EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 15.11.2022. COM(2022) 641 final IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Izvješće za 2022. o postizanju ciljeva energetske učinkovitosti za 2020.



Izvješće za 2022. o postizanju ciljeva energetske učinkovitosti do 2020. 1.Uvod i pregled Direktiva 2012/27/EU o energetskoj učinkovitosti i Direktiva 2010/31/EU o energetskoj učinkovitosti zgrada, izmijenjene Direktivom (EU) 2018/2002 odnosno Direktivom (EU) 2018/844, ključan su dio zakonodavstva Europske unije u području klime i energetike te se njima postavljaju ciljevi povećanja energetske učinkovitosti EU-a i postavljaju temelji mjera za ostvarivanje punog potencijala energetske učinkovitosti gospodarstva EU-a. Direktivom o energetskoj učinkovitosti od svih država članica EU-a zahtijeva se provedba mjera politike za poboljšanje energetske učinkovitosti u različitim fazama energetskog lanca, od proizvodnje do krajnje potrošnje. Takvo djelovanje ključno je za postizanje ciljeva povećanja energetske učinkovitosti EU-a i predstavlja važan doprinos dekarbonizaciji gospodarstva EU-a do 2050. U usporedbi s potrošnjom energije predviđenom u scenariju PRIMES iz 2007. za 2020., cilj povećanja energetske učinkovitosti EU-a za 2020. (članak 3. Direktive o energetskoj učinkovitosti) odgovara smanjenju potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije u EU-u za 20 % do 2020. Kad je riječ o potrošnji primarne energije, taj cilj odgovara razini potrošnje od 1 312 Mtoe, a za konačnu potrošnju energije iznosi 959 Mtoe. Direktiva o energetskim svojstvima zgrada sadržava širok raspon politika i mjera potpore čiji je cilj povećanje trenutačno niskih stopa obnove postojećeg fonda zgrada. Točnije, člankom 2.a Direktive o energetskim svojstvima zgrada od država članica zahtijeva se da uspostave sveobuhvatne dugoročne strategije obnove u svrhu poticanja ulaganja u dekarbonizaciju nacionalnih fondova zgrada do 2050. (s okvirnim ključnim etapama za 2030., 2040. i 2050.) i podupiranja prelaska na visokoučinkovit i dekarboniziran fond zgrada do 2050. Člankom 5. od država članica zahtijeva se da odrede troškovno optimalne minimalne zahtjeve energetske učinkovitosti za nove zgrade i za postojeće zgrade koje se podvrgavaju znatnoj obnovi. U članku 9. navodi se da sve nove zgrade moraju biti zgrade približno nulte energije do 31. prosinca 2020. (a nove javne zgrade nakon 31. prosinca 2018.). Člankom 27. Uredbe 2018/1999 o upravljanju energetskom unijom i djelovanjem u području klime (Uredbe o upravljanju) od država članica zahtijeva se da do 30. travnja 2022. Komisiji dostave informacije iz dijela 2. Priloga IX. ovoj Uredbi. To uključuje napredak u skladu s člankom 3. o ciljevima povećanja energetske učinkovitosti, člankom 5. o zgradama javnih tijela kao uzoru, člankom 7. o obvezi uštede energije i člankom 8. o energetskim pregledima iz Direktive o energetskoj učinkovitosti. Osim toga, u okviru Direktive o energetskim svojstvima zgrada u skladu s člankom 9. zahtijeva se izvješćivanje o novim i obnovljenim zgradama približno nulte energije. Nadalje, člankom 21. Uredbe 2018/1999 zahtijeva se da integrirana nacionalna energetska i klimatska izvješća o napretku sadržavaju okvirne ključne etape dugoročne strategije obnove i da se u njima navodi na koji način te etape pridonose postizanju ciljeva povećanja energetske učinkovitosti EU-a, kao i relevantne politike i mjere predstavljene u dugoročnim strategijama obnove. Zahtijevaju se podaci o troškovno optimalnim razinama minimalnih standarda energetske učinkovitosti koji proizlaze iz nacionalnih izračuna u skladu s odjeljkom B Priloga I. Uredbi 2018/1999 te o broju i površini poda novih i obnovljenih zgrada približno nulte energije, u skladu s Prilogom IX. Uredbi 2018/1999. U ovom se izvješću analiziraju podaci koje su države članice dostavile u svojim izvješćima i dopunjuje ih se podacima Eurostata. Osim toga, u njemu se analiziraju procjena nacionalnih dugoročnih strategija obnove i izvješća o troškovno optimalnim razinama koja države članice podnose Komisiji. Svih 27 država članica dostavilo je svoja izvješća u okviru obveze izvješćivanja za 2022. Međutim, izvješće Mađarske uopće ne sadržava podatke o energetskoj učinkovitosti, a izvješća Rumunjske i Hrvatske smatraju se vrlo nepotpunima. 2.Napredak u ostvarivanju ciljeva povećanja energetske učinkovitosti do 2020. – članak 3. Direktive o energetskoj učinkovitosti U razdoblju od 2005. do 2020. potrošnja energije u EU-u bila je u skladu s općim trendom smanjenja, kako je prikazano na grafikonu 1. To smanjenje potrošnje energije popraćeno je ukupnim padom energetskog intenziteta i potrošnje energije po stanovniku. Ciljevi EU-a u pogledu potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije 2020. premašeni su i iznosili su 1 236 Mtoe odnosno 907 Mtoe. Treba napomenuti da su na vrijednosti potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije za 2020. znatno utjecale kriza uzrokovana bolešću COVID-19 i mjere ograničenja kretanja koje su nametnula nacionalna tijela, što je znatno ograničilo sveukupnu aktivnost i posljedično smanjilo potražnju za energijom. Međutim, vrijednosti iz 2019. (tj. prije utjecaja pandemije bolesti COVID-19 u EU-u) već su upućivale na trend smanjenja potrošnje energije unatoč činjenici da su vrijednosti potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije za 2019. bile iznad cilja za 2020. i iznosile 1 354 Mtoe odnosno 986 Mtoe. Grafikon 1. Trend potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije u 27 država članica EU-a (linija predstavlja putanju od potrošnje iz 2005. do potrošnje iz 2020., a točke predstavljaju ciljeve potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije za 2020.) Izvor: Zajednički istraživački centar (JRC), na temelju podataka Eurostata, skup podataka iz travnja 2022. Na grafikonu 2. prikazani su čimbenici koji su omogućili usklađenost s ciljem potrošnje primarne energije za 2020. kroz prikaz promjena za razdoblje 2014.–2020. u 27 država članica EU-a primjenom aditivnog pristupa. Nakon razdoblja blagog porasta potrošnje energije u razdoblju 2014.–2017., intenzitet primarne energije počeo je nadoknađivati gospodarski rast 2018. Međutim, potrošnja se 2020. smanjila ispod vrijednosti iz 2013. zbog kombiniranog učinka pada gospodarstva (6 %) uslijed krize uzrokovane pandemijom i kontinuiranog poboljšanja intenziteta primarne energije (3 %), što je odraz učinaka politika i zakonodavstva EU-a u području klime i energetike. Grafikon 2. Doprinos različitih učinaka promjeni potrošnje primarne energije u 27 država članica EU-a u razdoblju 2014.–2020. Izvor: JRC, na temelju podataka Eurostata, skup podataka iz travnja 2022. Kriza uzrokovana pandemijom dovela je do smanjenja potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije u svim državama članicama 2020. Smanjenje potrošnje primarne energije zabilježeno je u rasponu od 15 % (Malta) do 1 % (Litva). Na grafikonu 3. prikazan je doprinos različitih učinaka promjeni potrošnje primarne energije u 27 država članica EU-a i državama članicama u razdoblju 2019.–2020. U tom je razdoblju izniman pad gospodarstva bio odlučujući čimbenik za smanjenje potrošnje energije u svim državama članicama osim u dvjema, Irskoj i Litvi. I poboljšanja u pogledu intenziteta konačne energije pridonijela su smanjenju potrošnje primarne energije za otprilike 2 % na razini 27 država članica EU-a te na razini većine država članica. U Irskoj i Malti poboljšanja u pogledu intenziteta konačne energije pridonijela su smanjenju potrošnje energije od 15 %. Međutim, iznimke su zabilježene u Bugarskoj, Češkoj, Hrvatskoj, Rumunjskoj, Mađarskoj i Švedskoj, gdje se potrošnja povećala za do 3 %. Na neznatno smanjenje potražnje utjecala je i toplija zima 2020. nego 2019.

