/EEZ kako potrošač ne bi bio izložen nepoštenim ugovornim odredbama. U slučaju nepoštenih ugovornih odredaba koje su jednostrano nametnute mikropoduzeću odnosno malom ili srednjem poduzeću kako su definirana u članku 2. Priloga Preporuci 2003/361/EZ, ovom se Uredbom određuje da takve nepoštene odredbe ne bi trebale biti obvezujuće za to poduzeće. (27)Vlasnik podataka može zahtijevati odgovarajuću identifikaciju korisnika kako bi provjerio ima li korisnik pravo pristupa podacima. U slučaju osobnih podataka koje obrađuje izvršitelj obrade u ime voditelja obrade, vlasnik podataka trebao bi osigurati da izvršitelj obrade primi i obradi zahtjev za pristup. (28)Korisnik bi podatke trebao moći slobodno upotrebljavati u bilo koju zakonitu svrhu. To uključuje pružanje podataka koje je korisnik primio pri ostvarivanju prava na temelju ove Uredbe trećoj strani koja nudi poslijeprodajnu uslugu koja može biti konkurentna usluzi vlasnika podataka ili davanje upute vlasniku podataka da to učini. Vlasnik podataka trebao bi osigurati da su podaci stavljeni na raspolaganje trećoj strani u istoj mjeri točni, potpuni, pouzdani, relevantni i ažurirani kao i oni kojima i sam može ili ima pravo pristupiti na temelju uporabe proizvoda ili povezanih usluga. Pri obradi podataka trebalo bi poštovati poslovne tajne i prava intelektualnog vlasništva. Važno je očuvati poticaje za ulaganje u proizvode s funkcijama koje se temelje na uporabi podataka iz senzora ugrađenih u određeni proizvod. Stoga bi cilj ove Uredbe trebalo tumačiti kao poticaj razvoju novih i inovativnih proizvoda ili povezanih usluga, poticaj inovacijama na poslijeprodajnim tržištima, ali i poticaj razvoju potpuno novih usluga u sklopu kojih se upotrebljavaju podaci, među ostalim onih koje se temelje na podacima generiranima uporabom raznih proizvoda ili povezanih usluga. Uredbom se istodobno nastoji izbjeći narušavanje poticaja za ulaganja u vrstu proizvoda iz kojih se dobivaju podaci, primjerice uporabom podataka za razvoj konkurentnog proizvoda.

(29)Treća strana kojoj se podaci stavljaju na raspolaganje može biti poduzetnik, istraživačka organizacija ili neprofitna organizacija. Kad stavlja podatke na raspolaganje trećoj strani, vlasnik podataka ne bi trebao zloupotrijebiti svoj položaj radi stjecanja konkurentne prednosti na tržištima na kojima on i dotična treća strana mogu biti u izravnoj konkurenciji. Stoga vlasnik podataka ne bi trebao upotrebljavati podatke generirane uporabom proizvoda ili povezane usluge kako bi stekao uvid u gospodarsko stanje, imovinu ili proizvodne metode treće strane ili ih upotrijebiti na bilo koji drugi način koji bi mogao ugroziti poslovni položaj korisnika na tržištima na kojima posluje. (30)Uporabom proizvoda ili povezane usluge mogu se, posebno ako je korisnik fizička osoba, generirati podaci koji se odnose na fizičku osobu čiji je identitet utvrđen ili se može utvrditi (ispitanik). Obrada takvih podataka podliježe pravilima utvrđenima Uredbom (EU) 2016/679, među ostalim i ako su osobni te neosobni podaci u nekom skupu podataka neraskidivo povezani. Ispitanik može biti korisnik ili druga fizička osoba. Osobne podatke može zatražiti samo voditelj obrade ili ispitanik. Korisnik koji je ispitanik u određenim okolnostima ima pravo pristupa osobnim podacima koji se na njega odnose u skladu s Uredbom (EU) 2016/679 i ova Uredba ne utječe na ta prava. Na