KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU I REVIZORSKOM SUDU

Godišnja računovodstvena dokumentacija Europske unije za 2020.

(2021/C 436/01)

SADRŽAJ

PREDGOVOR 2

FINANCIJSKA POSTIGNUĆA GODINE 3

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANU RAČUNOVODSTVENU DOKUMENTACIJU 33

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJI I OBJAŠNJENJA 34

BILANCA 35

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 36

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU 37

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI 38

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKE IZVJEŠTAJE 39

IZVJEŠTAJI O IZVRŠENJU PRORAČUNA I OBJAŠNJENJA 130

POJMOVNIK 200

POPIS POKRATA 204

PREDGOVOR

2020. je po svemu bila iznimna godina. Suočena s gospodarskim i političkim izazovima uzrokovanima pandemijom koronavirusa, Europska unija bila je primorana reagirati brzim rješenjima bez presedana. Europska komisija radi na svim frontama ne bi li spasila živote i egzistenciju, pružila potporu nacionalnim zdravstvenim sustavima i poduzećima, potaknula oporavak i otpornost. Mobilizirali smo sva sredstva koja su nam na raspolaganju kako bismo pomogli državama članicama da koordiniraju svoje nacionalne odgovore i pomognu onima koje su krize najviše pogodile i pritom koristimo instrumente kao što su Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus ili instrument SURE (instrument za privremenu potporu radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji). Iz instrumenta SURE u 2020. je od ukupno 100 milijardi EUR pogođenim državama članicama već isplaćeno 39,5 milijardi EUR kako bi odgovorile na iznenadno povećanje javnih rashoda za očuvanje radnih mjesta. Dodatni znatni iznosi isplaćeni su 2021.

U jeku borbe s pandemijom Europska unija je ipak ostvarila ciljeve svojih politika, fokusirana na mlade, radna mjesta i rast te klimatske promjene. Za provedbu mjera za potporu gospodarskom rastu i smanjenje gospodarskih razlika među regijama izdvojena je gotovo polovina odobrenih sredstava. Iz sredstava Unije dodijeljeno je 29,7 milijardi EUR manje razvijenim regijama i 16,4 milijarde EUR za istraživanje i inovacije u okviru programa Obzor 2020. Osim toga, iz proračuna Unije 2020. je isplaćena pomoć poljoprivredi i ruralnim područjima u okviru Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi i Poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj, pri čemu ukupne preuzete obveze iznose 59 milijardi EUR. Proračun za 2020. bio je zadnji proračun iz tekućeg višegodišnjeg financijskog okvira, s izvršenjem proračuna u ukupnom iznosu od 181,7 milijardi EUR u preuzetim obvezama, što je dodana vrijednost za sve Europljane.

U 2020. je postignut i sporazum o dugoročnom proračunu EU-a za razdoblje 2021.–2027. vrijednom 1,074 bilijuna EUR (u cijenama iz 2018.), pojačanom sa 750 milijardi EUR iz privremenog instrumenta NextGenerationEU za pokretanje oporavka i zaokret prema održivijoj i digitalnoj Europi.

Zadovoljstvo mi je predstaviti godišnju računovodstvenu dokumentaciju Europske unije za 2020., koja sadržava sveobuhvatan pregled financija Unije i izvršenja njezina proračuna za prošlu godinu, uključujući informacije o nepredviđenim, financijskim i drugim obvezama Unije. Konsolidirana godišnja računovodstvena dokumentacija Europske unije sastavni je dio Komisijina paketa integriranog financijskog izvještavanja i izvještavanja o odgovornosti i bitan je dio našeg vrlo naprednog sustava financijske odgovornosti.

Johannes HAHN Povjerenik za proračun i ljudske resurse

FINANCIJSKA POSTIGNUĆA GODINE

Cilj je analize financijskih izvještaja sastavljenih na načelima iz IPSASB-ove Smjernice za preporučenu praksu (RPG) br. 2 „Rasprava o financijskim izvještajima i njihova analiza” olakšati čitateljima razumijevanje operativnih, financijskih i investicijskih aktivnosti Unije koje se odražavaju u raznim elementima konsolidiranih financijskih izvještaja Unije. Informacije iz ovog odjeljka nisu revidirane. Treba napomenuti da zbog zaokruživanja iznosa na milijune eura neki financijski podaci u tablicama u nastavku možda ne daju točan zbroj.

SADRŽAJ

1. KLJUČNI PODACI ZA 2020. 4

2. ODGOVOR NA KORONAVIRUS 5

2.1. Postignuća odgovora EU-a na pandemiju koronavirusa 5

2.2. Inicijative za odgovor u okviru višegodišnjeg financijskog okvira (VFO) za razdoblje 2014.–2020. i programa SURE 7

3. DUGOROČNI PRORAČUN EU-a ZA RAZDOBLJE 2021.–2027. I NEXTGENERATIONEU 11

4. IZLAZAK UJEDINJENE KRALJEVINE IZ EUROPSKE UNIJE 13

4.1. Kontekst 13

4.2. Udio Ujedinjene Kraljevine 14

4.3. Godišnja računovodstvena dokumentacija EU-a: iznosi koje duguje Ujedinjena Kraljevina i koji se duguju Ujedinjenoj Kraljevini u skladu sa Sporazumom o povlačenju 14

5. SAŽETAK IZVRŠENJA PRORAČUNA 17

6. FINANCIJSKI INSTRUMENTI I PRORAČUNSKA JAMSTVA 18

6.1. Financijski instrumenti koji se financiraju iz proračuna EU-a 18

6.2. Financijska imovina koja se drži u jamstvenim fondovima za proračunska jamstva 18

6.3. Dani zajmovi i povezani uzeti zajmovi za programe financijske pomoći 19

6.4. Nepredviđene proračunske obveze za programe financijske pomoći 23

7. ANALIZA FINANCIJSKIH IZVJEŠTAJA 24

7.1. PRIHODI 24

7.2. RASHODI 25

7.3. IMOVINA 26

7.4. OBVEZE 27

8. POLITIČKI I FINANCIJSKI OKVIR I ODGOVORNOST EU-a TE NJEGOVO UPRAVLJANJE 28

8.1. POLITIČKI I FINANCIJSKI OKVIR 29

8.2. UPRAVLJANJE I ODGOVORNOST 30

1. KLJUČNI PODACI ZA 2020.

Proračun EU-a u 2020. – Izvršenje odobrenih sredstava za preuzimanje obveza

Izvršeno je 181,7 mlrd. EUR za ostvarivanje ciljeva politike EU-a: ⇨ Vidjeti izvještaje o izvršenju proračuna i napomene s objašnjenjima, tablica 4.2





Odgovor EU-a na pandemiju koronavirusa SURE – Iznosi odobreni u 2020. Instrument Dogovoreno mlrd. EUR Država članica Odobreno mlrd. EUR NextGenerationEU 750 Italija 27,4 SURE* 100 Španjolska 21,3 Makrofinancijska pomoć 3,0 Poljska 11,2 ESI 2,7 Belgija 7,8 UCPM 0,3 Portugal 5,9 Ukupno 856,0 Rumunjska 4,1 Grčka 2,7 Ostalo 9,9 *Od čega je 39,5 mlrd. EUR isplaćeno u 2020. Ukupno odobreno u 2020. 90,3 ⇨ Vidjeti točke 2.2. i 3. ⇨ Vidjeti točku 2.2.6.

Konsolidirani financijski izvještaji

Konsolidirani financijski izvještaji EU-a obuhvaćaju više od 50 subjekata (uključujući Europski parlament, Vijeće, Komisiju i agencije EU-a). Europska komisija najvažniji je subjekt, na koji je računovodstveno evidentirano 98 % ukupne imovine u konsolidiranim financijskim izvještajima.

Računovodstvena dokumentacija EU-a sastavlja se u skladu s najvišim dostupnim standardima, Međunarodnim računovodstvenim standardima za javni sektor (MRSJS). Poštovanjem tih standarda građanima se osiguravaju relevantne, pouzdane, usporedive i razumljive financijske informacije u financijskim izvještajima. Računovodstvena dokumentacija sadržava informacije o financijskom položaju (bilanca) EU-a i detaljna objašnjenja njegove imovine, obveza, preuzetih i drugih financijskih obveza. Sadržava i prikaz izvršenja proračuna EU-a tijekom godine.

u milijardama EUR 2020. 2019. IMOVINA Financijska imovina 113,1 71,2 Pretfinanciranje 62,7 51,4 Potraživanja 74,5 24,0 Novac i novčani ekvivalenti 16,7 19,7 Nekretnine, postrojenja i oprema i druga imovina 13,0 12,6 Ukupno 280,0 178,9 OBVEZE Primanja nakon prestanka radnog odnosa 116,0 97,7 Financijske obveze 95,0 54,5 Obveze 32,4 27,2 Unaprijed obračunate obveze 64,6 67,2 Ostale obveze 5,4 4,8 Ukupno 313,5 251,5 NETO IMOVINA Pričuve 5,1 5,0 Iznosi koji će se zatražiti od država članica (38,5 ) (77,6 ) Ukupno (33,4 ) (72,5 ) ⇨ Vidjeti analizu financijskih izvještaja, točka 7.

2. ODGOVOR NA KORONAVIRUS

2.1. POSTIGNUĆA ODGOVORA EU-a NA PANDEMIJU KORONAVIRUSA

Europska komisija od izbijanja pandemije bolesti COVID-19 poduzima odlučne mjere za jačanje sektora javnog zdravstva i ublažavanje socioekonomskih posljedica u Europskoj uniji. Na temelju višegodišnjeg financijskog okvira (VFO) mobilizirala je sva sredstva koja su joj na raspolaganju kako bi pomogla državama članicama da koordiniraju svoje nacionalne odgovore i objektivno informiraju o širenju virusa i učinkovitim naporima za njegovo suzbijanje.

Vremenski slijed poduzetih mjera (1)

— 2. travnja Odgovor na pandemiju koronavirusa: Europska komisija mobilizira svaki euro za zaštitu života i egzistencije — 14. travnja Iznos od 2,7 milijardi EUR iz proračuna EU-a za potporu zdravstvenom sektoru — 16. travnja Predsjednica von der Leyen: „Europski proračun bit će glavni pokretač oporavka Europe” — 22. travnja Iznos od 3 milijarde EUR za paket financijske pomoći za 10 zemalja u procesu proširenja i zemalja u susjedstvu — 27. svibnja Europa na djelu: pokrenut veliki plan oporavka za Europu u vrijednosti od 2,4 bilijuna EUR za oporavak i pripremu za sljedeću generaciju — 4. lipnja Europska komisija obvezala se izdvojiti 300 milijuna EUR za Savez za cjepiva — 21. srpnja Europski čelnici postigli dogovor o planu oporavka i europskom dugoročnom proračunu 2021.–2027. — 25. kolovoza Europska komisija predložila 87,3 milijarde EUR financijske potpore iz instrumenta SURE za 16 država članica — 17. rujna Europska komisija predstavila sljedeće korake iz Mehanizma za oporavak i otpornost vrijednog 672,5 milijardi EUR — 22. rujna Europska komisija pozdravila dovršetak sustava jamstava za 100 milijardi EUR iz instrumenta SURE — 7. listopada Europska komisija planira izdati obveznice EU SURE vrijednosti oko 100 milijardi EUR kao obveznice s društvenim učinkom — 27. listopada Europska komisija isplatila obroke iz prvih 17 milijardi EUR iz instrumenta SURE Italiji, Španjolskoj i Poljskoj — 10. studenoga Europska komisija pozdravila sporazum o dugoročnom proračunu EU-a u vrijednosti od 1,8 bilijuna EUR i sporazum NextGenerationEU o izgradnji zelenije, digitalnije i otpornije Europe — 17. studenoga Europska komisija iz instrumenta SURE isplatila 14 milijardi EUR za devet država članica — 1. prosinca Europska komisija iz instrumenta SURE isplatila 8,5 milijardi EUR za pet država članica radi očuvanja radnih mjesta — 17. prosinca Europska komisija pozdravila donošenje dugoročnog proračuna EU-a za razdoblje 2021.–2027.

2.2. INICIJATIVE ZA ODGOVOR IZ VIŠEGODIŠNJEG FINANCIJSKOG OKVIRA (VFO) 2014.–2020. I PROGRAMA SURE

Intervencije Europske unije u okviru VFO-a za razdoblje 2014.–2020. u svrhu borbe protiv pandemije bolesti COVID-19 bile su raznolike, od hitnih mjera kao što su financiranje hitnih medicinskih potrepština i povećanje zaliha medicinske opreme, do uvođenja fleksibilnijeg korištenja financijske potpore iz europskih strukturnih i investicijskih fondova i odobravanja kredita po povoljnim uvjetima državama članicama i partnerima u procesu proširenja i partnerima u susjedstvu. Ukupna izravna potpora iz proračuna EU-a u 2020. iznosila je oko 70 milijardi EUR. Taj iznos obuhvaća preuzete obveze koje su se mogle preusmjeriti na mjere povezane s COVID-om 19, od čega je 66 milijardi EUR izdvojeno preraspodjelom i promjenom prioriteta u okviru postojećih programa, a 4 milijarde EUR povećanjem proračunskih sredstava. Najvažnije inicijative detaljno su opisane u nastavku.

2.2.1. Aktivacija instrumenta za hitnu potporu (ESI)

Zbog ozbiljnosti krize nakon pandemije bolesti COVID-19 te razmjera i prirode potreba za koje je bila neophodna potpora iz proračuna EU-a, EU je ponovno aktivirao instrument ESI na razdoblje od dvije godine kako bi se u razdoblju od 1. veljače 2020. do 31. siječnja 2022. financirali nužni rashodi nastali zbog pandemije bolesti COVID-19 (vidjeti Uredbu Vijeća (EU) 2016/369 (2)). Da bi se taj cilj ostvario, izmijenjen je proračun za 2020. (3) Osim toga, na temelju odluke DEC 13/2020 donesene 24. srpnja 2020., instrumentu ESI je za 2020. dodijeljeno 2,7 milijardi EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i 2,6 milijardi EUR u odobrenim sredstvima. Njegova ponovna aktivacija Uniji omogućuje da, zajedno s drugim vrstama pomoći iz drugih instrumenata Unije, poduzme mjere za sprečavanje i ublažavanje ozbiljnih posljedica u jednoj ili više država članica i da koordinirano odgovori na potrebe koje se odnose na pandemiju bolesti COVID-19. Instrumentom na središnjoj razini upravlja Komisija i uglavnom ga koristi za izravnu nabavu i odobravanje bespovratnih sredstava, što se u nekim slučajevima dopunjuje mjerama koje se provode uz posredovanje partnera, kao što su međunarodne organizacije.