Grafikon 3. Doprinos različitih učinaka promjeni potrošnje primarne energije u 27 država članica EU-a i pojedinačnim državama članicama u razdoblju 2019.–2020. Izvor: JRC, na temelju podataka Eurostata, skup podataka iz travnja 2022. Kad je riječ o konačnoj potrošnji energije, promjene u trendovima promatraju se po sektorima. Ukupna konačna potrošnja energije smanjila se za 8,0 % u razdoblju 2019.–2020., nakon kontinuiranog povećanja u razdoblju 2014.–2018. Godine 2020. sve države članice zabilježile su smanjenje konačne potrošnje energije u prometnom sektoru, dok je u uslužnom sektoru konačna potrošnja energije bila stabilna (promjena u rasponu od ±1 %) ili u silaznoj putanji. Kako je prikazano u tablici 1., obrazac kretanja konačne potrošnje energije u industrijskom sektoru i sektoru kućanstva razlikovao se među državama članicama. Tablica 1. Trendovi potrošnje po ključnim sektorima na nacionalnoj razini u razdoblju 2019.–2020. Država članica Konačna energija Ukupno Industrija Promet Kućanstva Usluge BE ↘ ↘ ↘ → ↘ BG ↘ ↘ ↘ ↗ ↘ CZ ↘ → ↘ ↗ ↘ DK ↘ ↗ ↘ ↘ ↘ DE ↘ ↘ ↘ → ↘ EE ↘ ↘ ↘ → → IE ↘ ↘ ↘ ↗ → EL ↘ ↘ ↘ → ↘ ES ↘ ↘ ↘ → ↘ FR ↘ ↘ ↘ ↘ ↘ HR ↘ → ↘ ↗ ↘ IT ↘ ↘ ↘ ↘ ↘ CY ↘ ↗ ↘ → ↘ LV ↘ ↗ ↘ ↘ ↘ LT ↘ ↘ ↘ → ↘ LU ↘ ↘ ↘ ↗ ↘ HU ↘ → ↘ ↗ ↘ MT ↘ ↗ ↘ ↗ ↘ NL ↘ → ↘ ↘ ↘ AT ↘ ↘ ↘ → ↘ PL ↘ ↘ ↘ → ↘ PT ↘ ↘ ↘ ↗ ↘ RO ↘ → ↘ ↗ ↘ SI ↘ ↘ ↘ ↗ ↘ SK ↘ ↘ ↘ ↗ ↘ FI ↘ ↘ ↘ ↘ ↘ SE ↘ ↗ ↘ ↘ → EU ↘ ↘ ↘ → ↘ Izvor: JRC, na temelju podataka Eurostata, skup podataka iz travnja 2022. Izvanredno stanje uslijed krize uzrokovane pandemijom dovelo je do blagog povećanja konačne potrošnje energije u stambenom sektoru zbog ograničavanja kretanja i rada na daljinu. Na grafikonu 4. prikazano je da se kombiniranim učinkom vremenskih uvjeta i bogatstva neutraliziraju sveukupno pozitivni učinci stanovništva i intenziteta na razini EU-a u stambenom sektoru. Topliji zimski uvjeti 2020. (u usporedbi s 2019.) ograničili su potrošnju u svim državama članicama osim u Bugarskoj, Češkoj, Irskoj, Hrvatskoj, Mađarskoj, Sloveniji, Slovačkoj, Poljskoj, Grčkoj, Austriji i Rumunjskoj. Učinci bogatstva povezani s porastom površine poda po stanovniku i raspoloživog dohotka djelovali su na suprotan način u polovini država članica i uzrokovali povećanje potrošnje u Belgiji, Češkoj, Francuskoj, Irskoj, Litvi, Latviji, Luksemburgu, Nizozemskoj, Austriji, Poljskoj, Sloveniji, Slovačkoj, Finskoj i Švedskoj. Jačanje intenziteta povećalo je potrošnju u svim državama članicama osim u Češkoj, Latviji, Austriji, Poljskoj i Slovačkoj. Grafikon 4. Doprinos različitih učinaka promjeni konačne potrošnje energije u stambenom sektoru u razdoblju 2019.–2020. Izvor: Eurostat, JRC i Odyssee-Mure, 2022. Povećanje konačne potrošnje energije u stambenom sektoru uvelike je kompenzirano smanjenjem konačne potrošnje energije u prometnom sektoru. Smanjenje konačne potrošnje energije u prometnom sektoru bilo je pod utjecajem učinka aktivnosti, uglavnom zbog ograničenja prijevoza uzrokovanih pandemijom, što je znatno smanjilo obujam prijevoza putnika.