temelju ove Uredbe korisnik koji je fizička osoba ima pravo i na pristup svim podacima koje generira proizvod, osobnim i neosobnim. Ako korisnik nije ispitanik već poduzetnik, uključujući trgovca pojedinca, ali ne i slučajeve zajedničke uporabe proizvoda u kućanstvu, korisnik će biti voditelj obrade u smislu Uredbe (EU) 2016/679. U skladu s tim, takav korisnik kao voditelj obrade koji namjerava zatražiti osobne podatke generirane uporabom proizvoda ili povezane usluge obvezan je imati pravnu osnovu za obradu podataka u skladu s člankom 6. stavkom 1. Uredbe (EU) 2016/679, kao što je privola ispitanika ili legitimni interes. Taj bi korisnik trebao osigurati da ispitanik bude primjereno obaviješten o konkretnim, izričitim i legitimnim svrhama obrade tih podataka i o tome kako može djelotvorno ostvariti svoja prava. Ako su vlasnik podataka i korisnik zajednički voditelji obrade u smislu članka 26. Uredbe (EU) 2016/679, obvezni su na transparentan način međusobnim dogovorom utvrditi svoje odgovornosti u svrhu usklađenosti s tom Uredbom. Trebalo bi se podrazumijevati da takav korisnik, nakon što se podaci stave na raspolaganje, može postati vlasnik podataka ako ispunjava kriterije iz ove Uredbe i stoga podlijegati obvezama stavljanja podataka na raspolaganje na temelju ove Uredbe. (31)Podaci generirani uporabom proizvoda ili povezanih usluga trebali bi se staviti na raspolaganje trećoj strani samo na zahtjev korisnika. Ovom se Uredbom stoga dopunjuje pravo predviđeno člankom 20. Uredbe (EU) 2016/679. Tim se člankom utvrđuje pravo ispitanika da prime osobne podatke koji se na njih odnose u strukturiranom, uobičajenom i strojno čitljivom obliku te na prijenos tih podataka drugim voditeljima obrade ako se ti podaci obrađuju na temelju članka 6. stavka 1. točke (a), članka 9. stavka 2. točke (a) ili ugovora u skladu s člankom 6. stavkom 1. točkom (b). Ispitanici imaju pravo i na izravan prijenos osobnih podataka od jednog voditelja obrade drugome, ali samo ako je to tehnički izvedivo. U članku 20. navodi se da se to odnosi na podatke koje je dostavio ispitanik, ali se ne navodi jesu li potrebni aktivni postupci ispitanika ili to vrijedi i za situacije u kojima proizvod ili povezana usluga svojim dizajnom prati ponašanje ispitanika ili druge informacije povezane s njim na pasivan način. Pravo na temelju ove Uredbe dopunjuje pravo na primanje i prijenos osobnih podataka u skladu s člankom 20. Uredbe (EU) 2016/679 na nekoliko načina. Korisnicima se daje pravo na pristup podacima koji su generirani uporabom proizvoda ili povezanih usluga i njihovo stavljanje na raspolaganje trećoj strani, bez obzira na njihovu prirodu kao osobnih podataka, na razlike između aktivno pruženih i pasivno zabilježenih podataka te neovisno o pravnoj osnovi obrade. Za razliku od tehničkih obveza iz članka 20. Uredbe (EU) 2016/679, ovom se Uredbom propisuje i osigurava tehnička izvedivost pristupa treće strane svim vrstama podataka koji su obuhvaćeni njezinim područjem primjene, bez obzira na to jesu li oni osobni ili neosobni. Njome se vlasniku podataka omogućuje i da odredi razumnu naknadu koju trebaju platiti treće strane, ali ne i korisnik, za sve troškove nastale pružanjem izravnog pristupa podacima koje stvara proizvod korisnika. Ako vlasnik podataka i treća strana ne mogu dogovoriti uvjete za izravan pristup, to ispitanika ni na koji način ne bi trebalo