Komisija je u 2020. potpisala ugovore o predviđenoj kupoprodaji s nekoliko farmaceutskih poduzeća. Ugovorima o predviđenoj kupoprodaji za proizvođače se smanjuje rizik ulaganja u razvoj potencijalnih cjepiva ili im je cilj osigurati isporuku, čime se povećavaju šanse za brz razvoj, proizvodnju i stavljanje na raspolaganje sigurnih i djelotvornih cjepiva svim građanima EU-a. Komisija je pregovarala s farmaceutskim poduzećima u ime država članica EU-a, što je dovelo do inicijalnog potpisivanja šest sporazuma, a dodatni preliminarni razgovori s drugim proizvođačima cjepiva započeli su 2020. i u 2021. su još u tijeku. Prvo cjepivo, koje je 21. prosinca 2020. dobilo uvjetno odobrenje za stavljanje u promet, proizvelo je društvo BioNTech/Pfizer. Distribucija je počela već za nekoliko dana, na vrijeme za EU-ove dane cijepljenja 27., 28. i 29. prosinca 2020. To je odobrenje uslijedilo nakon pozitivne znanstvene preporuke koja se temelji na detaljnoj ocjeni sigurnosti, učinkovitosti i kvalitete cjepiva koju je provela Europska agencija za lijekove, a države članice potvrdile.

Komisija je 31. prosinca 2020. ugovorila 1 965 milijuna doza (od čega 1 305 milijuna fiksno, a 660 milijuna bez obveze).

Komisija je u 2021. ugovorila dodatnih 2 400 milijuna doza (fiksno ili bez obveze). No, te će doze u cijelosti platiti predmetne države članice, tako da to neće utjecati na proračun EU-a.

2.2.2. Potpora za istraživanje

Europska unija i njezini partneri bili su domaćin međunarodne donatorske konferencije održane 4. svibnja 2020. na kojoj su se donatori iz cijelog svijeta obvezali uložiti 9,8 milijardi EUR za pokretanje globalne suradnje u području istraživanja koronavirusa. U taj je iznos uključeno 1,4 milijarde EUR na koliko se obvezala Komisija, od čega je milijardu EUR izdvojeno iz programa Obzor 2020.

Europska unija ima važnu ulogu u podupiranju i koordinaciji istraživanja zaraznih bolesti, s 4,1 milijardom EUR uloženom od 2007. do 2019. u okviru Sedmog okvirnog programa i Obzora 2020., uz dodatne obveze u 2020., povrh milijardu EUR za istraživanje koronavirusa. Ažurni iznosi svih obećanih i već mobiliziranih financijskih sredstava iz Obzora 2020. za globalni odgovor na pandemiju koronavirusa dostupni su na internetu. (4)

Nadalje, 3. ožujka 2020. u okviru Inicijative za inovativne lijekove (IMI) uz potporu iz Okvirnog programa Europske komisije za istraživanja i inovacije Obzor 2020. pokrenut je poseban ubrzani postupak za podnošenje prijedloga za „razvoj terapeutika i dijagnostike za borbu protiv zaraze koronavirusom” s doprinosom EU-a u iznosu od 45 milijuna EUR, koji je zatim povećan na 72 milijuna EUR.

I na kraju, Komisija je 8. lipnja 2020. u okviru Akceleratora, pilot programa Europskog vijeća za inovacije (EIC) dodijelila gotovo 166 milijuna EUR poduzećima koja se bore protiv pandemije bolesti COVID-19, njih 36.

2.2.3. Dodatno povećanje sredstava Mehanizma Unije za civilnu zaštitu (UCPM/rescEU)

Mehanizam UCPM/rescEU dopunska je mjera uz ESI i dodijeljena su mu dodatna sredstva radi lakšeg stvaranja zaliha i koordinacije distribucije nužnih resursa u cijeloj Europi (vidjeti Provedbenu odluku Komisije (EU) 2019/570 (5) kako je izmijenjena Provedbenom odlukom Komisije 2020/414 (6) i Provedbenu odluku Komisije (EU) 2020/452 (7)). U tu je svrhu izmijenjen proračun Unije za 2020. tako što je uključen dodatni iznos od 0,4 milijarde EUR odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i 0,2 milijarde EUR odobrenih sredstava za plaćanje.

Dodatna sredstva za UCPM/rescEU olakšavaju državama članicama kupnju neke nužne opreme (uključujući terapije, medicinsku opremu, osobnu zaštitnu opremu, laboratorijske potrepštine) i tako se povećava količina i dopunjuje i proširuje opseg prioritetne robe kupljene na temelju Sporazuma o zajedničkoj javnoj nabavi, a taj koordinirani pristup državama članicama omogućuje bolju poziciju u pregovorima s dobavljačima o dostupnosti i cijeni medicinskih proizvoda.

Iz Mehanizma rescEU isplaćuju se izravna bespovratna sredstva koja će se u cijelosti financirati iz proračuna EU-a, koja uključuju financiranje razvoja tih kapaciteta u punom iznosu i financiranje raspodjele opreme u punom iznosu. Kupljena oprema nalazit će se u jednoj ili više država članica, a postupak odlučivanja odvijat će se na razini Unije, i na taj će se način osigurati zalihe za hitne situacije veće od zaliha u državama članicama. Bit će dostupne svim državama članicama i koristit će se u slučaju nedostatne dostupnosti u državama članicama.

2.2.4. Investicijska inicijativa (CRII i CRII+) kojom se ulaganjima odgovara na koronavirus

Jedna od prvih mjera koje je EU pokrenuo u svrhu financijske potpore državama članicama u njihovu odgovoru na krizu bila je Investicijska inicijativa kao odgovor na koronavirus (CRII), uvedena Uredbom (EU) 2020/460 Europskog parlamenta i Vijeća (8). U okviru te inicijative mobilizirana su nepotrošena sredstva koja su već bila dodijeljena državama članicama EU-a i tako se brzo povećala likvidnost proračuna država članica i regija, omogućeno im je da iskoriste sredstva kohezijske politike za financiranje rashoda u zdravstvu i programa skraćenog radnog vremena te da malim i srednjim poduzećima ponude dodatni obrtni kapital. Područje primjene Fonda solidarnosti Europske unije prošireno je i na izvanredna stanja velikih razmjera u području javnog zdravlja, čime je iz tog fonda državama članicama omogućena potpora za suzbijanje pandemije bolesti COVID-19.

Od travnja je inicijativom CRII+, uvedenom Uredbom (EU) 2020/558 Europskog parlamenta i Vijeća (9), olakšana mogućnost brzog korištenja postojećih europskih strukturnih i investicijskih fondova za mjere povezane s krizom i omogućeno je da se stopa EU-ova sufinanciranja programa kohezijske politike poveća na 100 % za zahtjeve za plaćanje dostavljene od 1. srpnja 2020. do 30. lipnja 2021.

U prosincu je Komisija objavila rezultate tih dviju inicijativa za 2020. Od početka krize EU mobilizira znatna sredstva za ublažavanje posljedica pandemije. Mala i srednja poduzeća iskoristila su većinu dostupnih sredstava, više od 10 milijardi EUR, što im je pomoglo da prebrode krizu. Tri milijarde EUR bile su namijenjene građanima, među ostalim za pružanje socijalnih usluga ranjivim skupinama i programe privremenog zapošljavanja. Uz 10,2 milijarde EUR koje su iz proračuna EU-a već dodijeljene zdravstvenom sektoru za razdoblje 2014.–2020., osigurano je još 7 milijardi EUR (pritom su se neke skupine korisnika preklapale).

2.2.5. Pomoć partnerima u proširenju, susjedstvu i šire

Europska unija dosad je mobilizirala više od 38,5 milijardi EUR za globalnu borbu protiv koronavirusa. Tim Europa partnerskim zemljama pomaže kombinirajući sredstva EU-a, država članica i financijskih institucija, uključujući Europsku investicijsku banku i Europsku banku za obnovu i razvoj. Isplaćena je polovina od 38,5 milijardi EUR globalnog odgovora na pandemiju koronavirusa.

Osim toga, Komisija je sklopila deset sporazuma o financijskom jamstvu u vrijednosti od 990 milijuna EUR s partnerskim financijskim institucijama koje upotpunjuju Europski fond za održivi razvoj, komponentu financiranja Plana za vanjska ulaganja. Tri bi sporazuma trebala generirati oko 10 milijardi EUR ulaganja radi poticaja gospodarskom oporavku i jačanju otpornosti zemalja EU-ova susjedstva i afričkih zemalja.

Dodatnih 500 milijuna EUR dodijeljeno je za potporu globalnoj inicijativi za cijepljenje COVAX, s ciljem da se osigura milijardu doza cjepiva protiv koronavirusa za zemlje s niskim i srednjim dohotkom u Africi, Aziji, Karibima i Pacifiku te u europskom južnom i istočnom susjedstvu. Komisija je dodijelila 100 milijuna EUR, a Europska investicijska banka 400 milijuna EUR, uz jamstvo Europskog fonda za održivi razvoj, za sudjelovanje zemalja s niskim i srednjim dohotkom u COVAX jamstvu za kupnju. Europska unija je 19. veljače 2021. najavila dodatnih 500 milijuna EUR humanitarne pomoći za instrument COVAX, a Europska komisija je najavila 100 milijuna EUR humanitarne pomoći za provedbu kampanja cijepljenja u Africi.

Europski parlament i Vijeće donijeli su 25. svibnja 2020. Odluku (EU) 2020/701 Europskog parlamenta i Vijeća (10) o pružanju makrofinancijske pomoći partnerima u procesu proširenja i partnerima u susjedstvu, njih 10, kako bi im se kratkoročno omogućio prostor u politikama za provedbu mjera protiv gospodarskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 u ukupnom iznosu do 3 milijarde EUR u obliku zajmova. U 2020. za prvi je obrok isplaćeno ukupno 1,0 milijardi EUR za sedam zemalja (Ukrajina, Jordan, Sjeverna Makedonija, Gruzija, Kosovo (*1), Moldova i Crna Gora). Do lipnja 2021. za pet zemalja isplaćeno je ukupno 0,6 milijardi EUR za prvi (Albanija, Tunis) ili za drugi obrok (Sjeverna Makedonija, Kosovo, Crna Gora). Osim toga, potpisan je Memorandum o razumijevanju s Bosnom i Hercegovinom.

2.2.6. Privremena potpora radi smanjenja rizika od nezaposlenosti u izvanrednoj situaciji (SURE) nakon pandemije bolesti COVID-19

U paketu hitne pomoći za ublažavanje gospodarskih posljedica pandemije bolesti COVID-19 Unija je 19. svibnja 2020. donijela Uredbu Vijeća (EU) 2020/672 (11) o uspostavi instrumenta SURE kako bi se radnicima pomoglo da zadrže radna mjesta za vrijeme krize. SURE je privremeni instrument iz kojega se može osigurati oko 100 milijardi EUR financijske pomoći (zajmovi pod povoljnim uvjetima) državama članicama. Taj instrument državama članicama omogućuje da od Unije zatraže financijsku pomoć za financiranje iznenadnih i ozbiljnih povećanja svojih javnih rashoda, od 1. veljače 2020., koji se odnose na programe skraćenog radnog vremena i slične mjere, uključujući nezaposlene osobe, ili neke zdravstvene mjere, osobito na radnom mjestu za vrijeme krize. Da bi Unija mogla pružati financijsku pomoć iz instrumenta SURE, Komisija ima ovlasti za zaduživanje u ime Unije na tržištima kapitala ili kod financijskih institucija do najviše 100 milijardi EUR. Zajmovi iz instrumenta SURE osigurani su jamstvom iz proračuna Unije i jamstvima država članica, u skladu s njihovim udjelom u BND-u Unije. Ukupna vrijednost jamstava iznosi 25 milijardi EUR. Trajanje instrumenta ograničeno je do 31. prosinca 2022.

Komisija je 31. prosinca 2020. predložila financijsku potporu u ukupnom iznosu od 90,3 milijarde EUR za 18 država članica, od čega je Vijeće već sve odobrilo. Većina tog iznosa, 87,3 milijarde EUR, namijenjenog za 16 država članica, predložena je već do kolovoza 2020., a preostale tri milijarde EUR, namijenjene Mađarskoj i Irskoj, predložene su u listopadu odnosno studenome 2020.:

Nakon prva tri izdanja obveznica SURE u listopadu i studenome 2020., Komisija je isplatila ukupno 39,5 milijardi EUR za 15 država članica (Belgija, Hrvatska, Cipar, Grčka, Mađarska, Italija, Latvija, Litva, Malta, Poljska, Portugal, Rumunjska, Slovačka, Slovenija i Španjolska, vidjeti točku 6.3.).

Provedba instrumenta SURE nastavila se u 2021. Komisija je u veljači i ožujku 2021. predložila 230 milijuna EUR za Estoniju i dodatnih 3,7 milijardi EUR za Belgiju, Cipar, Grčku, Latviju, Litvu i Maltu, čime je ukupni volumen instrumenta SURE povećan na 94,3 milijarde EUR. Vijeće je te dodatne iznose odobrilo u ožujku i travnju 2021. Nakon četiri dodatna izdanja obveznica u siječnju, ožujku i svibnju 2021., Komisija je isplatila dodatnih 50,1 milijardu EUR, čime su ukupne isplate dosegnule iznos od 89,6 milijardi EUR.

Upis svih obveznica izdanih u okviru instrumenta SURE višestruko je premašio ponudu, većinom u dvoznamenkastim vrijednostima, a izdanje je privuklo brojne ulagače iz Unije i cijelog svijeta, čime su ostvareni vrlo povoljni cjenovni uvjeti. Obveznice koje Unija izdaje u okviru instrumenta SURE imaju oznaku obveznice s društvenim učinkom. Time se ulagačima jamči da će mobilizirana sredstva poslužiti za financiranje projekata za dobrobit društva. Prikupljena sredstva stavljaju se na raspolaganje državama članicama korisnicama u obliku zajmova kako bi im se pomoglo da pokriju troškove izravno povezane s financiranjem nacionalnih programa skraćenog radnog vremena i sličnih mjera donesenih kao odgovor na pandemiju.

3. DUGOROČNI PRORAČUN EU-a ZA RAZDOBLJE 2021.–2027. I NEXTGENERATIONEU

Europska unija je u 2020. na neviđen način odgovorila na krizu uzrokovanu koronavirusom koja je pogodila Europu i svijet. Središnji je dio bio paket poticaja u vrijednosti od 2,018 bilijuna EUR u tekućim cijenama (1,8 bilijuna EUR u cijenama iz 2018.). Sastoji se od dugoročnog proračuna EU-a za razdoblje 2021.–2027. vrijednog 1,211 bilijuna EUR (1,074 bilijuna EUR u cijenama iz 2018.), pojačanog s 807 milijardi EUR (750 milijardi EUR u cijenama iz 2018.) iz privremenog instrumenta NextGenerationEU za pokretanje oporavka (12). Ukupni iznos tih sredstava pomoći će da se sanira gospodarska i socijalna šteta uzrokovana pandemijom koronavirusa i načini zaokret prema modernijoj i održivijoj Europi.

