EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 26.6.2015. COM(2015) 313 final IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o ocjeni financija Unije na temelju postignutih rezultata {SWD(2015) 124 final}

{SWD(2015) 125 final}



Sadržaj Popis kratica: UVOD Uloga izvješća iz članka 318. Ovogodišnje izvješće 1. Strategija EUROPA 2020. i dodana vrijednost proračuna EU-a 1.1. Sažeti prikaz napretka prema ostvarenju ciljeva strategije Europa 2020. 1.2. Primjeri kojima se pokazuje kako je proračun EU-a upotrijebljen da bi se odgovorilo na unutarnje i vanjske političke prioritete Prvi primjer – PAKT ZA RAST I RADNA MJESTA: kako se Inicijativom projektnih obveznica potaknulo dodatno financiranje važnih infrastrukturnih projekata Drugi primjer – BORBA PROTIV EBOLE: kako se koordiniranim odgovorom EU-a pomoglo da se brzo osigura financijska, organizacijska i humanitarna pomoć borbi protiv epidemije ebole u Africi 2. PREGLED POSTIGNUTIH REZULTATA 2.1. Pametan i uključiv rast (proračunski naslov 1) A) KONKURENTNOST ZA RAST I RADNA MJESTA (proračunski naslov 1a) B) GOSPODARSKA, SOCIJALNA I TERITORIJALNA KOHEZIJA (proračunski naslov 1B) 2.2. Održivi rast: prirodni resursi (proračunski naslov 2) 2.3. Sigurnost i građanstvo (proračunski naslov 3) 2.4. Globalna Europa (proračunski naslov 4) 3. Zaključak





Popis kratica: FAMI Fond za azil, migracije i integraciju ZPP Zajednička poljoprivredna politika CEF Instrument za povezivanje Europe ZVSP Zajednička vanjska i sigurnosna politika KF Kohezijski fond ZRP Zajednička ribarstvena politika COSME Konkurentnost poduzeća te malih i srednjih poduzeća DCI Instrument za razvojnu suradnju EFJP Europski fond za jamstva u poljoprivredi ERF Europski razvojni fond EPFRR Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj EFR Europski fond za ribarstvo ESIP Program zapošljavanja i socijalnih inovacija EIB Europska investicijska banka EIDHR Europski instrument za demokraciju i ljudska prava EFPR Europski fond za pomorstvo i ribarstvo ENI Europski instrument za susjedstvo

EFRR Europski fond za regionalni razvoj ESF Europski socijalni fond ESIF Europski strukturni i investicijski fondovi ESIP Program zapošljavanja i socijalnih inovacija FEAD Fond europske pomoći za najpotrebitije FP7 Sedmi okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (VFO za razdoblje 2007. – 2013.) Obzor 2020. Okvirni program EU za istraživanje i inovacije (VFO za razdoblje 2014. - 2020.) IfS Instrument za stabilnost INSC Instrument suradnje u području nuklearne sigurnosti IcSP Instrument za doprinos stabilnosti i miru INSC Instrument suradnje u području nuklearne sigurnosti IPA Instrument pretpristupne pomoći FUS Fond za unutarnju sigurnost VFO Višegodišnji financijski okvir OP Operativni program PA Sporazum o partnerstvu PBI Inicijativa projektnih obveznica UCPM Mehanizam Unije za civilnu zaštitu YEI Inicijativa za zapošljavanje mladih





UVOD Uloga izvješća iz članka 318. U skladu s člankom 318. UFEU-a od Komisije se zahtijeva da Europskom parlamentu i Vijeću dostavi godišnje izvješće o ocjeni financija Unije na temelju postignutih rezultata („izvješće iz članka 318.” ili „izvješće”) kao dio godišnjeg postupka davanja razrješnice o izvršenju proračuna EU-a. Njime se Europskom parlamentu omogućuje da ispita uspješnost proračuna EU-a kao i pitanja usklađenosti, zakonitosti i pravilnosti izvršenja proračuna. Ovi potonji aspekti tema su Objedinjenog izvješća o upravljačkim postignućima Komisije. Oko 80 posto proračuna EU-a obuhvaćeno je podijeljenim upravljanjem između Komisije i država članica, dok je 20 posto obuhvaćeno izravnim upravljanjem Komisije. Države članice moraju surađivati s Komisijom u provedbi programa, u njihovom ocjenjivanju i u izvješćivanju o njima. Komisija za izvršenje proračuna EU-a odgovara Parlamentu i Vijeću, a Parlament na temelju preporuke Vijeća Komisiji daje razrješnicu o izvršenju proračuna. Okviri za praćenje i ocjenjivanje (uključujući ciljeve i pokazatelje uspješnosti, zajedno s mehanizmima ocjenjivanja i izvješćivanja) utvrđeni su u programima potrošnje u okviru višegodišnjeg financijskog okvira („VFO”) za razdoblje 2014. – 2020. kojeg donose Parlament i Vijeće. Komisija je te ciljeve i pokazatelje uspješnosti, zajedno s onima koji se odnose na upravljanje, uključila u Planove upravljanja svojih glavnih uprava za potrebe izvješćivanja u godišnjim izvješćima o radu. Komisija u svojem godišnjem objedinjenom izvješću koje se temelji na godišnjim izvješćima o radu sažima podatke i izvješćuje o zakonitosti i pravilnosti u pogledu trošenja i i upravljanja izvršenjem proračuna EU-a. Prema tome, postoje različite kategorije informacija koje pridonose godišnjem davanju razrješnice za proračun. One obuhvaćaju godišnje financijske izvještaje, financijski izvještaj o aktivi i pasivi Unije, informacije o zakonitosti i pravilnosti u pogledu trošenja, informacije o napretku postignutom u provedbi i upravljanju financijskim programima te informacije koje se odnose na postignute rezultate. Junckerova Komisija nagovijestila je da će se pobrinuti da se „svakom poduzetom mjerom ostvare maksimalni rezultati i dodana vrijednost” . To, zajedno s njezinom politikom bolje regulative, znači snažnu predanost tome da proračun EU-a bude usmjeren na ostvarivanje rezultata. Parlament i Revizorski sud zatražili su da se u izvješću iz članka 318. da prikaz godišnjeg napretka ostvarenog u postizanju programskih ciljeva i doprinosa programa ukupnim ciljevima EU-a. Komisija je odgovorila tako što je dala informacije o ostvarenju ciljeva politika EU-a kao i o ostvarenju programskih ciljeva. Međutim, u tom kontekstu postoji niz čimbenika koje treba uzeti u obzir. Najprije, zbog blizine godišnjeg postupka davanja razrješnice i godine trošenja za koju se daje razrješnica količina ažurnih informacija o uspješnosti programa ograničena je. Razlog tome je činjenica da, iako je za prethodnu godinu moguće izvješćivati o potrošenom novcu, o mjerama koje su poduzete, a financiraju se novcem EU-a, te o najneposrednijim i najizravnijim rezultatima tih mjera, u tako kratkom vremenskom roku nije moguće izvješćivati o široj uspješnosti intervencija EU-a u smislu njihova učinka na gospodarstvo i društvo. Kao što je prepoznato u okviru za ocjenjivanje i izvješćivanje VFO-a, šire informacije o uspješnosti počinju biti dostupne tek oko polovine provedbe svakog programa. To je u trenutku kada prođe dovoljno vremena da bi potrošeni novac i tada poduzete mjere proizvele učinak. Isto tako snaga i održivost učinka mjera mogu se ocijeniti tek nekoliko godina kasnije promatranjem trendova u nastajanju. Primjerice, pružanje financijske potpore za ponovno osposobljavanje dugoročno nezaposlenih u jednoj godini može dovesti do rasta kvalitete ili kvantitete dostupnih programa osposobljavanja u