Kako je prikazano na grafikonu 5., u industrijskom i uslužnom sektoru učinak zaposlenosti i broj odrađenih sati doveli su do smanjenja konačne potrošnje energije u EU-u 2020. Učinak zaposlenosti najvažniji je pokretač smanjenja potrošnje energije u državama članicama. S druge strane, učinak intenziteta pridonio je povećanju konačne potrošnje energije u proizvodnim sektorima. Ti se rezultati mogu objasniti iznimnim okolnostima krize uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19. Iako su se države članice suočile s krizom uzrokovanom bolešću COVID-19 na relativno različite načine, i dalje je moguće da su ograničenja kretanja dovela do drastičnog smanjenja broja radnih sati i povećanja nezaposlenosti, iako samo privremeno. Rezultati strukturnog učinka ukazuju na odmak s podsektora većeg energetskog intenziteta prema podsektorima nižeg intenziteta u osam država članica, i to u Bugarskoj, Češkoj, Estoniji, Francuskoj, Italiji, Cipru, Luksemburgu i u Slovačkoj. Naposljetku, učinak intenziteta doveo je do ograničenja konačne potrošnje energije za devet država članica, i to Belgiju, Dansku, Estoniju, Grčku, Luksemburg, Nizozemsku, Poljsku, Rumunjsku i Finsku. S druge strane, ostale države članice zabilježile su povećanje konačne potrošnje energije po dodanoj vrijednosti u novčanom smislu. Grafikon 5. Doprinos različitih učinaka promjeni konačne potrošnje energije u proizvodnim sektorima u razdoblju 2019.–2020. Izvor: Eurostat, JRC, skup podataka iz travnja 2022. 3.Napredak prema postizanju ciljeva povećanja energetske učinkovitosti do 2030. Analizom napretka u ostvarenju ciljeva za 2030. utvrđeno je da su konačna potrošnja energije i potrošnja primarne energije EU-a 2020. bile za 7,2 % odnosno 9,6 % iznad ciljnih razina za 2030. Ciljna razina za 2030. predstavlja smanjenje od 32,5 % u usporedbi s referentnim scenarijem za 2007. Kad je riječ o ostvarenju ciljeva za 2030., brzina smanjenja u pogledu potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije činila se dovoljnom 2020., uglavnom zbog nepredviđene situacije uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19. Potrebno je uložiti mnogo više truda kako bi se postiglo strukturno smanjenje potrošnje energije i izbjegli ponovni učinci nakon postupnog ublažavanja posljedica pandemije bolesti COVID-19 za nacionalna gospodarstva. Kao što je prikazano na grafikonu 6., Komisija je u svojem prijedlogu preinake Direktive o energetskoj učinkovitosti iz srpnja 2021. predložila cilj EU-a za 2030. koji podrazumijeva smanjenje od 9 % u usporedbi s referentnim scenarijem za 2020. To odgovara smanjenju od 36 % za konačnu potrošnju energije i 39 % za potrošnju primarne energije u usporedbi s referentnim scenarijem za 2007., a iznosi 1 023 Mtoe za potrošnju primarne energije i 787 Mtoe za konačnu potrošnju energije. Taj je cilj dodatno povećan na 13 % paketom REPowerEU donesenim u svibnju 2022., što bi odgovaralo najvećoj potrošnji energije u EU-u od 980 Mtoe za potrošnju primarne energije i 750 Mtoe za konačnu potrošnju energije. Grafikon 6. Smanjenje potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije u odnosu na predviđanja iz referentnog scenarija za 2007. Izvor: Europska komisija, Glavna uprava za energetiku, 2022. 4.Ostvarenje ciljeva povećanja energetske učinkovitosti do 2020. po državi članici U tablici 2. prikazan je pregled ciljeva potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije. Od 27 država članica, 24 su ostvarile svoj cilj potrošnje primarne energije za 2020., dok je 21 država članica ostvarila svoj cilj konačne potrošnje energije za 2020. Razmjeri nezadovoljavajućih rezultata općenito su bili niski. Samo Bugarska i Belgija nisu ostvarile svoje ciljeve potrošnje primarne energije ili konačne potrošnje energije. Ne uzimajući u obzir Litvu koja je podbacila u ostvarenju cilja konačne potrošnje energije za 19 %, države članice u prosjeku su podbacile za 0,9 % u ostvarenju cilja potrošnje primarne energije i 6,7 % u ostvarenju cilja konačne potrošnje energije. Tablica 2. Ostvarenje ciljeva potrošnje primarne energije i konačne potrošnje energije po državi članici Država članica Potrošnja primarne energije Cilj potrošnje primarne energije Ostvareni postotak potrošnje primarne energije Konačna potrošnja energije Cilj konačne potrošnje energije Ostvareni postotak konačne potrošnje energije BE 43,9 43,7 99,6 % 33,3 32,5 97,6 % BG 17,2 16,9 98,1 % 9,5 8,6 90,6 % CZ 37,5 44,3 118,2 % 24,5 25,3 103,4 % DK 15,3 17,5 114,3 % 13,1 15,2 115,4 % DE 262,3 276,6 105,4 % 201,7 194,3 96,4 % EE 4,3 5,5 127,5 % 2,8 2,9 105,4 % IE 13,4 13,9 103,5 % 11,2 11,7 104,7 % EL 19,2 24,7 128,4 % 14,5 18,4 127,3 % ES 105,0 123,4 117,5 % 73,8 86,3 117,0 % FR 208,4 226,40 108,6 % 130,1 137,9 106,0 % HR 7,8 10,7 137,9 % 6,5 7,0 107,6 % IT 132,3 158,0 119,4 % 102,7 124,0 120,7 % CY 2,2 2,2 101,6 % 1,6 1,9 121,8 % LV 4,3 5,4 126,0 % 3,9 4,5 115,9 % LT 6,2 6,5 104,4 % 5,3 4,3 81,0 % LU 3,9 4,5 113,9 % 3,8 4,2 111,2 % HU 23,9 26,6 111,4 % 18,0 18,2 101,1 % MT 0,7 0,8 111,1 % 0,5 0,6 116,4 % NL 58,4 60,7 103,9 % 45,5 52,2 114,7 % AT 29,7 31,5 106,1 % 26,1 25,1 96,2 % PL 96,9 96,4 99,5 % 71,1 71,6 100,6 % PT 19,5 22,5 115,1 % 15,0 17,4 115,8 % RO 30,9 43,0 139,1 % 23,5 30,3 128,9 % SI 6,1 7,1 115,8 % 4,4 5,1 116,6 % SK 15,2 16,4 108,0 % 10,4 10,4 100,2 % FI 29,9 35,9 120,0 % 23,3 26,7 114,5 % SE 41,7 43,4 104,1 % 30,9 30,3 97,8 %

Izvor: JRC, na temelju izvješća država članica, Eurostat, skup podataka iz travnja 2022. 5.Zgrade javnih tijela kao uzor – članak 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti Člankom 5. stavkom 1. Direktive o energetskoj učinkovitosti od država članica zahtijeva se da od 1. siječnja 2014. osiguraju godišnje obnove 3 % ukupne površine poda grijanih i/ili hlađenih zgrada u vlasništvu i uporabi središnje vlasti i koje nisu u skladu s minimalnim energetskim zahtjevima. Cilj je da države članice postignu barem minimalne standarde energetskih svojstava utvrđene člankom 4. Direktive o energetskim svojstvima zgrada. Alternativno, države članice mogu se odlučiti za drugačiji pristup (u skladu s člankom 5. stavkom 6. Direktive o energetskoj učinkovitosti) i do 2020. ostvariti uštede energije koje su jednake ili veće od ušteda koje se za isti fond zgrada zahtijevaju člankom 5. stavkom 1. Napredak koji su u posljednje vrijeme države članice ostvarile u pogledu članka 5. stavka 1. u okviru zadanog odnosno alternativnog pristupa sažet je u tablicama 3. i 4. Tablica 3. Status provedbe članka 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti u državama članicama koje su odabrale zadani pristup Država članica Zgrade središnje vlasti s površinom poda > 250 m² 1. siječnja 2021. Godišnji zahtjev iz članka 5. Napredak u pogledu članka 5. u 2020. Ukupno [m²] Neusklađenost s minimalnim standardima energetskih svojstava

