Europskim zelenim planom potvrđuje se obveza Komisije da se uhvati ukoštac s izazovima povezanima s klimatskim promjenama i okolišem. Europa želi postati prvi klimatski neutralan kontinent tako što će postati moderno i resursno učinkovito gospodarstvo. Europskim zelenim planom poboljšat će se zdravlje i dobrobit građana EU-a te budućih generacija, i to nizom mjera u području klime, okoliša i oceana, energije, prometa, poljoprivrede, financija i regionalnog razvoja, industrije te istraživanja i inovacija. Europski zeleni plan sastavni je dio Komisijine strategije za provedbu Programa održivog razvoja do 2030. i UN-ovih ciljeva održivog razvoja.

Modul o računima ekosustava bit će nov za većinu država članica. Komisija ga je odabrala zbog njegove velike političke važnosti za prirodu, bioraznolikost i nultu stopu onečišćenja te zbog njegova potencijala za druge politike, uključujući europski semestar. On predstavlja prvu provedbu računâ ekosustava u okviru standarda UN SEEA u EU-u, koji je Statistička komisija UN-a donijela u ožujku 2021. Eurostat od 2015. stječe iskustva i razvija metodologije u okviru projekta INCA (engl. „Integrated natural capital accounting”, integrirano računovodstvo prirodnog kapitala), koji se provodi u cijelom EU-u. Tri nova modula imaju koristi od pilot-projekata i ispitivanja koja se provode u državama članicama i koja se sufinanciraju bespovratnim sredstvima Komisije (Eurostata) (24 slučaja bespovratnih sredstava dodijeljenih od 2015. do 2021. i mjere potpore planirane za sljedeće godine).

Očekuje se da će ta tri modula povećati količinu informacija dostupnih EU-u za nekoliko mjera i ciljeva europskog zelenog plana, uključujući cilj klimatske neutralnosti, strategiju „od polja do stola”, novu strategiju EU-a za šume, strategiju EU-a za bioraznolikost do 2030. i akt o obnovi prirode, akcijski plan za postizanje nulte stope onečišćenja i pokazatelje ciljeva održivog razvoja.

Komisija je 19. studenoga 2021. donijela Delegiranu uredbu Komisije (EU) 2022/125 o izmjeni priloga od I. do V. Uredbi (EU) br. 691/2011. Tom delegiranom uredbom ažuriraju se tehničke specifikacije pet od šest postojećih modula navedenih u prethodnom odjeljku radi brže izrade informacija (kraći rokovi za slanje) i ažuriranja popisa značajki. Konkretno, tim ažuriranjem popisa značajki: (a) propisuju se dodatne raščlambe poreza na CO2; (b) propisuju se dodatne raščlambe podataka za sektor zaštite okoliša i podataka o izdacima za okoliš; (c) propisuju se informacije o ukupnom sektoru zaštite okoliša (umjesto za tržišni dio sektora zaštite okoliša); (d) ažuriraju se tehnički popisi tokova materijala i emisija plinova i (e) pojednostavnjuju se zahtjevi za informacije o gospodarskim granama sektora zaštite okoliša te o uvozu i izvozu materijala.

Države članice obvezne su dostavljati podatke Komisiji (Eurostatu) u skladu s prilozima od I. do III. od 2013. i prilozima od IV. do VI. od 2017.

Metode prikupljanja podataka i administrativno opterećenje

Računi okoliša općenito ne zahtijevaju prikupljanje novih mikropodataka jer se u njima uglavnom upotrebljavaju postojeći podaci koje tijela država članica već posjeduju i koji se prema potrebi dopunjuju dodatnim procjenama. Uz podatke iz nacionalnih računa, u računima okoliša kombiniraju se podaci iz niza izvora, npr. temeljnih statistika o energetici, prometu, poljoprivredi, državnim rashodima i oporezivanju, kao i iz nekih nestatističkih izvora. Međutim, ankete za kućanstva ili poduzeća povremeno se moraju prilagoditi ili proširiti kako bi se osigurala baza podataka za pojedinačne stavke u računima okoliša.