idućoj godini. To bi, možda iduće godine, trebalo dovesti do toga da na tržištu rada budu prisutne bolje kvalificirane osobe. Održivi učinak tih kretanja, u smislu toga da ti ljudi dobiju trajno novo radno mjesto, tada će biti otvoren za ocjenjivanje na temelju trendova koji se utvrde u godišnjim izvješćima nekoliko godina nakon toga. Iz tog razloga redovite se informacije pružaju godišnjim izvješćivanjem o ostvarenjima i rezultatima potrošnje EU-a, dok izvješćivanje o ukupnoj uspješnosti financijskih intervencija počinje tek oko polovine sedmogodišnjeg VFO-a putem privremenih ocjena, a završava tek u godinama nakon zaključenja VFO-a putem ex-post ocjena. Drugo, postoje dodatne poteškoće u uspostavljanju poveznice između poduzetih mjera i napretka u ostvarivanju ciljeva politika EU-a zbog niza uključenih vanjskih čimbenika. Da nastavimo s primjerom osposobljavanja nezaposlenih, brojni čimbenici koji utječu na globalne uvjete trgovanja i donošenje odluka u privatnom sektoru u pogledu mjesta proizvodnje u različitim dijelovima svijeta mogu snažno utjecati na zapošljavanje u različitim zemljama i regijama bez obzira na kvalitetu i kvantitetu pruženog osposobljavanja. Treće, u obzir se mora uzeti i činjenica da potrošnja EU-a predstavlja tek oko 2 posto ukupne javne potrošnje u EU-u i jedan posto bruto nacionalnog dohotka. Iako se potrošnjom EU-a može i zaista nastoji dodati vrijednost nacionalnoj potrošnji, pridonijeti osiguravanju učinkovitog jedinstvenog tržišta, smanjiti nejednakost među regijama u pogledu razvoja i dohotka itd., postoje granice u pogledu utjecaja potrošnje koja se usmjerava s pomoću financijskih programa EU-a i to zbog činjenice da se radi o relativno malim iznosima u usporedbi s ukupnim javnim financiranjem i situacijom na tržištu. Sve te čimbenike potrebno je uzeti u obzir prilikom razmatranja mogućeg doprinosa izvješća iz članka 318. godišnjem postupku davanja razrješnice o izvršenju proračuna EU-a. Daljnji razvoj ovog izvješća treba promatrati u kontekstu stalnog rada Komisije na uspješnosti tijekom čitavog proračunskog ciklusa kako bi se osiguralo da se odluke o dodjeli sredstava donose na temelju najboljih dostupnih informacija, kako bi se smanjilo administrativno opterećenje, kako bi se pojednostavio i ubrzao pristup sredstvima EU-a te kako bi se primijenile isplativije kontrole. Snažan naglasak stavlja se i na međuinstitucionalnu komunikaciju i dijalog o tome kako postići najbolje rezultate i bolje informirati javnost. Međuinstitucionalna radna skupina o donošenju proračuna utemeljenog na uspješnosti koja bi se trebala uspostaviti na zahtjev Parlamenta trebala bi pridonijeti boljem zajedničkom razumijevanju kao temelju za buduće odluke o najboljem načinu ostvarivanja proračuna usmjerenog prema rezultatima. Ovogodišnje izvješće Proračun Unije za razdoblje 2014. – 2020. („VFO 2014. – 2020.”) podijeljen je na različite kategorije rashoda („proračunske naslove”) koji odgovaraju različitim područjima aktivnosti EU-a: 1. Pametan i uključiv rast, 2. Održivi rast: prirodni resursi, 3. Sigurnost i građanstvo i 4. Globalna Europa. Najveći iznos sredstava odobrenih za ta područja utvrđen je na 960 milijardi EUR za sedmogodišnje razdoblje. U financijskoj godini 2014. počeli su se provoditi programi iz novog VFO-a. Istovremeno se nastavila potrošnja za projekte iz programa koji su se financirali iz VFO-a za prethodno razdoblje 2007. – 2013. Kao što je navedeno u prošlogodišnjem izvješću iz članka 318. , izvješćivanje u 2014. u obzir će uzeti rane znakove napretka u provedbi programâ iz VFO-a za razdoblje 2014. – 2020. i dostupne povratne informacije o rezultatima i učinku projekata koji su financirani iz ranijih programa u okviru VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. Izvješćivanje se temelji na informacijama iz godišnjih izvješća o radu koje pripremaju odjeli Komisije, a u kojima se objedinjuje praćenje podataka s dokazima iz ocjena i revizija uspješnosti poslovanja koje je proveo Europski revizorski sud. U tim godišnjim izvješćima o radu pružaju se detaljne informacije o pokazateljima kojima se mjeri napredak ostvaren u postizanju ciljeva različitih politika EU-a. U Objedinjenom pregledu upravljačkih postignuća Komisije za 2014. godinu pruža se pregled napretka po ključnim pokazateljima uspješnosti za čitavu Komisiju.

Ex-post ocjene glavnih programa potrošnje financiranih u okviru VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. još nisu dostupne. Prema tome, ovogodišnje izvješće dolazi u prijelaznom razdoblju između daljnjeg izvješćivanja o uspješnosti ranijeg VFO-a i početka potrošnje u okviru novog VFO-a. U ovom izvješću odgovara se na zahtjeve Parlamenta, Vijeća i Revizorskog suda da se izvješćivanje više usmjeri na doprinos proračuna strategiji Europa 2020. i dodanu vrijednost EU-a koja proizlazi iz proračuna. Izvješće sadržava sažeti prikaz napretka prema ciljevima strategije Europa 2020. Ključni primjer toga način je na koji su mobilizirani fondovi kao odgovor na inicijativu šefova država iz 2012. da se s pomoću „Pakta za rast i radna mjesta” da dodatni poticaj ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. „Paktom” se financiraju inicijative za borbu protiv učinaka recesije. Rezultati postignuti jednom od tih inicijativa, Inicijativom projektnih obveznica, postali su dostupni 2014. U Izvješću su navedeni i primjeri dodane vrijednosti koja je stvorena iz proračuna EU-a, a uz njega je priložen i Radni dokument službi Komisije (SWD1) posvećen djelotvornosti i učinkovitosti intervencija EU-a i sinergijama koje one stvaraju pridonoseći dodanoj vrijednosti EU-a. Naposljetku, kao i u njegovom prethodnom izdanju, dodan je još jedan Radni dokument službi Komisije (SWD2) u kojem se navodi kako je Komisija provela akcijski plan iz 2013. za razvoj izvješća o ocjeni financija iz članka 318. Struktura izvješća: U odjeljku 1. navodi se sažeti prikaz napretka koji je ostvaren u postizanju ciljeva strategije Europa 2020. i prikazuje kako je proračun EU-a iskorišten za ostvarivanje vanjskih i unutarnjih prioriteta. U prvom primjeru prikazuje se kako se proračunom EU-a s pomoću Inicijative projektnih obveznica potaknulo financiranje važnih infrastrukturnih projekata. U drugom primjeru prikazuje se dodana vrijednost proračuna EU-a u koordinaciji financijske, organizacijske i humanitarne pomoći u borbi protiv epidemije ebole u Africi. U odjeljku 2. navodi se iscrpan pregled rezultata ostvarenih sredstvima Unije za svaki naslov VFO-a, a podijeljen je na dva glavna poglavlja, odnosno unutarnje politike Unije i vanjske politike Unije. U okviru te strukture Komisija daje prikaz rezultata i učinaka koji su ostvareni provedbom programâ i operativnih aspekata povezanih s uspješnosti programâ. U odjeljku 3. sažeti su glavni nalazi i izvedeni zaključci.



