EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 19.7.2022. COM(2022) 340 final IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU I EUROPSKOM PARLAMENTU Sažetak godišnjih izvješća o provedbi operativnih programa sufinanciranih iz Fonda europske pomoći za najpotrebitije u 2020.



1. UVOD Fondom europske pomoći za najpotrebitije (FEAD) nastoje se ublažiti najteži oblici siromaštva u EU-u kao što su oskudica hrane, siromaštvo djece i beskućništvo. Za razdoblje od 2014. do 2020. ukupna dostupna sredstva iz FEAD-a iznosila su 3,8 milijardi EUR (tekuće cijene). EU osigurava najviše 85 % sredstava, a države članice vlastitim sredstvima dopunjuju ostatak. Tako ukupna vrijednost Fonda iznosi otprilike 4,5 milijardi EUR. Države članice mogu se koristiti sredstvima Fonda na dva načina: ·za operativni program za hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć (OP I), i/ili ·za operativni program koji promiče socijalnu uključenost (OP II). Uz hranu i/ili osnovnu materijalnu pomoć nužne su i popratne mjere, primjerice obrazovne aktivnosti za promicanje zdrave prehrane te savjeti o pripremi i pohrani hrane, olakšavanje pristupa zdravstvenoj skrbi, psihološka i terapijska potpora, programi za stjecanje vještina, savjeti o upravljanju kućnim proračunom, društvene aktivnosti i aktivnosti razonode te pružanje pravnih usluga. U skladu sa svojom pravnom osnovom ovaj se sažetak temelji na nacionalnim izvješćima o provedbi iz 2020., koja je Komisija primila od država članica. Izvješće, kao i prethodnih godina, uključuje i dostupna kretanja i financijske informacije za razdoblje nakon 2020. Prema godišnjim izvješćima o provedbi FEAD-a za 2020. Fond je pomogao u ublažavanju negativnih učinaka pandemije bolesti COVID-19 na najpotrebitije te najgorih oblika siromaštva i socijalne isključenosti. Unatoč ograničenom proračunu FEAD je pokazao da se njime uspješno dopunjuju nacionalna nastojanja u suzbijanju materijalne oskudice te borbi protiv siromaštva i socijalne isključenosti. FEAD se osobito bavio pitanjima oskudice hrane, siromaštva djece i beskućništva. Zahvaljujući dodatnim fleksibilnostima za programe FEAD-a koje je omogućilo djelovanje kohezijske politike za izbjeglice u Europi (CARE) sredstva iz FEAD-a bit će ključna i za pružanje prijeko potrebne hrane i osnovne materijalne pomoći za osobe u bijegu iz Ukrajine. FEAD je u skladu sa strategijom Europa 2020. i Akcijskim planom za provedbu europskog stupa socijalnih prava (u nastojanju da se broj osoba kojima prijeti siromaštvo ili socijalna isključenost smanji za barem 15 milijuna do kraja 2030.) jer je usmjeren na promicanje socijalne uključenosti i zaštite. On nadopunjuje druge fondove EU-a, osobito ESF i Fond za azil, migracije i integraciju (FAMI), tako što je usmjeren na druge skupine ili pružanje komplementarnih mjera. Društvenu situaciju u kojoj je FEAD provođen 2020. obilježili su povećani izazovi u pogledu siromaštva i socijalne isključenosti zbog pandemije bolesti COVID-19. Procjenjuje se da je broj osoba kojima prijeti siromaštvo ili socijalna isključenost u EU-u 2020. iznosio 96,5 milijuna, što čini 21,9 % ukupnog stanovništva. To je povećanje od približno 900 000 ljudi u odnosu na 2019. Otprilike je 6,3 milijuna osoba istodobno bilo izloženo svim trima rizicima od siromaštva i socijalne isključenosti (prijetilo im je dohodovno siromaštvo, teška materijalna i socijalna oskudica te život u kućanstvima s vrlo niskim intenzitetom rada). U 2020. 38 milijuna osoba u EU-u nije si moglo priuštiti kvalitetan obrok svaki drugi dan, a u mnogim državama članicama dijelu stanovništva i dalje je neophodna pomoć u hrani. 1.1. Budući napredak FEAD je u okviru višegodišnjeg financijskog okvira za trenutačno razdoblje 2021.–2027. integriran u Europski socijalni fond plus (ESF+) kako bi se pojednostavilo financiranje i poboljšale sinergije tih fondova. Da bi se povećala potpora za socijalnu uključenost, Uredbom o ESF-u plus propisuje se da se barem 25 % sredstava iz dijela ESF-a plus pod podijeljenim upravljanjem treba dodijeliti za ciljeve povezane sa socijalnom uključenosti (u odnosu na 20 % u okviru ESF-a za razdoblje 2014.–2020.), uz najmanje 3 % dodatnih sredstava po državi članici za rješavanje problema materijalne oskudice, što je trenutačno glavni cilj FEAD-a. Kako bi podrška rješavanju problema materijalne oskudice bila što jednostavnija, na nju se primjenjuju posebna pravila. Kako se pokazalo u evaluaciji FEAD-a u sredini provedbenog razdoblja, dionici cijene i ističu potrebu za očuvanjem posebnih značajki Fonda kao što su: i. fleksibilnost i uglavnom blaži administrativni zahtjevi u odnosu na opće programe ESF-a te ii. uspostavljene mreže i operativni načini isporuke. Niski pragovi omogućuju pružanje pomoći osobama do kojih ne dopiru socijalne službe, kao što su beskućnici, novopridošli migranti ili migranti bez osobnih dokumenata te neke starije osobe izložene riziku od siromaštva. To omogućuje i brz odgovor na novonastale potrebe i krizne situacije. 1.2. Koordinacija FEAD-a na razini EU-a Kao i prethodnih godina, stručna skupina FEAD-a i dalje je bila glavni forum za razmjenu informacija o provedbi Fonda među upravljačkim tijelima. Sastala se dvaput 2019. i četiri puta 2020. kako bi razmotrila aspekte provedbe programa FEAD-a, osobito popratne mjere, donacije hrane, revizije, koordinaciju s drugim fondovima EU-a, pojednostavnjene mogućnosti obračuna troškova i e-vaučere. Na dnevnom redu sastanaka održanih 2020. bio je i odgovor na krizu povezanu s pandemijom bolesti COVID-19, uključujući odgovarajuće izmjene Uredbe o FEAD-u. Stručna skupina FEAD-a sastala se s tehničkom radnom skupinom ESF-a u listopadu i prosincu 2020. Kako bi se poboljšali odnosi s dionicima, 2020. i 2021. aktivnosti uzajamnog učenja za Zajednicu FEAD-a zamijenile su prethodne sastanke Mreže FEAD-a. U tom su razdoblju održana tri tematska internetska seminara, tri razmjene među kolegama i dvije konferencije, za vrijeme kojih se raspravljalo o preostalim izazovima provedbe i mogućnostima koje nudi ESF+. Konkretno, na seminarima i razmjenama među kolegama raspravljalo se o sljedećem:

·obilježjima novih krajnjih primatelja mjera koje se financiraju u okviru FEAD-a i novih praksi koje su primjenjivane za vrijeme krize uzrokovane bolešću COVID-19, ·mogućim integriranim pristupima za potporu socijalne uključenosti krajnjih primatelja, ·praćenju i uključivanju, ·popratnim mjerama za socijalnu uključenost za vrijeme pandemije i nakon nje, ·provedbi programa za vaučere/e-vaučere, ·uključenosti i ulozi dionika i krajnjih primatelja. 2. NAPREDAK U PROVEDBI OPERATIVNIH PROGRAMA 2.1. Financijska provedba Ukupni prihvatljivi javni rashodi namijenjeni pomoći u okviru FEAD-a povećali su se sa 608 milijuna EUR u 2019. na 643 milijuna EUR u 2020. Krajem 2020. ukupni dodijeljeni iznosi (za razdoblje 2014.–2020.) iznosili su gotovo 3,9 milijardi EUR, odnosno 85 % ukupnih sredstava programâ (što uključuje sredstva EU-a i nacionalno sufinanciranje). Korisnicima je 2020. isplaćen iznos od približno 552,2 milijuna EUR, što je znatno povećanje u odnosu na razine iz prethodnih godina (478,5 milijuna EUR u 2019., 501,2 milijuna EUR u 2018., 412,8 milijuna EUR u 2017. i 435,2 milijuna EUR u 2016.). Povećanje je uglavnom posljedica ponovnog početka provedbe u Rumunjskoj 2020. Odražava i povećanu potražnju zbog pandemije bolesti COVID-19. Prema podacima iz 2020. izbijanje bolesti COVID-19 rezultiralo je time da su države članice prijavile manje rashode. U drugom tromjesečju 2020. oni su iznosili 51 milijun EUR, što je više nego upola manje od odgovarajućeg iznosa za 2019. (128 milijuna EUR). Ipak, situacija se popravila u drugom dijelu godine. Na kraju je ukupan iznos FEAD-a prijavljen 2020. bio tek nešto manji od ukupnog iznosa prijavljenog 2019. (549 milijuna EUR, u usporedbi s 573 milijuna EUR 2019.). Ukupni iznos plaćen za FEAD u 2021. povećao se na 621 milijun EUR zbog dodatnih sredstava (81 milijun EUR) koja su postala dostupna u okviru inicijative REACT-EU. Pokazalo se da je FEAD prilagodljiv i da može brzo odgovoriti na novonastale potrebe kao što je kriza uzrokovana bolešću COVID-19. Uredba o FEAD-u izmijenjena je u travnju 2020. u okviru inicijative CRII+, što je omogućilo upotrebu neizravnih načina isporuke, npr. vaučera ili kartica (radi smanjenja opasnosti od zaraze), i kupnju osobne zaštitne opreme za organizacije koje pružaju pomoć u okviru FEAD-a. Nadalje, izmjenama se državama članicama omogućilo financiranje cjelokupnog iznosa za jednu obračunsku godinu. Do kraja 2021. izmijenilo se 12 programa FEAD-a: osam izmjena učinjeno je radi omogućivanja financiranja cjelokupnog iznosa, a četiri radi uvođenja hitnih mjera kao odgovor na pandemiju bolesti COVID-19. Daljnje izmjene Uredbe o FEAD-u prihvaćene su u veljači 2021. kao dio Komisijina plana oporavka u okviru inicijative REACT-EU. Tim se izmjenama državama članicama omogućuje da dodijele dodatna sredstva za programe u okviru ESF-a, FEAD-a i Europskog fonda za regionalni razvoj. Dodatna sredstva mogu dopuniti postojeću pomoć, poput pomoći u hrani i/ili osnovne materijalne pomoći te projekata socijalne uključenosti. Trebaju biti u skladu s posebnim potrebama svake države članice te se njima treba uzeti u obzir povećan broj potrebitih osoba nakon izbijanja pandemije bolesti COVID-19. U okviru inicijative REACT-EU 2021. izmijenjeno je 13 operativnih programa (Austrija, Belgija, Bugarska, Estonija, Francuska, Hrvatska, Italija, Latvija, Luksemburg, Rumunjska, Slovačka, Slovenija i Španjolska), s ukupnom nadopunom od 506 milijuna EUR. Uredba o FEAD-u izmijenjena je 6. travnja 2022. u okviru djelovanja kohezijske politike za izbjeglice u Europi (CARE). Državama članicama i regijama sad je omogućena veća fleksibilnost u upotrebi FEAD-a za pružanje hitne potpore osobama u bijegu iz Ukrajine nakon invazije Ruske Federacije. Konkretno, državama članicama omogućeno je da, po potrebi, izmijene određene elemente programa radi rješavanja krize i da jednostavno o tome obavijeste Komisiju umjesto da zahtijevaju njezino odobrenje. Nadalje, predviđen je i raniji datum od kojeg te aktivnosti mogu zadovoljavati uvjete, točnije 24. veljače 2022. Konačno, proširuje se mogućnost cjelokupnog financiranja koje pruža EU za obračunsku godinu koja počinje 1. srpnja 2021. i završava 30. lipnja 2022. Osim toga, 12. travnja donesena je uredba koja nadopunjuje CARE. Ta izmjena osigurat će likvidnost i ubrzati pristup sredstvima za korisnike, što će se ostvariti pružanjem dodatnih 3,5 milijardi EUR pretfinanciranja u tranši za 2021. inicijative REACT-EU za FEAD i programe kohezijske politike za koje se odvajaju sredstva te inicijative. 2.2. Provedba na terenu Pomoć pružena u okviru FEAD-a i profil krajnjih primatelja U 2020. 27 država članica uspješno je pružalo pomoć u okviru FEAD-a i ostvarilo dobar napredak u postizanju njegovih ciljeva. Najviše država članica (23 od 27) dijelilo je pomoć u hrani i/ili osnovnu materijalnu pomoć uz popratne mjere (OP I – tablica 1.). Četiri države članice nastavile su provoditi programe socijalne uključenosti (OP II – tablica 1.). Table 1.Vrsta pomoći pružene 2020. OP Vrsta pomoći Država članica OP I Hrana BE, BG, EE, ES, FI, FR, MT, PL, PT, SI, SK (11) Osnovna materijalna pomoć AT (1) Oboje CZ, EL, HR, HU, IE, IT, LT, LU, LV, RO (10) OP II Socijalna uključenost DE, DK, NL, SE (4) Izvor: SFC2014