sprečavati da prava iz Uredbe (EU) 2016/679, uključujući pravo na prenosivost podataka, ostvari pravnim sredstvima u skladu s tom Uredbom. U tom kontekstu treba razumjeti da se u skladu s Uredbom (EU) 2016/679 vlasniku podataka ili trećoj strani ugovorom ne dopušta obrada posebnih kategorija osobnih podataka. (32)Pristup svim podacima koji su pohranjeni u terminalnoj opremi i kojima se pristupa s takve opreme podliježe Direktivi 2002/58/EZ i zahtijeva privolu pretplatnika ili korisnika u smislu te direktive, osim ako je nužan za pružanje neke usluge informacijskog društva koju je izričito zatražio korisnik ili pretplatnik (ili isključivo u svrhu prijenosa komunikacije). Direktivom 2002/58/EZ („Direktiva o e-privatnosti”) (i predloženom Uredbom o e-privatnosti) štiti se cjelovitost terminalne opreme korisnika s obzirom na uporabu kapaciteta obrade i pohrane te na prikupljanje informacija. Oprema interneta stvari smatra se terminalnom opremom ako je izravno ili neizravno povezana s nekom javnom komunikacijskom mrežom. (33)Kako bi se spriječilo iskorištavanje korisnika, treće strane kojima su podaci stavljeni na raspolaganje na zahtjev korisnika trebale bi obrađivati podatke samo u svrhe dogovorene s korisnikom i dijeliti ih s drugom trećom stranom samo ako je to nužno za pružanje usluge koju je zatražio korisnik. (34)U skladu s načelom smanjenja količine podataka treća strana trebala bi pristupati samo dodatnim informacijama koje su potrebne za pružanje usluge koju je zatražio korisnik. Nakon što treća strana dobije pristup podacima, trebala bi ih obrađivati isključivo u svrhe dogovorene s korisnikom, bez uplitanja vlasnika podataka. Korisniku bi trebalo biti jednako lako trećoj strani odbiti ili ukinuti pristup podacima kao što mu je bilo taj pristup odobriti. Treća strana ne bi trebala korisnika ni na koji način prisiljavati, zavaravati ili njime manipulirati, potkopavanjem ili narušavanjem autonomije, donošenja odluka ili izbora korisnika, među ostalim putem digitalnog sučelja s korisnikom. U tom se kontekstu treće strane pri dizajniranju svojih digitalnih sučelja ne bi trebale oslanjati na takozvane obmanjujuće obrasce (engl. dark patterns). Obmanjujući obrasci tehnike su koje se upotrebljavaju pri dizajniranju kojima se potrošače potiče ili dovođenjem u zabludu navodi na donošenje odluka koje za njih imaju negativne posljedice. Te manipulativne tehnike mogu se upotrebljavati da bi se korisnike, pogotovo ranjive potrošače, navelo da se počnu neželjeno ponašati, da bi ih se zavaravalo poticanjem da donesu odluke o transakcija u kojima će otkriti svoje podatke ili da bi se nerazumno utjecalo na korisnike usluge na način na koji se potkopava i narušava njihova neovisnost, donošenje odluka i izbor. Uobičajena i legitimna poslovna praksa koja je u skladu s pravom Unije ne bi se sama po sebi trebala smatrati obmanjujućim obrascem. Treće strane trebale bi ispunjavati svoje obveze u skladu s relevantnim pravom Unije, a posebno zahtjeve utvrđene u Direktivi 2005/29/EZ, Direktivi 2011/83/EU, Direktivi 2000/31/EZ i Direktivi 98/6/EZ. (35)Treće strane trebale bi se i suzdržati od uporabe podataka za profiliranje osoba, osim ako su takve aktivnosti obrade nužne za pružanje usluge koju je zatražio korisnik. Zahtjev za brisanje podataka kad više nisu potrebni za svrhu dogovorenu s korisnikom dopunjuje pravo ispitanika na brisanje podataka