1. Strategija EUROPA 2020. i dodana vrijednost proračuna EU-a 1.1. Sažeti prikaz napretka prema ostvarenju ciljeva strategije Europa 2020. Europa 2020. je desetogodišnja strategija za rast i radna mjesta Europske unije pokrenuta 2010. Kako bi se postigao njezin cilj pametnog, održivog i uključivog rasta, strategijom je utvrđeno pet glavnih ciljeva koji uključuju zapošljavanje, istraživanje i razvoj, klimatske promjene i energiju, obrazovanje te borbu protiv siromaštva i socijalne isključenosti, a koje svaka država članica pretvara u nacionalne ciljeve. Proračun VFO-a za razdoblje 2014. – 2020. jedna je od poluga EU-a kojom se pridonosi postizanju navedenih ciljeva.

Nacionalne vlade imaju primarnu ulogu u ostvarivanju rezultata. Za većinu područja nacionalni ciljevi nisu dovoljno ambiciozni kako bi se svugdje ostvarile ambicije razine EU-a, a sam proračun EU-a koji čini otprilike 2 % ukupne javne potrošnje u EU-u nije dovoljan za prevladavanje tog nedostatka. Na grafikonu u nastavku prikazan je napredak ostvaren od 2008. i udaljenost do ključnih ciljeva strategije Europa 2020. Izvor: Objava Eurostata od 2. ožujka 2015. Ondje gdje je to moguće, poglavlja ovog izvješća strukturirana su oko prioriteta strategije Europa 2020. za pametan, održiv i uključiv rast, a rezultati programâ EU-a povezani su s ciljevima strategije Europa 2020. Rezultate prikazane u različitim poglavljima trebalo bi tumačiti u svjetlu općeg napretka strategije Europa 2020. koji je prethodno opisan. Proračun EU-a upotrebljava se za potporu dugoročnim ciljevima strategije Europa 2020. i za rješavanje kratkoročnih izazova. U dva primjera u nastavku prikazuje se kako se sredstva EU-a ciljano usmjeravaju kako bi se odgovorilo na kratkoročnije političke prioritete, kako u unutarnjoj, tako i u vanjskoj domeni. 1.2. Primjeri kojima se pokazuje kako je proračun EU-a upotrijebljen da bi se odgovorilo na unutarnje i vanjske političke prioritete Prvi primjer – PAKT ZA RAST I RADNA MJESTA: kako se Inicijativom projektnih obveznica potaknulo dodatno financiranje važnih infrastrukturnih projekata Kako bi dali dodatni poticaj postizanju ciljeva strategije Europa 2020. u lipnju 2012. šefovi država EU-a donijeli su „Pakt za rast i zapošljavanje”. Tom se inicijativom predviđa nekoliko namjenskih mjera koje će provoditi države članice, Komisija i EIB. Jedna od tih mjera bila je i pokretanje pilot-projekta „Inicijativa projektnih obveznica (PBI)” koja je financirana sredstvima EIB-a i sredstvima iz proračuna EU-a u iznosu od 230 milijuna EUR. Procijenjeno je da će se pilot-projektom PBI osigurati dodatna ulaganja u iznosu do 4,5 milijardi EUR u pilot-projekte u ključnoj prometnoj, energetskoj i širokopojasnoj infrastrukturi i osigurati zapošljavanje istovremeno pridonoseći budućem gospodarskom rastu i otvaranju radnih mjesta. Dokazi o Inicijativi projektnih obveznica koji su postali dostupni 2014. pokazali su da je inicijativa bila uspješna u mobilizaciji dodatnih sredstava. Od 4,5 milijardi EUR, iznos od oko 2,1 milijarde kapitalnih troškova projekta pokriven je sredstvima instrumenta EU-a i EIB-a za kreditno poboljšanje infrastrukturnih projekata u ta tri sektora, pri čemu su u pripremi još otprilike 2 milijarde EUR za pokrivanje kapitalnih troškova projekata u bliskoj budućnosti. Dosad su zaključeni financijski sporazumi za četiri projekta koja primaju doprinose iz proračuna EU-a: 1.Nova belgijska autocesta A11 (ukupni trošak projekta iznosi 657,5 milijuna EUR): kada bude dovršena, autocesta A11 izravno će povezivati luku Zeebrugge s europskom mrežom autocesta. 2.Produljenje njemačke autoceste A7 Bordesholm-Hamburg (ukupni trošak projekta iznosi 772 milijuna EUR): autocesta A7 najdulja je autocesta u Njemačkoj i jedna od najvažnijih poveznica sjevera i juga između Skandinavije i središnje Europe. Tim se projektom omogućuje veći promet na toj autocesti. 3.Projekt širokopojasne infrastrukture (Axione) u Francuskoj (ukupan trošak projekta iznosi 189,1 milijun EUR): strukturom kreditnog poboljšanja koju je osigurao EIB uz potporu iz proračuna EU-a u obliku dokumentarnog akreditiva, trgovačkom društvu omogućeno je da prikupi sredstva prvom izlistanom i ocijenjenom obveznicom u telekomunikacijskom sektoru u Europi. Projektom se podupire održavanje i širenje širokopojasne mreže u regijama Francuske koje su uglavnom slabije naseljene. 4.Projekt odobalnog prijenosa električne energije (OFTO) Greater Gabbard snage 504 MW u Ujedinjenoj Kraljevini (ukupni trošak projekta iznosi 420 milijuna EUR): to je bio prvi projekt odobalnog prijenosa električne energije dovoljne veličine da bi privukao pažnju tržišta kapitala. Transakcijom Greater Gabbard pokazana je znatna prednost u pogledu cijene koja se može postići izdavanjem javne obveznice korištenjem kreditnog poboljšanja u okviru Inicijative projektnih obveznica u odnosu na financiranje konvencionalnih banaka. Ostvareni faktor polugena potpisane transakcije do ovog trenutka iznosi oko devet. U usporedbi s nadređenim položajem EIB-a u posuđivanju, podređeni položaj koji je EIB zauzeo u okviru Inicijative projektnih obveznica imao je dokazivo katalitički učinak na privlačenje privatnih investitora u projekte. Uloga EIB-a kao pružatelja kreditnog poboljšanja privatnim je investitorima bila jamstvo da će se Banka uključiti u ranoj fazi nabave za projekt. Time je omogućeno da obveznice koje su izdala trgovačka društva u projektu imaju privlačne profile rizičnosti za široki spektar institucionalnih investitora. Opcija projektnih obveznica povezana s kreditnim poboljšanjem u okviru Inicijative projektnih obveznica rezultirala je znatnom cjenovnom prednosti za javna tijela u odnosu na financiranje banaka, čime je zauzvrat potrošačima isporučena veća vrijednost.