[m2] Obveza obnove površine poda [m²] Obnovljena površina poda

[m2] Godišnja obveza ostvarena 2020. u pogledu površine poda [%] Ukupna ušteda u razdoblju 2014.–2020. Ukupna obnovljena površina poda u razdoblju 2014.–2020. Ukupna obveza ostvarena u razdoblju 2014.–2020. u pogledu površine poda [%] BG 2 571 112 1 761 062 54 903 91 796 167,2 % n. p. 480 595 59,3 % EE 1 386 400 853 951 26 600 9 471 35,6 % n. p. 209 041 105,4 % EL 212 725 200 725 6 030 0 0,0 % 0,25 12 000 27,7 % ES 11 273 677 9 198 323 279 902 304 763 108,9 % n. p. 1 930 977 95,7 % HU n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. IT 16 485 850 13 401 778 404 023 89 180 22,1 % n. p. 3 107 612 99,6 % LT n. p. 1 996 799 62 541 2 720 4,3 % n. p. 504 249 113,8 % LU 126 253 61 050 1 832 0 0,0 % n. p. 23 013 148,9 % LV 1 862 320 1 862 320 53 550 98 102 183,2 % n. p. 409 659 91,9 % PT 4 478 805 849 415 24 967 3 107 12,4 % n. p. 28 034 27,2 % RO n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. n. p. SI 957 014 890 992 24 822 2 528 10,2 % 0,33 59 717 n. p. Izvor: JRC, na temelju izvješća država članica, Eurostat, skup podataka iz travnja 2022. Tablica 4. Status provedbe članka 5. Direktive o energetskoj učinkovitosti u državama članicama koje su odabrale alternativni pristup Država članica Zgrade središnje vlasti s površinom poda > 250 m² 1. siječnja 2021. Godišnji zahtjev iz članka 5. Napredak u pogledu članka 5. u 2020. Ukupno

[m2] Neusklađenost s minimalnim standardima energetskih svojstava

[m2] Godišnja obveza uštede energije

[ktoe] Postignuta ušteda

[ktoe] Godišnja obveza ostvarena 2020. u pogledu uštede energije [%] Ukupna ušteda u razdoblju 2014.–2020. Ukupna obnovljena površina poda u razdoblju 2014.–2020. Ukupna obveza ostvarena u razdoblju 2014.–2020. u pogledu površine poda [%] AT n. p. 750 000 0,15 0,89 593,3 % 4,90 n. p. 478,9 % BE n. p. n. p. 0,11 1,13 1 054,8 % 8,42 n. p. 1 119,2 % CY n. p. n. p. 0,11 0,17 153,3 % 1,78 n. p. 97,8 % CZ 2 405 077 1 599 209 0,49 0,60 121,4 % 7,60 n. p. 219,6 % DE 2 900 000 (2019.) n. p. 0,61 (2019.) 5,58 (2019.) 909 % (2019.) 83,996 (2014.–2019.) n. p. 2 128% (2014.–2019.) DK n. p. 988 782 0,38 0,80 210,5 % 4,20 n. p. 157,9 % FI n. p. 2 195 943 0,09 0,14 156,4 % 1,55 n. p. 206,1 % FR n. p. 22 200 000 35,55 98,02 275,7 % 764,40 n. p. 307,2 % HR n. p. n. p. 0,12 0,00 0,0 % 4,07 n. p. 497,9 % IE n. p. 335 954 0,16 0,77 478,8 % 4,24 n. p. 378,2 % MT 167 166 49 715 n. p. 0,02 n. p. 0,04 n. p. n. p. NL n. p. n. p. 4,18 1,87 44,7 % 185,90 n. p. 635,4 % PL n. p. n. p. 0,37 0,58 155,3 % 3,22 n. p. 123,2 % SE n. p. 86 871 0,24 –3,71 0,0 % 1,57 n. p. 83,7 % SK n. p. 1 339 616,22 4,49 10,63 236,9 % 43,22 n. p. 160,6 % Izvor: JRC, na temelju izvješća država članica, 2022. 6.Obveza uštede energije – članak 7. Direktive o energetskoj učinkovitosti Članak 7. Direktive o energetskoj učinkovitosti odnosi se na obvezu država članica da, među ostalim, dostave kumulativni iznos uštede energije ostvarene 2019. i 2020. kako bi se procijenilo jesu li ispunile svoju obvezu uštede energije za razdoblje 2014.–2020. Kako je prikazano u tablici 5., kumulativne uštede energije u razdoblju 2014.–2020. u 24 države članice iznosile su 197,4 Mtoe, tj. 103 % zbroja obveza kumulativne uštede energije u krajnjoj potrošnji za razdoblje 2014.–2020. (191,7 Mtoe) za te 24 države članice. To je jednako 97,5 % zbroja obveza kumulativne uštede energije u krajnjoj potrošnji za razdoblje 2014.–2020. (202,5 Mtoe) za 27 država članica. Ovisno o konačnim podacima za preostale tri države članice, ukupni kumulativni cilj uštede za 27 država članica u cjelini mogao se ostvariti . Od 24 države članice koje su dostavile podatke o svojem ostvarenju obveze, 14 država članica ispunilo je obvezu uštede energije. Sedam država članica, i to Austrija, Cipar, Danska, Estonija, Finska, Irska i Nizozemska, premašilo je svoju obvezu uštede energije za više od 20 %, a Austrija, Danska i Finska premašile su je za više od 50 %. Šest država članica, i to Francuska, Latvija, Litva, Malta, Slovačka i Švedska, premašilo je svoju obvezu uštede energije za 5 do 18 %. Belgija je ispunila svoju obvezu uštede energije s neznatnom pozitivnom razlikom od oko 1 %. Od deset država članica koje nisu ispunile svoju obvezu uštede energije, četiri države članice, i to Bugarska, Italija, Slovenija i Španjolska, ostvarile su 10 % manje od svoje ciljne obveze uštede energije. Njemačka je ostvarila oko 12 % manje od svoje ciljne obveze uštede energije. Četiri države članice, i to Češka, Grčka, Poljska i Portugal, ostvarile su od 25 % do 30 % manje od svoje ciljne obveze uštede energije. Luksemburg je ostvario oko 48 % manje od svoje ciljne obveze uštede energije. Tablica 5. Kumulativna ušteda energije u razdoblju 2014.–2020. koju su prijavile države članice – u usporedbi s iznosom kumulativne uštede energije zahtijevane u razdoblju 2014.–2020. u skladu s člankom 7. Direktive o energetskoj učinkovitosti (u ktoe) PRIJAVLJENA kumulativna ušteda energije u razdoblju 2014.–2020. ZAHTIJEVANA kumulativna ušteda energije u razdoblju 2014.–2020. Postotak ostvarenja Austrija 10 309 5 200 198 % Belgija 6 815 6 759 101 % Bugarska 1 785 1 942 92 % Hrvatska 1 296 Cipar 325 242 134 % Češka 3 459 4 882 71 % Danska 5 821 3 841 151 % Estonija 790 610 130 % Finska 7 831 4 213 186 % Francuska 35 757 31 384 114 % Njemačka 36 812 41 989 88 % Grčka 2 450 3 333 73 % Mađarska 4 001 Irska 2 627 2 164 121 % Italija 23 239 25 502 91 % Latvija 898 851 106 % Litva 1 115 1 004 111 % Luksemburg 267 515 52 % Malta 78 67 116 % Nizozemska 16 043 11 512 139 % Poljska 10 473 14 818 71 % Portugal 1 885 2 532 74 % Rumunjska 5 511 Slovačka 2 550 2 284 112 % Slovenija 913 945 97 % Španjolska 15 207 15 979 95 % Švedska 9 940 9 114 109 % UKUPNO 197 389* 202 489 97,5 %* * Ukupno 24 države članice. Izvor: podaci koje su dostavile države članice, prema potrebi dopunjeni izračunima i procjenama Komisije.