u skladu s člankom 17. Uredbe 2016/679. Ako je treća strana pružatelj usluge posredovanja u području podataka u smislu [Akta o upravljanju podacima], primjenjuju se zaštitne mjere za ispitanika predviđene tom uredbom. Treća strana podatke može upotrebljavati za razvoj novog i inovativnog proizvoda ili povezane usluge, ali ne i za razvoj konkurentnog proizvoda. (36)Novoosnovana poduzeća, mala i srednja poduzeća te poduzeća iz tradicionalnih sektora s manje razvijenim digitalnim kapacitetima teško mogu dobiti pristup relevantnim podacima. Svrha je ove Uredbe tim subjektima olakšati pristup podacima, istodobno osiguravajući da se odgovarajuće obveze primjenjuju u najvećoj mogućoj mjeri proporcionalno kako bi se izbjeglo opterećenje podacima. Istodobno se pojavio mali broj vrlo velikih poduzeća sa znatnom gospodarskom moći u digitalnom gospodarstvu stečenom prikupljanjem i objedinjavanjem golemih količina podataka i primjenom tehnološke infrastrukture za njihovu monetizaciju. Ta poduzeća uključuju društva koja pružaju osnovne usluge platforme koje kontroliraju cijele ekosustave platformi u digitalnom gospodarstvu i s kojima se postojeći ili novi tržišni subjekti ne mogu nadmetati ili im konkurirati. [Uredbom o pravednim tržištima neograničenog tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru (Akt o digitalnim tržištima)] nastoje se ispraviti te neučinkovitosti i neravnoteže tako što se Komisiji omogućuje da određenog pružatelja usluga odredi kao „nadzornika pristupa” te se određenim nadzornicima pristupa nameće niz obveza, uključujući zabranu kombiniranja određenih podataka bez privole i obvezu osiguravanja djelotvornih prava na prenosivost podataka u skladu s člankom 20. Uredbe (EU) 2016/679. U skladu s [Uredbom o pravednim tržištima neograničenog tržišnog natjecanja u digitalnom sektoru (Akt o digitalnim tržištima)] i s obzirom na jedinstvenu sposobnost tih poduzeća da pribave podatke, uključivanje takvih poduzeća koja su nadzornici pristupa kao korisnika prava na pristup podacima ne bi bilo potrebno za ostvarivanje cilja ove Uredbe, a bilo bi nerazmjerno u odnosu na vlasnike podataka koji podliježu takvim obvezama. To znači da poduzeće koje pruža osnovne usluge platforme i koje je određeno kao nadzornik pristupa ne može zatražiti pristup podacima korisnika generiranima uporabom proizvoda ili povezane usluge ili putem virtualnog asistenta na temelju odredaba Poglavlja II. ove Uredbe niti mu se takav pristup može odobriti. Trebalo bi se smatrati da poduzeće koje pruža osnovne usluge platforme te koje je određeno kao nadzornik pristupa u skladu s Aktom o digitalnim tržištima uključuje sve pravne subjekte skupine poduzeća u kojoj jedan pravni subjekt pruža osnovnu uslugu platforme. Nadalje, treće strane kojima se podaci stavljaju na raspolaganje na zahtjev korisnika ne smiju staviti podatke na raspolaganje određenom nadzorniku pristupa. Primjerice, treća strana ne smije nadzorniku pristupa u podugovor davati pružanje usluga. Međutim, to ne sprečava treće strane da se služe uslugama obrade podataka koje nudi određeni nadzornik pristupa. Isključenje određenih nadzornika pristupa iz područja primjene prava pristupa na temelju ove Uredbe ne sprečava ta poduzeća u nabavljanju podataka drugim zakonitim sredstvima. (37)S obzirom na trenutačno stanje tehnologije, nametanje dodatnih obveza povezanih s dizajnom proizvoda koje