„Paktom za rast i radna mjesta” uložen je i veliki dio strukturnih fondova (koji se sada zovu Europski strukturni i investicijski fondovi – ESI fondovi) u mjere za jačanje rasta poput potporâ istraživanju i inovacijama, MSP-ovima i boljem zapošljavanju. U poglavlju 2.1. B ovog izvješća dan je detaljniji prikaz uspješnosti ESI fondova u tim područjima kao i detaljniji prikaz ulaganja mobiliziranih u tom pogledu u okviru novog VFO-a. Drugi primjer – BORBA PROTIV EBOLE: kako se koordiniranim odgovorom EU-a pomoglo da se brzo osigura financijska, organizacijska i humanitarna pomoć borbi protiv epidemije ebole u Africi Pandemija ebole koja je izbila 2014. trenutačna je kriza globalnih razmjera i dometa. Bila je koncentrirana u tri države zapadne Afrike (Liberiji, Sijera Leoneu i Gvineji), a do kraja 2014. odnijela je oko 8 800 života dok je bilo preko 22 000 slučajeva zaraženih pacijenata. Iskorjenjivanje ebole zahtijeva odgovore na lokalnoj razini koji su uglavnom ovisni o globalnim doprinosima. Kao dio veće međunarodne akcije, EU je brzo mobilizirao sredstva za borbu protiv te epidemije u iznosu od preko 1,1 milijardi EUR do prosinca 2014. Doprinos iz proračuna EU-a iznosio je otprilike 417 milijuna EUR,a mobiliziran je iz različitih proračunskih naslova kako je prikazano u nastavku. Doprinosi iz proračuna EU-a namijenjeni su nadzoru epidemije, dijagnostici, liječenju i zalihama lijekova; slanju liječnika, medicinskih sestara i pokretnih laboratorija; osposobljavanju zdravstvenih radnika i aktivnostima podizanja svijesti. Osim toga, pored koordinacije reakcija, uloga EU-a bila je jačati kapacitete trećih država da reagiraju na te prijetnje. EU je pomogao u stabilizaciji zahvaćenih zemalja, a sada im pomaže u oporavku. Tijekom 2014. Europska unija dokazala je svoju dodanu vrijednost u nekoliko pogleda: Djelotvornost: djelovanje EU-a bio je jedini način da se ostvare brzi i djelotvorni rezultati na koordinirani način. Primjerice, EU je koordinirao preventivne mjere unutar EU-a poput razmjene informacija i najboljih praksi, osposobljavao zdravstvene radnike i održavao opsežnu mrežu stručnjaka u području humanitarnog rada na terenu. Učinkovitost: djelovanje na razini EU-a donijelo je bolju vrijednost za novac jer su se udružili resursi i stručno znanje. EU je mogao iskoristiti ekonomije razmjera što je rezultiralo dodanom vrijednosti. Primjerice, s pomoću Obzora 2020. razvijaju se isplativije metode liječenja, cjepiva i metode brze dijagnoze. Sinergija: djelovanjem EU-a dopunjeno je djelovanje na razini država članica te je ostvaren učinak poluge u smislu da su se njime smanjila nepodudaranja i stvorile sinergije. U nastavku su prikazani doprinosi ukupnim naporima iz različitih programa EU-a. Osoblje i oprema Situacija s ebolom pomno se prati putem Koordinacijskog centra za odgovor na hitne situacije (ERCC) koji služi kao čvorište za reakcije koje vodi koordinator EU-a za ebolu, povjerenik Christos Stylianides. ERCC osigurava platformu za koordinaciju kojom se olakšava učinkovita koordinacija europske pomoći. Uspostavljena je radna skupina za ebolu koja se sastaje svakodnevno kako bi definirala zajedničke mjere. Još jedan kritični element bio je i zračni prijevoz za ulazak i kretanje zdravstvenih radnika i potrepština. Uz potporu ERCC-a upotrijebljeno je nizozemsko vojno plovilo za isporuku 5 000 tona pomoći iz devet država članica, uključujući vozila hitne pomoći, kamione, pokretne bolnice i zaštitnu opremu. EU je uspostavio i sustav za medicinsku evakuaciju za sve međunarodne humanitarne radnike, što je ključni preduvjet kako bi se osiguralo da više zdravstvenih radnika može putovati u to područje. Istraživanje Nastavno na poziv Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) međunarodnoj zajednici da nađe načine za pomoć njezinoj borbi protiv ebole, Komisija je mobilizirala sredstva iz Obzora 2020. i u dosad neviđenom kratkom vremenskom roku uspjela pokrenuti istraživačke projekte u listopadu 2014. Istovremeno s time, Inicijativom za inovativne lijekove (IMI), a riječ je o javno-privatnom partnerstvu između Europske unije i farmaceutske industrije u Europi, od farmaceutske industrije dobiveno je 101 milijun EUR . Komisija pomaže i u nadzoru i praćenju epidemije. Putem Centra za zajednička istraživanja EU pomaže WHO-u da razvije Sustav otkrivanja opasnosti i procjene rizika koji se primjenjuje za praćenje aktualne epidemije na područjima i u zemljama koji su već zahvaćeni, prepoznavanje daljnjeg širenja bolesti što je moguće ranije i utvrđivanje mjera za odgovor na epidemiju.