Važno je naglasiti da sustavi obveze energetske učinkovitosti pridonose oko 33 % ušteda energije ostvarenih pojedinom vrstom provedenih mjera politike, dok programi financiranja pridonose oko 14 %. Porezi na energiju i CO2 čine 17 % ukupnih ostvarenih ušteda energije (vidjeti grafikon 7. u nastavku). Grafikon 7. Udio prijavljene kumulativne uštede energije prema vrsti mjere politike (lijevo) i raspodjela broja mjera politike po vrsti mjere politike (desno) na razini EU-a Izvor: Izračuni Europske komisije (Glavna uprava za energetiku) na temelju podataka koje su države članice dostavile 2022. o mjerama politike prijavljenima u skladu s člankom 7. stavkom 1. Direktive o energetskoj učinkovitosti za razdoblje 2014.–2020. i kumulativnim uštedama energije prijavljenima za razdoblje 2014.–2020. (podaci dostupni za 24 države članice). U sektorima na koje su usmjerene provedene mjere politike u skladu s člankom 7. Direktive o energetskoj učinkovitosti, najveći udio ušteda energije koji su prijavile države članice rezultat je međusektorskih mjera koje se ne mogu pripisati jednom sektoru, kako je prikazano na grafikonu 9. Većina mjera politike, prema broju mjera politike prijavljenih u skladu s člankom 7. stavkom 1. Direktive o energetskoj učinkovitosti, usmjerena je na uslužni i industrijski sektor (koji obuhvaćaju većinu društava, osim prijevoznih poduzeća) te javni sektor (osim stambenih objekata u vlasništvu javnih tijela, koji pripadaju sektoru privatnih kućanstava). Grafikon 8. Udio prijavljenih kumulativnih ušteda energije po sektorima na razini EU-a (podaci za 24 države članice) Izvor: Izračuni Europske komisije (Glavna uprava za energetiku) na temelju podataka koje su države članice dostavile 2022. o kumulativnim uštedama energije prijavljenima za razdoblje 2014.–2020. (podaci dostupni za 24 države članice). U tablici 6. nalazi se popis triju glavnih mjera po državi članici koje su donijele najveće udjele kumulativnih ušteda energije za svaku državu članicu. U svojim izvješćima države članice dostavile su ažurirane popise mjera politike o kojima su izvijestile u skladu s člankom 7. stavkom 1. Direktive o energetskoj učinkovitosti za razdoblje 2014.–2020. Prijavljeno je ukupno 498 mjera , od kojih je 40 prijavljeno prvi put. To što novi sustavi obveze energetske učinkovitosti nisu prijavljeni ne igra ulogu, iako su neki planirani za razdoblje 2021.–2030. Tablica 6. Pregled triju glavnih mjera po državi članici (na temelju kumulativnih ušteda energije u razdoblju 2014.–2020. prijavljenih za svaku mjeru politike) Država članica* Tri glavne mjere politike po državi članici (padajućim redoslijedom kumulativnih ušteda) Kumulativne uštede energije u razdoblju 2014.–2020. Postotak kumulativne uštede države članice Austrija Oporezivanje energije 3 809 37 % Sustav obveze energetske učinkovitosti za opskrbljivače energijom 3 068 30 % Potpora koju dodjeljuju pokrajine za izgradnju stambenih objekata, potpora u području energije i zaštite okoliša te vaučeri za obnovu privatnog sektora 1 440 14 % Belgija Flandrija: Sporazumi o energetskoj politici s društvima 2 950 43 % Flandrija: Obveze pružanja javne usluge za racionalnu uporabu energije nametnute mrežnim operaterima (REG) 1 184 17 % Valonija: Sporazumi na razini sektora 2 (AdB) 1 116 16 % Bugarska Sustavi obveze energetske učinkovitosti odstupajući od članka 7. stavka 8. Direktive o energetskoj učinkovitosti – prethodni sustav obveze u razdoblju 2011.–2013. 780 44 % Sustavi obveze energetske učinkovitosti 451 25 % Nacionalni program za energetsku učinkovitost u višeobiteljskim stambenim zgradama (2016.–2020.) 271 15 % Cipar Porezi na gorivo koje se upotrebljava u prometu 278 85 % Minimalni zahtjevi energetske učinkovitosti u zgradama prije prenošenja Direktive 2010/31/EU 19 6 % Program dodjele bespovratnih sredstava „Ušteda energije – Unapređenje kućanstava” 13 4 % Češka Strateški okvir za održivi razvoj – Poboljšanje tehnoloških procesa 1 371 40 % Novi program zelene štednje 2014.–2020. (Ministarstvo zaštite okoliša) 320 9 % Operativni program za poduzetništvo i inovacije 2007.–2013. (Ministarstvo industrije i trgovine) 298 9 % Danska Sustav obveza energetske učinkovitosti 5 821 100 % Estonija Trošarina i PDV na dizelsko gorivo i lako loživo ulje 169 21 % Naknada za energiju iz obnovljivih izvora 94 12 % Trošarina i PDV na benzin 86 11 % Finska Sporazumi o energetskoj učinkovitosti 2 868 37 % Oporezivanje goriva koje se upotrebljava u prometu/automobila 1 761 22 % Dizalice topline za odvojene kuće i kuće u nizu 923 12 % Francuska Sustav bijelih certifikata (Certifikata o uštedi energije) 35 757 100 % Njemačka Porez na energiju i električnu energiju 12 205 33 % Pravilnik o uštedi energije (postojeće zgrade) 7 543 20 % Programi potpore banke KfW za energetski učinkovitu izgradnju i obnovu 4 140 11 % Grčka Sustavi obveze energetske učinkovitosti 578 24 % Posebni porez na potrošnju naftnih proizvoda 536 22 % Zamjena starih privatnih osobnih vozila 463 19 % Irska Sustav obveze energetske učinkovitosti 1 185 45 % Građevinski propisi 2005./2008. – Zgrade osim stambenih objekata 402 15 % Porez na TPV/motor usklađen s emisijama 240 9 % Italija Smanjenja poreza 10 394 45 % Bijeli certifikati 8 392 36 % Industrija 4.0 1 830 8 % Latvija Porezi na energiju 359 40 % Provedba mjera utvrđenih kao rezultat energetskih pregleda velikih društava i velikih potrošača električne energije 168 19 % Natječaji za projekte financijskih instrumenata u području klimatskih promjena 116 13 % Litva Oporezivanje goriva koje se upotrebljava u prometu 473 42 % Program obnove (modernizacije) višestambenih zgrada 251 22 % Sporazumi s energetskim društvima 162 15 % Luksemburg Sustav obveze