HR Službeni list Europske unije C 129/44

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Inicijativa za potporu ravnoteži između poslovnog i privatnog života zaposlenih roditelja i skrbnika

(COM(2017) 252 final)

i o Prijedlogu direktive Europskog parlamenta i Vijeća o ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i skrbnika i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 2010/18/EU

(COM(2017) 253 final – 2017/0085 (COD))

(2018/C 129/07)

Izvjestiteljica: Erika KOLLER Suizvjestiteljica: Vladimíra DRBALOVÁ

Zahtjev za savjetovanje: Zahtjev Komisije za mišljenje: 17.11.2017. Zahtjev Vijeća Europske unije za mišljenje: 10.5.2017. Zahtjev Europskog parlamenta za mišljenje: 15.5.2017. Pravni temelj: članak 153. stavak 1. točka i. i članak 153. stavak 2. točka (b) Ugovora o funkcioniranju Europske unije Odluka Plenarne skupštine: 8.12.2015. Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 8.11.2017. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 6.12.2017. Plenarno zasjedanje br.: 530 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 182/11/4

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO pozdravlja inicijativu Europske komisije za povećanje sudjelovanja roditelja s djecom, osobito žena, na tržištu rada, kojom bi im se pomoglo da ostvare bolju ravnotežu između poslovnog i privatnog života i tako iskoristio puni potencijal njihovih vještina.

1.2. Osim toga, EGSO smatra da bi prijedloge iz paketa trebalo dodatno analizirati, uzimajući u obzir stvarnu situaciju u svakoj državi članici, kao i troškove i napore na organizacijskom planu koje ti prijedlozi podrazumijevaju za poduzeća, a osobito MSP-ove. Nadalje, trebalo bi poduzeti također sljedeće mjere: borbu protiv stereotipova, širenje dobrih praksi i izradu nacionalnih akcijskih planova za ravnotežu između poslovnog i privatnog života.

1.3. Moderne politike za postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života trebale bi obiteljima pružiti odgovarajuće mogućnosti, istodobno vodeći računa o potrebama poduzeća. EGSO potiče socijalne partnere diljem Europe da razmotre dodatna praktična rješenja za promicanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života koja odgovara značajkama njihova konkretnog radnog mjesta (1).

1.4. Premda EGSO priznaje da će provedba prijedloga sa sobom donijeti troškove za države članice i poduzeća, siguran je da će dugoročne koristi biti veće od kratkoročnog povećanja troškova. EGSO smatra da je potrebno dodatno istražiti mjere za potporu malim i srednjim poduzećima (MSP).

1.5. EGSO smatra da je važno da žene i muškarci imaju pojedinačno pravo na dopust. Međutim, uviđa da se poduzeća, posebno MSP-ovi, mogu suočiti s organizacijskim poteškoćama zbog povećanja opsega prava. Svi problemi nastali zbog primjene ove odredbe trebaju se rješavati u skladu s nacionalnim pravom, kolektivnim ugovorima i/ili praksom.

1.6. EGSO smatra da je paket za ravnotežu između poslovnog i privatnog života korak u pravom smjeru, ali da ga u budućnosti treba poboljšati na osnovu odgovarajućih ocjena učinaka.

1.7. EGSO naglašava potrebu za većim ulaganjem u kvalitetne, cjenovno pristupačne i dostupne usluge i ustanove za skrb o djeci za svaku obitelj te poziva Komisiju da u okviru europskog semestra upotrijebi preporuke za pojedine zemlje, kao i fondove za regionalni razvoj kako bi potakla države članice da povećaju svoje napore.

1.8. Premda se prijedlog direktive u određenoj mjeri odnosi na porezne sustave, EGSO žali što u tom pogledu nije dovoljno razrađen. Način na koji su osmišljeni porezni sustavi može utjecati na odluke ljudi u pogledu ulaska na tržište rada. Potrebno je razmotriti porezne odbitke koji pomažu zaposlenim roditeljima da nastave raditi.