U okviru FEAD-a 2020. gotovo 15 milijuna osoba primilo je pomoć u hrani (povećanje u odnosu na 12,2 milijuna 2019.), otprilike 1,96 milijuna osoba primilo je materijalnu pomoć (povećanje u odnosu na 800 000 u 2019.) te je 30 000 osoba primilo pomoć u vezi sa socijalnom uključenosti, isto kao i 2019. Povećanja su uglavnom posljedica ponovnog početka provedbe u Rumunjskoj. No ona odražavaju i zdravstvenu krizu uzrokovanu bolesti COVID-19, koja je pogoršala uvjete za postojeće ranjive osobe koje primaju pomoć u okviru FEAD-a, dok su pomoć u hrani tražile i nove osobe, uključujući osobe na nesigurnim radnim mjestima (npr. kratkoročni ugovori, privremeni ili neformalni rad), samozaposlene osobe te studente u nepovoljnom položaju. Najveća povećanja broja krajnjih primatelja zabilježena su u Francuskoj (714 000 više nego 2019.), Italiji (597 000 više), Španjolskoj (268 000 više) i Mađarskoj (113 000 više). S druge strane, u osam država članica zabilježen je smanjen broj krajnjih primatelja, osobito u Hrvatskoj (smanjenje od 175 000 primatelja, što je 88 % manje nego 2019.), Slovačkoj (145 000 ili 51 % manje) te Cipru (1 800 ili 76 % manje), kao i u Danskoj i Nizozemskoj. Slika 1. Broj osoba koje primaju pomoć u hrani i/ili osnovnu materijalnu pomoć (u milijunima) Izvor: SFC2014 Slika 2. Ukupan broj osoba koje primaju pomoć u pogledu socijalne uključenosti Izvor: SFC2014 Profil ciljnih skupina ostao je uglavnom stabilan, iako s malim promjenama. Prema procjenama partnerskih organizacija, 2020. otprilike 47 % krajnjih primatelja bile su žene (dva postotna boda manje nego 2019.), 28 % djeca u dobi od 15 godina ili manje, otprilike 10 % migranti, sudionici stranog podrijetla ili manjine, 10 % osobe u dobi od 65 godina ili više (dva postotna boda više nego 2019.), 6 % beskućnici i 6 % osobe s invaliditetom. Djeca su 2020. činila otprilike 28 % primatelja pomoći u hrani, osnovne materijalne pomoći ili pomoći u pogledu socijalne uključenosti. Taj se udio blago smanjio u odnosu na 30 % iz 2019. U nekoliko država članica najveći udio pomoći u hrani primila su djeca – osobito u Hrvatskoj (93 %), Mađarskoj i Malti (60 %) te Češkoj (52 %). Nadalje, djeca su bila jedini primatelji osnovne materijalne pomoći u Cipru, Irskoj i Mađarskoj, dok su u Austriji činila najveću skupina primatelja (85 % krajnjih primatelja). Otprilike 10 % krajnjih primatelja bili su migranti, osobe stranog podrijetla ili manjine. Međutim, radi zaštite podataka izvješća ne sadržavaju uvijek podatke o migrantima koji primaju pomoć (Francuska, Grčka i Slovačka), stoga je taj udio možda i veći. Migranti su općenito najveća skupina, a zatim slijede izbjeglice i tražitelji azila. Procjenjuje se da je među krajnjim primateljima pomoći u okviru FEAD-a bilo 6 % beskućnika, što znači da je taj udio ostao uglavnom stabilan. Međutim, broj beskućnika posebno je teško procijeniti jer nisu registrirani i obično nisu voljni davati osobne podatke. U Češkoj, Francuskoj i Irskoj među krajnjim primateljima pomoći u hrani bilo je više od 13 % beskućnika. U Italiji je udio beskućnika koji primaju pomoć u hrani bio relativno malen (3 %), ali beskućnici su bili najveća skupina koja prima osnovnu materijalnu pomoć (66 % svih krajnjih primatelja). I Češka je imala relativno velik udio beskućnika među krajnjim primateljima osnovne materijalne pomoći (21 %). Osobe s invaliditetom činile su otprilike 6 % krajnjih primatelja. Najveći udio osoba s invaliditetom koje primaju pomoć u hrani imale su Bugarska i Mađarska (31 %), Rumunjska (20 %) te Poljska i Latvija (17 %). U Francuskoj, Italiji, Malti i Portugalu taj je udio bio 1 % ili manji. S druge strane, udio osoba s invaliditetom koje primaju materijalnu pomoć bio je relativno velik u Latviji, Rumunjskoj i Litvi (od 13 % do 17 %). Box 1.Nacionalni primjeri pomaganja djeci Latvija: nadovezujući se na 2019., Latvija je 2020. pružala posebnu pomoć djeci. To uključuje: i. tri vrste paketa s hranom za dojenčad i malu djecu na temelju dobi, ii. četiri različite vrste paketa higijenskih proizvoda za dojenčad i malu djecu u dobi od 0 do 24 mjeseca, na temelju dobi, iii. pojedinačna obrazovna pomagala za djecu u dobi od pet do deset godina i iv. pojedinačna obrazovna pomagala za djecu u dobi od 11 do 16 godina. Kako bi se spriječila diskriminacija, Latvija posebno osigurava da školski pribor (kao što su školske torbe) ne sadržava obojane oblike i crteže kojima se potiču stereotipne predodžbe roda. Rumunjska: djeca, osobito ona u najnepovoljnijem položaju, čine većinu krajnjih primatelja programa FEAD-a. Primaju posebnu pomoć koja uključuje: i. pakete za osobnu higijenu, ii. elektroničke vaučere za pomoć u obrazovanju (za djecu u nepovoljnom položaju koja ispunjavaju uvjete) radi sprečavanja prekida i ranog napuštanja školovanja u predškolskom, osnovnoškolskom i nižem srednjoškolskom obrazovanju. Za 2020. predviđeno je i pružanje paketa za novorođenčad. Međutim, ta se mjera nije mogla provesti zbog pandemije bolesti COVID-19. Cipar: u veljači 2018. proces pružanja materijalne pomoći primateljima započeo je provedbom programa „miraz novorođenčeta” (prika tou morou) za bebe rođene nakon 1. siječnja 2017. Program se provodi na zadovoljavajući način i prema planu. Osnovni proizvodi za novorođenčad uključuju krevete, pelene i madrace. Pružanje tih osnovnih proizvoda nije se prekinulo unatoč izazovima uzrokovanima bolesti COVID-19, ali došlo je do određenih promjena u načinu isporuke proizvoda kako bi se zajamčili sigurnost i zdravlje svih uključenih. OP I – pomoć u hrani Nakon tri godine u kojima se neznatno smanjila u pogledu količine pomoć u hrani znatno se povećala 2020. te dosegla 428 000 tona (povećanje od 345 000 tona u odnosu na 2019.). Ukupna količina u razdoblju 2014.