Preko 50 % dugoročnog proračuna i instrumenta NextGenerationEU namijenjeno je za prioritete, tj. za istraživanje i inovacije u okviru programa Obzor Europa, pravednu klimatsku i digitalnu tranziciju u okviru Fonda za pravednu tranziciju i programa Digitalna Europa, za pripravnost, oporavak i otpornost, u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost, Mehanizma EU-a za civilnu zaštitu, rescEU, te za program EU za zdravlje.

Dio od 30 % dugoročnog proračuna i instrumenta NextGenerationEU namijenjen je za borbu protiv klimatskih promjena, što je najveći udio dosad najvećeg europskog proračuna.

Iz instrumenta NextGenerationEU 20 % sredstava uložit će se u digitalnu transformaciju EU-a, čime će se potaknuti ulaganja u superračunalstvo, umjetnu inteligenciju, kibersigurnost, napredne digitalne vještine i široku primjenu digitalnih tehnologija u cijelom gospodarstvu i društvu.

U 2026. i 2027. zaustavljanju i smanjenju gubitka bioraznolikosti namijenjeno je 10 % godišnje potrošnje iz dugoročnog proračuna.

NEXTGENERATIONEU

Iznosi koji se prikupe i potroše u okviru instrumenta NextGenerationEU (NGEU) bit će uključeni u godišnju računovodstvenu dokumentaciju za 2021. Prvo izdanje obveznica, kojim je desetogodišnjom obveznicom s rokom dospijeća 2031. prikupljeno 20 milijardi EUR, zaključeno je 15. lipnja 2021.

S proračunom od 806,9 milijardi EUR, NextGenerationEU pomoći će u saniranju neposredne gospodarske i socijalne štete prouzročene pandemijom koronavirusa. Taj će instrument pomoći da se nakon pandemije bolesti COVID-19 izgradi zelenija, digitalnija i otpornija Europa koja će biti bolje prilagođena trenutačnim i budućim izazovima.

Dio tih sredstava, 385,8 milijardi EUR, iskoristi će se za zajmove Unije pojedinačnim državama članicama, koje će ih i otplaćivati. Drugi dio, 338,0 milijardi EUR, iskoristit će se za isplatu bespovratnih sredstava ili za proračunska jamstva za potporu ulaganjima.

Glavni element instrumenta NextGenerationEU je Mehanizam za oporavak i otpornost. To je instrument za odobravanje bespovratnih sredstava i zajmova za potporu reformama i ulaganjima u državama članicama Unije, ukupne vrijednosti 723,8 milijardi EUR. Sredstva u okviru Mehanizma za oporavak i otpornost distribuirat će se u skladu s nacionalnim planovima za oporavak i otpornost koje su izradile sve države članice, u suradnji s Komisijom i u skladu s dogovorenim ključem raspodjele sredstava.

Osim toga, iz instrumenta NextGenerationEU ojačat će se nekoliko postojećih programa EU-a:

— kohezija, u okviru Pomoći za oporavak za koheziju i europska područja (REACT-EU), kako bi se pomoglo u otklanjanju gospodarskih posljedica COVID-a 19 u prvim godinama oporavka,

— Fond za pravednu tranziciju, kako bi se zajamčilo da tranzicija prema klimatskoj neutralnosti odgovara svima,

— ruralni razvoj, za dodatnu potporu poljoprivrednicima,

— InvestEU, za potporu ulaganjima naših poduzeća,

— rescEU, kako bi mehanizam EU-a za civilnu zaštitu mogao odgovoriti na hitne situacije velikih razmjera,

— Obzor Europa, kako bi se EU-u osigurali kapaciteti za financiranje izvrsnosti u istraživanju.

Kako bi se financirao instrument NextGenerationEU, EU će se zaduživati na tržištima, s proračunom EU-a kao jamstvom. Otplata će biti dugoročna, do 2058., čime će se izbjeći neposredan pritisak na nacionalne financije država članica i državama će se omogućiti da se usredotoče na oporavak.

4. IZLAZAK UJEDINJENE KRALJEVINE IZ EUROPSKE UNIJE

4.1. KONTEKST

Dana 31. siječnja 2020. Ujedinjena Kraljevina povukla se iz Europske unije. Uvjeti njezina odlaska definirani su u Sporazumu o povlačenju Ujedinjene Kraljevine iz EU-a i Europske zajednice za atomsku energiju (13), poznatom kao „Sporazum o povlačenju”. U okviru tog dogovora Ujedinjena Kraljevina složila se da će ispoštovati sve financijske obveze preuzete dok je bila članica EU-a. Sporazum je stupio na snagu 31. siječnja 2020.

— 31. siječnja 2020. Ujedinjena Kraljevina službeno napušta Uniju i Sporazum o povlačenju stupa na snagu — 1. veljače 2020.–31. prosinca 2020. Prijelazno razdoblje — 31. ožujka 2021. Izvještaj EU-a Ujedinjenoj Kraljevini o financijskim informacijama — 16. travnja 2021. EU izvijestio Ujedinjenu Kraljevinu o iznosima koje treba platiti — 30. lipnja 2021. Počeo teći rok za prva plaćanja Ujedinjene Kraljevine na temelju Sporazuma o povlačenju — 16. rujna 2021. EU izvijestio Ujedinjenu Kraljevinu o iznosima koje treba platiti — 31. listopada 2021. Započeo drugi krug plaćanja Ujedinjene Kraljevine

U prijelaznom je razdoblju Ujedinjena Kraljevina nastavila pridonositi proračunu EU-a i imati koristi od njega kao da je država članica. Po isteku prijelaznog razdoblja i u skladu sa Sporazumom o povlačenju Ujedinjena Kraljevina će nastaviti pridonositi proračunu EU-a, kao što će i dalje imati koristi od programa i rashoda prije 2021., kao da je država članica. Ujedinjenoj Kraljevini će biti i vraćena određena definirana sredstva koja je uplatila u proračun EU-a ili koja su primljena u proračun EU-a i povezana su s razdobljem njezina članstva.

Te obveze stvaraju dugovanja i potraživanja za EU koja se trebaju izračunati i iskazati u godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji EU-a, a ti se iznosi po prvi put iskazuju u godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji za 2020. jer je te godine Ujedinjena Kraljevina napustila EU.

Stoga ova godišnja računovodstvena dokumentacija sadržava detaljna objašnjenja budućih doprinosa Ujedinjene Kraljevine u proračun EU-a u skladu sa Sporazumom o povlačenju, kao iznosa duga prema Ujedinjenoj Kraljevini. Te će iznose Ujedinjena Kraljevina plaćati kroz dulje razdoblje.

Neto iznos je u potpunosti usklađen s tri temeljna načela financijske nagodbe u Sporazumu o povlačenju:

— nijedna država članica ne bi trebala uplatiti više ili primiti manje zbog povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Unije,

— Ujedinjena Kraljevina trebala bi podmiriti svoj dio obveza preuzetih tijekom članstva, i

— Ujedinjena Kraljevina ne bi trebala plaćati više niti ranije nego što bi činila da je ostala država članica. To osobito podrazumijeva da se iznosi koje bi Ujedinjena Kraljevina trebala uplatiti temelje na stvarnom ishodu proračuna, tj. usklađenom za izvršenje.

U Sporazumu o povlačenju navode se i metodologije izračuna raznih iznosa, kako je objašnjeno u nastavku.

4.2. UDIO UJEDINJENE KRALJEVINE

U skladu s člankom 139. Sporazuma o povlačenju, udio Ujedinjene Kraljevine izračunava se kao omjer vlastitih sredstava koje je Ujedinjena Kraljevina stavila na raspolaganje u razdoblju od 2014. do 2020. i vlastitih sredstava koja su tijekom tog razdoblja stavile na raspolaganje sve države članice i Ujedinjena Kraljevina. Uključena su i usklađenja koja proizlaze iz netiranja stanja PDV-a i BND-a za godine od 2014. do 2019. Na izračunani udio Ujedinjene Kraljevine u 2022. će se primijeniti završna usklađenja predviđena u članku 139. Sporazuma o povlačenju. Udio Ujedinjene Kraljevine za 2021. iskorišten je za izračune iz članka 136. stavka 3. točaka (a) i (c) te članaka od 140. do 147.

Udio Ujedinjene Kraljevine izračunan u skladu s člankom 139. Sporazuma o povlačenju iznosi 12,358072326018200 %.

4.3. GODIŠNJA RAČUNOVODSTVENA DOKUMENTACIJA EU-a: IZNOSI KOJE DUGUJE UJEDINJENA KRALJEVINA I KOJI SE DUGUJU UJEDINJENOJ KRALJEVINI U SKLADU SA SPORAZUMOM O POVLAČENJU

Sporazumom o povlačenju utvrđuju se obveze plaćanja između dviju stranaka osobito u sljedećim područjima:

— vlastita sredstva (članak 136.)

— nepodmirene obveze (članak 140.)

— novčane kazne zbog kršenja pravila tržišnog natjecanja (članak 141.)

— obveze Unije (članak 142.)

— nepredviđene financijske obveze i financijski instrumenti (članci 143. i 144.)

— neto imovina Europske zajednice za ugljen i čelik (članak 145.)

— ulaganja EU-a u Europski investicijski fond, EIF (članak 146.)

— nepredviđene obveze povezane sa sudskim postupcima (članak 147.).

Sporazumom o povlačenju utvrđuje se i metodologija postupanja s tim obvezama svake godine – ukratko, EU će dvaput godišnje izvijestiti Ujedinjenu Kraljevinu o iznosima koje duguje, a ona će ih plaćati mjesečno. Izvještaji će se svake godine ažurirati na temelju stvarnih podataka.

U tablici u nastavku sažeto su prikazani iznosi koje Ujedinjena Kraljevina duguje EU-u i iznosi koje EU duguje Ujedinjenoj Kraljevini, što rezultira neto ukupnim potraživanjem EU-a. Svi su izračuni potpuno usklađeni sa Sporazumom o povlačenju. Te se obveze odnose na prošle obveze koje je Ujedinjena Kraljevina preuzela dok je bila država članica EU-a i u prijelaznom razdoblju do 31. prosinca 2020., a isteći će čim se podmire ili ako se obveza ne ostvari. Plaćanja će biti u skladu s postupkom iz članka 148. Sporazuma o povlačenju.

u milijardama EUR Članak 140. Članak 142. Ostalo 31.12.2020. Duguje Ujedinjena Kraljevina 35,0 14,3 0,3 49,6 Dug prema Ujedinjenoj Kraljevini — — (2,1 ) (2,1 ) Neto potraživanje od Ujedinjene Kraljevine 35,0 14,3 (1,8 ) 47,5 Procijenjeni iznos koji Ujedinjena Kraljevina treba platiti nakon 2021. 28,2 14,3 (1,9 ) 40,6 Procijenjeni iznos koji Ujedinjena Kraljevina treba platiti u 2021. 6,8 0,0 0,0 6,8

Ukupni se iznos sastoji od sljedećih elemenata:

Članak 136.: Vlastita sredstva

Članak 136. sadržava odredbu koja se primjenjuje nakon 31. prosinca 2020. u vezi s osnovnim sredstvima. Ujedinjena Kraljevina ima pravo na primitak svojeg udjela od usklađenja koja se odnose na višak iz 2020. Na to se primjenjuju i usklađenja vlastitih sredstava od PDV-a i BND-a za financijske godine do 2020., a ta se usklađenja izračunavaju do 31. prosinca 2028. Ažurirana je i korekcija za Ujedinjenu Kraljevinu.

Ujedinjena Kraljevina dužna je uplatiti tradicionalna vlastita sredstva koja je naplatila nakon 28. veljače 2021., ali se odnose na 2020. i ranija razdoblja. Njezin udio u ukupnim tradicionalnim vlastitim sredstvima koja je na raspolaganje stavilo 27 država članica EU-a i Ujedinjena Kraljevina zatim se odbija od tog iznosa. Zasebni račun za tradicionalna vlastita sredstva bit će u potpunosti likvidiran 31. prosinca 2025.

U 2021. Ujedinjena Kraljevina treba platiti iznos od 230 milijuna EUR.

Članak 140.: Nepodmirene obveze („RAL”)

„Reste à liquider” ili „RAL” predstavlja ukupnu vrijednost pravnih obveza koje je EU preuzeo prema primateljima, za koje će plaćanja uslijediti u nadolazećim godinama. RAL je uobičajena značajka svih višegodišnjih proračuna, kao što je proračun EU-a.

Preuzete obveze se stoga odnose na projekte, programe, sporazume ili ugovore za koje su obveze već preuzete, prije 31. prosinca 2020., ali koji nisu u potpunosti provedeni, a plaćanja tek slijede. Neka od tih plaćanja namijenjena su primateljima iz Ujedinjene Kraljevine.

U skladu sa Sporazumom o povlačenju Ujedinjena Kraljevina dužna je platiti svoj udio u nepodmirenim obvezama EU-a na dan 31. prosinca 2020., na kraju prijelaznog razdoblja. Sve preuzete obveze ili njihovi dijelovi za koje se očekuje da će biti poništene (opozivi) i iznosi koji se odnose na preuzete obveze koje se financiraju iz namjenskih prihoda ili na programe u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje (izuzeća), odbijaju se od ukupnog iznosa.

Druga usklađenja iznosa koji Ujedinjena Kraljevina duguje u skladu s tim člankom odnose se na neto financijske ispravke iz razdoblja 2014.–2020. ili prethodnih programskih razdoblja i tradicionalna vlastita sredstva koja se odnose na 2020. i stavljena su na raspolaganje u razdoblju siječanj–veljača 2021.

Pri izračunu udjela Ujedinjene Kraljevine u RAL-u kao ishodišna točka primijenjen je službeni proračunski RAL na dan 31. prosinca 2020. (303,2 milijarde EUR, vidjeti tablicu 4.4 među tablicama izvršenja proračuna). Krajem 2020. udio Ujedinjene Kraljevine u usklađenom RAL-u iznosio je 36 milijardi EUR, nakon usklađenja za procijenjene opozive, a potraživanje EU-a na kraju 2020. iznosilo je 35 milijardi EUR, od čega će 6,8 milijardi EUR biti plaćeno u razdoblju od 30. lipnja do 31. prosinca 2021.

Članak 141.: Novčane kazne zbog kršenja pravila tržišnog natjecanja

Europska komisija izravno provodi pravila EU-a o tržišnom natjecanju time što osigurava ravnopravno i pošteno natjecanje svih poduzeća na temelju njihovih zasluga. To može dovesti do izricanja novčanih kazni. Primatelj novčanih kazni koje EU izrekne može ih osporavati (u sudskom postupku) i te kazne nisu konačne sve do završetka sudskog postupka.

EU će svake godine platiti Ujedinjenoj Kraljevini svoj udio u novčanim kaznama za kršenje pravila tržišnog natjecanja o kojima je Unija donijela odluku prije 31. prosinca 2020., nakon što te kazne postanu konačne, tj. ako subjekt kojem je izrečena novčana kazna ne podnese žalbu Sudu Europske unije ili žalba ne uspije, taj je subjekt dužan platiti novčanu kaznu.

U godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji iznosi koji se duguju Ujedinjenoj Kraljevini na temelju novčanih kazni odbijaju se od ukupnog iznosa koji duguje Ujedinjena Kraljevina. Na dan 31. prosinca 2020. udio Ujedinjene Kraljevine u nepodmirenim novčanim kaznama procjenjuje se na 1,8 milijardi EUR. Taj će iznos vraćati Ujedinjenoj Kraljevini kroz dulje razdoblje. Iznos se temelji na neriješenim predmetima na dan 31. prosinca 2020. i može se promijeniti ovisno o stvarnim iznosima uplaćenima u proračun nakon što su novčane kazne postale konačne.

Članak 142.: Obveze Unije

Ujedinjena Kraljevina obvezala se da će platiti svoj udio u obvezama Unije na kraju 2020., osim za određene obveze kako je utvrđeno u Sporazumu o povlačenju. Stoga će Ujedinjena Kraljevina plaćati svoj udio u obvezama koje se odnose na EU kao poslodavca (tj. mirovine i zdravstveno osiguranje umirovljenih zaposlenika) na dan 31. prosinca 2020.:

1. Mirovine dužnosnika EU-a: Isplate mirovina osoblja EU-a obuhvaćene su godišnjim proračunom EU-a. Osim toga, dužnosnici EU-a plaćaju doprinose za mirovinsko osiguranje tijekom svoje karijere. Ti se doprinosi unose u proračun kao prihodi, čime se smanjuju doprinosi država članica potrebni za financiranje ukupnog godišnjeg proračuna. Države članice EU-a obvezale su se da će pokrivati troškove mirovina osoblja EU-a nakon umirovljenja. U skladu s tom obvezom Ujedinjena Kraljevina plaćat će, počevši od lipnja 2022., svoj udio u godišnjim mirovinama koje se isplaćuju dužnosnicima EU-a sve dok se tijekom nekoliko desetljeća ne iscrpe sva mirovinska prava koja je osoblje steklo do 31. prosinca 2020. Ujedinjena Kraljevina može odlučiti podmiriti svoju obvezu u bilo kojem trenutku plaćanjem aktuarske obveze na kraju te godine u razdoblju od pet godina.

2. Mirovine zastupnika u Europskom parlamentu, europskih povjerenika, sudaca Suda Europske unije itd.: Ujedinjena Kraljevina plaćat će svoj udio u aktuarskoj obvezi na dan 31. prosinca 2020. u razdoblju od 10 godina, počevši od listopada 2021.

3. Zajednički sustav zdravstvenog osiguranja (JSIS): Sustav pokriva troškove zdravstvene skrbi osoblja EU-a, uključujući umirovljenike. Dužnosnici i umirovljenici EU-a uplaćuju doprinos u sustav tijekom karijere i umirovljenja, što čini i EU kao poslodavac. U skladu s načelom koje se primjenjuje i na mirovinski sustav za dužnosnike EU-a, Ujedinjena Kraljevina plaćat će svoj udio u doprinosu iz proračuna EU-a za zdravstveno osiguranje umirovljenih članova osoblja. Ta će plaćanja početi u lipnju 2022. i trajat će nekoliko desetljeća ili dok se ne iscrpe sve te obveze. Kao i u slučaju mirovina dužnosnika, Ujedinjena Kraljevina može odlučiti podmiriti svoju obvezu u bilo kojem trenutku plaćanjem aktuarske obveze na kraju te godine u razdoblju od pet godina.

Obveze EU-a koje se odnose na navedene obveze isplate primanja nakon prestanka radnog odnosa izračunavaju se primjenom revidiranih aktuarskih vrednovanja koja se temelje na međunarodnim standardima. Ujedinjenoj Kraljevini se na dan 31. prosinca 2020. može pripisati iznos od 14,3 milijarde EUR.

Ujedinjena Kraljevina trebala bi u 2021. platiti iznos od 11 milijuna EUR, koji se odnosi samo na posebne mirovinske sustave (npr. za zastupnike u EP-u). Preostali iznosi za sve sustave plaćat će se u skladu s navedenim aranžmanima od 2022.

Članci 143. i 144.: Financijski instrumenti i proračunska jamstva

U skladu s tim člancima Ujedinjena Kraljevina ima obvezu financirati nepredviđene obveze EU-a koje proizlaze iz operacija s datumom prije povlačenja koje se odnose na uzimanje i davanje zajmova i jamstva ako su te obveze dospjele i plative, a ne budu pokrivene udjelom Ujedinjene Kraljevine u postojećim jamstvenim fondovima. EU će nadoknaditi Ujedinjenoj Kraljevini iznose koje je Ujedinjena Kraljevina već uplatila u jamstvene fondove i koji u konačnici nisu bili potrebni.

Ti su iznosi prije svega:

— Iznosi koji se duguju Ujedinjenoj Kraljevini za njezin udio u Jamstvenom fondu Europskog fonda za održivi razvoj (EFOR), u koji je Ujedinjena Kraljevina već uplatila doprinos posredstvom svojih proračunskih plaćanja, ali u kojem prije povlačenja nije bilo odobrenih operacija pa zato nema ni obveza koje bi Ujedinjena Kraljevina trebala podmiriti – u 2021. Ujedinjenoj Kraljevini treba vratiti 93 milijuna EUR.

— Iznosi koje treba platiti Ujedinjenoj Kraljevini u vezi s financijskim instrumentima – 46 milijuna EUR.

— Ujedinjena Kraljevina i dalje ima obvezu za svoj udio u nepredviđenim obvezama (proračunska jamstva – EFSU, ELM, MEFS i drugi uzeti zajmovi itd.) u slučaju njihova dospijeća. Maksimalna obveza Ujedinjene Kraljevine na kraju godine iznosi 12,9 milijardi EUR – za više detalja vidjeti bilješku 4.1. konsolidirane godišnje računovodstvene dokumentacije EU-a). Iznosi od Ujedinjene Kraljevine ne dospijevaju osim ako obveza dospijeva i plativa je u budućnosti, a ne bude pokrivena jamstvenim fondom. To se ne smatra vjerojatnim.

Članak 145.: Europska zajednica za ugljen i čelik u likvidaciji (EZUČ u likvidaciji)

Ujedinjena Kraljevina ima pravo na svoj udio u neto imovini Europske zajednice za ugljen i čelik (EZUČ) u likvidaciji na dan 31. prosinca 2020., što će Ujedinjenoj Kraljevini biti isplaćeno u razdoblju od pet godina. Ukupno dugovanje prema Ujedinjenoj Kraljevini iznosi 183 milijuna EUR (treba platiti 37 milijuna EUR nakon prijeboja s drugim iznosima za 2021.). To znači da će se svake godine od 2021. do 2025. iznos od 37 milijuna EUR oduzeti od iznosa koje duguje Ujedinjena Kraljevina.

Članak 146.: Ulaganja u EIF

Ujedinjena Kraljevina ima pravo na svoj udio u ulaganjima EU-a u uplaćeni temeljni kapital Europskog investicijskog fonda (EIF), plativo u jednakim obrocima u razdoblju od pet godina. Ukupno dugovanje prema Ujedinjenoj Kraljevini iznosi 33 milijuna EUR. To znači da će se svake godine od 2021. do 2025. iznos od 7 milijuna EUR oduzeti od iznosa koje duguje Ujedinjena Kraljevina.

Članak 147.: Nepredviđene obveze povezane sa sudskim postupcima

Ujedinjena Kraljevina je dužna svake godine uplatiti svoj udio u iznosima isplaćenima iz proračuna EU-a koji se odnose na sudske postupke u vezi s događajima nastalima prije 31. prosinca 2020. Procijenjeni udio Ujedinjene Kraljevine u sudskim postupcima za koje će vjerojatno biti potrebna buduća plaćanja na kraju godine iznosi 46 milijuna EUR, ali ga Ujedinjena Kraljevina ne plaća dok se i ako se ti predmeti ne riješe i prvo EU ne izvrši plaćanje.

5. SAŽETAK IZVRŠENJA PRORAČUNA

Konačni doneseni proračun za 2020. iznosio je 173,9 milijardi EUR odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i 164,1 milijardu EUR odobrenih sredstava za plaćanje. Na njegovo je izvršenje snažno utjecala pandemija bolesti COVID-19 i kriza koja je uslijedila u svim sektorima. Zbog krize je trebalo poduzeti odlučne mjere da bi se osnažili sektori javnog zdravstva i ublažile socioekonomske posljedice u EU-u i pružila pomoć trećim zemljama. Proračun za 2020. bio je posljednji proračun iz višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje od 2014. do 2020. Njegovo se izvršenje, uz aktivno upravljanje, pažljivo pratilo, što je rezultiralo potpunom provedbom gotovo svih programa.

U 2020. izvršene su ukupne preuzete obveze u ukupnom iznosu od 181,7 milijardi EUR:

— 172,9 milijardi EUR iz konačnog donesenog proračuna,

— 1,1 milijardu EUR iz odobrenih sredstava prenesenih iz 2019.,

— 7,7 milijardi EUR iz odobrenih sredstava iz namjenskih prihoda.

Ukupna plaćanja izvršena u 2020. iznosila su 173,3 milijarde EUR:

— 161,8 milijardi EUR iz konačnog donesenog proračuna,

— 1,6 milijardi EUR iz odobrenih sredstava prenesenih iz 2019.,

— 9,9 milijardi EUR iz odobrenih sredstava iz namjenskih prihoda.

U 2020. ostvarena je visoka razina izvršenja u svim naslovima proračuna. Stopa izvršenja u 2020. svih vrsta odobrenih sredstava (proračun, prijenosi iz prethodne godine i namjenski prihodi) iznosila je 97 % za preuzimanje obveze i 94 % za plaćanja. Stope izvršenja bez namjenskih prihoda ukazuju na gotovo potpuno izvršenje u 2020. (99,5 % za dodijeljena sredstva za preuzimanje obveza i 98,5 % za dodijeljena sredstva za plaćanja).

Najveći dio prihoda ostvaren je od vlastitih sredstava, koja su iznosila 91,9 % ukupnih prihoda od 174,3 milijarde EUR, dok je 4,7 % ostvareno od doprinosa i povrata povezanih sa sporazumima i programima EU-a, što se uglavnom odnosi na prihode od financijskih ispravaka (ESIF, EFJP i EPFRR).

Na kraju 2020. nepodmirene obveze (RAL – Reste à liquider) odnosno iznosi preuzetih obveza koji još nisu plaćeni, iznosile su 303,2 milijarde EUR. Porast u odnosu na razinu iz 2019. bio je očekivan, s obzirom na razliku između odobrenih sredstava za preuzimanje obveza i odobrenih sredstava za plaćanje utvrđenih u proračunu (9,8 milijardi EUR) u konačnom proračunu te uzimajući u obzir činjenicu da je povećanje nepodmirenih obveza uobičajeno jer se odobrena sredstva za preuzimanje obveza svake godine povećavaju kako je predviđeno u VFO-u. Povećanje nepodmirenih preuzetih obveza u odnosu na 2019. iznosilo je 5,5 milijardi EUR.

Proračunski rezultat (višak) smanjio se s 3,2 milijarde EUR u 2019. na 1,8 milijardi EUR u 2020.

u milijunima EUR 2020. 2019. Prihodi za financijsku godinu 174 306 163 918 Plaćanja na temelju odobrenih sredstava za tekuću godinu (171 721 ) (157 428 ) Odobrena sredstva za plaćanje prenesena u godinu N + 1 (2 086 ) (1 615 ) Poništenje neiskorištenih odobrenih sredstava prenesenih iz godine N-1 78 75 Kretanja namjenskih prihoda (B)–(A) 1 398 (1 736 ) Neiskorištena odobrena sredstva na kraju tekuće godine (A) 7 694 9 092 Neiskorištena odobrena sredstva na kraju prethodne godine (B) 9 092 7 356 Tečajne razlike za godinu (207) 4 Proračunski rezultat 1 768 3 217

6. FINANCIJSKI INSTRUMENTI I PRORAČUNSKA JAMSTVA

6.1. FINANCIJSKI INSTRUMENTI KOJI SE FINANCIRAJU IZ PRORAČUNA EU-a

U skladu s ovim načinom izvršenja proračuna sredstva su već isplaćena na fiducijarne račune kojima upravljaju subjekti kojima je povjereno njihovo upravljanje i dostupna su (u obliku novca i novčanih ekvivalenata i dužničkih vrijednosnih papira) za pokrivanje budućih aktivacija jamstava ili su uložena u vlasničke instrumente. Značaj i količina financijskih instrumenata koji se financiraju iz proračuna EU-a u okviru izravnog i neizravnog upravljanja povećavaju se posljednjih godina. Osnovna ideja na kojem se temelji ovaj pristup, za razliku od tradicionalnog načina izvršenja proračuna davanjem bespovratnih sredstava i subvencija, jest da za svaki potrošeni euro iz proračuna koji se financira putem financijskih instrumenata krajnji korisnik dobiva više od 1 EUR financijske potpore zbog učinka poluge. Financijski instrumenti koji se financiraju iz proračuna EU-a imaju oblik jamstvenih instrumenata, vlasničkih instrumenata i dužničkih instrumenata. U okviru VFO-a za razdoblje 2021.–2027. očekuje se povećano korištenje proračunskih jamstava u odnosu na korištenje financijskih instrumenata koji se u potpunosti financiraju ili za koje se izdvajaju rezervacije iz proračuna EU-a. Konkretno, u okviru programa InvestEU 26,2 milijarde EUR uz jamstvo EU-a dodijelit će se Grupi EIB-a i drugim financijskim institucijama za potporu raznim ciljevima politika Unije operacijama financiranja i ulaganja.

6.2. FINANCIJSKA IMOVINA KOJA SE DRŽI U JAMSTVENIM FONDOVIMA ZA PRORAČUNSKA JAMSTVA

U skladu s ovim načinom izvršenja proračuna EU pruža jamstva drugim ugovornim stranama za koje se samo djelomično izdvajaju rezervacije iz jamstvenih fondova koje je Komisija osnovala i tako nastaju nepredviđene obveze za proračun EU-a ako izdvojene rezervacije nisu dovoljne za pokriće aktivacije jamstva. EU je dao jamstva Grupi EIB-a za odobrene zajmove izvan EU-a (tzv. mandat za vanjsko kreditiranje ili ELM) i za dužničke i vlasničke operacije obuhvaćene jamstvom EFSU-a, te jamstva Grupi EIB-a i drugim financijskim institucijama za operacije pokrivene jamstvom EFOR-a.

Da bi smanjio mogući rizik za proračun EU-a u slučaju da Grupa EIB-a ili druge financijske institucije aktiviraju jamstva, EU je osnovao namjenske jamstvene fondove koji se financiraju proračunskim sredstvima. Na dan 31. prosinca 2020. Komisija je držala financijsku imovinu u:

— Jamstvenom fondu za vanjska djelovanja u vrijednosti od 2,8 milijardi EUR,

— Jamstvenom fondu EFSU-a u vrijednosti od 8,0 milijardi EUR, i

— Jamstvenom fondu EFOR-a u vrijednosti od 0,8 milijardi EUR.