2. Uvod

2.1. Ravnopravnost žena i muškaraca predstavlja temeljnu vrijednost i načelo Europske unije (2). Tijekom posljednjih šezdeset godina EU je postigao izniman napredak donijevši niz direktiva o ravnopravnosti i nediskriminaciji, programa politike i financijskih instrumenata za promicanje rodne ravnopravnosti u Europskoj uniji (3). Zakonodavni okvir EU-a o oblicima dopusta za obitelj i fleksibilnim radnim uvjetima utvrđen je 1990-ih godina te se stalno ažurira, pri čemu je najnovija direktiva, ona o roditeljskom dopustu, donesena 2010. (4). Preporuke izdane u kontekstu europskog semestra (5), financijska sredstva EU-a i političke smjernice (6), koje su izvan zakonodavnog okvira, također imaju ulogu.

2.2. Međutim, napredak postignut tijekom proteklih desetljeća gotovo je zaustavljen (7), što dokazuju trajne razlike u plaćama među spolovima od 16,3 % i nejednaka uloga i sudjelovanje žena na tržištu rada, na kojemu 31 % žena odnosno 8,2 % muškaraca radi u nepunom radnom vremenu, dok u pogledu općeg sudjelovanja na tržištu rada žene zaostaju za muškarcima za više od 12 postotnih bodova (8). Istodobno se u istraživanjima pokazalo da rodno uvjetovane razlike u mirovinama iznose čak 40 %. Sve to ukazuje na potrebu za još proaktivnijim djelovanjem kako bi se osigurala ravnopravnost između žena i muškaraca u svim područjima života, uključujući usmjerenost na feminizaciju siromaštva.

2.3. Nejednako sudjelovanje žena na tržištu rada usko je povezano s nejednakom podjelom oko obveza skrbi. Nepostojanje odgovarajućih, dostupnih, financijski prihvatljivih i kvalitetnih usluga skrbi, počevši od skrbi o djeci do skrbi unutar zajednice za starije članove obitelji i osobe s invaliditetom, također pridonosi razlikama u podjeli skrbi (9).

2.4. Smetnje i prepreke postizanju ravnoteže između poslovnog i privatnog života prepoznate su ne samo kao čimbenici koji sprečavaju žene da u cijelosti sudjeluju na tržištu rada, već i kao čimbenici koji utječu na demografska kretanja, gospodarstvo i ulogu muškarca kao ravnopravnih skrbnika. U pogledu gospodarskog učinka u nedavnom istraživanju koje je proveo Eurofound (10) gospodarski gubitak zbog razlika u zaposlenosti muškaraca i žena procijenjen je na 370 milijardi EUR godišnje. U nekim državama članicama više od 25 % žena nije gospodarski aktivno zbog obveza skrbi. Premda je u današnje vrijeme zbog ekonomskih razloga ostanak kod kuće rijetko nečiji izbor, još postoje društvena očekivanja utemeljena na stereotipnom pogledu na žene kao na osnovne skrbnike, a na muškarce kao one koji privređuju glavninu dohotka. Dokazi upućuju na to da će majke koje ostanu kod kuće cijeli svoj radni vijek ili samo njegov dio biti manje ekonomski neovisne, imati manje prilika za izgradnju karijere te biti više izložene siromaštvu u starosti. Politike za postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života sredstva su koja će omogućiti ženama i muškarcima da donose svoje odluke pod jednakim uvjetima. EGSO naglašava da se u odredbama koje se odnose na vrijeme odmora radnika i ravnotežu između poslovnog i privatnog života u obzir, po potrebi, treba uzeti jedan dan odmora tjedno prema utvrđenoj tradiciji i običajima određene zemlje ili regije, poštujući relevantne (sektorske) kolektivne ugovora i uspostavljene prakse na lokalnoj razini i razini poduzeća.