energetske učinkovitosti 267 100 % Malta Financijski planovi i instrumenti te fiskalni poticaji 45 58 % Propisi i dobrovoljni sporazumi 25 32 % Progresivnost sustava tarifa za domaćinstva i kućanstva i mehanizma smanjenja ekoloških učinaka 4 5 % Nizozemska Politike usmjerene na kućanstva 6 794 42 % Naknada za ulaganje u energiju (EIA) 5 238 33 % Dugoročni sporazum velikih industrija (MEE), osim rafinerija 2 892 18 % Poljska Sustav bijelih certifikata 9 159 87 % Fond za toplinsku modernizaciju 662 6 % Porez na gorivo 355 3 % Portugal Mjere iz nacionalnog akcijskog plana za energetsku učinkovitost koje nisu zasebno prijavljene 864 46 % SGCIE – sustav upravljanja intenzivnom potrošnjom energije 362 19 % Program za potporu upotrebe javnog prijevoza 210 11 % Slovačka Sporazum o dobrovoljnoj uštedi energije, ugovorni odnos s Ministarstvom gospodarstva Slovačke Republike, vlastita sredstva 653 25 % Poboljšanje termičkih i tehničkih svojstava zgrada (Europska vodikova okosnica), stambene zgrade, vlastita sredstva 524 20 % Primjena zakonodavnih mjera, obvezni energetski pregledi u industrijskim poduzećima, uključujući gospodarenje energijom 164 6 % Slovenija Sustav obveze energetske učinkovitosti: obveza dobavljača energije da dostave dokaz o postupcima uštede energije 512 56 % Mjere energetske učinkovitosti koje se financiraju iz dodatka na cijenu energije koju plaćaju svi krajnji korisnici energije (financirane iz slovenskog fonda za zaštitu okoliša – Eko sklada) 401 44 % Španjolska Zakon 15/2012 o mjerama oporezivanja za energetsku održivost 2 947 19 % Programi koje provode autonomne zajednice (MENAE) 2 534 17 % Program za promicanje industrijske konkurentnosti 1 613 11 % Švedska Porez na energiju i CO2 9 940 100 % * Hrvatska, Mađarska i Rumunjska nisu uključene u ovu tablicu jer nisu izvijestile o kumulativnim uštedama koje su ostvarile u razdoblju 2014.–2020. Izvor: podaci koje su dostavile države članice, prema potrebi dopunjeni procjenama i izračunima Komisije.

7.Energetski pregledi i sustavi gospodarenja energijom – članak 8. Direktive o energetskoj učinkovitosti Člankom 8. Direktive o energetskoj učinkovitosti zahtijeva se da društva koja nisu MSP-ovi izvrše energetski pregled ili provedu sustav gospodarenja energijom najmanje jednom u četiri godine. U izvješćima za 2022. od država članica zahtijevalo se da navedu ukupan predviđeni broj velikih društava na svom državnom području na koja se primjenjuje članak 8. stavak 4. Direktive o energetskoj učinkovitosti i broj provedenih energetskih pregleda u tim poduzećima. Na grafikonu 9. prikazan je pregled obavijesti za 2020. koje su dostavile 23 države članice. Grafikon 9. Energetski pregledi provedeni u velikim društvima 2020. Izvor: podaci koje dostavljaju države članice. Prijavljeni broj velikih društava razlikuje se od broja provedenih energetskih pregleda u velikim društvima jer se takvi energetski pregledi ne zahtijevaju svake godine, već barem jednom u četiri godine. Osim toga, s obzirom na okolnosti pandemije bolesti COVID-19, nekoliko je društava odgodilo svoje energetske preglede. 8.Dugoročne strategije obnove Člankom 2.a Direktive o energetskim svojstvima zgrada od država članica zahtijeva se da dostave svoje dugoročne strategije obnove do ožujka 2020. Komisija je analizirala nacionalne strategije u cilju razmjene najboljih praksi među državama članicama. Nacionalne strategije i procjena Komisije bile su ključan doprinos nacionalnim planovima za oporavak i otpornost u kojima istaknutu ulogu ima energetski učinkovita obnova zgrada. Velika većina strategija za 2020. uključuje dobar pregled politika usmjerenih na javne zgrade i pruža dugoročni plan djelovanja za postizanje cilja dekarbonizacije fonda zgrada do 2050. Većina tih planova djelovanja uključuje posebne prijelazne ključne etape za 2030. i 2050., a u manjoj mjeri za 2040. Kako je navedeno u Komunikaciji o valu obnove, politike i mjere kojima se nastoji ublažiti problem energetskog siromaštva i zgrada s najgorim svojstvima zaslužuju posebnu pozornost. Većina država članica prepoznala je važnost tog pitanja i općenito predstavila nekoliko postupaka i mjera za suzbijanje energetskog siromaštva. Odabrani su različiti pristupi za utvrđivanje zgrada s najgorim svojstvima na koje se treba usmjeriti (npr. razred energetske učinkovitosti, starost i potrošnja energije). Sve dugoročne strategije obnove za 2020. sadržavaju poseban odjeljak u kojem se navode očekivane uštede energije, druge koristi povezane sa zdravljem i kvalitetom zraka u zatvorenim prostorima te pozitivni gospodarski učinci. Međutim, polovina država članica nije brojčano izrazila te potencijalne koristi. Strategije općenito ispunjavaju zahtjeve Direktive o energetskim svojstvima zgrada, ali u analizi Komisije ističe se da nije svaka dugoročna strategija obnove dovoljno ambiciozna u pogledu ciljeva dekarbonizacije do 2050. Komisija je u analizi dugoročnih strategija obnove za 2020. uočila da se od prvog kruga dugoročnih strategija obnove (prvo podnošenje 2014., nakon kojeg su uslijedile ažurirane verzije 2017.) poboljšala kvaliteta strategija, ali je naglasila potrebu za ujednačenijim pristupom koji se temelji na smjernicama i usklađenim predlošcima. Razlike u pristupima država članica pri određivanju nacionalnih ključnih etapa otežavaju procjenu ambicioznosti strategija na razini EU-a. Većina država članica dostavila je apsolutne vrijednosti emisija CO2 u zgradama za 2030., 2040. i 2050., uključujući referentnu vrijednost emisija koja se upotrebljava za procjenu relativnog smanjenja. Međutim, nedosljednosti među državama članicama upućuju na to da bi izravna usporedba njihovih ambicija u pogledu smanjenja emisija stakleničkih plinova mogla biti pogrešna. U tablici 7. sažete su okvirne ključne etape obnove fonda zgrada za 2030., 2040. i 2050. kako su ih države članice navele u dugoročnim strategijama obnove za 2020. Tablica 7. Stope obnove prijavljene u nacionalnim dugoročnim strategijama obnove Država članica Dovršena obnova Planirana obnova 2020. 