proizvode ili dizajniraju mikropoduzeća i mala poduzeća te povezane usluge koje ona pružaju predstavlja preveliko opterećenje. Međutim, to nije slučaj ako je mikropoduzeću ili malom poduzeću u podugovor dana proizvodnja ili dizajniranje proizvoda. U takvim situacijama poduzeće koje je sklopilo podugovor s mikropoduzećem ili malim poduzećem može na odgovarajući način podugovaratelju nadoknaditi štetu. Mikropoduzeće ili malo poduzeće ipak može podlijegati zahtjevima utvrđenima ovom Uredbom kao vlasnik podataka ako nije proizvođač proizvoda ili pružatelj povezanih usluga. (38)U ovoj su Uredbi sadržana opća pravila o pristupu primjenjiva u svim slučajevima u kojima je vlasnik podataka zakonom obvezan staviti podatke na raspolaganje primatelju podataka. Takav pristup trebao bi se temeljiti na poštenim, razumnim, nediskriminirajućim i transparentnim uvjetima kako bi se osigurala dosljednost prakse razmjene podataka na unutarnjem tržištu, uključujući među sektorima, te kako bi se potaknula i promicala poštena praksa razmjene podataka čak i u područjima u kojima takvo pravo na pristup podacima nije omogućeno. Ta opća pravila o pristupu ne primjenjuju se na obveze stavljanja podataka na raspolaganje na temelju Uredbe (EU) 2016/679. Ta pravila ne utječu na dobrovoljnu razmjenu podataka. (39)Na temelju načela ugovorne slobode strane bi u svojim ugovorima trebale i dalje moći slobodno pregovarati o konkretnim uvjetima za stavljanje podataka na raspolaganje, unutar okvira općih pravila pristupa za stavljanje podataka na raspolaganje. (40)Kako bi se osiguralo da su uvjeti za obvezni pristup podacima pošteni za obje strane, opća pravila o pravima pristupa podacima trebala bi polaziti od pravila o izbjegavanju nepoštenih ugovornih odredaba. (41)Kako bi se nadoknadio nedostatak informacija o uvjetima različitih ugovora, što primatelju podataka otežava procjenu jesu li uvjeti stavljanja podataka na raspolaganje nediskriminirajući, vlasnik podataka trebao bi dokazati da pojedina ugovorna odredba nije diskriminirajuća. Nije riječ o nezakonitoj diskriminaciji ako se vlasnik podataka služi različitim ugovornim odredbama za stavljanje podataka na raspolaganje ili različitom naknadom ako su te razlike opravdane objektivnim razlozima. Tim se obvezama ne dovodi u pitanje Uredba (EU) 2016/679. (42)Kako bi se potaknulo neprekidno ulaganje u generiranje vrijednih podataka, uključujući ulaganja u relevantne tehničke alate, u ovoj je Uredbi sadržano načelo da vlasnik podataka može zatražiti razumnu naknadu ako je zakonski obvezan staviti podatke na raspolaganje primatelju podataka. Te odredbe ne bi trebalo tumačiti kao plaćanje za same podatke, već, u slučaju mikropoduzeća te malih ili srednjih poduzeća, kao plaćanje za nastale troškove i ulaganja potrebna za stavljanje podataka na raspolaganje. (43)U opravdanim slučajevima, uključujući potrebu za zaštitom sudjelovanja potrošača i tržišnog natjecanja ili za promicanjem inovacija na određenim tržištima, pravom Unije ili nacionalnim zakonodavstvom kojim se provodi pravo Unije može se propisati regulirana naknada za stavljanje na raspolaganje određenih vrsta podataka. (44)Kako bi se mikropoduzeća te mala i srednja poduzeća zaštitila od prekomjernih gospodarskih opterećenja zbog kojih bi im bilo komercijalno preteško razviti i voditi inovativne poslovne modele, naknada za stavljanje podataka na raspolaganje koju