2.5. U planu objavljenom u kolovozu 2015. godine Europska komisija najavila je svoju inicijativu New start to address the challenge of work-life balance faced by working families („Novi početak suočavanja s izazovima u postizanju ravnoteže između poslovnog i privatnog života u zaposlenim obiteljima”) (11). U skladu s člankom 154. stavkom 2. UFEU-a u Komisija je studenom 2015. godine pokrenula savjetovanje s europskim socijalnim partnerima u dvije faze (12) kako bi saznala njihova stajališta o toj inicijativi. Socijalni partneri nisu započeli pregovore. Iako europski poslodavci smatraju postojeći zakonodavni okvir EU-a dostatnim, europski se sindikati zalažu za jači zakonodavni okvir. Komisija je također pokrenula javno savjetovanje, koje je pokazalo da 60 % ispitanika želi zakonodavni okvir EU-a o ravnoteži između poslovnog i privatnog života. Komisija je 26. travnja 2017. donijela prijedlog europskog stupa socijalnih prava, kojim je obuhvaćen prijedlog direktive za podupiranje ravnoteže između poslovnog i privatnog života zaposlenih roditelja i skrbnika uz niz nezakonodavnih prijedloga.

3. Opće napomene

3.1. EGSO se slaže s potrebom za proaktivnim politikama usmjerenima na poticanje dijeljenja obveza skrbi o djeci između muškaraca i žena. Istraživanja također pokazuju da uključivanje muškaraca u skrb o djeci povoljno utječe na obitelji kao i na europsko gospodarstvo i konkurentnost. Poticanje sudjelovanja žena na tržištu rada također bi poboljšalo pristup poduzeća kvalificiranoj radnoj snazi i talentima, pridonoseći tako oslobađanju punog potencijala žena u vrijeme kada se radna snaga u EU-u smanjuje, stanovništvo stari, a demografska krivulja i dalje predstavlja ozbiljan problem za javne financije. Te politike također bi se trebale usredotočiti na stvaranje poticaja za poslodavce u vezi s povećanjem ponude na tržištu rada, na pružanje potpore za skrb o djeci te na različite oblike dopusta i fleksibilnih radnih uvjeta.

3.2. EGSO bi također želio istaknuti temeljnu ulogu koju Komisija i države članice (uz savjetovanje sa socijalnim partnerima i širim civilnim društvom) moraju imati u borbi protiv stereotipova (uključujući obrazovne kampanje i kampanje za podizanje razine svijesti građana), smanjenju segregacije na tržištu rada i pomaganju pojedincima da steknu najsuvremenije i unaprijeđene vještine prikladne za buduće potrebe tržišta rada.

3.3. EGSO pozdravlja Komisijin paket za ravnotežu između profesionalnog i privatnog života s obzirom da predlaže ravnopravniju podjelu zadaća kao način za uklanjanje nekih od značajnih strukturnih prepreka zapošljavanju žena.

4. Posebne napomene

4.1. Očinski dopust

4.1.1. EGSO smatra da je odluka Komisije da riješi problem nedovoljnog korištenja očinskog dopusta uvođenjem pojedinačnog prava na neprenosivi očinski dopust u trajanju od najmanje deset radnih dana, za koji se dobiva plaća koja je barem na razini trenutačne plaće tijekom bolovanja, uz analizu troškova i koristi na nacionalnoj razini, korak u pravom smjeru. Međutim, Odbor ističe da se „naknade u slučaju bolovanja” znatno razlikuju diljem Europe, od paušalnih iznosa koji su znatno niži od redovne plaće do naknade plaće po stopi od 100 %. Naglašava da bi naknada trebala biti primjerena te da bi se njome očevi trebali poticati na preuzimanje odgovornosti, a roditeljima osigurati veća mogućnost izbora prije i poslije rođenja djeteta, uz uzimanje u obzir nacionalne prakse u pogledu rodiljne naknade.