Kako bi ispunile zahtjeve u pogledu podataka utvrđene u Uredbi, države članice mogu prilagoditi postojeće podatke radi njihova usklađivanja s konceptima iz središnjeg okvira Sustava integriranih okolišno-ekonomskih računa (SEEA CF) i računima ekosustava SEEA-e (SEEA EA). Zbog toga će možda biti potrebne posebne aktivnosti država članica. Budući da računi okoliša ponovno upotrebljavaju postojeće podatke, poduzeća i kućanstva imat će vrlo malo dodatno opterećenje dok god postoje i održavaju se izvori podataka. Države mogu uvesti i posebne postupke prikupljanja podataka za račune okoliša, što će poboljšati kvalitetu podataka. U okviru jedne takve prakse, koja uključuje račune sektora ekoloških dobara i usluga (Prilog V. Uredbi), neke su zemlje uvele ankete kako bi dopunile svoje druge izvore podataka. Dodatno opterećenje poduzeća zbog tih anketa, koje se provode svake godine ili svakih nekoliko godina, uglavnom je vrlo malo.

Nacionalna tijela (obično nacionalni zavodi za statistiku) obavljaju većinu radnji potrebnih za izradu računa, što uključuje obradu postojećih podataka i povećanje njihova analitičkog potencijala. Prosječan broj zaposlenika potrebnih za izradu računa u svakom nacionalnom tijelu procjenjuje se na četiri do šest ekvivalenata punog radnog vremena za šest priloga Uredbi. U tri nova predložena priloga zahtijevat će se otprilike dva ili tri dodatna ekvivalenta punog radnog vremena u svakom nacionalnom tijelu, pri čemu točan broj ovisi o specifičnoj situaciji pojedine države članice, postojanju/opsegu izvora podataka itd. Računi dodaju znatnu vrijednost osnovnim podacima i povećavaju potencijal za analizu međusobnih interakcija tema u prilozima, npr. emisija u zrak i potrošnje energije. Više nacionalnih tijela upotrijebilo je pilot-studije (koje je sufinancirala Komisija) za oblikovanje metoda za obradu i analizu podataka.

Izvedivost i učinkovitost

Moduli utvrđeni u Uredbi testirani su u pilot-studijama prije nego što je Komisija predložila pravni okvir, čime se osigurava njihova izvedivost (vidjeti u nastavku). Testiranje se provodi u suradnji s državama članicama kako bi se iskoristilo njihovo stručno znanje i postiglo jedinstveno mišljenje o izvedivosti modulâ. Trenutačno su u tijeku pilot-studije o potencijalnim novim modulima.

Učinkovitost računa okoliša ovisi o dvama čimbenicima: prvo, kako se postojeće informacije mogu reorganizirati u zajednički okvir, i drugo, kako i u kojoj se mjeri računi upotrebljavaju.

U pogledu prve točke, računi emisija u zrak (Prilog I. Uredbi) primjer su reorganizacije postojećih informacija. Za te račune upotrebljavaju se informacije koje su već prikupljene za inventare emisija u zrak koji se moraju sastaviti u sklopu Okvirne konvencije UN-a o promjeni klime (UNFCCC) i u sklopu Konvencije Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu o dalekosežnom prekograničnom onečišćenju zraka (CLRTAP). Podacima se zatim dodaje još informacija kako bi ih se uskladilo s klasifikacijama i konceptima iz nacionalnih računa. Nakon toga mogu se razviti primjene računa emisija u zrak. Primjerice, ekološki otisci dobivaju se njihovim kombiniranjem s tablicama inputa i outputa. Tim se otiscima mjere globalni pritisci potrošnje i ulaganja u EU-u na okoliš u cijelom svijetu. Još jedan primjer učinkovitosti jest model niskih troškova, koji se temelji na (godišnjim) računima emisija u zrak i upotrebljava za pripremu mnogo pravodobnijih tromjesečnih procjena. Eurostat te procjene priprema od studenoga 2021. Podaci se objavljuju četiri i pol mjeseca nakon referentnog tromjesečja i znatno poboljšavaju pravodobnost podataka koja se zahtijeva u Uredbi, a to je 21 mjesec.

Računi emisija u zrak mogu se upotrebljavati i zajedno s računima okoliša za druga područja, kao što su energetika ili porezi za zaštitu okoliša. Te se informacije mogu upotrebljavati u uzročnim okvirima za opisivanje i analizu interakcija između društva i okoliša, kao što je okvir „Driving forces, Pressures, State, Impact and Responses” (Pokretači, pritisci, stanje, utjecaj i odgovori), koji je donijela Europska agencija za okoliš .