trebaju platiti ne bi trebala biti veća od izravnih troškova stavljanja podataka na raspolaganje i ne bi trebala biti diskriminirajuća. (45)Izravni troškovi stavljanja podataka na raspolaganje troškovi su potrebni za reprodukciju podataka, širenje elektroničkim putem i pohranu, ali ne i troškovi prikupljanja ili izrade podataka. Izravni troškovi stavljanja podataka na raspolaganje trebali bi biti ograničeni na udio koji se može pripisati pojedinačnim zahtjevima, uzimajući u obzir da će vlasnik podataka morati trajno uspostaviti potrebna tehnička sučelja ili povezani softver te povezivost. Dugoročnim dogovorima između vlasnika podataka i primatelja podataka, primjerice putem modela pretplate, mogli bi se smanjiti troškovi povezani sa stavljanjem podataka na raspolaganje u redovitim ili ponavljajućim transakcijama u poslovnom odnosu. (46)Nije potrebno intervenirati u slučaju razmjene podataka između velikih poduzeća ili kad je vlasnik podataka malo ili srednje poduzeće, a primatelj podataka veliko poduzeće. U takvim se slučajevima smatra da su poduzeća sposobna pregovarati o bilo kakvoj naknadi ako je ona razumna, uzimajući u obzir čimbenike kao što su količina, oblik i priroda podataka te ponuda i potražnja za njima, kao i troškovi prikupljanja i stavljanja podataka na raspolaganje primatelju podataka. (47)Transparentnost je važno načelo kojim se osigurava da je naknada koju je zatražio vlasnik podataka razumna ili, u slučaju da je primatelj podataka mikropoduzeće ili pak malo ili srednje poduzeće, da ne premašuje troškove izravno povezane sa stavljanjem podataka na raspolaganje primatelju podataka i da se može pripisati pojedinačnom zahtjevu. Kako bi se primatelju podataka omogućilo da procijeni i provjeri je li naknada u skladu sa zahtjevima iz ove Uredbe, vlasnik podataka trebao bi mu pružiti dovoljno detaljne informacije za izračun naknade. (48)Osiguravanje pristupa alternativnim načinima rješavanja domaćih i prekograničnih sporova povezanih sa stavljanjem podataka na raspolaganje trebalo bi koristiti vlasnicima i primateljima podataka i time ojačati povjerenje u razmjenu podataka. U slučajevima u kojima se strane ne mogu dogovoriti o poštenim, razumnim i nediskriminirajućim uvjetima stavljanja podataka na raspolaganje, tijela za rješavanje sporova trebala bi im ponuditi jednostavno, brzo i jeftino rješenje.

(49)Kako bi se izbjeglo da se isti spor pokrene pred dvama tijelima za rješavanje sporova ili više takvih tijela, posebno u prekograničnom kontekstu, tijelo za rješavanje sporova trebalo bi moći odbiti zahtjev za rješavanje spora koji je već podnesen drugom tijelu za rješavanje sporova ili sudu neke države članice. (50)Strane u postupcima rješavanja sporova ne bi trebalo sprečavati u ostvarivanju njihovih temeljnih prava na djelotvoran pravni lijek i pošteno suđenje. Stoga odlukom o podnošenju spora tijelu za rješavanje sporova te strane ne bi trebalo lišiti prava na traženje pravne zaštite pred sudom neke države članice. (51)Ako jedna strana ima jači pregovarački položaj, postoji rizik da bi u pregovorima o pristupu podacima mogla iskoristiti takav položaj na štetu druge ugovorne strane i učiniti pristup podacima komercijalno manje održivim, a ponekad i gospodarski ograničavajućim. Takve ugovorne neravnoteže posebno štete mikropoduzećima te malim i srednjim poduzećima koja nemaju znatnu sposobnost pregovaranja o