4.1.2. Iako primjećuje da odredbe o očinskom dopustu već postoje u 21 državi članici, uz njegovo prosječno trajanje od dva i pol dana (13), EGSO smatra da je to prekratko i žali zbog toga što se to pravo još uvijek nedovoljno iskorištava, što zahtijeva daljnju analizu. EGSO stoga smatra da prijedlog Komisije zadovoljava potrebu osiguranja poticaja za očeve da koriste pravo na očinski dopust, uzimajući u obzir postojeće uspješne prakse u nekim državama članicama (14) i ukazujući na jednaku ulogu očeva u obiteljskim odgovornostima.

4.1.3. Unatoč tome, EGSO naglašava da pravo na razdoblje dopusta u trajanju od 10 dana u ovu svrhu, kako je predviđeno Prijedlogom direktive, smatra prvim korakom u pravom smjeru kako bi se postigao cilj prijedloga o znatnom povećanju sudjelovanja očeva. Međutim, Odbor smatra da bi dulje razdoblje – npr. u trajanju do jednog mjeseca – koje će sporazumno dogovoriti poslodavac i zaposlenik bilo primjerenije za postizanje cilja prijedloga.

4.2. Roditeljski dopust

4.2.1. Udio muškaraca koji se koriste roditeljskim dopustom kreće se u rasponu od 40 % do svega 2 % u nekim državama članicama (15). Postojeći okvir za roditeljski dopust i stavovi povezani s roditeljskim dopustom ne bave se u dovoljnoj mjeri razlozima koji uzrokuju nisku stopu korištenja tog dopusta među muškarcima.

4.2.2. EGSO uviđa da poduzeća, posebno MSP-ovi i mikropoduzeća, mogu naići na organizacijske poteškoće zbog produljenja dobi djeteta u svrhu roditeljskog dopusta s osam na dvanaest godina.

4.2.3. EGSO osobito pozdravlja prijedlog Komisije o individualizaciji prava na roditeljski dopust i njihovoj neprenosivosti. EGSO primjećuje potrebu za pristojnom naknadom plaće koja je barem na razini plaće tijekom bolovanja, podložno eventualnoj gornjoj granici utvrđenoj nacionalnim zakonodavstvom (16), uz analizu troškova i koristi na nacionalnoj razini, kao i za odredbama o nediskriminaciji, a obzirom da to sve može imati pozitivan učinak na korištenje roditeljskog dopusta od strane očeva.

4.2.4. Štoviše, EGSO također smatra da bi se putem pregovora o prijedlogu trebala zadržati ravnoteža između potreba radnika i poslodavaca. Iz procjene učinka koju je provela Komisija vidljivo je da se učinak prijedloga razlikuje ovisno o vremenskom okviru. Troškovi predviđenih mjera (koji uglavnom proizlaze iz gubitka proizvodnje zbog administrativnog opterećenja obrade prijava i potrebe za privremenom zamjenom osoblja) povećat će se u kratkom ili srednjem roku, dok bi tijekom duljeg vremenskog razdoblja paket poduzećima trebao donijeti samo ograničene troškove (17).

4.3. Dopust za skrbnike

4.3.1. EGSO primjećuje da nepostojanje odgovarajuće odredbe o dopustu radi skrbi o članovima obitelji kojima je potrebna pomoć također pridonosi nejednakoj podjeli obveza skrbi, pri čemu su često žene te koje isključivo snose teret skrbi. To narušava njihovo fizičko i mentalno zdravlje, društvenu uključenost i sudjelovanje na tržištu rada te posljedično pridonosi tome da one ne ostvaruju odgovarajuća mirovinska prava.

4.3.2. Zakonodavstvo o pristupu dopustu za skrbnike doneseno je u gotovo svim državama članicama EU-a, ali se njegovo trajanje, kriteriji prihvatljivosti, visina naknade i prava iz sustava socijalne sigurnosti znatno razlikuju među zemljama (18). EGSO stoga pozdravlja prijedlog utvrđivanja minimalnih jednakih uvjeta na razini Europe uvođenjem pojedinačnoga prava na dopust za skrbnike u trajanju od najmanje pet dana godišnje, uz plaću na razini plaće tijekom bolovanja. Međutim, ovo je samo prvi korak i potrebno je da Komisija učini više u pogledu podupiranja i dopunjavanja napora koje ulažu države članice kako bi pomogle obiteljima da se nose sa sve većim obvezama skrbi. Uvođenje tog pojedinačnog prava potrebno je povezati s razvojem mehanizama potpore skrbnicima.