Za Jamstveni fond za vanjska djelovanja izdvojene su rezervacije u proračunu EU-a kako bi se na kraju godine moglo pokriti 9 % nepodmirenih zajmova pokrivenih jamstvom namijenjenih aktivnostima EIB-a iz mandata za vanjsko kreditiranje trećih zemalja. Na dan 31. prosinca 2020. ukupna vrijednost navedene imovine pokriva izloženost prema isplaćenim iznosima od 20,3 milijarde EUR.

Jamstveni fond EFSU-a počeo je poslovati u 2016. U skladu s izmijenjenom Uredbom o EFSU-u (Uredba (EU) 2017/2396 Europskog parlamenta i Vijeća (14)) gornja granica za jamstvo EU-a iz EFSU-a povećana je na 26 milijardi EUR (s početne vrijednosti od 16 milijardi EUR), a granica za ukupne obveze za jamstvo EU-a smanjila se na 35 % (s početnih 50 %). Stoga se očekuje da će ukupna sredstva Jamstvenog fonda EFSU-a doseći iznos od 9,1 milijardu EUR. Ukupna imovina Jamstvenog fonda EFSU-a na dan 31. prosinca 2020. iznosila je 8,0 milijardi EUR te se njome pokriva izloženost isplaćenih iznosa u vrijednosti od 18,9 milijardi EUR.

U skladu s Uredbom o EFOR-u (Uredba (EU) 2017/1601 Europskog parlamenta i Vijeća (15)), trebalo bi staviti na raspolaganje jamstvo EFOR-a u iznosu do 1,5 milijardi EUR (dodatno povećano vanjskim doprinosima) provedbenim partnerima u partnerskim zemljama u Africi i europskom susjedstvu. EU iskazuje jamstvo EFOR-a u bilješkama uz svoje konsolidirane financijske izvještaje (vidi bilješku 4.1.1.) kao nepredviđenu obvezu. Na dan 31. prosinca 2020. na snazi je bilo petnaest sporazuma o jamstvu EFOR-a, s ukupnim ograničenjem pokrića od 1 370 milijuna EUR. Jamstveni fond EFOR-a uspostavljen je kako bi se pokrile potencijalne buduće aktivacije jamstva. Ukupni primljeni doprinosi u fond na dan 31. prosinca 2020. iznose 0,8 milijardi EUR. Budući da je većina sporazuma o jamstvu s drugim ugovornim stranama sklopljena u 2020., program je u fazi povećanja s 438 milijuna EUR operacija pokrivenih jamstvom koje su druge ugovorne strane potpisale do kraja 2020.

Nakon stupanja na snagu VFO-a za razdoblje 2021.–2027. neto imovina Jamstvenog fonda EFSU-a prenesena je s 1. siječnja 2021. u Zajednički fond za rezervacije (CPF) (16) u kojem se drže rezervacije izdvojene za pokriće financijskih obveza koje nastaju iz proračunskih jamstava i programa financijske pomoći u okviru VFO-a za razdoblje 2021.–2027. Prijenos imovine Jamstvenog fonda EFOR-a i Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja u CPF očekuje se tijekom 2021.

6.3. DANI ZAJMOVI I POVEZANI UZETI ZAJMOVI ZA PROGRAME FINANCIJSKE POMOĆI

Na temelju odluka Europskog parlamenta i Vijeća Komisija pruža financijsku pomoć državama članicama i trećim zemljama u obliku bilateralnih zajmova koji se financiraju kapitalom s tržišta kapitala i za koje se daje jamstvo iz proračuna EU-a.

Komisija je 2020., djelujući u ime EU-a, vodila četiri glavna programa u okviru kojih je mogla odobravati zajmove:

— pomoć platnim bilancama (BOP),

— pomoć Mehanizmu za europsku financijsku stabilnost (MEFS),

— makrofinancijska pomoć (MFP) i

— pomoć iz instrumenta SURE.

Kapital potreban za financiranje zajmova koje daje EU prikuplja se na tržištima kapitala ili od financijskih institucija. Aktivnosti uzimanja i davanja zajmova EU-a za financijsku pomoć nisu proračunske operacije. Općenito, uzeti zajmovi pozajmljuju se zemlji korisnici u obliku naizmjeničnog zajma, tj. s istim kuponom, rokom dospijeća i iznosom. Ne dovodeći u pitanje metodu naizmjeničnosti, servisiranje duga instrumenata financiranja pravna je obveza EU-a kojom se jamči da se sva plaćanja izvršavaju pravovremeno i u cijelosti. Komisija je uvela postupke kojima se jamči oplata uzetih zajmova čak i u slučaju neotplaćivanja danog zajma.

Na dan 31. prosinca 2020. nominalna vrijednost zajmova odobrenih za financijsku pomoć iznosila je:

u milijardama EUR Ukupni odobreni iznos Ukupno isplaćeno na kraju godine Ukupno otplaćeno na kraju godine Nepodmireno na kraju godine SURE Belgija 7,8 2,0 — 2,0 Bugarska 0,5 — — — Hrvatska 1,0 0,5 — 0,5 Cipar 0,5 0,3 — 0,3 Češka 2,0 — — — Grčka 2,7 2,0 — 2,0 Mađarska 0,5 0,2 — 0,2 Irska 2,5 — — — Italija 27,4 16,5 — 16,5 Latvija 0,2 0,1 — 0,1 Litva 0,6 0,3 — 0,3 Malta 0,2 0,1 — 0,1 Poljska 11,2 1,0 — 1,0 Portugal 5,9 3,0 — 3,0 Rumunjska 4,1 3,0 — 3,0 Slovačka 0,6 0,3 — 0,3 Slovenija 1,1 0,2 — 0,2 Španjolska 21,3 10,0 — 10,0 90,3 39,5 — 39,5 MEFS Irska 22,5 22,5 — 22,5 Portugal 26,0 24,3 — 24,3 48,5 46,8 — 46,8 MFP Ukrajina 5,0 4,4 (0,6 ) 3,8 Tunis 1,4 0,8 — 0,8 Jordan 1,1 0,6 — 0,6 Ostalo 1,5 0,8 (0,2 ) 0,6 9,0 6,6 (0,8 ) 5,8 Pomoć platnim bilancama Latvija 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 3,1 2,9 (2,7 ) 0,2 Ukupno 150,9 95,8 (3,5 ) 92,3

Otplatni plan za nepodmirene iznose na kraju godine je kako slijedi:

u milijardama EUR SURE MEFS MFP UKUPNO 2021. — 9,8 — 9,8 2022. — 2,7 — 2,7 2023. — 3,5 0,1 3,6 2024. — 2,6 0,6 3,2 2025. 8,0 2,4 — 10,4 2026. — 4,0 0,1 4,1 2027. — 3,0 0,2 3,2 2028. — 2,3 0,2 2,5 2029. — 1,4 0,9 2,3 2030. 10,0 — 0,1 10,1 2031. — 2,2 0,9 3,1 2032. — 3,0 0,1 3,1 2033. — 2,1 0,5 2,6 2034. — 0,2 0,2 2035. 8,5 2,0 1,9 12,4 2036. — 1,0 — 1,0 2038. — 1,8 — 1,8 2040. 7,0 — — 7,0 2042. — 3,0 — 3,0 2050. 6,0 — — 6,0 Ukupno 39,5 46,8 5,8 92,1

SURE

Instrument SURE uspostavljen je 2020. radi pružanja financijske pomoći državama članicama koje na svojem državnom području imaju ili im prijete ozbiljne ekonomske poteškoće uzrokovane pandemijom bolesti COVID-19. Instrumentom se dopunjuju nacionalne mjere koje poduzimaju pogođene države članice.

Maksimalni iznos pomoći ne prelazi 100 milijardi EUR za sve države članice. Države članice su 2020. potpisale sporazume o kreditnoj liniji u iznosu od 85,9 milijardi EUR, a od tog je iznosa isplaćeno 39,5 milijardi EUR. Rok dospijeća zajmova kreće se od 5, 10, 15, 20 i 30 godina.

MEHANIZAM ZA EUROPSKU FINANCIJSKU STABILNOST (MEFS)

MEFS je osnovan radi pružanja financijske pomoći svim državama članicama koje imaju ili kojima prijete ozbiljne ekonomske i financijske poteškoće zbog izvanrednih okolnosti koje su izvan njihove kontrole. U razdoblju od 2011. do 2014. MEFS se koristio za pružanje financijske pomoći Irskoj i Portugalu pod uvjetom da provedu reforme. Završila je provedba tog programa i stoga se ne mogu odobriti dodatni zajmovi iako se on može i dalje koristiti za posebne aktivnosti, primjerice produženje roka dospijeća zajmova odobrenih Irskoj i Portugalu i davanje zajmova za premošćivanje. U veljači 2021. Irska i Portugal zatražili su produljenje roka za iznose koji dospijevaju u lipnju (4,8 milijardi EUR) i rujnu 2021. (5 milijardi EUR). U travnju 2021. Komisija se zadužila za 4,8 milijardi EUR da bi obnovila zajmove koji dospijevaju u lipnju 2021., čiji je rok produljen za 15 godina.

U 2020. nije bilo novih operacija ni otplate zajmova.

MFP

Program makrofinancijske pomoći (MFP) oblik je je financijske pomoći EU-a partnerskim zemljama izvan EU-a koje imaju poteškoća s platnim bilancama. Ona se pruža u obliku srednjoročnih/dugoročnih zajmova ili bespovratnih sredstava ili kombinacije zajmova i bespovratnih sredstava te je dostupna samo onim zemljama koje primaju pomoć u okviru programa MMF-a.

Komisija je u 2020. donijela prijedlog paketa od tri milijarde EUR makrofinancijske pomoći za ograničavanje gospodarskih posljedica pandemije koronavirusa u deset partnera u procesu proširenja i partnera u susjedstvu. Europski parlament i Vijeće donijeli su odluku 25. svibnja 2020.

U okviru programa makrofinancijske pomoći u 2020. je isplaćeno ukupno 1,7 milijardi EUR.

POMOĆ PLATNIM BILANCAMA

Pomoć platnim bilancama je program pomoći namijenjen državama članicama izvan europodručja koje imaju ili kojima prijete poteškoće u vezi s njihovim platnim bilancama. Pomoć platnim bilancama pruža se u obliku srednjoročnih zajmova koji su uvjetovani provedbom politika za rješavanje temeljnih ekonomskih problema. U pravilu, EU pomoć platnim bilancama pruža u suradnji s Međunarodnim monetarnim fondom (MMF) i drugim međunarodnim institucijama i zemljama.

U 2020. nije bilo novih operacija ni otplate zajmova.

6.4. NEPREDVIĐENE PRORAČUNSKE OBVEZE ZA PROGRAME FINANCIJSKE POMOĆI

Uzeti zajmovi EU-a jesu izravne i bezuvjetne obveze EU-a za koje jamče države članice (nepredviđene proračunske obveze). Uzeti zajmovi za financiranje zajmova koji se daju zemljama izvan EU-a pokrivene su sredstvima Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja. Ako država članica ne ispuni obvezu, dug se servisira, ako je moguće, iz raspoloživih sredstava riznice Komisije. Ako to nije moguće, Komisija potrebna sredstva povlači od država članica. Na temelju propisa EU-a o vlastitim sredstvima (članak 14. Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 609/2014 (17)), države članice imaju pravnu obvezu staviti na raspolaganje dovoljna sredstva za ispunjenje obveza EU-a. Tako su ulagači izloženi samo kreditnom riziku EU-a, a ne riziku korisnika zajma. Zahvaljujući „naizmjeničnim” zajmovima za proračun EU-a ne postoji kamatni ili tečajni rizik.

Zajmovi odobreni državama članicama u okviru instrumenta SURE temelje se na sustavu dobrovoljnih jamstava država članica u iznosu do 25 % maksimalnog iznosa financijske pomoći. Doprinos svake države članice ukupnom iznosu jamstva odgovara njezinu relativnom udjelu u ukupnom bruto nacionalnom dohotku (BND) Europske unije na temelju proračuna EU-a za 2020.

Na temelju odluka Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije za program svake zemlje određuje se cjelokupni odobreni iznos, broj obroka za isplatu i najdulji (prosječni) rok dospijeća paketa zajmova. Zatim se Komisija i dotična država članica dogovaraju o parametrima zajma/financiranja, osobito o roku dospijeća obroka. Osim toga, svi obroci isplate zajma osim prvog ovise o poštovanju dogovorenih uvjeta, u kontekstu zajedničke financijske potpore EU-a i MMF-a, što također utječe na rokove operacija financiranja. To znači da rokovi i dospijeće danih sredstava ovise o povezanoj EU-voj aktivnosti kreditiranja. Financiranje se iskazuje isključivo u eurima s rokom dospijeća od 3 do 30 godina.

7. ANALIZA FINANCIJSKIH IZVJEŠTAJA

7.1. PRIHODI

Konsolidirani prihodi EU-a uključuju iznose koji se odnose na razmjenske i nerazmjenske transakcije, s tim da su potonje najznačajnije. Petogodišnje kretanje glavnih kategorija prihoda od nerazmjenskih transakcija (koje obuhvaćaju sredstva na temelju BND-a, tradicionalna vlastita sredstva, sredstva iz PDV-a, novčane kazne i povrat troškova, ali isključuju jednokratni učinak prihoda koji se odnosi na povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz EU-a u 2020.) je kako slijedi:

Petogodišnje kretanje prihoda od glavnih nerazmjenskih transakcija

(u milijunima EUR)

Budući da bi proračunski prihodi trebali biti jednaki proračunskim rashodima (ili veći od njih), glavni element koji utječe na kretanje prihoda prikazano u prethodnom grafikonu jesu plaćanja koja se izvršavaju svake godine.

U 2020. su konsolidirani prihodi iznosili 224,0 milijardi EUR, što je znatno povećanje od 63,7 milijardi EUR odnosno 39,7 % u odnosu na prethodnu godinu, kad su iznosili 160,3 milijarde EUR. Glavni je pokretač bio financijski učinak povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije (47,5 milijardi EUR). S usklađenjem za taj jednokratni učinak konsolidirani prihodi u 2020. iznosili su 176,5 milijardi EUR, što je i dalje povećanje od 16,2 milijarde EUR odnosno 10,1 % u odnosu na prethodnu godinu. To usklađeno povećanje uglavnom je posljedica sljedećeg:

— Prihodi od BND-a (bruto nacionalni dohodak) osnovni su element operativnih prihoda EU-a i povećali su se s 108,8 milijardi EUR u 2019. na 125,4 milijarde EUR u 2020. Povećanje od 16,6 milijardi EUR odnosno 15,3 % uglavnom je posljedica povećanja potreba za odobrenim sredstvima za plaćanja za 2020. radi jačanja ključnih politika EU-a, npr. strategije cijepljenja protiv bolesti COVID-19 (koja se provodi posredstvom Instrumenta za hitnu potporu) i područja kohezije (donošenjem Investicijske inicijative kao odgovora na koronavirus+).