–2020. iznosila je više od 2 460 000 tona hrane. Od 23 države članice koje provode OP I otprilike su dvije trećine povećale ili održale količinu podijeljene hrane. Povećanja u postocima bila su osobito velika u Portugalu (+123 %), Italiji (+77 %), Poljskoj (+55 %) i Estoniji (+36 %), uz Rumunjsku koja je prvi put od 2016. prijavila pozitivan iznos. Najveća smanjenja, ponovno u postocima, zabilježena su u Hrvatskoj (–79 %) i Slovačkoj (–64 %), dok je Češka zaustavila pružanje pomoći u hrani. Estonija je 2020. uz pomoć svoje partnerske organizacije (Estonian Food Bank) prvi put provela pružanje donacija hrane. Slika 3. Pružena pomoć u hrani u razdoblju 2014.–2019. (u tisućama tona) po državi članici

Izvor: SFC2014 Više od polovine (57 %) ukupno podijeljene hrane 2020. sastojalo se od mliječnih proizvoda, kao i brašna, kruha, krumpira i drugih škrobnih proizvoda. Udio mliječnih proizvoda (31 % od ukupnog broja) bio je osobito visok u Francuskoj (50 %), Španjolskoj (47 %) i Sloveniji (46 %). Udio brašna, kruha, krumpira i drugih škrobnih proizvoda (26 % od ukupnog broja) činio je većinu hrane podijeljene u Finskoj, Slovačkoj, Rumunjskoj, Latviji i Malti (u rasponu od 62 % u Finskoj do 50 % u Malti), dok su u Italiji ti proizvodi s 49 % činili najveću pojedinačnu skupinu hrane. Voće i povrće s udjelom od 18 % bili su treća kategorija prema postotku, s posebno visokim udjelima u Portugalu (38 %), Malti (36 %), Bugarskoj (33 %) te Poljskoj i Irskoj (obje države 28 %). Sve su preostale kategorije (meso, jaja, riba i morski plodovi; masnoće i ulja; gotova i druga hrana) iznosile otprilike 7–8 % od ukupnog broja, dok je šećer iznosio 3 %. Cijena podijeljene hrane po osobi bitno se razlikuje među državama članicama i od jedne godine do druge. To je uglavnom posljedica količine i vrste podijeljenih proizvoda (npr. visok udio svježih proizvoda) te intenziteta pomoći. Udio prehrambenih proizvoda sufinanciranih iz FEAD-a u ukupnoj količini hrane koju su podijelile partnerske organizacije iznosio je otprilike 50 % od ukupnog broja. Taj udio iznosi od manje od 25 % u Francuskoj, Luksemburgu i Finskoj do ukupne podijeljene hrane u Bugarskoj, Mađarskoj i Španjolskoj. Svaka od 21 države članice koja distribuira hranu podijelila je hranu u standardiziranim paketima. Četrnaest država članica osiguralo je i obroke: Belgija, Bugarska, Češka, Finska, Grčka, Hrvatska, Irska, Italija, Latvija, Mađarska, Poljska, Slovačka i Španjolska. OP I – osnovna materijalna pomoć Osnovnu materijalnu pomoć 2020. pružalo je 12 država članica. To su bile Austrija, Cipar, Češka, Grčka, Hrvatska, Irska, Italija, Latvija, Litva, Luksemburg, Mađarska i Rumunjska. Popis je sličan onom iz 2019. s izuzetkom Rumunjske, koja nije pružala osnovnu materijalnu pomoć, i Slovačke, koja ju je prestala pružati 2020., kao što je spomenuto. Količina osnovne materijalne pomoći nastavila se znatno povećavati. Države članice 2020. pružile su osnovnu materijalnu pomoć u vrijednosti od 69,2 milijuna EUR, što je povećanje u odnosu na 19,2 milijuna 2019. (što je već bilo povećanje od 42 % u odnosu na 2018. i 44 % u odnosu na 2017.). Povećanje je posljedica prilično raširenog povećanja pružanja materijalne pomoći u nekoliko država članica. Povećanja su posebno bila izražena u Austriji, Češkoj, Grčkoj, Latviji i, najvažnije, Italiji (više nego peterostruko povećanje) te u Rumunjskoj, koja je odgovorna za veliku većinu materijalne pomoći podijeljene u EU-u (41,2 milijuna EUR). Osnovna materijalna pomoć znatno se smanjila u Hrvatskoj (s 2,2 milijuna EUR na 368 000 EUR) te u manjoj mjeri u Litvi i Luksemburgu, uz Slovačku koja je prekinula distribuciju. Školski pribor i proizvodi za osobnu njegu za obitelji s djecom i dalje su bili glavni artikli u okviru osnovne materijalne pomoći podijeljene putem FEAD-a. U 2020. artikli koji su se dijelili obiteljima s djecom uključivali su pisaći i školski pribor (Austrija, Grčka, Hrvatska, Irska, Latvija i Mađarska), školske torbe (Austrija, Grčka, Hrvatska i Latvija), pakete za njegu dojenčadi (Cipar, Grčka, Hrvatska, Irska, Latvija i Mađarska), sportsku opremu (Grčka i Hrvatska) i odjeću (Grčka, Hrvatska i Italija). U Grčkoj, Latviji, Luksemburgu i Mađarskoj dijelili su se i artikli kao što su deterdžent za pranje rublja, kreme i sapuni za dojenčad i malu djecu, vlažne maramice i pelene. Češka, Hrvatska, Latvija, Litva, Mađarska, Poljska, Portugal i Rumunjska dijelile su i higijenske pakete sa zaštitnom opremom, koja je uključivala maske, proizvode za dezinfekciju itd., a kako bi se spriječilo širenje bolesti COVID-19. U Italiji su na beskućnike usmjerene posebne potpore za stanovanje, no beskućnici su primili pomoć i u Češkoj i Grčkoj – pruženi su im proizvodi za osobnu njegu i druge potrepštine. U Češkoj i Italiji primili su i kuhinjsku opremu (osobe koje su bile u postupku preseljenja ili u neizvjesnoj stambenoj situaciji) i odjeću, a u Češkoj, Grčkoj i Italiji primili su vreće za spavanje i pokrivače. Slika 4. Ukupna novčana vrijednost robe za razdoblje 2014.–2020. po vrsti Izvor: SFC2014 Slika 5. Ukupna novčana vrijednost robe za razdoblje 2014.