4.3.3. EGSO pozdravlja pristup koji je Komisija poduzela, osobito u vezi s prijedlogom mjera za postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života koje obuhvaćaju radnike tijekom cijelog njihova života, uključujući žene koje pripadaju „sendvič generaciji”, tj. one koje imaju obvezu skrbi za članove obitelji iz više generacija. Nepostojanje odredbi o skrbi često prisiljava te radnike, posebno žene, da napuste plaćeni radni odnos samo nekoliko godina prije mirovine uz dodatne prepreke povratku na tržište rada poslije 50 godina starosti.

4.3.4. EGSO također naglašava da dopust za pojedinačne skrbnike ne bi trebao služiti kao zamjena za profesionalne, dostupne, financijski prihvatljive i visokokvalitetne usluge skrbi unutar zajednice koje će također znatno pridonijeti budućem gospodarskom razvoju.

4.3.5. Nadalje, EGSO primjećuje da se različite vrste skrbi ne mogu u potpunosti i točno usporediti jer se skrb o starijoj osobi po prirodi razlikuje od skrbi o djetetu te također može uključivati i širu obitelj, uključujući u donošenje odluka.

4.3.6. Važan aspekt skrbi o osobama s invaliditetom jest razdvajanje profesionalne skrbi od obiteljske skrbi pokušavajući stvoriti situaciju u kojoj se u što većoj mjeri mogu rasteretiti obitelji. Međutim, bez obzira na predmetni oblik skrbi, skrbnici moraju imati pristup sustavu socijalne sigurnosti.

4.4. Fleksibilni radni uvjeti

4.4.1. Fleksibilnost radnih uvjeta ključna je kako bi se poduzećima omogućilo da prilagode svoju radnu snagu promjenjivom gospodarskom kontekstu. Ona je također korisno sredstvo za povećanje učinkovitosti i produktivnosti (19) te za omogućivanje radnicima da upravljaju ravnotežom između svojega poslovnog i privatnog života. Stoga je važno da se socijalni dijalog na lokalnoj i sektorskoj razini bavi ovim aspektima kako bi se uspostavili oblici rada koji omogućuju ravnotežu između privatnog i poslovnog života.

4.4.2. Fleksibilni radni uvjeti mogu pomoći pri raznim obvezama skrbi, ali ne bi trebali negativno utjecati na status zaposlenosti zaposlenih skrbnika. Prijedlogom direktive predviđa se pravo zaposlenog roditelja ili skrbnika članova obitelji kojima je potrebna skrb ili podrška da zatraže fleksibilne radne uvjete.

4.4.3. Prijedlogom se uvodi mogućnost da se radnici koriste i. smanjenjem radnih sati, ii. fleksibilnim rasporedom rada i iii. mogućnostima rada na daljinu. EGSO ističe da takvi fleksibilni radni uvjeti moraju ispunjavati potrebe radnika te uključivati pristup životnog ciklusa. Ta pitanja treba rješavati kroz socijalni dijalog i kolektivne pregovore na razini koja je najbliža predmetnoj situaciji. Osim toga, mora se osigurati pravo na povratak na izvorni način rada. Potrebno je istodobno poštovati pravo poslodavca da razmotri zahtjev za fleksibilnim uvjetima rada uzimajući u obzir potrebe poslodavca i radnika. Svi problemi nastali zbog primjene ove odredbe trebaju se rješavati u skladu s nacionalnim pravom, kolektivnim ugovorima i/ili praksom.