Koordinirani istraživački napori kako u hitnim situacijama, tako i u razdobljima između epidemija ključni su element brze i učinkovite reakcije na buduća izbijanja zaraznih bolesti. Iz tog razloga Komisija je preuzela vodeću ulogu u uspostavi Globalne suradnje u istraživanju za pripravnost za zarazne bolesti koja povezuje financijere istraživanja sa svih kontinenata. Njezin je cilj organizirati učinkovit odgovor u području istraživanja u roku od 48 sati od izbijanja bolesti. Javno zdravlje i pripravnost u Europi U okviru zdravstvenog programa nekoliko laboratorija udružilo je snage u cilju poboljšanja dijagnostičkih kapaciteta mjerama koje su uključivale izradu operativnih planova pripravnosti, kupovinu materijala (kompleti za dijagnosticiranje), osposobljavanje osoblja i provedbu aktivnosti vanjskog osiguranja kvalitete. Više od 220 uzoraka ispitano je diljem mreže koja je ujedno osigurala i stručno osoblje za obavljanje sličnih poslova u laboratorijima u zapadnoj Africi (Gvineja i Liberija). To je iskustvo iznimno važno jer postaje vodilja za odgovor na europskoj razini u slučaju sličnih pojava. Obavljene su i pripreme za moguće slučajeve ebole u EU-u, što je uključivalo imenovanje približno 50 centara širom EU-a s više od 20 000 bolničkih kreveta, mrežu specijaliziranih laboratorija, prijevoz vozilima prve pomoći i zrakoplovima, osposobljavanje tisuća medicinskih radnika i objavu informativnih poruka u zračnim i pomorskim lukama te u medijima. Osim toga, u suradnji sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom u listopadu 2014. uspostavljen je mehanizam EU-a za medicinsku evakuaciju slučajeva ebole iz Afrike u Europu. U okviru tog mehanizma četiri pacijenta zaražena ebolom premještena su u bolnicu u Europi. Regionalna pripravnost Kako bi se poduprla pripravnost u zapadnoj Africi (i šire), pružena je potpora iz Instrumenta za doprinos stabilnosti i miru (IcSP) i drugih aktualnih programa EU-a, primjerice pomaganjem da se obnovi i opremi jedinica za liječenje ebole u središnjoj bolnici u Obali Bjelokosti, pomaganjem da se osigura voda i sanitarni program uz higijenske poruke u Gvineja Bisau ili uspostavom instrumenta u Burkini Faso za potporu nacionalnom planu pripravnosti. U pogledu reakcije na izbijanje epidemije ebole, a osobito u pogledu učinka koji je imalo uključivanje EU-a, već je započelo provođenje niza mjera koje su proistekle iz stečenog iskustva, kako u službama EU-a tako i u državama članicama, kao i na razini UN-a uspostavom vijeća na visokoj razini koje je imenovao glavni tajnik UN-a. Rezultati tih različitih mjera bit će dostupni 2015.



2. PREGLED POSTIGNUTIH REZULTATA U odjeljku u nastavku navodi se prikaz rezultata postignutih u 2014. za glavne financijske programe. Odjeljak je strukturiran prema proračunskim naslovima. U poglavljima 2.1. do 2.3. prikazane su unutarnje politike Unije, a u poglavlju 2.4. prikazane su vanjske politike Unije. Naglasak je stavljen na početne rezultate s obzirom da dugoročni rezultati i učinci još nisu ostvareni. Svako poglavlje strukturirano je na sljedeći način: 1.Odjeljak o programima VFO-a za razdoblje 2014. – 2020. obuhvaćenima proračunskim naslovom, načinu na koji se financiraju te, ovisno o slučaju, o tome kako pridonose strategiji Europa 2020. Ondje gdje je to bilo moguće dan je pregled ranog napretka u provedbi; 2.Odjeljak o rezultatima i učincima koji su ostvareni programima koji su se financirali u okviru VFO-a za razdoblje 2007. – 2013., uključujući primjere dodane vrijednosti EU-a; te 3.Odjeljak o operativnoj uspješnosti u kojem se opisuju dokazi povezani s operativnim aspektima uspješnosti kao i mjere Komisije za poboljšanje upravljanja programima i njihove provedbe s ciljem poticanja uspješnosti programa. 2.1. Pametan i uključiv rast (proračunski naslov 1) A) KONKURENTNOST ZA RAST I RADNA MJESTA (proračunski naslov 1a) U 2014. glavni programi obuhvaćeni naslovom 1a „Konkurentnost za rast i radna mjesta” (za koje je namijenjeno 95 % sredstava) su Obzor 2020., veliki infrastrukturni projekti (EGNOS i Galileo, ITER, Copernicus), Instrument za povezivanje Europe (CEF) i program Erasmus+ u okviru kojeg se financiraju obrazovanje, osposobljavanje, mladi i sport. Iako je manji u apsolutnim proračunskim iznosima, mjere koje se financiraju u okviru programa COSME važne su za europske MSP-ove. Za preostale manje programe namijenjeno je 5 % sredstava, a usmjereni su na specifična pitanja za koja je potrebno naći rješenje na europskoj razini. U pogledu odobrenih sredstava za preuzimanje obveza iz proračuna prethodnim programima dodijeljeno je 15,97 milijardi EUR u okviru naslova 1a za 2014., što čini 12 % ukupnog proračuna EU-a za 2014. za naslove 1 – 4.

Program Odobrena sredstva za preuzimanje obveze iz proračuna za 2014. (u milijunima EUR) Obzor 2020., Okvirni program za istraživanje i inovacije 9 023,1 Veliki infrastrukturni projekti (ITER, EGNOS i Galileo, Copernicus) 2 418,9 Instrument za povezivanje Europe (CEF) 1 976,2 Obrazovanje, osposobljavanje, mladi i sport (Erasmus+) 1 558,8 Konkurentnost poduzeća te malih i srednjih poduzeća (COSME) 254,1 Ostali (npr. PSCI, Carina, Fiscalis, EaSI, EGF) 743,6 UKUPNO 15 974,7 Ti glavni financijski programi pridonose prioritetima strategije Europa 2020. za pametan i održiv rast. Njima se podupiru ulaganja u budućnost Europe nizom različitih programa kojima je cilj poticati istraživanje i inovacije, poboljšavati razinu vještina i (cjeloživotnog) obrazovanja, poticati poduzetništvo, olakšavati uporabu pametnih mreža i digitalne ekonomije, graditi međusobno povezane transeuropske mreže, ulagati u paneuropsku infrastrukturu te stremiti boljoj energetskoj učinkovitosti i učinkovitom korištenju resursa. Glavni cilj strategije Europa 2020. da se povećaju ulaganja u istraživanje i razvoj na 3 % BDP-a ne može se ostvariti samo sredstvima EU-a, niti je to ikada bila namjera, s obzirom da predstavlja oko 10 % ukupne javne potrošnje za istraživanje i razvoj koju uglavnom podupiru države članice. Proračunom EU-a želi se maksimizirati učinke sredstava EU-a potičući partnerstva s državama članicama i organizacijama