–2020. po državi članici Izvor: SFC2014 OP I – popratne mjere U skladu s Uredbom o FEAD-u države članice koje su 2020. provodile programe OP I provodile su i popratne mjere. Međutim, kriza uzrokovana bolešću COVID-19 znatno je otežala provedbu popratnih mjera u okviru programa FEAD-a, a njihova je provedba općenito bila neravnomjerna među državama članicama. S druge strane, provedene su dodatne popratne mjere da bi se riješili aktualni problemi uslijed pandemije. Na primjer: -u nekoliko država članica pružene su informacije o mjerama opreza u kontekstu pandemije, uključujući Austriju, Bugarsku, Finsku, Grčku, Italiju i Mađarsku, -u pojedinim državama članicama upravljačka su tijela u popratne mjere posebno uključila psihološku potporu radi ublažavanja utjecaja pandemije bolesti COVID-19 i povezanih socijalnih ograničenja na mentalno zdravlje (npr. Francuska, Grčka, Poljska, Rumunjska i Slovenija),

-zbog široko rasprostranjenih mjera ograničavanja kretanja u državama članicama uloga digitalnih tehnologija postala je vrlo važna. Litva, Mađarska, Malta i Poljska provodile su aktivnosti za unapređenje digitalnih vještina u području obrazovanja i zapošljavanja, kao i za osiguranje djelovanja socijalnih službi i održavanje veza u obitelji i/ili zajednici. Osim toga, većina država članica nastavila je s provedbom kombinacije popratnih mjera, a tek se nekoliko njih odlučilo usmjeriti na samo jednu ili dvije aktivnosti. Međutim, primijećeno je da su 2020. zbog bolesti COVID-19 popratne mjere smanjene u nekoliko država članica, poput Estonije i Irske. S druge strane, Rumunjska je 2020. znatno povećala provedbu popratnih mjera u okviru FEAD-a. U Latviji je 2020. zabilježeno povećanje od 10 % (112 popratnih mjera više) u odnosu na 2019., ali i smanjenje od 11 % (677 osoba) u broju primatelja popratnih mjera. Popratne mjere provedene 2020. uključivale su: ·pružanje savjeta o pripremi i pohrani hrane (BE, BG, CZ, ES, FI, FR, HR, LT, LV, MT, PL, PT i SK), ·obrazovne aktivnosti ili informacije za promicanje zdrave prehrane i životnog stila, npr. radionice kuhanja (BE, BG, CZ, EL, ES, FI, FR, HR, IT, LT, LU, LV, PT, PL, RO i SK), ·pružanje savjeta o smanjenju rasipanja hrane (BG, CZ, ES, FI, LU, LV, PL i PT), ·pružanje savjeta o osobnoj higijeni (BE, BG, EL, HR, HU, LV, RO i SK), ·upućivanje odgovarajućim službama (npr. socijalnim/administrativnim) (BE, BG, CZ, EE, FI, FR, IE, IT, LU, LV, PT i SK), ·savjetovanje i radionice, osobito radi poboljšanja integracije u obrazovanje ili na tržište rada (BG, CY, CZ, EL, FI, FR, IE, IT, LT, MT, RO i SI), ·obrazovne aktivnosti i osposobljavanje/programi za stjecanje vještina (EL, FR, MT, PL, RO i SI), ·olakšavanje pristupa zdravstvenoj skrbi (BG, ES, FI, FR, HU, IE, IT, LV i RO), ·psihološka i terapijska potpora (CZ, EL, FI, FR, HU, IT, LT, PL, RO i SI), ·pružanje savjeta o upravljanju kućnim proračunom (BG, CZ, EL, FR, HR, IE, IT, LT, LV, MT, PL, PT i SK), ·posebni savjeti o održavanju i/ili obnavljanju veza u obitelji/zajednici, uključujući rješavanje sukoba, pomoć za roditeljstvo, pomoć za kućnu njegu (BG, CY, FR, IE, LT, LV i PL), ·društvene aktivnosti i aktivnosti razonode (CZ, FI, FR, LV, LU, MT, PL i SI), ·pružanje pravnih usluga (CZ, FR, IT, LT, PL i RO), ostale popratne aktivnosti (AT, BE, BG, CY, CZ, EE, ES, FI, FR, IE, EL, IT, LU, MT, PL, PT, RO i SI), koje većinom uključuju usluge osobne potpore, skrb za odrasle, socijalni prijevoz, olakšavanje pristupa stanovanju ili skloništu, potporu za pristup pravima i potporu u školi. Slika 6. Vrste popratnih mjera provedenih 2019. (n = 23)

Box 2.Upotreba sredstava za tehničku pomoć u kontekstu pandemije Brojne države članice, uključujući Litvu, Luksemburg, Poljsku, Rumunjsku i Sloveniju, mobilizirale su sredstva za tehničku pomoć posebno radi rješavanja različitih problema nastalih zbog pandemije bolesti COVID-19. Upravljačka tijela u Bugarskoj, Litvi i Poljskoj odlučila su upotrijebiti dio sredstava dodijeljenih za tehničku pomoć za kupnju zaštitne opreme za osoblje i volontere koji su izravno uključeni u pružanje pomoći u hrani. U Luksemburgu je tehnička pomoć upotrebljavana za provedbu istraživanja o operativnim programima i krajnjim primateljima FEAD-a u sredini provedbenog razdoblja, kao i za prilagodbu softvera za kupnju na daljinu za primatelje koji se smatraju ugroženima za vrijeme pandemije. U Latviji su sredstva za tehničku pomoć mobilizirana kako bi se osigurao kontinuitet mjera za ravnotežu između poslovnog i privatnog života, kao i za pristup poslu, uz očuvanje načela rodne ravnopravnosti i nediskriminacije. Države članice, uključujući Rumunjsku i Sloveniju, posebno su upotrebljavale sredstva za tehničku pomoć da bi podržale provedbu i operacije FEAD-a. U Rumunjskoj je tehnička pomoć upotrebljavana za potporu općoj provedbi FEAD-a tako što se pružala logistička podrška – primjerice zapošljavanjem ugovornog osoblja, osiguravanjem potrebne opreme i zaštitom operativnog osoblja. U nekoliko država članica uočeno je i da je dio proračuna namijenjenog posebnom operativnom programu preraspodijeljen na posebne mjere. U Slovačkoj je dio neupotrijebljenog proračuna izvorno dodijeljenog drugim mjerama preraspodijeljen kako bi se podržalo pružanje higijenskih paketa krajnjim primateljima u kontekstu pandemije bolesti COVID-19. OP II – socijalna uključenost Države članice programa OP II (Danska, Nizozemska, Njemačka i Švedska) nastavile su 2020. provoditi mjere za socijalnu uključenost unatoč tome što je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 