4.4.4. Učinak digitalizacije radnog mjesta i radnih odnosa može ići tako daleko da dovede do preoblikovanja tradicionalnih obrazaca rada. U tom smislu potrebna su daljnja promišljanja o načinu na koji se dopust u svrhe skrbi tradicionalno smatra ključnim izborom zaobitelji radi postizanja ravnoteže između poslovnog i privatnog života. Prečesto su žene te koje se koriste fleksibilnim radnim uvjetima da bi mogle ispunjavati obveze skrbi dok nastavljaju s radom. To narušava njihov napredak na radnom mjestu, kako u pogledu njihove plaće tako i u pogledu njihova profesionalnog razvoja. Štoviše, EGSO želi naglasiti da se fleksibilni radni uvjeti ne smiju smatrati „ženskim pitanjem” stavljajući naglasak na majke ili žene koje moraju skrbiti o funkcionalno ovisnim članovima obitelji. Poduzeća moraju poticati fleksibilne oblike rada za muškarce i žene te pridonositi kulturnoj evoluciji koja je u skladu s težnjama muškaraca i žena i koja također promiče veću ravnopravnost na radnom mjestu. Fleksibilni radni uvjeti također moraju biti u potpunosti reverzibilni, prihvatljivi za zaposlenike i dostupni u svim oblicima ugovora o radu. Učinkovito provođenje prava na povrat na izvorni način rada posebno je važno u ovom kontekstu.

4.4.5. Nadalje, premda se digitalizacijom mogu podržavati fleksibilni radni uvjeti omogućavajući radnicima rad na daljinu, ona može predstavljati i neke izazove i rizike.

4.5. Nezakonodavne inicijative

Prijedlog direktive Europskog parlamenta i Vijeća o ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i skrbnika i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 2010/18/EU prati niz nezakonodavnih inicijativa kojima se dopunjava cjelokupni paket za ravnotežu između poslovnog i privatnog života. EGSO pozdravlja dodatne nezakonodavne prijedloge koji dopunjavaju paket za ravnotežu između poslovnog i privatnog života, kao što su:

4.5.1. Skrb o djeci i dugotrajna skrb

4.5.1.1. Nedovoljno dostupne skrbi o djeci i visoka cijena skrbi o djeci glavne su razlozi zbog kojih se drugi primatelj plaće iz bračnog para u kojima oba partnera zarađuju ne vrati na posao. U EU-u samo je 28 % djece u dobi od 0 do 3 godine 2014. godine pohađalo vrtić u usporedbi s 83 % djece u dobi od 3 godine do zakonske dobi za polazak u školu. Te su brojke ispod ciljeva iz Barcelone utvrđenih 2001. godine koji su se trebali ostvariti do 2010. godine. Zbog tih razloga EGSO žali što se ciljevi iz Barcelone u pogledu skrbi o djeci, koji su bili usmjereni na pružanje dovoljno dostupne, financijski prihvatljive i visokokvalitetne brige o djeci na razini država članica, još uvijek nisu ispunili.

4.5.1.2. Visoki troškovi za roditelje te radno vrijeme ustanova koje nije u skladu s punim radnim vremenom i dalje predstavlja problem. Izvješće Komisije pokazuje je da je potrebno nastaviti ulaganje u kvalitetne usluge. Europski parlament također primjećuje da je zbog nedostatne infrastrukture i kvalitete dostupnih usluga otežan pristup tim uslugama za 27 posto Europljana (20).

4.5.1.3. EGSO primjećuje da Komisija predlaže reviziju ciljeva u području obrazovanja i osposobljavanja, ali ne spominje ostvarivanje ciljeva iz Barcelone. Međutim, cilj u području obrazovanja i osposobljavanja za predškolsko obrazovanje i skrb ima manje područje primjene te je usmjeren isključivo na djecu od četiri godine do dobi za polazak u školu. EGSO stoga poziva na hitno djelovanje u pogledu revizije cilja u području obrazovanja i osposobljavanja za predškolsko obrazovanje i skrb radi usklađivanja s ciljevima iz Barcelone proširenjem njegova područja primjene (tj. uključivanjem ciljeva za djecu mlađu od četiri godine). Novi ciljevi koji će proizaći iz te revizije trebali bi biti ambiciozniji od postojećih ciljeva iz Barcelone. Štoviše, EGSO poziva na utvrđivanje referentnih vrijednosti na razini EU-a za usluge izvanškolske skrbi, skrbi o djeci te dugotrajne skrbi.