— Ostali prihodi od nerazmjenskih transakcija povećali su se s 2,1 milijardu EUR u 2019. na 7,1 milijardu EUR u 2020. Povećanje od 5,0 milijardi EUR uglavnom je posljedica doprinosa država članica Inovacijskom fondu koji je počeo s radom 2020. (2,1 milijardu EUR), povećanja proračunskog viška preuzetog iz prethodne godine (3,2 milijarde EUR u 2020. u odnosu na 1,8 milijardi EUR u 2019.), kao i doprinosa država članica od 0,8 milijardi EUR dodatnim sredstvima Instrumenta za hitnu potporu (ESI).

— Financijski prihodi povećali su se s 1,8 milijardi EUR u 2019. na 3,4 milijarde EUR u 2020. Povećanje od 1,6 milijardi EUR odnosno 88,9 % uglavnom je posljedica povećanja prihoda od zateznih kamata za tradicionalna vlastita sredstva od Ujedinjene Kraljevine (0,5 milijardi EUR) i onih koje se ne odnose na Ujedinjenu Kraljevinu (0,5 milijardi EUR), kao i prihoda od premija na obveznice koje se odnose na instrument SURE (0,7 milijardi EUR).

— Prihodi od novčanih kazni smanjili su se s 4,3 milijarde EUR u 2019. na 0,5 milijardi EUR u 2020. Smanjenje od 3,8 milijardi EUR odnosno 88,4 % posljedica je manjeg broja i nižih iznosa novčanih kazni izrečenih u 2020. Dok su u 2020. glavne novčane kazne iznosile ukupno 0,26 milijardi EUR (Orbia, Clariant i Celanese), u 2019. su iznosile 3,1 milijardu EUR (Google, dva predmeta Forex i MasterCard).

Te su promjene bile popraćene smanjenjem prihoda od tradicionalnih vlastitih sredstava, koji su se smanjili s 21,2 milijarde EUR u 2019. na 19,6 milijardi EUR u 2020. (smanjenje od 1,6 milijardi EUR odnosno 7,5 %) i smanjenjem financijskih povrata, koji su pali s 2,6 milijardi EUR u 2019. na 1,4 milijarde EUR u 2020. (smanjenje od 1,2 milijarde EUR odnosno 46,2 %).

7.2. RASHODI

Glavna komponenta rashoda priznatih u konsolidiranim financijskim izvještajima jesu prijenosi u okviru podijeljenog upravljanja, koji uključuju sljedeće fondove: i. Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP); ii. Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) i ostali instrumenti za ruralni razvoj; iii. Europski fond za regionalni razvoj (EFRR) i Kohezijski fond (KF) te iv. Europski socijalni fond (ESF). U tim je fondovima nastalo 109,7 milijardi EUR odnosno 65,9 % ukupnih rashoda od 166,6 milijardi EUR nastalih u 2020. (2019.: 103,9 milijardi EUR odnosno 66,8 %). Podjela rashoda prikazana je u grafikonu u nastavku:

Relativni ponder glavnih rashoda koje su države članice izvršile (podijeljeno upravljanje) za financijsku godinu 2020.

U rashode koji su nastali u okviru izravnog upravljanja ubrajaju se proračunska sredstva koja su izvršili Komisija, izvršne agencije i skrbnički fondovi. U okviru neizravnog upravljanja proračun izvršavaju agencije EU-a, tijela EU-a, treće zemlje, međunarodne organizacije i druga tijela.

EU priznaje određene buduće obveze plaćanja kao rashode čak i ako još nisu iskazani u proračunskom računovodstvu koje se vodi prema načelu gotovinskog obračuna. Značajni iznosi iskazani su u kategoriji obveza i obračunatih troškova za poljoprivredu i ruralni razvoj te u kategoriji obveza za mirovine i primanja zaposlenika koje se odnose na mirovinska i druga prava nakon prestanka radnog odnosa koja su stekli povjerenici Komisije, zastupnici u Europskom parlamentu i zaposlenici.

Sveukupno su se rashodi povećali za 7,1 % odnosno 11,1 milijardu EUR, sa 155,5 milijardi EUR na 166,6 milijardi EUR, u odnosu na 2019., što je uglavnom posljedica sljedećeg:

— Rashodi za EFRR i KF povećali su se s 35,2 milijarde EUR u 2019. na 41,1 milijardu EUR u 2020. Povećanje od 5,9 milijardi EUR odnosno 16,8 % posljedica je poboljšanja provedbe programa kako je VFO odmicao.

— Rashodi za ESF povećali su se s 11,2 milijarde EUR u 2019. na 13,7 milijardi EUR u 2020. Povećanje od 2,5 milijardi EUR odnosno 22,3 % uglavnom je posljedica poboljšanja provedbe.

— Rashodi nastali u okviru izravnog upravljanja Komisije povećali su se s 18,9 milijardi EUR u 2019. na 22,1 milijardu EUR u 2020. Povećanje od 3,2 milijarde EUR odnosno 16,9 % uglavnom je posljedica potrošnje na cjepiva protiv bolesti COVID-19 (1,6 milijardi EUR) i potrošnje u okviru instrumenata susjedstva i pretpristupnih instrumenata (0,6 milijardi EUR).

— Rashodi za EFJP smanjili su se s 44,0 milijardi EUR u 2019. na 40,5 milijardi EUR u 2020. Smanjenje od 3,5 milijardi EUR odnosno 8 % uglavnom je posljedica smanjenja od 2,6 milijardi EUR u iznosima za izravna plaćanja namijenjena za doprinos dohotku poljoprivrednika.

7.3. IMOVINA

Najvažnije stavke imovine u bilanci odnose se na financijsku imovinu (osim novca i novčanih ekvivalenata), koja čini 40,4 % ukupne imovine EU-a, a zatim na potraživanja (26,6 %) i pretfinanciranje (22,4 %):

Sastav konsolidirane imovine EU-a

Na dan 31. prosinca 2020. ukupna imovina iznosila je 280,0 milijardi EUR, što je povećanje od 101,1 milijardu EUR odnosno 56,5 % u odnosu na prethodnu godinu (2019: 178,9 milijardi EUR), uglavnom zbog sljedećih ključnih promjena:

— Potraživanja su se povećala s 24,0 milijardi EUR u 2019. na 74,5 milijardi EUR u 2020. Znatno povećanje od 50,5 milijardi EUR prije svega je rezultat povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz Europske unije i potraživanja koja iz toga proizlaze (47,5 milijardi EUR).

— Zajmovi su se povećali s 52,7 milijardi EUR u 2019. na 93,3 milijarde EUR u 2020. Znatno povećanje od 40,6 milijardi EUR odnosno 77,0 % uglavnom odražava zajmove za financijsku pomoć u okviru instrumenta SURE (39,5 milijardi EUR).

— Pretfinanciranje je povećano s 51,4 milijarde EUR u 2019. na 62,7 milijardi EUR u 2020. Povećanje od 11,3 milijarde EUR odnosno 22,0 % uglavnom je nastalo zato što povrat godišnjeg pretfinanciranja za 2019. nije osiguran u 2020. kao dio mjera u okviru investicijskih inicijativa kao odgovora na koronavirus (6,6 milijardi EUR) i pretfinanciranja plaćenog za razvoj cjepiva za borbu protiv pandemije bolesti COVID-19 (milijardu EUR).

Glavni elementi stanja gotovine od 16,7 milijardi EUR na kraju godine su sljedeći:

— Iznos od 9,4 milijarde EUR za plaćanja koja još nisu bila izvršena na kraju godine, od čega se 7,9 milijardi EUR odnosi na namjenske prihode. Namjenski prihodi uključuju 1,3 milijarde EUR gotovine naplaćene prodajom emisijskih jedinica i vraćenih od EIB-a nakon što su ih države članice dodijelile Inovacijskom fondu.

— Iznos od 2,4 milijarde EUR koji pripada financijskim instrumentima koji se uglavnom odnosi na novčane ekvivalente kojima u ime Komisije upravljaju opunomoćenici radi provedbe određenih programa financijskih instrumenata financiranih iz proračuna EU-a i novac i novčane ekvivalente koji se drže u jamstvenim fondovima koji se odnose na proračunska jamstva. Novac koji pripada financijskim instrumentima i jamstvenim fondovima mogu iskoristiti samo dotični programi.

— Iznos od 1,6 milijardi EUR koji pripada agencijama i zajedničkim poduzećima i kojima u ime tih subjekata upravlja riznica Komisije.

— Novac koji se odnosi na novčane kazne od 1,5 milijardi EUR uglavnom se odnosi na novac primljen u vezi s novčanim kaznama koje je Komisija izrekla i za koje je predmet još u tijeku te, u manjoj mjeri, na konačne primljene novčane kazne koje će se u sljedećoj godini prenijeti u proračun.

— Novac koji se odnosi na druge konsolidirane institucije, agencije i tijela u iznosu od 1,4 milijarde EUR.

Pretfinanciranje

Treba napomenuti da na razinu pretfinanciranja značajno utječe ciklus VFO-a, primjerice na početku razdoblja VFO-a očekuju se isplate velikih iznosa predujmova državama članicama u okviru kohezijske politike i ti iznosi ostaju na raspolaganju državama članicama sve do završetka programa. Isplaćuje se i godišnje pretfinanciranje koje se mora iskoristiti u istoj godini ili vratiti sljedeće godine u okviru godišnjeg ciklusa zaključenja računovodstvene dokumentacije. Komisija nastoji osigurati odgovarajuće razine pretfinanciranja. Važno je uspostaviti ravnotežu između dostatnih financijskih sredstava za projekte i pravovremenog priznavanja rashoda.

Ukupno pretfinanciranje (bez drugih predujmova državama članicama i doprinosa skrbničkog fonda Bêkou i skrbničkog fonda za Afriku) u bilanci EU-a iznosi 55,5 milijardi EUR (2019.: 44,4 milijarde EUR), od čega se gotovo sav iznos odnosi na aktivnosti Komisije. Oko 58 % pretfinanciranja za koje je zadužena Komisija odnosi se na podijeljeno upravljanje, što znači da se izvršenje proračuna delegira državama članicama (Komisija ima nadzornu ulogu).

Pretfinanciranje za koje je zadužena Komisija prema načinima upravljanja

7.4. OBVEZE

Najvažnije stavke obveza u bilanci prvenstveno su sljedeće četiri stavke: i. obveze za mirovine i druge obveze za primanja zaposlenika nakon prestanka radnog odnosa; ii. uzeti zajmovi; iii. obveze prema trećim stranama i iv. obračunati troškovi.

Sastav obveza u konsolidiranoj bilanci EU-a

Na dan 31. prosinca 2020. ukupne obveze iznosile su 313,5 milijardi EUR, što je povećanje od 62,0 milijardi EUR ili 24,7 % u odnosu na prethodnu godinu (251,5 milijardi EUR).

Glavne promjene odnosile su se na sljedeće elemente:

— Mirovine i druga primanja zaposlenika nakon prestanka radnog odnosa povećali su se s 97,7 milijardi EUR u 2019. na 116,0 milijardi EUR u 2020. Povećanje od 18,3 milijarde EUR ili 18,7 % uglavnom je posljedica aktuarskog gubitka zbog financijskih pretpostavki uzrokovanog dodatnim znatnim padom diskontne stope.

— Uzeti zajmovi povećani su s 52,6 milijardi EUR u 2019. na 93,2 milijarde EUR u 2020. Povećanje od 40,6 milijardi EUR odnosno 77,2 % uglavnom se odnosi na instrument SURE u iznosu od 39,5 milijardi EUR na kraju 2020.

— Obveze su se povećale s 27,2 milijardi EUR u 2019. na 32,4 milijarde EUR u 2020. Povećanje od 5,2 milijarde EUR odnosno 19,1 % uglavnom je posljedica otvorenih zahtjeva za povrat troškova za razdoblje VFO-a 2014.–2020. koji su zaprimljeni na samom kraju godine i nisu obrađeni ni plaćeni zbog nedostatka odobrenih sredstava za plaćanje.

Ukupni iznos zaprimljenih zahtjeva za povrat troškova i računa iskazanih u bilanci kao obveze.

Neto imovina

Činjenica da su obveze veće od imovine ne znači da su institucije i tijela EU-a u financijskim poteškoćama, već da će se određene obveze financirati iz budućih godišnjih proračuna. Mnogi rashodi priznaju se u skladu s računovodstvenim načelom nastanka poslovnog događaja u tekućoj godini iako mogu biti plaćeni sljedeće godine ili narednih godina te se stoga financiraju iz budućih proračuna; ti se rashodi obračunavaju tek u narednim razdobljima. Najveći iznosi koje treba istaknuti odnose se na aktivnosti EFJP-a (najveći dio plaća se obično u prvom tromjesečju sljedeće godine) i obveze za primanja zaposlenika (koje će se plaćati sljedećih desetljeća). Znatno smanjenje iznosa koji će se zatražiti od država članica sa 77,6 milijardi EUR u 2019. na 38,5 milijardi EUR u 2020. odnosi se prije svega na neto prihode od iznosa koje Ujedinjena Kraljevina duguje na temelju Sporazuma o povlačenju potpisanog nakon njezina izlaska iz Unije 2020., vidjeti bilješku 2.6.1.2. u konsolidiranoj godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji EU-a.

8. POLITIČKI I FINANCIJSKI OKVIR I ODGOVORNOST EU-a TE NJEGOVO UPRAVLJANJE

Europska unija je unija kojoj države članice dodjeljuju nadležnosti za ostvarenje zajedničkih ciljeva. Unija se temelji na vrijednostima poštovanja ljudskog dostojanstva, slobode, demokracije, jednakosti, vladavine prava i poštovanja ljudskih prava, uključujući i prava pripadnika manjina. Te su vrijednosti zajedničke državama članicama u društvu u kojem prevladavaju pluralizam, nediskriminacija, tolerancija, pravda, solidarnost i jednakost žena i muškaraca.

8.1. POLITIČKI I FINANCIJSKI OKVIR

Ugovori Unije

Opći ciljevi i načela kojima se vode Unija i europske institucije definirani su u Ugovorima. Unija i njezine institucije mogu djelovati samo u granicama nadležnosti koje su im države članice dodijelile Ugovorima kako bi ostvarile njima određene ciljeve, a svoje su nadležnosti dužne izvršavati u skladu s načelima (18) supsidijarnosti i proporcionalnosti. Unija za ostvarenje svojih ciljeva i provedbu svojih politika osigurava potrebna financijska sredstva. Komisija je odgovorna za promicanje općih interesa Unije, uključujući izvršenje proračuna i upravljanje programima u suradnji s državama članicama i u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja.

Unija ciljeve određene Ugovorima ostvaruje raznim instrumentima, a jedan od njih je proračun EU-a. Drugi su, primjerice, zajednički zakonodavni okvir i zajedničke strategije politike.