2030. 2040. 2050. Austrija 1,5 % godišnje 1,5 % godišnje 1,5 % godišnje 1,5 % godišnje Belgija – Bruxelles manje od 1 % godišnje 100 % javnih zgrada energetski neutralno 80 % stambenih zgrada kumulativno Belgija – Flandrija 3,5 % stambenih zgrada godišnje 105 000 stambenih objekata 3 % stambenih zgrada godišnje 32 % kumulativno 973 500 stambenih objekata 3 % stambenih zgrada godišnje 64 % kumulativno 1 923 500 stambenih objekata 3 % stambenih zgrada godišnje 96,5 % kumulativno 2 873 500 stambenih objekata Belgija – Valonija 12 % stambenih zgrada kumulativno (194 571 zgrada) 63 400 000 m2 nestambenih zgrada kumulativno 51 % stambenih zgrada kumulativno (830 158 zgrada) 114 000 000 m2 nestambenih zgrada kumulativno 99 % stambenih zgrada kumulativno (1 605 485 zgrada) (25 % dubinski obnovljeno 399 103) 114 000 000 m2 nestambenih zgrada kumulativno Bugarska 8 %(22 203 509 m2) površine poda kumulativno 26 %(71 774 177 m2) površine poda kumulativno 46 %(127 597 192 m2) površine poda kumulativno Cipar 1 % zgrada kumulativno 1 % godišnje 10 % kumulativno (43 000) 1 % godišnje 1 % godišnje Češka 45 % zgrada kumulativno s više od 25 % površnih obnova 1,4 % jednoobiteljskih kuća godišnje, 0,79 % višeobiteljskih kuća godišnje; 2 % javnih zgrada godišnje 55 % kumulativno 1,4 % jednoobiteljskih kuća godišnje, 0,79 % višeobiteljskih kuća godišnje; 2 % javnih zgrada godišnje 60 % kumulativno 1,4 % jednoobiteljskih kuća godišnje, 0,79 % višeobiteljskih kuća godišnje; 2 % javnih zgrada godišnje 70 % kumulativno Njemačka 1,3 % do 2 % jednoobiteljskih kuća godišnje i 1,5 % do 2 % višeobiteljskih kuća godišnje za razdoblje 2020.–2030. Danska 80 % obnovljeno (55 % do 60 % blago, 20 % do 25 % srednje, 5 % dubinski) Estonija 500 000 m2 površine poda kumulativno 22 % kumulativno (11 880 000 m2) 64 % kumulativno (34 560 000 m2) 100 % kumulativno (54 000 000 m2/ 141 000 zgrada) Grčka 23 % stambenih, 9 % nestambenih zgrada 36 % do 42 % stambenih zgrada; 14 % do 16 % nestambenih zgrada 45 % do 49 % stambenih zgrada; 19 % do 20 % nestambenih zgrada; Španjolska 56 017 stambenih objekata kumulativno 1 256 017 stambenih objekata kumulativno (300 000 stambenih objekata godišnje) 4 756 017 stambenih objekata kumulativno 7 156 017 stambenih objekata kumulativno Finska 29 % zgrada kumulativno 54 % kumulativno 98 % kumulativno 100 % kumulativno Francuska 1,5 % do 3 % godišnje u razdoblju 2020.–2050. Hrvatska 0,7 % godišnje 5 % zgrada kumulativno 3 % godišnje 3,5 % godišnje (4 % zgrada kulturne baštine godišnje) 60 % zgrada približno nulte energije kumulativno 4 % godišnje 100 % zgrada približno nulte energije kumulativno Mađarska 1 % godišnje 3 % stambenih zgrada godišnje; 5 % javnih zgrada godišnje 20 % zgrada približno nulte energije kumulativno 3 % stambenih zgrada godišnje; 5 % javnih zgrada godišnje 60 % zgrada približno nulte energije kumulativno 3 % stambenih zgrada godišnje; 5 % javnih zgrada godišnje 90 % zgrada približno nulte energije kumulativno Irska 500 000 stambenih objekata kumulativno 100 % javnih zgrada 33 % komercijalnih zgrada 1 000 000 stambenih objekata kumulativno 66 % komercijalnih zgrada 1 500 000 stambenih objekata kumulativno 100 % komercijalnih zgrada Italija 0,86 % godišnje 1,9 % stambenih zgrada godišnje; 2,8 % nestambenih zgrada godišnje 2,7 % stambenih zgrada godišnje; 2,6 % nestambenih zgrada godišnje 2,7 % stambenih zgrada godišnje; 2,6 % nestambenih zgrada godišnje Litva 8 % zgrada kumulativno 17 % kumulativno (99 281 jedinica) 43 % kumulativno (225 421 jedinica) 74 % kumulativno (436 008 jedinica) Luksemburg 10 % do 14 % stambenih zgrada kumulativno 3 % stambenih zgrada godišnje (4 500 stambenih objekata godišnje) 3 % stambenih zgrada godišnje (4 500 stambenih objekata godišnje) 3 % stambenih zgrada godišnje (4 500 stambenih objekata godišnje) Latvija 3 % (678 460 m2) javnih zgrada kumulativno 8 100 jedinica višeobiteljskih kuća (30 %) i 7 500 jedinica jednoobiteljskih kuća 500 000 m2 javnih zgrada 16 200 jedinica višeobiteljskih kuća (60 %) kumulativno 3 % javnih zgrada godišnje Sve zgrade približno nulte energije Malta 0,5 % godišnje (0,7 % godišnje 2025.) 5 % do 6 % stambenih zgrada godišnje (0,6 % dubinskih obnova) od 2025. 5 % do 6 % stambenih zgrada godišnje (0,6 % dubinskih obnova) 5 % do 6 % stambenih zgrada godišnje (0,6 % dubinskih obnova) Nizozemska 1 500 000 stambenih objekata Poljska 3,6 % godišnje 236 000 zgrada kumulativno 4,1 % godišnje 507 000 zgrada kumulativno 3,7 % godišnje 751 000 zgrada kumulativno Portugal 69 % zgrada kumulativno (363 680 501 m2) 99 % zgrada kumulativno (635 637 685 m2) 100 % zgrada kumulativno (747 953 071 m2) Rumunjska 0,5 % godišnje 6 % površine poda kumulativno (32 352 000 m2) 0,5 % do 3,39 % godišnje 2030. 19 % površine poda kumulativno 3,79 % godišnje 57 % površine poda kumulativno 4,33 % godišnje 100 % površine poda kumulativno Švedska 2,5 % do 5 % godišnje u razdoblju 2016.–2019. 10 % godišnje nakon 2019. Slovenija 1 795 000 m2 javnih zgrada kumulativno 29 733 000 m2 kumulativno 28 850 600 m2 jednoobiteljskih kuća kumulativno 12 778 700 m2 višeobiteljskih kuća kumulativno 32 549 000 m2 jednoobiteljskih kuća kumulativno (74 %) 13 924 700 m2 višeobiteljskih kuća kumulativno (91 %) Slovačka 100 % višeobiteljskih kuća kumulativno 100 % jednoobiteljskih kuća kumulativno Izvor: JRC 2022., na temelju podataka koje su dostavile države članice.