imala znatan negativan učinak na aktivnosti u svim državama članicama. Njemačka je nastavila pružati pomoć novopristiglim odraslim osobama i beskućnicima te poboljšavati njihov pristup mjerama savjetovanja i potpore. U okviru posebnog cilja A pomoć je primilo 4 275 djece imigranata predškolske dobi do sedam godina. Barem jednu ponudu ranog obrazovanja prihvatilo je 3 767 djece imigranata. To odgovara pokazatelju rezultata od 88,11 %. U okviru posebnog cilja B savjet je dobilo 5 365 beskućnika i osoba kojima prijeti beskućništvo. Pomoć proizašlu iz savjetovanja i mentorstva koju pruža barem jedna socijalna služba mogle su dobiti 4 373 osobe (81,56 % ukupnog broja). Aktivnosti u Danskoj proširene su da bi se poboljšali uvjeti za beskućnike – uključujući one iz drugih zemalja EU-a koji imaju dozvole za boravak u Danskoj. Premda su se projektne aktivnosti nastavile u razdoblju ograničenja povezanih s bolesti COVID-19, pandemija se pokazala izazovom, a broj sudionika naglo se smanjio: sa 757 u 2019. na 277 u 2020. Bolest COVID-19 imala je najveći učinak na udruge koje rade s migrantima jer su se mnogi vratili u zemlju podrijetla. U Nizozemskoj je izbijanje krize uzrokovane bolešću COVID-19 uvelike pogodilo projekt „Starije osobe u susjedstvu”, ali on se pokazao osobito vrijednim. Projektom se nastoji ublažiti socijalna isključenost osoba starijih od 65 godina koje se nalaze u nepovoljnom položaju. Glavne su kontaktne točke lokalne knjižnice, ali one su se redovito zatvarale. Međutim, aktivnosti za stjecanje digitalnih vještina u kojima su sudionici prethodno sudjelovali isplatile su se za trajanja mjera ograničenog kretanja i omogućile su nastavak internetskih aktivnosti. Stoga je projekt bio uspješan u održavanju osjećaja socijalne uključenosti postojećih sudionika. U nekim su slučajevima i sami sudionici preuzeli inicijativu za nastavak susreta na otvorenom. U konačnici su knjižnice koje sudjeluju u programu ipak uspjele doći do novih sudionika, premda se broj smanjio s 579 na 366, s ukupnim brojem od 3 219 za razdoblje 2014.–2020. Izjavile su i da namjeravaju nastaviti s projektom tako što će upotrebljavati vlastita sredstva nakon završetka financiranja u okviru FEAD-a. Programi za socijalnu uključenost u Švedskoj uključuju dvije vrste potpore: promicanje zdravlja i osiguravanje osnovnih informacija o švedskom društvu, a namijenjene su ugroženim osobama iz drugih zemalja EU-a ili EGP-a. Broj sudionika naglo se povećao s 658 sudionika 2019. na 1 175 u 2020. Ukupan broj sudionika za razdoblje 2014.–2020. dosegao je 3 849. Glavne ciljne skupine uključuju beskućnike (ili osobe kojima prijeti beskućništvo), migrante, osobe stranog podrijetla, manjine i žene. Te skupine zajedno čine više od 90 % krajnjih primatelja programa FEAD-a. 2.3. Prepreke u provedbi FEAD je na dobrom putu da postigne svoje ciljeve. Međutim, i dalje je ostalo nekoliko prepreka u provedbi, poput problema s kapacitetima partnerskih organizacija i logističkih problema uglavnom povezanih s pandemijom bolesti COVID-19. Oni su se djelomično riješili povećanom fleksibilnošću i smanjenim administrativnim opterećenjem koje su donijele izmjene FEAD-a 2020., a što je omogućilo upotrebu elektroničkih vaučera za dostavljanje pomoći u hrani (Poljska, Rumunjska) i osnovne materijalne pomoći (Litva, Luksemburg, Rumunjska), pružanje osobne zaštitne opreme (čime se smanjuje opasnost od zaraze) i cjelokupno financiranje mjera za obračunsku godinu 2020.–2021. Za suočavanje s novim izazovima ključnom se pokazala i jaka suradnja između upravljačkih tijela i partnerskih organizacija. Prepreke u provedbi zabilježene su u više od 20 država članica. Većina država članica (uključujući BE, CY, CZ, EE, ES, EL, FI, FR, HR, IE, IT, LT, LU, LV, MT, PL, PT, RO, SE, SI i SK) izvijestila je da su pandemija bolesti COVID-19 i njezin učinak na različitim razinama prouzročili znatne prepreke u provedbi programa FEAD-a 2020. -U velikom broju tih država članica uočena je obustava provedbe aktivnosti uzrokovana mjerama ograničenja kretanja i restrikcijama. U nekim je slučajevima nedostatak osoblja doveo do zatvaranja nekih distribucijskih centara (Belgija, Irska, Luksemburg). Međutim, u većini država članica napravljene su prilagodbe kako bi se omogućio nastavak dijeljenja hrane unatoč ograničenjima. Krajnjim je primateljima uglavnom omogućeno primanje pomoći u hrani u određeno vrijeme i na određenom mjestu, ili na druge načine (u BE, CY, CZ, EE, ES, EL, FI, FR, HR, IE, IT, LT, LU, LV, MT, PL, PT, RO, SI i SK). Primjerice, pomoć u hrani i materijalna pomoć dostavljala se u domove krajnjih primatelja ili davala prema individualnim dogovorima ili putem vaučera za hranu (Poljska, Rumunjska) da bi se spriječila prevelika gužva u distribucijskim centrima. Slično tome, u nekim državama članicama popratne su mjere prilagođene novim izazovima (npr. u Nizozemskoj, gdje su aktivnosti provođene i fizički i na daljinu), dok su u drugima (npr. u Poljskoj) ukinute. -Pandemija je izravno izazvala kašnjenja i poteškoće u provedbi distribucije hrane i materijalne pomoći u Belgiji, Bugarskoj, Češkoj, Danskoj, Francuskoj, Grčkoj, Hrvatskoj, Malti, Poljskoj, Portugalu i Rumunjskoj. Izazovi su zabilježeni osobito u pogledu dostave određenih prehrambenih proizvoda (Luksemburg, Poljska) zbog ograničene dostupnosti sirovina na tržištu i kašnjenja u proizvodnom procesu. Osim toga, nedostatak osoblja u Poljskoj uzrokovao je poteškoće u provedbi ugovora, na primjer s prijevozničkim poduzećima, što je dovelo do poteškoća u pružanju određenih proizvoda. Slovačka je izvijestila o poteškoćama u nekim povremenim slučajevima kad krajnji primatelji mijenjaju stalnu adresu i odbijaju pomoć. Kao i prethodnih godina fleksibilnost FEAD-a i jaka suradnja upravljačkih tijela i partnerskih organizacija pomogle su zemljama da prevladaju mnoge od tih prepreka. U nekim je državama članicama (kao što su Belgija, Danska, Francuska, Irska, Italija, Njemačka i Švedska) upravljačko tijelo održavalo redovite sastanke, uživo ili putem interneta, s partnerskim organizacijama i relevantnim dionicima radi rasprave o provedbi programa i pružanju potpore u tome. Dok su države članice uglavnom izvješćivale o izazovima u vezi s učincima krize uzrokovane bolešću COVID-19, dodatni izazovi bili su povezani sa sljedećim:

·logistikom, npr. visokim troškovima prijevoza, uništenjem proizvoda u prijevozu, nesukladnosti s načelima racionalnog upravljanja zalihama, odnosno isporuke prvo onoga što je prvo stiglo (Belgija, Grčka, Hrvatska, Latvija, Poljska i Portugal), ·u Poljskoj je pojedino operativno osoblje programa prijavilo slučajeve nesukladnosti sa zahtjevima u pogledu kvalitete, što je dovelo do ugovornih kazni za dobavljača hrane, ·nedostatnim kapacitetima partnerskih organizacija (Danska i Poljska), osobito po pitanju registracije ciljnih skupina ili zbog teritorijalne konfiguracije država članica (Litva). Okvir 3.: Izazovi povezani s bolesti COVID-19 U Litvi je za vrijeme pandemije bolesti COVID-19 problem stigme postao očigledan jer su se i osobe koje ranije nisu imale doticaja sa sustavom socijalne pomoći suočile s financijskim poteškoćama, a neke od njih odbile su pomoć u okviru FEAD-a premda su na nju imale pravo. Stigma je uočena i u Malti zbog male veličine te zemlje, gdje se osobe s istih područja osobno poznaju ili su u rodu. Zbog toga se korisnicima FEAD-a dodatno pomaže tako što im se daje mogućnost preuzimanja pomoći na koju imaju pravo u distribucijskom centru po njihovu izboru, a ne u lokalnom centru na području u kojem žive. U Belgiji je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 imala znatan i dalekosežan učinak, a upravljačko tijelo, sektor za pomoć u hrani i partnerske organizacije djelovali su zajedno da bi se brzo prilagodili situaciji te su održavali redovite sastanke kako bi pronašli rješenja koja zadovoljavaju potrebe korisnika i istodobno nastojali ograničiti učinak iznenadnog i neočekivanog ograničenja kretanja. U Poljskoj su od ožujka do srpnja 2020. donesene mjere za pojednostavnjenje nekih administrativnih postupaka povezanih s distribucijom, odnosno potvrde isporuke proizvoda, prvenstveno radi ublažavanja opasnosti od zaraze i širenja bolesti COVID-19. U Cipru godišnji pregledni sastanak nije mogao biti održan zbog poštovanja mjera ograničavanja socijalnih kontakata. Službenici posredničkog tijela, službenici upravljačkog tijela i korisnici 2020. sudjelovali su na brojnim sastancima na razini EU-a, poput sastanaka Zajednice FEAD-a i Stručne skupine FEAD-a, koji su se održali putem interneta. Italija je uvela izvanredne mjere kao odgovor na pandemiju. Proširen je opseg najpotrebitijih osoba koje primaju pomoć i uvedena je zaštitna oprema za krajnje primatelje i volontere koji dijele pomoć. Prilagođena je i distribucija: uključene su općine kako bi se zamijenile partnerske nevladine organizacije, od kojih su se neke zbog pandemije morale zatvoriti ili više nisu imale dovoljan broj volontera. U Finskoj su mnogi stariji volonteri prestali sudjelovati u dodjeli hrane zbog straha od virusa. No zamijenili su ih mlađi volonteri, često studenti, što je osiguralo nastavak pružanja pomoći. 2.4. Opća načela Člankom 5. Uredbe o FEAD-u utvrđuju se načela koja je potrebno primjenjivati na svim razinama pri oblikovanju i provedbi Fonda. Ta načela uključuju komplementarnost financiranja, rodnu ravnopravnost, nediskriminaciju, sprečavanje rasipanja hrane, uravnoteženu prehranu te okolišne aspekte i aspekte povezane s klimatskim promjenama. Države članice trebale bi se pridržavati tih načela i o njima izvješćivati u godišnjim izvješćima o provedbi. Države članice pridržavaju se načela komplementarnosti koordinacijom s drugim instrumentima financiranja kako bi se izbjeglo dvostruko financiranje i povećao opseg pomoći. Primjerice, u Mađarskoj upravljačka tijela osiguravaju da operacija koja prima potporu ne dobije potporu od bilo kojeg drugog operativnog programa ili instrumenta EU-a. U Litvi upravljačko tijelo ima ključnu ulogu u sprečavanju dvostrukog financiranja u programskom razdoblju, u pripremi nacionalnog zakonodavstva o upravljanju operativnim programom i projektima te u procesu odlučivanja o financiranju projekata. Posredničko tijelo ima ulogu u sprečavanju i kontroli dvostrukog financiranja putem provjera zahtjeva za plaćanje, postupaka praćenja javne nabave i provjera projekata na terenu. U Rumunjskoj je koordinacija s ESF-om i drugim politikama, strategijama i instrumentima EU-a, osobito s inicijativama EU-a o javnom zdravlju i borbi protiv rasipanja hrane, zajamčena stavljanjem tog operativnog programa pod odgovornost istog upravljačkog tijela kako bi se izbjeglo dvostruko financiranje i osiguralo da mjere obuhvaćene FEAD-om budu pravilno koordinirane. Sve države članice izvješćuju o sukladnosti s načelima rodne ravnopravnosti i politikama nediskriminacije. Većina država članica definirala je objektivne kriterije prihvatljivosti, odnosno socioekonomski status pojedinca, za utvrđivanje ciljne skupine i krajnjih primatelja, čime se sprečava diskriminacija na svim razinama podjele pomoći. Upravljačko