Politički prioriteti Komisije

Političke prioritete Komisije definira predsjednik ili predsjednica Komisije u svojim političkim smjernicama. Komisija na čelu s predsjednicom von der Leyen, koja je dužnost preuzela 1. prosinca 2019., ima šest glavnih ambicija:

ŠEST GLAVNIH AMBICIJA

Europski zeleni plan

— Težiti da Europa bude prvi klimatski neutralan kontinent

Europa spremna za digitalno doba

— Jačanje uloge građana novom generacijom tehnologija

Gospodarstvo u interesu građana

— Povećati socijalnu pravednost i blagostanje

Snažnija Europa u svijetu

— Europa koja uvijek traži više i jača jedinstveni europski oblik odgovornog globalnog vodstva

Promicanje europskog načina života

— Izgradnja Unije ravnopravnosti u kojoj svi imamo jednake mogućnosti

Novi poticaj europskoj demokraciji

— Unapređivati, štititi i jačati našu demokraciju

Višegodišnji financijski okvir i programi potrošnje

Politike koje se financiraju iz proračuna Unije provode se u skladu s višegodišnjim financijskim okvirom (VFO) i odgovarajućim sektorskim propisima o programima i instrumentima potrošnje. To omogućuje izdvajanje financijskih sredstava za ostvarenje političkih prioriteta Unije u razdoblju koje je dovoljno dugo da se postigne učinkovitost i definira koherentna dugoročna vizija za korisnike sredstava Unije i nacionalna tijela koja ih sufinanciraju. Utvrđuju se maksimalni godišnji iznosi (gornje granice) za ukupne rashode Unije i glavne kategorije rashoda (naslovi). Zbrajanjem gornjih granica iz svih naslova dobije se ukupna gornja granica za odobrena sredstva za preuzimanje obveza. VFO donosi Vijeće jednoglasnom odlukom svih država članica, uz suglasnost Europskog parlamenta. Novi višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2021.–2027. donesen je 17. prosinca 2020.

Godišnji proračun

Godišnji proračun izrađuje Komisija i obično se o njemu do sredine prosinca usuglase Europski parlament i Vijeće na temelju postupka iz članka 314. UFEU-a. U skladu s načelom proračunske ravnoteže, ukupni prihodi moraju biti jednaki ukupnim rashodima (odobrenim sredstvima za plaćanje) u određenoj financijskoj godini.

Glavni izvori financijskih sredstava Unije su prihodi od vlastitih sredstava koji se dopunjuju drugim prihodima. Postoje tri vrste vlastitih sredstava: tradicionalna vlastita sredstva (ponajprije carine), vlastita sredstva na temelju poreza na dodanu vrijednost (PDV) i vlastita sredstva na temelju bruto nacionalnog dohotka (BND). Ostali prihodi koji proizlaze iz aktivnosti Unije (npr. novčane kazne izrečene u području tržišnog natjecanja) obično čine manje od 10 % ukupnih prihoda (neovisno o jednokratnom učinku povlačenja Ujedinjene Kraljevine iz EU-a na godišnju računovodstvenu dokumentaciju za 2020.). Sveukupni iznos vlastitih sredstava potrebnih za financiranje proračuna određuje se na temelju ukupnih rashoda umanjenih za ostale prihode.

Načini upravljanja

Tri su načina upravljanja proračunom EU-a, ovisno o metodi isplate i upravljanja sredstvima.

— Podijeljeno upravljanje: velikim dijelom proračunskih sredstava (oko 3/4 proračuna) Komisija upravlja u okviru sustava podijeljenog upravljanja u suradnji s državama članicama, prije svega sredstvima za strukturne fondove i poljoprivredu.

— Izravno upravljanje: Komisija programima upravlja i sama, a ovlasti za provedbu određenih programa može delegirati izvršnim agencijama.

— Neizravno upravljanje: odlukama o rashodima može se upravljati i neizravno, preko drugih tijela u Uniji ili izvan Unije. U Financijskoj uredbi i/ili sporazumima o doprinosu za ta se tijela utvrđuju potrebni mehanizmi kontrole i izvještavanja te nadzor koji provodi Komisija kada su zadaće izvršenja proračuna povjerene nacionalnim agencijama, Grupi Europske investicijske banke, trećim zemljama, međunarodnim organizacijama (npr. Svjetska banka ili Ujedinjeni narodi) i drugim subjektima (npr. decentralizirane agencije Unije, zajednička poduzeća).

Financijska uredba

Financijska uredba (19) se primjenjuje na opći proračun i središnji je regulatorni akt o financijama Unije. Tom se uredbom detaljno definiraju financijska pravila za izvršenje proračuna EU-a i uloge raznih dionika, kako bi se osiguralo razborito trošenje sredstava i ostvarenje postavljenih ciljeva.

8.2. UPRAVLJANJE I ODGOVORNOST

8.2.1. Institucijska struktura

Unija ima institucionalni okvir koji joj omogućuje da promiče svoje vrijednosti i zalaže za ostvarenje svojih ciljeva, koji služi njezinim interesima, interesima njezinih građana i država članica, koji osigurava koherentnost, učinkovitost i kontinuitet njezinih politika i djelovanja. Organizacijska struktura sastoji se od institucija, agencija i drugih tijela Unije, koji su uključeni u njezinu konsolidiranu računovodstvenu dokumentaciju u skladu s kriterijima konsolidacije iz Financijske uredbe i primjenjivim računovodstvenim pravilima (vidjeti bilješku 9. u konsolidiranoj godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji EU-a za popis subjekata uključenih u konsolidaciju).

Europski parlament, zajedno s Vijećem, izvršava zakonodavne i proračunske funkcije. Komisija politički odgovorna Europskom parlamentu. Vijeće obavlja i funkcije utvrđivanja politika i koordinacije u okviru općeg političkog smjera i prioriteta Unije koje odredi Europsko vijeće.

Europska komisija izvršno je tijelo Europske unije. Ona promiče opći interes Unije i u tu svrhu poduzima odgovarajuće inicijative. Osigurava provedbu Ugovorâ i nadzire kako države članice primjenjuju pravo Unije pod nadzorom Suda Europske unije. Komisija ima koordinacijske, izvršne i upravljačke funkcije, izvršava proračun i upravlja programima.

Komisija proračun izvršava uglavnom u suradnji s državama članicama (20). Države članice i Komisija zajedno osiguravaju da se odobrena sredstva koriste u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja. Uredbama se utvrđuju obveze država članica u pogledu kontrole i revizije u izvršenju proračuna i odgovornosti koje iz toga proizlaze, kao i odgovornosti i detaljna pravila za svaku instituciju Unije u vezi s njezinim vlastitim izdacima.

8.2.2. Upravljačka struktura Komisije

Komisijini upravljački mehanizmi te kako se tim mehanizmima osigurava funkcioniranje Komisije kao moderne, odgovorne institucije usmjerene na rezultate opisani su u Komunikaciji C(2020) 4240 od 24. lipnja 2020. o upravljanju u Europskoj komisiji.

Komisija svoje funkcije obavlja pod vodstvom kolegija povjerenika, koji utvrđuje prioritete i preuzima političku odgovornost za rad Komisije. Komisija kao Kolegij djeluje pod političkim vodstvom svojeg predsjednika ili predsjednice koji rezultate koje namjeravaju ostvariti predstavljaju u obliku svojih političkih smjernica. Predsjednik ili predsjednica odlučuje o unutarnjem ustroju Komisije i vodi računa o njezinu usklađenom i učinkovitom djelovanju kao kolegijalnog tijela. Unutarnjim mehanizmima stvara se struktura snažnih kontrola i upravljačkih alata koji Kolegiju povjerenika omogućuju da preuzme političku odgovornost za rad Komisije (21).

Kolegij operativno izvršenje proračuna i financijsko upravljanje delegira glavnim direktorima i načelnicima službi koji su na čelu administrativnih ustrojstvenih jedinica Komisije. Tim se decentraliziranim pristupom stvara administrativna kultura koja potiče odgovornost javnih službenika za aktivnosti koje su pod njihovom kontrolom.

8.2.3. Financijsko upravljanje u Komisiji

U Komisiji su uloge i nadležnosti za financijsko upravljanje jasno definirane (npr. Financijskom uredbom i unutarnjim pravilnikom (22)) i tako se i izvršavaju. Kao dužnosnici za ovjeravanje na osnovi delegiranja ovlasti, Komisijini glavni direktori i načelnici službi odgovorni su za dobro financijsko upravljanje sredstvima Unije, usklađenost postupanja s odredbama Financijske uredbe, upravljanje rizicima i uspostavu odgovarajućeg okvira unutarnje kontrole.

Dužnosnici za ovjeravanje odgovorni su za cijeli upravljački proces, od određivanja svega što treba poduzeti da se ostvare ciljevi politika institucije do operativnog i proračunskog upravljanja aktivnostima. Te se zadaće mogu dalje delegirati direktorima, načelnicima odjela i drugim osobama, koji time postaju dužnosnici za ovjeravanje na osnovi daljnjeg delegiranja. Svaki dužnosnik za ovjeravanje na osnovi delegiranja u poslovima nadzora i praćenja provedbe sustava unutarnje kontrole može računati na jednog ili dva direktora zadužena za upravljanje rizicima i unutarnju kontrolu.

Središnje službe Komisije usmjeravaju, savjetuju te promiču najbolje primjere iz prakse, među ostalim i radom Korporativnog upravnog odbora.

Financijskom uredbom propisano je da svaki dužnosnik za ovjeravanje u godišnjem izvještaju o radu izvijesti o postignućima, unutarnjoj kontroli i financijskom upravljanju tijekom godine. On u godišnjem izvještaju o radu izjavljuje da su sredstva korištena u skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja te da se uspostavljenim postupcima kontrole daju potrebna jamstva u pogledu zakonitosti i pravilnosti temeljnih transakcija. Godišnji izvještaj o upravljanju proračunom EU-a i njegovoj uspješnosti glavno je sredstvo koje Kolegiju povjerenika omogućuje preuzimanje političke odgovornosti za upravljanje proračunom.

Računovodstveni službenik Komisije odgovoran je na središnjoj razini za upravljanje riznicom, postupke povrata, utvrđivanje računovodstvenih pravila utemeljenih na Međunarodnim računovodstvenim standardima za javni sektor (MRSJS), potvrđivanje računovodstvenih sustava i izradu godišnje konsolidirane računovodstvene dokumentacije Unije. Osim toga, računovodstveni službenik potpisuje godišnju računovodstvenu dokumentaciju, pri čemu izjavljuje da su u njoj vjerno prikazani, u svim bitnim aspektima, financijsko stanje, rezultati operacija i novčani tokovi Unije. Godišnju računovodstvenu dokumentaciju donosi Kolegij povjerenika. Računovodstveni službenik obavlja svoju funkciju neovisno i ima veliku odgovornost za financijsko izvještavanje u Komisiji.

I funkcija unutarnjeg revizora Komisije je centralizirana i neovisna te se u okviru nje pružaju neovisni savjeti, mišljenja i preporuke o kvaliteti i funkcioniranju sustava unutarnje kontrole u okviru Komisije, agencija Unije i drugih neovisnih tijela.

Odbor za praćenje tijeka revizije osigurava neovisnost unutarnjeg revizora i prati kvalitetu unutarnjih revizija i daljnje postupanje službi Komisije u skladu s preporukama unutarnje i vanjske revizije te zaključcima i preporukama Europskog revizorskog suda u vezi s postupkom davanja razrješnica o pouzdanosti godišnje konsolidirane financijske dokumentacije Unije. Odbor svojom savjetodavnom funkcijom pridonosi općenitom poboljšanju djelotvornosti i učinkovitosti Komisije pri ostvarivanju njezinih ciljeva i olakšava nadzor Kolegija nad Komisijinim upravljanjem, upravljanjem rizicima i postupcima unutarnje kontrole.

8.2.4. Vanjska revizija i postupak davanja razrješnice

U skladu s načelima dobrog financijskog upravljanja sredstvima se upravlja na učinkovit, djelotvoran i ekonomičan način. Postojeći okvir odgovornosti temelji se na detaljnom izvještavanju, vanjskoj reviziji i političkoj kontroli kako bi se dala razumna jamstva da se sredstva Unije troše na odgovarajući način.

Europski revizorski sud svake godine provjerava pouzdanost računovodstvene dokumentacije, jesu li svi prihodi primljeni i svi rashodi nastali na zakonit i pravilan način te primjerenost financijskog upravljanja i kvalitativnih aspekata izrade proračuna, uključujući dimenziju uspješnosti. Objavljivanje godišnjeg izvještaja Europskog revizorskog suda polazište je za postupak davanja razrješnice. Revizori pripremaju i tematske izvještaje o specifičnim troškovima, područjima politike ili pitanjima o proračunu i upravljanju.

Europski parlament na preporuku Vijeća odlučuje hoće li Komisiji za provedbu proračuna EU-a u određenoj godini dati svoje konačno odobrenje, poznato kao „davanje razrješnice”. Godišnjim postupkom davanja razrješnice potvrđuje se Komisijina politička odgovornost za izvršenje proračuna EU-a.

Odluka o razrješnici temelji se i na Komisijinu integriranom financijskom izvještavanju i izvještavanju o odgovornosti, saslušanjima povjerenika u Europskom parlamentu i odgovorima na pisana pitanja upućena Komisiji.

NAPOMENA UZ KONSOLIDIRANU RAČUNOVODSTVENU DOKUMENTACIJU

Konsolidirana godišnja računovodstvena dokumentacija Europske unije za 2020. sastavljena je na temelju informacija koje su institucije i tijela dostavili u skladu s člankom 246. stavkom 2. Financijske uredbe koja se primjenjuju na opći proračun Europske unije. Ovime izjavljujem da je sastavljena u skladu s glavom XIII. te financijske uredbe i računovodstvenim načelima, pravilima i metodama utvrđenima u bilješkama uz financijske izvještaje.

Računovodstveni službenici tih institucija i tijela dostavili su mi sve informacije potrebne za sastavljanje računovodstvene dokumentacije u kojoj su prikazani imovina i obveze Europske unije te izvršenje proračuna i potvrdili su njihovu pouzdanost.

Ovime potvrđujem da na temelju navedenih informacija i provjera koje sam smatrala potrebnima za ovjeru računovodstvene dokumentacije Europske komisije imam odgovarajuće jamstvo da su financijsko stanje, rezultati operacija i novčani tokovi Europske unije u svim bitnim aspektima u računovodstvenoj dokumentaciji točno iskazani.

Rosa ALDEA BUSQUETS Računovodstvena službenica Komisije 18. lipnja 2021.