Kao što je prikazano u tablici 7., pokazatelji ciljanih obnova nisu standardizirani u cijelom EU-u. Broj planiranih obnova zgrada/stambenih objekata ili obnovljenu površinu poda (u kvadratnim metrima) u apsolutnim vrijednostima dostavilo je 14 država članica. S druge strane, 13 država članica izrazilo je ciljeve obnove u obliku godišnjih stopa obnove. Tri države članice dostavile su samo kumulativni udio obnovljenih zgrada. Stambeni i nestambeni sektor obuhvatilo je 19 država članica, ali neke države članice usredotočile su se na stambeni sektor ili posebne segmente unutar nestambenog sektora (npr. komercijalne ili javne zgrade). Godišnja stopa obnove planirana za sljedeća desetljeća varira od najniže 1 % do 6 %. Neke države članice (Estonija, Hrvatska, Latvija, Portugal, Rumunjska i Finska) namjeravaju obnoviti svoj cijeli fond zgrada do 2050., dok druge države članice (Bugarska, Grčka, Cipar i Austrija) planiraju do 2050. obnoviti manje od polovine svojeg fonda zgrada. Isto tako, važno je podsjetiti da učinak energetskih obnova uvelike ovisi o temeljitosti obnove, što često nije usporedivo ili nije navedeno u nacionalnim strategijama. Ipak, iz dostupnih podataka razvidno je da većina država članica namjerava povećati svoju godišnju stopu obnove fonda zgrada za prosječno 1,5 % do 3 %. Analizom Komisije ustanovljeno je da nije svaka dugoročna strategija obnove dovoljno ambiciozna u pogledu ciljeva dekarbonizacije do 2050. te da će biti potrebno uložiti više truda, resursa i održivih rješenja kako bi se pripremilo na klimatske promjene i pridonijelo postizanju klimatske neutralnosti u skladu s europskim zelenim planom . 9.Zgrade približno nulte energije U skladu s člankom 9. Direktive o energetskim svojstvima zgrada, zgrade približno nulte energije postale su novi standard za zgrade u državama članicama do 31. prosinca 2020. (a nakon 31. prosinca 2018. za sve nove javne zgrade) Zahtjevi u pogledu učinkovitosti zgrada približno nulte energije postupno su se povećavali tijekom posljednjeg desetljeća i znatno pridonijeli dekarbonizaciji fonda zgrada EU-a Države članice utvrdile su nacionalne definicije zgrada približno nulte energije i dostavile brojčane pokazatelje za potrošnju primarne energije izražene u kWh/(m2y) koji se u prosjeku čine manje ambicioznima od referentnih vrijednosti navedenih u Preporuci Komisije iz 2016., uz napomenu da izravna usporedba nacionalnih definicija nije uvijek moguća jer se pristupi država članica razlikuju zbog različitosti u njihovim specifičnim klimatskim uvjetima, tržištu, kombinaciji izvora energije, tradicijama izgradnje i drugim lokalnim uvjetima. Procjenjuje se da će prosječni udio energije iz obnovljivih izvora iznositi između 20 % i 50 % ukupnih energetskih potreba zgrada te se predviđa da će se povećati zbog potrebe za ubrzavanjem postupnog ukidanja fosilnih goriva u skladu s valom obnove i planom REPowerEU. Više od polovine država članica ima razred energetske učinkovitosti koji odgovara razini zgrada približno nulte energije. Neke države članice razlikuju razinu energetske učinkovitosti stambenih i nestambenih zgrada približno nulte energije, dok druge razlikuju nove i postojeće zgrade približno nulte energije. Tablica 8. Broj i površina poda novih i obnovljenih zgrada približno nulte energije Broj i površina poda novih zgrada približno nulte energije Broj i površina poda obnovljenih zgrada približno nulte energije Broj Površina poda (m2) Broj Površina poda (m2) 2019. 2020. 2019. 2020. 2019. 2020. 2019. 2020. UKUPNO 330 704 585 340 77 316 865,46 141 013 006 165 130 203 394 62 180 459 73 600 197 Izvor: JRC 2022., na temelju podataka koje su dostavile države članice. Dostavljeni podaci pokazuju neujednačeno stanje u državama članicama kad je riječ o uvođenju zgrada približno nulte energije. Čini se da nekoliko država članica predvodi ovaj proces i bilježi vrlo velik broj novih i obnovljenih zgrada približno nulte energije. 10.Troškovno optimalne razine minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti za zgrade Provedba troškovno optimalne metodologije koja se zahtijeva člankom 5. Direktive o energetskim svojstvima zgrada novi je način utvrđivanja minimalnih zahtjeva energetske učinkovitosti za nove i postojeće zgrade. Od 2013. i svakih pet godina otad države članice morale su provoditi troškovno optimalne izračune i u skladu s tim ažurirati svoje nacionalne zahtjeve. Na temelju procjene izvješća o troškovnoj optimalnosti država članica koju je proveo Zajednički istraživački centar, prosječna troškovno optimalna razina za nove zgrade iznosi oko 80 kWh/(m2y) za stambene zgrade i 140 kWh/(m2y) za nestambene zgrade. Za postojeće zgrade koje se podvrgavaju znatnoj obnovi prosječna troškovno optimalna razina iznosi oko 130 kWh/(m2y) za stambene zgrade i 180 kWh/(m2y) za nestambene zgrade. Usporedbom troškovno optimalnih razina za 2013. i 2018. uočeno je smanjenje potražnje za primarnom energijom za gotovo sve vrste zgrada u državama članicama, pri čemu su se prosječne vrijednosti smanjile za 21 % odnosno 11 % za nove stambene i poslovne zgrade te za 14 % odnosno 12 % za postojeće stambene i uredske zgrade. Države članice primijenile su troškovno optimalnu metodologiju kako bi utvrdile minimalne zahtjeve za energetsku učinkovitost novih i postojećih zgrada, među ostalim za zgrade približno nulte energije. Bez obzira na razlike među državama članicama u pogledu vrsta zgrada, tržišta i klimatskih uvjeta, rješenja za energiju iz obnovljivih izvora, troškovno optimalni minimalni zahtjevi energetske učinkovitosti obično su lošiji od zahtjeva u pogledu zgrade približno nulte energije (troškovno optimalni zahtjevi i zahtjevi u pogledu zgrade približno nulte energije slični su u nekim državama članicama).