iz privatnog sektora, te partnerstva među njima, zajedničkim planiranjem i javno-privatnim partnerstvima (JPP-i) i stvaranjem učinka financijske poluge sredstvima EU-a s pomoću financijskih instrumenata u okviru Obzora 2020., CEF-a i COSME-a. Programi obuhvaćeni ovim naslovom provode se izravnim upravljanjem. Od 2014. njihova je provedba dijelom povjerena izvršnim agencijama, njih pet: REA, ERCEA, EASME, INEA i EACEA. U 2014. započela je provedba svih programa obuhvaćenih ovim naslovom. Pozivi u okviru programa Obzor 2002. iz 2014. već su naišli na snažan interes. Za 79 zaključenih poziva potpisano je 1 410 sporazuma za dodjelu bespovratnih sredstava. Osobito je potražnja za mobilnosti koja se financira u okviru programa Erasmus+ bila veća od očekivane (oko 21 000 projekata dostavljeno je u području Obrazovanja i osposobljavanja, a više od 11 000 u području Mladi), a za projekte suradnje (dostavljeno je nekih 12 000 projekata) potražnja je bila vrlo velika u odnosu na dostupni proračun (uz selekcijski prag od oko 15 % ili niži u većini slučajeva). O privlačnosti Okvirnog programa za istraživanje svjedoči i činjenica da je niz zemalja koje nisu članice EU-a zatražilo da se poveže s njim. Tijekom 2014. potpisani su Sporazumi o pridruživanju s 12 zemalja, a još su dvije zatražile pridruživanje. Dovršeno je i produljenje Sporazuma o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji sa SAD-om, Ukrajinom i Kinom. U pogledu Galilea, EGNOS-a i Copernicusa u razdoblju 2015. – 2020. pred Komisijom je izazov poticati korisničke zajednice i komercijalne aktere na veću upotrebu i komercijalno iskorištavanje. Još je uvijek rano, ali izgledi su i dalje pozitivni u smislu da se raspon usluga koje će se pružati može nastaviti širiti kako je planirano te da će komercijalna upotreba ponuđenih usluga biti zadovoljavajuća. Rezultati i učinci ostvareni programima iz VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. Sedmi okvirni program za istraživanje, tehnološki razvoj i demonstracijske aktivnosti (FP7) Politika EU-a u području istraživanja provedbom programa FP7 pridonijela je ostvarivanju glavnog cilja strategije Europa 2020. koji se odnosi na povećanje ulaganja u istraživanje i razvoj na 3 % BDP-a (2,02 % u 2013.). U očekivanju rezultata ex-post ocjene u tijeku, prema najnovijim dostupnim statističkim podacima o sudjelovanju u pogledu programa FP7 vidljivo je da je u razdoblju od 2007. do 2013. u okviru 487 zaključenih poziva stiglo gotovo 136 000 prijedloga, koje je podnijelo više od 600 000 organizacija i pojedinaca, od čega je financirano njih otprilike 20 %. Ukupni troškovi projekata prihvaćenih prijedloga za razdoblje 2007. – 2013. iznose 64,3 milijarde EUR, a odgovarajući zatraženi financijski doprinos EU-a iznosi 45,4 milijarde EUR od ukupno dostupnih 55,5 milijardi EUR. Mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) čine 46 % svih organizacija iz industrije koje su sudjelovale u projektima za razdoblje 2007. – 2013. Sudjelovanje MSP-ova u suradničkim istraživačkim projektima doseglo je 17,4 % (do listopada 2013.) što znači da je premašen zadani cilj od 15 %. Prosječni doprinos EU-a MSP-ovima koji su sudjelovali u programu FP7 u razdoblju 2007. – 2013. iznosi 259 772 EUR po MSP-u. Do prosinca 2014. dovršeno je 48 % svih istraživačkih projekata u okviru programa FP7. Znanstveni rezultat tih projekata bilo je objavljivanje više od 38 600 publikacija od čega je gotovo 40 % objavljeno u recenziranim časopisima visokog utjecaja. S obzirom na 7 288 projekata u okviru programa FP7, prijavljen je tehnološki rezultat u obliku 1 586 zahtjeva za stjecanje prava intelektualnog vlasništva, uključujući 1 291 zahtjev za prijavu patenata (81 %). Taj relativno visok postotak zahtjeva za prijavu patenata upućuje na moguću iskoristivost inovativnih potencijala provedenih istraživanja. Sudjelovanje u programu FP7 pridonijelo je i održivim razinama zapošljavanja istraživača u Europi. Prema navodima iz evaluacijske studije iz 2014., tijekom provedbe projekata iz programa FP7 istraživački timovi koji su bili korisnici sredstava zaposlili su oko 142 000 dodatnih istraživača. Oko 43 % tih istraživača ostalo je u svojim timovima i nakon završetka projekta (što je neto stopa zadržavanja 1 od 2,3 zaposlenih istraživača). To odgovara procjeni prema kojoj bi broj izravno otvorenih novih radnih mjesta trebao biti 61 000 dodatnih radnih mjesta u sudjelujućim organizacijama nakon završetka projekta. Sudjelovanje u programu FP7 pomoglo je i da poraste udio žena istraživača u istraživačkim timovima kojima su dodijeljena sredstva kao i udio međunarodnih istraživača. U međuvremenu je mjerama programa Marie Skłodowska-Curie za razdoblje 2007. – 2013. dodijeljena potpora za oko 50 000 istraživača (uključujući otprilike 10 000 doktoranata) 136 različitih nacionalnosti koji su zaposleni u više od 81 zemlji.

Više od jednog od pet projekata u okviru Posebnog programa suradnje programa FP7 uključuje sudionike iz trećih zemalja (22 %) koji dolaze iz 105 različitih trećih zemalja. Istraživačka područja u kojima sudjeluju istraživači iz trećih zemalja pretežno su zdravlje, hrana, poljoprivreda i biotehnologija, IKT i okoliš. SAD i zemlje BRIC-a nalaze se među prvih pet trećih zemalja koje sudjeluju u projektima. Anketna studija iz 2014. u kojoj su ispitani međunarodni sudionici u programu Suradnja u okviru programa FP7 pokazala je da prednosti međunarodne suradnje u okviru programa FP7 premašuju prednosti nacionalnih mehanizama financiranja jer sudjelovanje u programu FP7 nudi: • bolji pristup međunarodnoj zajednici/mreži istraživača • bolje povezivanje s vodećim umovima u određenom području • bolji ugled, položaj i status za istraživače/organizacije koji sudjeluju u projektima • snažniju financijsku polugu za dostupna sredstva/dodatna sredstva • bolje uvjete kojima se osigurava uspostava međunarodnih konzorcija. Veliki infrastrukturni projekti Švicarska je 2014. potpisala Sporazum o pridruživanju s EU-om i EURATOM-om kojim su obuhvaćeni neki dijelovi Obzora 2020., istraživačkog projekta Euratom i aktivnosti programa ITER za razdoblje 2014. – 