4.5.1.4. EGSO pozdravlja planove Komisije da pojača smjernice i praćenje pružanja usluga skrbi u državama članicama u kontekstu europskog semestra te da promiče razmjenu najboljih praksi. Također potiče poboljšanje prikupljanja podataka na razini EU-a i podržava plan revizije ciljeva u području obrazovanja i osposobljavanja za predškolsko obrazovanje postavljene za 2020. godinu. Štoviše, EGSO se zalaže za uporabu različitih europskih financijskih instrumenata prilagođenih konkretnim potrebama država članica. U vezi s tim, EGSO je već nekoliko puta pozvao na mnogo ambicioznije promicanje socijalnog ulaganja, osobito uzimajući u obzir „višestruke dobiti” od ulaganja u ustanove za skrb o djeci (21).

4.5.1.5. Odbor smatra da su jačanje kapaciteta/informacijski seminari, uz puno sudjelovanje svih dionika, vrlo važni kao dodatne mjere, ali primjećuje da su oni potrebni u znatno većem opsegu od onog koji se trenutačno predlaže. Posebno su potrebni informacijski seminari o zaštiti od otpuštanja nakon povratka s rodiljnog dopusta.

4.5.2. Ravnoteža između poslovnog i privatnog života i fiskalna politika

4.5.2.1. Premda se prijedlog direktive u određenoj mjeri odnosi na porezne sustave, EGSO žali što u tom pogledu nije dovoljno razrađen. Porezni sustavi imaju izravan učinak na sudjelovanje na tržištu rada, osobito za „druge primatelje plaće”, od kojih su većina žene. Način na koji su osmišljeni porezni sustavi može utjecati na odluke ljudi u pogledu ulaska na tržište rada. Potrebno je razmotriti porezne odbitke koji pomažu zaposlenim roditeljima da nastave raditi.

4.5.2.2. EGSO smatra da će prijedlog Europske komisije za rješavanje nepoticajnih fiskalnih mjera nadopuniti i poduprijeti ostale mjere iz paketa. On osobito podržava prepoznavanje prepreka svojstvenih pojedinoj zemlji koje proizlaze iz rodno pristranog sustava poreznih olakšica te predlaže da ih se rješava kroz preporuke izdane u kontekstu europskog semestra.

4.5.3. Uloga aktera civilnog društva

4.5.3.1. Osim potrebe za kvalitetnim, dostupnim i financijski prihvatljivim javnim uslugama, uključujući usluge skrbi o djeci, starijim i drugim funkcionalno ovisnim članovima obitelji, socijalno gospodarstvo i nevladin sektor mogu pridonijeti pružanju usluga kojima se podupire ravnoteža između poslovnog i privatnog života. U mnogim slučajevima bez njihovih napora nije moguće osigurati pružanje usluga.

4.5.3.2. Socijalni partneri imaju posebnu ulogu u provedbi politika za ravnotežu između poslovnog i privatnog života na radnom mjestu, osobito kroz pregovore i kolektivne sporazume. EGSO pozdravlja pozornost koju su europski socijalni partneri posvetili rodnoj ravnopravnosti u svojim programima rada tijekom godina u cilju ostvarivanja opipljivih rezultata.

Bruxelles, 6. prosinca 2017. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Georges DASSIS

(1) Vidjeti Eurofound, Work-life balance and flexible working arrangements in the EU („Ravnoteža između poslovnog i privatnog života i i fleksibilni radni uvjeti u EU-u”), sastanak Vijeća za zapošljavanje, socijalnu politiku, zdravstvo i pitanja potrošača, Tallinn, 19.–20. srpnja 2017.

(2) Članak 19. i članak 153. UFEU-a; Povelja temeljnih prava (članak 23. i članak 33.).