Kad je riječ o drugoj točki, računi okoliša osnova su Osmog općeg programa djelovanja Unije za okoliš do 2030. Računi okoliša osnova su za gospodarsku analizu i procjenu učinka te se upotrebljavaju za praćenje napretka u postizanju ciljeva politike. Konkretno, pokazatelji koji se temelje na računima okoliša upotrebljavaju se u postojećim okvirima praćenja za Osmi program djelovanja za okoliš i kružno gospodarstvo, a u budućnosti mogu pridonijeti praćenju bioraznolikosti i nulte stope onečišćenja. Računi okoliša upotrebljavaju se i za praćenje napretka EU-a prema relevantnim ciljevima održivog razvoja te za pregled pokazatelja otpornosti.

Kvaliteta podataka poslanih od zadnjeg izvješća

Uredbom se od država članica i zemalja EGP-a zahtijeva da Eurostatu prijavljuju podatke. Brojne zemlje kandidatkinje i potencijalne zemlje kandidatkinje za članstvo u EU-u prijavljuju i neke podatke na dobrovoljnoj osnovi. Ovo izvješće o provedbi odnosi se na prvu skupinu zemalja (zemlje EU-a/EGP-a). Eurostat potvrđuje primljene podatke i objavljuje ih na svojoj internetskoj stranici, zajedno s tehničkim objašnjenjima (metapodacima) i popratnim informacijama.

Većina država članica dostavila je kompletne skupove podataka unutar rokova utvrđenih u Uredbi. Nekoliko država članica prekoračilo je rokove, obično za samo nekoliko dana, osim jedne države članice, koja je više kasnila. Međutim, ta kašnjenja nemaju vidljivog učinka na obradu ili diseminaciju podataka.

Treba napomenuti da rokovi za izvješćivanje utvrđeni u Uredbi određuju vrijeme izrade podataka za račune okoliša u državama članicama. To je pokazatelj kvalitete podataka jer su noviji statistički podaci uvijek bolji. Međutim, to utječe na druge aspekte kvalitete podataka, kao što je točnost ili usklađenost u temama računa okoliša, npr. podataka o emisijama stakleničkih plinova, potrošnji energije i porezima na energente.

Ukupno gledajući, kvaliteta podataka od 2019. do 2022. popravila se za sve priloge od I. do VI. Veoma su kvalitetni statistički podaci za priloge od I. do III. koje države članice dostavljaju na temelju Uredbe. Podaci za priloge od IV. do VI. manje su razvijeni jer je obvezno izvješćivanje počelo tek 2017. Isto tako, prilozi IV. i V. složeniji su od drugih priloga i zahtijevaju druge kategorije izvornih podataka. Komisija (Eurostat) očekuje da će se idućih godina poboljšati kvaliteta podataka za priloge od IV. do VI. I dalje postoji niz područja koja treba poboljšati, primjerice dostupnost podataka za izradu priloga V. (Računi sektora ekoloških dobara i usluga). Komisija (Eurostat) nastavlja suradnju s državama članicama kako bi se riješila tehnička pitanja. Niz mjera poboljšanja kvalitete planiran je ili se već provodi, vidjeti sljedeći odjeljak.

(4)Mjere poboljšanja

Komisija (Eurostat) i države članice dogovorile su Europsku strategiju za račune okoliša za razdoblje od 2019. do 2023. Riječ je o programu daljnjih mjera koje su dogovorili Komisija (Eurostat) i države članice, a donio Odbor za europski statistički sustav. Tom se strategijom koordiniraju europski napori i priprema teren za moguće nove module. Ciljevi u razdoblju od 2019. do 2023.:

·daljnje poboljšanje kvalitete aktualnih europskih računa okoliša, što uključuje dugotrajne nizove i pravodobne podatke,

·bolje informiranje o važnosti i sadržaju europskih računa za okoliš, što uključuje i informiranje o modulima za okoliš kao cjelovitom sustavu,

·služenje korisničkim potrebama odobravanjem novih produljenja te primjena i pokazatelja, uključujući otiske, na temelju aktualnih europskih računa okoliša,