2020. Stoga se tim sporazumom osigurava sudjelovanje Švicarske u aktivnostima ITER-a i njoj omogućuje puno članstvo u Europskom zajedničkom poduzeću za ITER (razvoj energije fuzije – F4E) odgovornom za isporučivanje doprinosa EU-a organizacijama ITER-a. Financijski programi iz kojih se podupiru Europski satelitski navigacijski sustavi (EGNOS i Galileo) i Europski sustav za praćenje Zemlje GMES–Copernicus nastavili su ostvarivati rezultate i u 2014. Oko 65 % svih postojećih modela prijemnika za satelitsku navigaciju sada je usklađeno s EGNOS-om, što znači da se ti prijemnici mogu koristiti porukama EGNOS-a. U Europi trenutno postoji više od 170 prilaza za slijetanje opremljenih EGNOS-om koji su dostupni u više od 110 zračnih luka u 15 zemalja, što omogućuje bolju navigaciju pri slijetanju u zračnu luku u uvjetima smanjene vidljivosti. Airbus A350 prvi je veliki komercijalni zrakoplov s opcijom slijetanja s pomoću EGNOS-a. Za većinu od 750 obvezujućih narudžbi ugovorena je opcija EGNOS. EGNOS se upotrebljava i za navigaciju u unutarnjoj plovidbi na 400 km dugom potezu mađarskog Dunava. Multinacionalno trgovačko društvo za plin i naftu u postupku je opremanja svih svojih 1 500 kamiona u Italiji i 400 kamiona izvan Italije EGNOS uređajima kako bi nadziralo prijevoz ugljikovodika. Oko 90 % vrhunskih kombajna koje trenutno prodaje vodeći proizvođač poljoprivrednih strojeva opremljeno je EGNOS prijemnicima. Kada je riječ o programu Galileo, nakon korektivnih mjera program se ponovno odvija po planu nakon što je došlo do kašnjenja u provedbi. U kolovozu 2014. dva Galileo satelita postavljena su u pogrešnu orbitu zbog anomalije u lansiranju. U međuvremenu su pomaknuti u bolju orbitu, a rezultati prvih ispitivanja su pozitivni. Lansiranje satelitâ Galileo nastavljeno je u ožujku 2015., čime je ukupni plan za razmještanje konstelacije Galileo nastavljen kako je predviđeno. Kada je riječ o programu Copernicus, u travnju 2014. lansiran je Sentinel 1A. Četiri mjeseca kasnije prikupio je podatke koji su upotrijebljeni da se locira pukotina izazvana najvećim potresom koji je pogodio sjevernu Kaliforniju u posljednjih 25 godina. Time se dokazuje da je europska satelitska industrija sposobna djelovati na globalnoj razini. Kreditno jamstvo za projekte transeuropske prometne mreže Instrument za kreditna jamstva za projekte transeuropske prometne mreže (LGTT) zajednički je financijski instrument Komisije i EIB-a uspostavljen 2008. kako bi se ubrzali i proveli infrastrukturni projekti mreže TEN-T. Kapitalni doprinos Komisije u iznosu od 250 milijuna EUR potaknuo je krajem 2014. ukupna kapitalna ulaganja u iznosu većem od 12 milijardi EUR u šest transakcija u okviru TEN-T-a rizičnih u pogledu prihoda u prometu u Francuskoj, Njemačkoj, Portugalu, Španjolskoj i Ujedinjenoj Kraljevini u cestovnom i željezničkom sektoru te sektoru luka. Erasmus i Marie Skłodowska-Curie Europskim mjerama u području mobilnosti pridonijelo se ostvarivanju glavnog cilja Europe 2020. da „barem 40 % osoba u dobi od 30 do 34 godine završili visokoškolsko obrazovanje” (sada taj postotak iznosi 36,9 %). Od njegova pokretanja Erasmusom je potaknuta mobilnost više od 3 milijuna korisnika. Studija kojoj je cilj bio procijeniti učinke mobilnosti na vještine i zapošljivost studenata dovršena je 2014., a zaključeno je da je 52 % Erasmusovih studenata poboljšalo svoje „vještine u pogledu zapošljivosti” zahvaljujući iskustvu u inozemstvu. Te su vještine iznimno tražene od strane poslodavaca koji iskustvo u inozemstvu smatraju važnim za zapošljivost. U studiji je utvrđeno da su Erasmusovi studenti u boljem položaju za pronalazak prvog radnog mjesta i za bolji razvoj karijere. COSME Konkurentnost poduzeća te malih i srednjih poduzeća (MSP-ova)) i njegov potprogram Erasmus za mlade poduzetnike Europskim mjerama poboljšana je poslovna klima za poduzeća na način da su smanjeni vrijeme i troškovi potrebni za pokretanje poduzeća s 5,4 radnih dana u 2012. na 3,5 radnih dana u 2014. (smanjenje od 35 %) uz prosječni trošak od 313 EUR u 2014. u odnosu na 372 EUR u 2012. (smanjenje od 15 %). Iz ocjene programa Erasmus za mlade poduzetnike (EYE) postalo je vidljivo da je 36,5 % „budućih” poduzetnika koji su sudjelovali u programu pokrenulo poduzeće nakon razmjene. S obzirom na pad od 5 % zabilježen u otvaranju novih poduzeća u Europi u razdoblju 2009. – 2011. i smanjenje od 3 % u broju mikropoduzeća u razdoblju 2010. – 2012., ovo je pozitivan i poticajan rezultat. Drugi vrijedni aspekti predstavljeni u evaluacijskoj studiji odnose se na relativno visoku stopu preživljavanja novih poduzeća u odnosu na prosjek europskih MSP-ova i mogućnost zapošljavanja novog osoblja: samo 79 % novopokrenutih europskih poduzeća preživi nakon dvije godine poslovanja, njih samo 57 % doživi treću godišnjicu, dok 87 % novih poduzetnika koji su sudjelovali u programu Erasmus za mlade poduzetnike još uvijek posluje. Ostali programi Dokazi o uspješnosti manjih programa (Fiscalis, Carina i Hercule) postali su dostupni 2014. Ciljevi tih programa nisu izravno povezani s ciljevima Europe 2020., ali odnose se na specifične potrebe povezane sa suradnjom među država članica u područjima poreza i carina te zaštite financijskih interesa Unije. Vanjskom ocjenom programa Fiscalis 2013. zaključeno je da su programom poreznim upravama država članica osigurana sredstva za djelotvornu razmjenu informacija (npr. standardizirani porezni e-obrasci itd.). Otprilike 75 % proračuna odobreno je za rad IT sustava i potporu tim sustavima kojima se podupire razmjena informacija među poreznim upravama. Jedan je primjer mrežni sustav VIES (sustav za razmjenu informacija o PDV-u), kojim se gospodarskim subjektima i nacionalnim upravama omogućila ušteda od 160 milijuna EUR. Ostvarena je znatna učinkovitost s obzirom da je programom usmjerena i pojednostavljena razmjena informacija i praćenje zahvaljujući standardizaciji, digitalizaciji i interoperabilnosti sredstava. U smislu učinkovitosti, programom Fiscalis pomoglo se pri utvrđivanju poreznog duga od približno 3,6 milijardi EUR, čime se izravno pridonijelo borbi Unije protiv utaje poreza.