uvjetima pristupa podacima i možda nemaju drugog izbora nego prihvatiti ugovorne uvjete po načelu „uzmi ili ostavi”. Stoga nepoštene ugovorne odredbe kojima se uređuje pristup podacima i njihova uporaba ili odgovornost i pravni lijekovi za povredu ili raskid obveza povezanih s podacima ne bi trebale biti obvezujuće za mikropoduzeća i mala ili srednja poduzeća ako su im jednostrano nametnute. (52)U pravilima o ugovornim odredbama trebalo bi uzeti u obzir načelo ugovorne slobode kao ključni koncept u odnosima među poduzećima. Stoga se test za utvrđivanje nepoštenih uvjeta ne bi trebao primjenjivati na sve ugovorne odredbe, nego samo na one odredbe koje su jednostrano nametnute mikropoduzećima te malim i srednjim poduzećima. To se odnosi na situacije „uzmi ili ostavi” u kojima jedna strana postavlja određenu ugovornu odredbu, a mikropoduzeće ili pak malo ili srednje poduzeće ne može utjecati na sadržaj te odredbe unatoč pokušaju da se o njemu pregovara. Ugovorna odredba koju jednostavno postavlja jedna strana i koju mikropoduzeće ili pak malo ili srednje poduzeće prihvati odnosno odredba o kojoj su ugovorne strane pregovarale i naknadno postigle dogovor uz izmjene ne bi se trebala smatrati jednostrano nametnutom. (53)Nadalje, pravila o nepoštenim ugovornim odredbama trebala bi se primjenjivati samo na one elemente ugovora koji su povezani sa stavljanjem podataka na raspolaganje, odnosno ugovorne odredbe koje se odnose na pristup podacima i njihovu uporabu te odgovornost ili pravne lijekove za povredu i raskid obveza povezanih s podacima. Ostali dijelovi istog ugovora koji nisu povezani sa stavljanjem podataka na raspolaganje ne bi trebali podlijegati testu za ispitivanje nepoštenih uvjeta ugovora utvrđenom u ovoj Uredbi. (54)Kriteriji za utvrđivanje nepoštenih ugovornih odredaba trebali bi se primjenjivati samo na pretjerane ugovorne odredbe kojima se zloupotrebljava snažniji pregovarački položaj. Velika većina ugovornih odredaba koje su komercijalno povoljnije za jednu stranu u odnosu na drugu, uključujući one koje su uobičajene u ugovorima među poduzećima, uobičajen su izraz načela ugovorne slobode te se i dalje primjenjuju. (55)Ako se ugovorna odredba ne nalazi na popisu odredaba koje se uvijek smatraju nepoštenima ili se pretpostavlja da su takve, primjenjuje se opća odredba o nepoštenim uvjetima. U tom pogledu, odredbe navedene kao nepoštene trebale bi služiti kao mjerilo pri tumačenju opće odredbe o nepoštenosti. Naposljetku, model ugovornih odredaba za ugovore o razmjeni podataka među poduzećima koji Komisija treba razviti i preporučiti mogao bi biti koristan i komercijalnim stranama tijekom pregovora. (56)U iznimnim situacijama može biti potrebno da tijela javnog sektora ili institucije, agencije ili tijela Unije uporabe podatke u posjedu nekog poduzetnika kako bi odgovorile na izvanredna stanja ili u drugim iznimnim slučajevima. Organizacije koje provode istraživanja i organizacije koje financiraju istraživanja također bi se mogle organizirati kao tijela javnog sektora ili javnopravna tijela. Kako bi se ograničilo opterećenje poduzeća, mikropoduzeća i mala poduzeća trebala bi biti izuzeta od obveze pružanja podataka tijelima javnog sektora i institucijama, agencijama ili tijelima Unije u situacijama iznimne potrebe. (57)U slučaju izvanrednih stanja, kao što su izvanredna stanja u području javnog zdravlja, izvanredna s