tijelo u Finskoj partnerskim je organizacijama i distribucijskim točkama dalo upute o glavnim načelima Fonda, a mreža partnerskih organizacija obuhvaća organizacije koje dopiru do različitih ciljnih skupina kako bi se osiguralo da pomoć bude dostupna bez obzira na spol. U Latviji su poduzete mjere kako bi se osigurala sukladnost s načelom pristupačnosti, uključujući aspekt potreba osoba s funkcionalnim invaliditetom (prema nacionalnim standardima). Konkretno, paketi se dostavljaju u domove krajnjih primatelja ako oni ne mogu doći do mjesta distribucije. Osobe kojima je teško putovati, roditelji s malom djecom i starije osobe imaju prednost na mjestima distribucije za primanje paketa bez čekanja u redovima, a distribucijske točke nalaze se u blizini stajališta javnog prijevoza. Luksemburg za identifikaciju osoba kojima prijeti siromaštvo i socijalna isključenost upotrebljava pokazatelj Europa 2020. Neke od tih ranjivih osoba nisu Luksemburžani i nemaju nužno sve dozvole potrebne za legalno nastanjivanje u toj zemlji, a drugi nisu mogli pružiti sve potrebne informacije na vrijeme. Prioritet je bio i tim osobama i obiteljima omogućiti pristup pomoći u hrani te ih uključiti u program. Mnoge države članice tvrde da dijele raznoliku i nutritivno uravnoteženu hranu te provode mjere za ograničavanje rasipanja hrane. U svim državama članicama pri odabiru hrane uzimali su se u obzir proizvodi koji podržavaju raznoliku prehranu, kao i sigurnost hrane. Osim toga, pri odabiru proizvoda uzeli su se u obzir mogućnost prijevoza prehrambenih proizvoda, ograničeni skladišni kapacitet partnerskih organizacija te trajnost proizvoda. U Litvi su se kupovali trajni proizvodi, a sastavljeni su precizni popisi krajnjih primatelja kako bi se odredile točne potrebne količine. U Irskoj je veza između poduzeća i dobrotvornih organizacija koje nudi socijalno poduzeće omogućila i preraspodjelu širom zemlje te pružila pristup raznim viškovima kvalitetnih prehrambenih proizvoda, što je dovelo do znatnih ušteda na troškovima hrane za dobrotvorne organizacije. U Španjolskoj se u okviru programa dijeli hrana koja je jednostavna za rukovanje i čuvanje, s dugim rokom trajanja. Osim toga, hrana se prevozi u obliku prikladnom za krajnje odredište, što olakšava rukovanje i smanjuje rizik od loma ambalaže i rasipanja hrane. Sve države članice osiguravaju da podijeljena hrana i proizvodi budu usklađeni s nacionalnim standardima zdravlja i sigurnosti. Mnogo država članica dodatno pomaže u očuvanju zdravlja krajnjih primatelja popratnim mjerama kojima se promiče zdrav život. Upravljačka tijela u Mađarskoj, Rumunjskoj i Slovačkoj u postupak planiranja uključila su stručnjaka za prehranu kako bi se osiguralo da se podijeljeni topli obroci sastoje od optimalnih namirnica za zdravu prehranu, bogatih mineralima i vitaminima. Italija i dalje odabire proizvode uzimajući u obzir odgovarajući unos bjelančevina i ugljikohidrata tipičan za mediteransku prehranu. U Sloveniji dobavljači prije svake faze opskrbe hranom moraju dostaviti analitičko izvješće ovlaštenog laboratorija s analizama proizvoda koji se isporučuju. U Rumunjskoj su održani i sastanci s relevantnim dionicima (Ministarstvo zdravstva, Nacionalni institut za javno zdravlje, Nacionalni institut za zdravlje majke i djeteta te predstavnici Ministarstva rada i socijalne pravde) o sadržajima paketa s higijenskim proizvodima. Većina država članica u svojim je godišnjim izvješćima o provedbi navela da je provela mjere pogodne za okoliš. Budući da je količina nabavljenih proizvoda u Finskoj relativno mala, njihova centralizirana kupnja i prijevoz imat će manji učinak na okoliš nego kad bi svaka partnerska organizacija sama prevozila proizvode. U Latviji su promovirane dodatne mjere pogodne za okoliš, kao što je osiguravanje mogućnosti recikliranja papira, ograničavanje ispisa, ponovna upotreba papira (uključujući reciklirani papir) za bilježnice te upotreba, ako je moguće, pisaćeg pribora izrađenog od drva iz šuma s FSC certifikatom. Većina država članica izvijestila je da primjenjuje načelo o partnerstvu u programiranju FEAD-a. U Bugarskoj je na temelju širokog savjetovanja s dionicima izrađen nacrt načela o partnerstvu koje je primijenjeno u operativnom programu; kontinuirana interakcija s partnerima omogućila je temeljiti postupak utvrđivanja postojećih problema i najprikladnijih načina za njihovo rješavanje. U Poljskoj nacionalne organizacije primjenjuju načelo o partnerstvu kontinuiranom suradnjom s regionalnim i lokalnim organizacijama, praćenjem napretka u provedbi distribucije hrane i popratnih mjera te reagiranjem na prijavljene poteškoće. Upravljačka tijela i organizacije organiziraju redovite sastanke i obuku. Nekoliko država članica izvijestilo je da je poduzelo mjere za smanjenje administrativnog opterećenja. U Finskoj centralizirana kupnja i prijevoz nabavljenih proizvoda, a koji su mogući zbog male količine proizvoda, pomažu u smanjenju administrativnog opterećenja povezanog s tim operacijama. U Bugarskoj provedena je analiza u pogledu kriterija „učinkovitosti” da bi se izbjeglo nepotrebno administrativno opterećenje u svim fazama provedbe programa, a uvedena su i brojna pravila za pojednostavnjivanje. U Slovačkoj je, kako bi se smanjilo administrativno opterećenje partnerskih organizacija, upravljačko tijelo postavilo jediničnu cijenu za tople obroke, s različitim iznosom za obroke koje organizacija sama priprema i tople obroke kupljene od izvoditelja. Jedinična je cijena, radi informiranosti, podijeljena s Komisijom prije odobrenja.