KONSOLIDIRANI FINANCIJSKI IZVJEŠTAJI I OBJAŠNJENJA (1)

SADRŽAJ

BILANCA 35

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 36

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU 37

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI 38

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKE IZVJEŠTAJE 39

1. ZNAČAJNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE 39

2. BILJEŠKE UZ BILANCU 53

3. BILJEŠKE UZ IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU 91

4. NEPREDVIĐENE OBVEZE I NEPREDVIĐENA IMOVINA 100

5. PRORAČUNSKE I PRAVNE OBVEZE 105

6. UPRAVLJANJE FINANCIJSKIM RIZICIMA 110

7. IZVJEŠTAVANJE POVEZANIH STRANAKA 124

8. DOGAĐAJI NAKON DATUMA BILANCE 126

9. OPSEG KONSOLIDACIJE 126

BILANCA

u milijunima EUR Bilješka 31.12.2020. 31.12.2019. DUGOTRAJNA IMOVINA Nematerijalna imovina 2.1 620 515 Nekretnine, postrojenja i oprema 2.2 11 682 11 380 Ulaganja obračunata metodom udjela 2.3 588 591 Financijska imovina 2.4 99 214 66 714 Pretfinanciranje 2.5 34 519 26 240 Potraživanja od razmjenskih transakcija i naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija 2.6 45 813 3 607 192 434 109 047 KRATKOTRAJNA IMOVINA Financijska imovina 2.4 13 881 4 514 Pretfinanciranje 2.5 28 229 25 206 Potraživanja od razmjenskih transakcija i naplativa sredstva od nerazmjenskih transakcija 2.6 28 681 20 367 Zalihe 2.7 80 68 Novac i novčani ekvivalenti 2.8 16 742 19 745 87 613 69 900 UKUPNA IMOVINA 280 047 178 947 DUGOROČNE OBVEZE Mirovine i ostala primanja zaposlenika 2.9 (116 020 ) (97 659 ) Rezervacije 2.10 (3 878 ) (3 707 ) Financijske obveze 2.11 (84 399 ) (53 071 ) (204 297 ) (154 437 ) KRATKOROČNE OBVEZE Rezervacije 2.10 (1 527 ) (1 116 ) Financijske obveze 2.11 (10 649 ) (1 446 ) Obveze 2.12 (32 408 ) (27 241 ) Obračunati troškovi i prihod budućeg razdoblja 2.13 (64 584 ) (67 230 ) (109 167 ) (97 033 ) UKUPNE OBVEZE (313 464 ) (251 470 ) NETO IMOVINA (33 418 ) (72 523 ) Pričuve 2.14 5 062 5 037 Iznosi koji će se zatražiti od država članica (2) 2.15 (38 480 ) (77 560 ) NETO IMOVINA (33 418 ) (72 523 )

IZVJEŠTAJ O FINANCIJSKOM REZULTATU

u milijunima EUR Bilješka 2020. 2019. PRIHODI Prihodi od nerazmjenskih transakcija Sredstva na temelju BND-a 3.1 125 393 108 820 Tradicionalna vlastita sredstva 3.2 19 559 21 235 Sredstva na temelju PDV-a 3.3 17 858 18 128 Novčane kazne 3.4 452 4 291 Povrat troškova 3.5 1 355 2 627 Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine 3.6 47 456 — Ostalo 3.7 7 116 2 072 219 190 157 174 Prihodi od razmjenskih transakcija Financijski prihodi 3.8 3 434 1 817 ostalo 3.9 1 404 1 298 4 838 3 116 Ukupni prihodi 224 028 160 289 RASHODI Koje su izvršile države članice 3.10 Europski fond za jamstva u poljoprivredi (40 461 ) (43 951 ) Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj: ostali instrumenti ruralnog razvoja (14 467 ) (13 541 ) Europski fond za regionalni razvoj i Kohezijski fond (41 118 ) (35 178 ) Europski socijalni fond (13 677 ) (11 218 ) Ostalo (2 701 ) (2 608 ) Koje su izvršili Komisija, izvršne agencije i skrbnički fondovi 3.11 (22 094 ) (18 942 ) Druge agencije i tijela EU-a 3.12 (3 530 ) (3 131 ) Koje su izvršile treće zemlje i međunarodne organizacije 3.12 (4 178 ) (4 085 ) Druga tijela 3.12 (3 257 ) (2 875 ) Troškovi zaposlenika i mirovina 3.13 (11 995 ) (11 613 ) Financijski troškovi 3.14 (2 188 ) (1 491 ) Ostali rashodi 3.15 (6 946 ) (6 862 ) Ukupni rashodi (166 612 ) (155 493 ) POSLOVNI REZULTAT GODINE 57 416 4 796

IZVJEŠTAJ O NOVČANOM TOKU

u milijunima EUR 2020. 2019. Poslovni rezultat godine 57 416 4 796 Poslovanje Amortizacija nematerijalne imovine 113 107 Amortizacija materijalne imovine 1 047 1 022 (Povećanje)/smanjenje zajmova (40 624 ) 1 255 (Povećanje)/smanjenje iznosa pretfinanciranja (11 301 ) (1 472 ) (Povećanje)/smanjenje potraživanja od razmjenskih transakcija i naplativih sredstava od nerazmjenskih transakcija (50 519 ) 691 (Povećanje)/smanjenje zaliha (12) 5 (Povećanje)/smanjenje mirovina i ostalih primanja zaposlenika 18 360 17 203 Povećanje/(smanjenje) rezervacija 581 693 Povećanje/(smanjenje) financijskih obveza 40 531 (1 389 ) Povećanje/(smanjenje) obveza 5 166 (4 985 ) Povećanje/(smanjenje) obračunatih troškova i prihoda budućeg razdoblja (2 645 ) 4 041 Proračunski višak iz prethodne godine obračunat kao nenovčani prihod (3 218 ) (1 803 ) Ponovno mjerenje obveze za primanja zaposlenika (nenovčane promjene nisu uključene u izvještaj o financijskom rezultatu) (15 155 ) (14 164 ) Ostala nenovčana kretanja 63 111 Investicijske aktivnosti (Povećanje)/smanjenje nematerijalne imovine i nekretnina, postrojenja i opreme (1 566 ) (1 392 ) (Povećanje)/smanjenje ulaganja obračunatih metodom udjela 3 (1) (Povećanje)/smanjenje financijske imovine raspoložive za prodaju (1 180 ) (2 964 ) (Povećanje)/smanjenje financijske imovine po fer vrijednosti kroz višak ili manjak (62) (121) NETO NOVČANI TOK (3 004 ) 1 633 Neto povećanje/(smanjenje) novca i novčanih ekvivalenata (3 004 ) 1 633 Novac i novčani ekvivalenti na početku godine 19 745 18 113 Novac i novčani ekvivalenti na kraju godine 16 742 19 745

IZVJEŠTAJ O PROMJENAMA U NETO IMOVINI

u milijunima EUR Iznosi koji će se povući iz akumuliranog viška/(manjka) država članica Ostale pričuve Revalorizacijska pričuva Neto imovina STANJE NA DAN 31.12.2018. (66 424 ) 4 730 231 (61 464 ) Promjene pričuve Jamstvenog fonda (21) 21 — — Promjene fer vrijednosti — — 160 160 Ponovna mjerenja obveza za primanja zaposlenika (14 164 ) — — (14 164 ) Ostalo 56 (105) — (49) Proračunski rezultat iz 2018. pripisan državama članicama (1 803 ) — — (1 803 ) Poslovni rezultat godine 4 796 — — 4 796 STANJE NA DAN 31.12.2019. (77 560 ) 4 646 391 (72 523 ) Promjene pričuve Jamstvenog fonda (173) 173 — — Promjene fer vrijednosti — — 105 105 Ponovna mjerenja obveza za primanja zaposlenika (15 155 ) — — (15 155 ) Ostalo 210 (252) — (42) Proračunski rezultat iz 2019. pripisan državama članicama (3 218 ) — — (3 218 ) Poslovni rezultat godine 57 416 — — 57 416 STANJE NA DAN 31.12.2020. (38 480 ) 4 566 496 (33 418 )

BILJEŠKE UZ FINANCIJSKE IZVJEŠTAJE

Treba napomenuti da su u tablicama u nastavku iznosi koji se odnose na Ujedinjenu Kraljevinu još iskazani pod naslovom države članice iako je Ujedinjena Kraljevina napustila Uniju 1. veljače 2020., ali je u prijelaznom razdoblju do 31. prosinca 2020. i dalje imala financijski odnos s Unijom kao država članica.

1. ZNAČAJNE RAČUNOVODSTVENE POLITIKE

1.1. PRAVNA OSNOVA I RAČUNOVODSTVENA PRAVILA

Računovodstvena evidencija Unije vodi se u skladu s Uredbom (EU, Euratom) 2018/1046 Europskog parlamenta i Vijeća od 18. srpnja 2018. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije, o izmjeni uredaba (EU) br. 1296/2013, (EU) br. 1301/2013, (EU) br. 1303/2013, (EU) br. 1304/2013, (EU) br. 1309/2013, (EU) br. 1316/2013, (EU) br. 223/2014, (EU) br. 283/2014 i Odluke br. 541/2014/EU te o stavljanju izvan snage Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 (dalje u tekstu Financijska uredba).

U skladu s člankom 80. Financijske uredbe, Unija svoje financijske izvještaje sastavlja u skladu s računovodstvenim načelom nastanka poslovnog događaja i pravilima koja se temelje na međunarodnim računovodstvenim standardima za javni sektor (MRSJS). Sve institucije i tijela Unije obuhvaćeni konsolidacijom dužni su primjenjivati ta računovodstvena pravila, koja za Komisiju donosi računovodstveni službenik, radi unutarnje usklađenosti konsolidirane računovodstvene dokumentacije EU-a.

Primjena novih i izmijenjenih računovodstvenih pravila Europske unije (EAR)

Nova računovodstvena pravila Unije koja se primjenjuju za godišnja razdoblja koja su započela 1. siječnja 2020. ili nakon tog datuma

Za godišnja razdoblja koja su započela 1. siječnja 2020. ili nakon tog datuma ne primjenjuju se nova računovodstvena pravila Europske unije.

Nova usvojena računovodstvena pravila EU-a koja se na dan 31. prosinca 2020. još nisu primjenjivala

Računovodstvena službenica Europske komisije 17. prosinca 2020. donijela je revidirani EAR 11 „Financijski instrumenti”, koji se primjenjuje na računovodstvena razdoblja koja su započela 1. siječnja 2021. ili nakon tog datuma. Revidirani EAR 11 ažuriran je u skladu s novim MRSJS-om 41 „Financijski instrumenti” i njime se utvrđuju načela za financijsko izvještavanje o financijskoj imovini i financijskim obvezama subjekata iz EU-a.

Glavne promjene i njihovi očekivani učinci na računovodstvenu dokumentaciju EU-a za 2021. su kako slijedi:

Nova načela klasifikacije i mjerenja financijske imovine

Revidiranim EAR-om 11 uvode se načela klasifikacije financijske imovine na temelju dva kriterija: model upravljanja koji subjekt primjenjuje za upravljanje svojom financijskom imovinom i ugovorne značajke novčanog toka te imovine. Ovisno o tim kriterijima, financijska imovina klasificira se u kategorije financijske imovine po amortiziranom trošku (AT), po fer vrijednosti kroz neto imovinu/kapital (FVNI) ili po fer vrijednosti kroz višak i manjak (FVVM).

Financijska imovina čiji se ugovorni uvjeti odnose samo na glavnicu i kamate klasificira se po AT-u (ako se financijska imovina drži u okviru modela upravljanja čiji je cilj držanje financijske imovine radi prikupljanja ugovornih novčanih tokova) ili po FVNI-ju (ako se financijska imovina drži u okviru modela upravljanja čiji se cilj ostvaruje prikupljanjem ugovornih novčanih tokova i prodajom financijske imovine). Financijska imovina koja ne ispunjava kriterije za klasifikaciju po AT-u ili FVNI-ju, osobito financijska imovina čiji se ugovorni novčani tokovi ne odnose samo na glavnicu ili kamate ili koja se drži u okviru drugih modela upravljanja, klasificira se po FVVM-u.

U skladu s tim načelima, u godišnjoj računovodstvenoj dokumentaciji EU-a za 2021. sva vlasnička ulaganja koja su zasad klasificirana kao „raspoloživa za prodaju” bit će reklasificirana po FVVM-u. Očekuje se da će se i dužnički vrijednosni papiri reklasificirati po FVVM-u jer EU upravlja tim portfeljima imovine i njihove rezultate ocjenjuje po fer vrijednosti. S time povezana revalorizacijska pričuva će se osloboditi za neto imovinu.

Novi model umanjenja vrijednosti

Dok se postojeći model umanjenja vrijednosti temelji na ostvarenim gubicima, revidiranim EAR-om 11 uvodi se model umanjenja vrijednosti koji se temelji na budućim događajima i očekivanim kreditnim gubicima, pri čemu se vodi računa o svim mogućim slučajevima neispunjavanja obveza i kreditnim poboljšanjima koja su sastavni dio ugovornih uvjeta. Primjenjivo vremensko razdoblje određuje se faznim pristupom: sve dok nema značajnog povećanja kreditnog rizika, ispravak vrijednosti za umanjenje vrijednosti mjeri se u iznosu koji je jednak 12-mjesečnom očekivanom kreditnom gubitku (faza 1). U slučaju značajnog povećanja kreditnog rizika (faza 2) i za financijsku imovinu umanjenu za kreditne gubitke, ispravak vrijednosti za umanjenje vrijednosti jednak je očekivanom kreditnom gubitku tijekom vijeka trajanja. Novi model umanjenja vrijednosti primjenjuje se na svu financijsku imovinu koja se mjeri po AT-u ili FVNI-ju, preuzete obveze za zajmove i ugovore o financijskom jamstvu.

Očekuje se da će novi model umanjenja vrijednosti koji se temelji na budućim događajima u računovodstvenoj dokumentaciji EU-a za 2021. dovesti do priznavanja dodatnog ispravka vrijednosti za umanjenje vrijednosti, osobito u vezi sa zajmovima za financijsku pomoć partnerskim zemljama u okviru programa makrofinancijske pomoći i Euratoma.

Računovodstvo financijskih jamstava

U skladu s aktualnim EAR-om 11, većina financijskih jamstava, osobito onih danih bez naknade ili uz nominalnu naknadu, obračunava se u skladu s načelima EAR-a 10 „Rezerviranja, nepredviđene obveze i nepredviđena imovina” i priznaje kao rezervacije ili iskazuje kao nepredviđene obveze ovisno o vjerojatnosti gubitka.

Revidiranim EAR-om 11 pripisuje se primjena zahtjeva računovodstva financijskih jamstava na sve ugovore o financijskom jamstvu, koji bi se početno trebali priznavati po fer vrijednosti ili po vijeku trajanja očekivanog kreditnog gubitka ako se ne može odrediti pouzdano mjerenje fer vrijednosti. Pri naknadnom mjerenju ugovore o financijskom jamstvu trebalo bi mjeriti i. u iznosu rezervacije za umanjenje vrijednosti ili ii. u početno priznatom iznosu umanjenom za, ovisno o slučaju, kumulativni iznos amortizacije priznat u skladu s načelima