(3) Direktive 2006/54/EZ; 2014/124/EU; 79/7/EEZ; 2004/113/EZ; 92/85/EEZ; 2010/18/EU.

(4) Vidjeti Direktivu 2010/18/EU (SL L 68, 18.3.2010.); Direktivu 2006/54/EZ (SL L 204, 26.7.2006.), Direktivu 92/85/EEZ (SL L 348, 28.11.1992.), Direktivu 97/81/EZ (SL L 14, 20.1.1998.). Direktiva o rodiljnom dopustu (Direktiva 92/85/EEZ) donesena je 1992. godine i otad se nije mijenjala. Direktiva o roditeljskom dopustu, prvi put donesena 1996. godine, revidirana je i poboljšana 2010. godine.

(5) Više informacija potražite na https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/economic-and-fiscal-policy-coordination/eu-economic-governance-monitoring-prevention-correction/european-semester_hr.

(6) Vijeće je izdalo Preporuku o skrbi o djeci (92/241/EEZ, SL L 123, 8.5.1992.) već 1992. godine.

(7) Eurostat, razlike u plaćama između spolova:

http://ec.europa.eu/eurostat/tgm/table.do?tab=table&init=1&language=en&pcode=tsdsc340&plugin=1.

(8) Eurostat, Istraživanje o radnoj snazi, 2016.

(9) Vidjeti sljedeća mišljenja EGSO-a: SL C 21, 21.1.2011., str. 39.; SL C 218, 23.7.2011., str. 7, SL C 12, 15.1.2015., str. 16., SL C 332, 8.10.2015., str. 1., SL C 487, 28.12.2016., str. 7.

(10) Eurofound (2016.), The gender employment gap: Challenges and solutions („Rodno uvjetovane razlike u zaposlenosti. Izazovi i rješenja”), Ured za publikacije Europske unije, Luksemburg.

(11) http://ec.europa.eu/smart-regulation/roadmaps/docs/2015_just_012_new_initiative_replacing_maternity_leave_directive_en.pdf.

(12) Dopis, Ref. Ares(2015)5003207 – 11.11.2015. koji je Michel Servoz uputio europskim socijalnim partnerima.

(13) http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/ATAG/2016/593543/EPRS_ATA(2016)593543_EN.pdf.

(14) RAND Europe, Kratki prikaz politike koji je izradila Janna van Belle, Paternity and parental leave policies across the European Union („Politike o očinskom i roditeljskom dopustu diljem Europske unije”)..

(15) http://www.oecd.org/social/parental-leave-where-are-the-fathers.pdf.

(16) Članak 11. stavak 3. Direktive 92/85.

(17) Procjena učinka iz radnog dokumenta službi Europske komisije uz Komunikaciju „Novi početak za potporu ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i skrbnika”.

(18) Vidjeti: Bouget, D., Spasova, S. i Vanhercke, B. (2016.), Work-life balance measures for persons of working age with dependent relatives in Europe („Mjere za postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života za radno sposobne osobe s funkcionalno ovisnim članovima obitelji u Europi”). A study of national policies („Studija nacionalnih politika”), Europska mreža za socijalnu politiku (ESPN), Bruxelles: Europska komisija https://webgate.ec.europa.eu/emplcms/social/BlobServlet?docId=16325&langId=en.

(19) Chung, H., (2017.) Work Autonomy, Flexibility and Work Life Balance („Radna autonomija. Fleksibilnost i ravnoteža između poslovnog i privatnog života”), konačno izvješće dostupno na: http://wafproject.org/research-outputs/final-report/.

(20) Vidjeti Rezoluciju Europskog parlamenta od 13. rujna 2016. o stvaranju povoljnih uvjeta na tržištu rada za ostvarivanje ravnoteže između privatnog i poslovnog života (2016/2017(INI).

(21) Vidjeti, među ostalim, mišljenja EGSO-a SL C 271, 19.9.2013., str. 91., SL C 226, 16.7.2014., str. 21., SL C 125, 21.4.2017., str. 10.