Ocjenom programa Carine 2013. zaključeno je da je program znatno pridonio jačanju sigurnosti i zaštite, zaštiti financijskih interesa EU-a i olakšavanju trgovine. Financiranim transeuropskim IT sustavima omogućila se podjela tereta između Europske unije i zemalja koje sudjeluju u programu. Pored toga, financiranim sustavima za upravljanje rizicima pridonijelo se uspostavi pojačane kontrole opasnih tvari i djelotvornom utvrđivanju i naplati carina. Carinska unija postala je sigurnija, što je imalo izravan i pozitivan učinak na zaštitu financijskih interesa EU-a. U ocjeni je utvrđeno i da su financirane mjere umrežavanja bile ključne te da su pomogle da se osigura dosljedna primjena carinskog zakonodavstva, širenje najboljih praksi i izgradnja povjerenja potrebnog kako bi uprave djelovale kao da su jedno. U ocjeni je dan niz preporuka, a većina njih bila je operativne prirode (poput poboljšanja IT sustava i aplikacija). Izrađuje se akcijski plan u kojem se utvrđuje kako će se odgovoriti na te operativne preporuke tijekom sadašnjeg programskog razdoblja. U ocjeni programa HERCULE zaključeno je da su se njegovi ciljevi i planirani učinak, odnosno zaštita financijskih interesa Unije, postigli te da su se njime ostvarili rezultati u pogledu i. potpore provedbi zakona i carinskim upravama; ii. pojačane suradnje te iii. pristupa podacima i analizi. Međutim, ocjenom je pokazano i da je moguće pojačati učinkovitost ako države članice razmijene najbolje prakse u pogledu kupovine i nabave opreme. Operativni aspekti uspješnosti Komisija se u 2014. okrenula intenzivnijoj upotrebi izvršnih agencija nakon pozitivnih iskustava koje je stekla u provedbi dijelova programa za istraživanje i inovacije iz prethodnog VFO-a. U objedinjenom izvješću utvrđen je niz izazova u smislu nadzora nad upravljanjem i/ili odgovornosti u pogledu prijenosa upravljanja programima na izvršne agencije i zajednička poduzeća te su predložene odgovarajuće korektivne mjere. Općenito, u 2014. glavne uprave koje djeluju u području istraživanja uvele su tri velike promjene kojima je cilj bio povećati djelotvornost i učinkovitost u provedbi programa: Uspostavljen je Zajednički centar za podršku (CSC): provedba programa FP7 putem različitih glavnih uprava i drugih tijela dovela je u nekim slučajevima do različitih praksi u različitim dijelovima programa. To je primijetio Europski revizorski sud koji je pozvao na dosljedan i jednak tretman svih korisnika te na usklađenu provedbu okvirnog programa. Komisija je prihvatila te preporuke: uloga je zajedničkih centara za podršku koordinirati i nadzirati različita provedbena tijela te osigurati njihovu usklađenost i tako omogućiti jednak tretman svih korisnika. Uspostavljena je Zajednička revizorska služba (CAS): u okviru Obzora 2020. CAS će provoditi sve revizije, uključujući one izvršnih agencija i zajedničkih poduzeća. To je veliki korak naprijed u osiguravanju usklađenog pristupa i u osiguravanju toga da na korisnicima bude što manji teret u pogledu revizije. Godine 2014. uspostavljen je novi internetski portal sudionika (Participant Portal) na koji se stavljaju sve relevantne informacije o programima EU-a za istraživanje, inovacije i konkurentnost. Portalom se podnositeljima prijava za Obzor 2020. i svim njegovim korisnicima osigurava jedinstvena ulazna točka za pronalaženje informacija o svim programima potpore i svim pozivima u tom području. Kako bi sustav učinila što jednostavnijim za korištenje, Komisija stalno traži savjete od korisnika. B) GOSPODARSKA, SOCIJALNA I TERITORIJALNA KOHEZIJA (proračunski naslov 1B) Naslovom 1B financijskog okvira obuhvaćeni su Europski fond za regionalni razvoj (EFRR), Kohezijski fond (KF), Europski socijalni fond (ESF), uključujući posebnu dodatnu dodjelu sredstava za Inicijativu za zapošljavanje mladih, te Fond europske pomoći za najpotrebitije (FEAD). Svi se ti programi provode u okviru podijeljenog upravljanja. EFRR, KF i ESF čine kohezijsku politiku EU-a. Njezin je glavni cilj jačanje gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije između regija i država članica usredotočivanjem resursa na slabije razvijene regije i države članice. Kohezijska je politika i najvažniji investicijski instrument EU-a za ostvarivanje ciljeva Europe 2020., a to su potpora rastu i otvaranju radnih mjesta na razini EU-a te strukturnim reformama na nacionalnoj razini. Sredstva kohezijske politike čine više od 50 % investicijskog proračuna u nizu država članica (HU, SK, LT), iz čega je vidljiva važnost tih sredstava u poticanju njihovih strateških ulaganja. U drugim državama članicama doprinos je skromniji, osobito u razvijenijim („u smislu konkurentnosti”) regijama i državama članicama. Fond europske pomoći za najpotrebitije (FEAD) novi je fond koji se nastavlja na prekinuti program pomoći za najpotrebitije osobe, s namjenskim sredstvima kojima se doprinosi iskorjenjivanju siromaštva i usredotočuje na pomoć u hrani i osnovnu materijalnu pomoć kao i socijalno uključivanje najpotrebitijih osoba. U pogledu odobrenih sredstava za preuzimanje obveza iz proračuna programima u okviru proračunskog naslova 1B dodijeljeno je 47,5 milijuna EUR za 2014., što čini 35,9 % ukupnog proračuna EU-a za 2014. za naslove 1 – 4. Program Odobrena sredstva za preuzimanje obveze iz proračuna za 2014. (u milijunima EUR) Regionalna konvergencija (slabije razvijene regije) 23 243,6 Tranzicijske regije 4 695,8 Konkurentnost (razvijenije regije) 7 400,5 Kohezijski fond (KF) 7 936,2 Europska teritorijalna suradnja 505,7 Najudaljenije i slabo naseljene regije 209,1 Fond europske pomoći za najpotrebitije 514,3 Inicijativa za zapošljavanje mladih (posebna dodatna dodjela sredstava) 1 804,1 Ostali 1 187,1 UKUPNO PROGRAMI 47 496,4 U razdoblju 2014. – 2020. ukupno je dostupno 351,8 milijardi EUR za ulaganja u kohezijsku politiku. Donošenjem zakonodavstva za razdoblje 2014. – 2020. tek u prosincu 2013. odgođen je postupak donošenja sporazumâ o partnerstvu kojima se utvrđuju prioriteti za strateška ulaganja država članica, te operativnih programa kojima se ti prioriteti prevode u ulaganja. To je spriječilo da se s provedbom krene kako je predviđeno početkom 2014., ali Komisija je ubrzala daljnje mjere kako bi osigurala da svi sporazumi o partnerstvu budu doneseni do kraja 2014. Razgovori s državama članicama o operativnim programima nastavljeni su u 2015. Završeni su za FEAD, a Komisija je donijela sve operativne programe do ožujka 2015. Za kohezijsku politiku (EFRR, KF, ESF) do travnja 2015. donesen je 241 operativni program od njih 311 (77 %). Kada je riječ o Inicijativi za zapošljavanje mladih (YEI), prihvatljivo je bilo 20 država članica, a 34 operativna programa imaju komponentu YEI. Od ukupnog broja tih operativnih programa već je doneseno njih 33. Donesena su i 24 programa europske teritorijalne suradnje koji se podupiru iz EFRR-a. Za 20 država članica doneseni su svi operativni programi dok za Španjolsku, Italiju i Češku još treba donijeti niz programa. To znači da će ograničeni rezultati ovih programa biti dostupni u prvim godinama novog programskog razdoblja. Tijekom razdoblja 2014. – 2020. programima kohezijske politike resursi će se usmjeriti na ograničen broj područja politika kojima se pridonosi ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020., u nastojanju da se u najvećoj mogućoj mjeri poveća učinak ulaganja EU-a. Tijekom razgovora o operativnim programima Komisija je nastojala povezati prioritete ulaganja u okviru operativnih programa s problemima koji su utvrđeni u okviru posebnih preporuka po državama članicama tijekom postupka europskog semestra. Primjerice, u Bugarskoj će ulaganja u okviru kohezijske politike biti usmjerena na poboljšanje poslovne klime, osobito u pogledu pristupa MSP-ova financijskim sredstvima, što je strukturni problem koji je u više navrata utvrđen u posebnim preporukama za tu državu članicu (2012. – 2014.). Prema informacijama dostupnima sredinom ožujka 2015. u svim operativnim programima u okviru EFRR-a i KF-a koji su dosad doneseni iznos od 86,1 milijarde EUR bit će uložen u pametni rast (40,2 milijarde EUR u istraživanje, razvoj i inovacije, 13,5 milijardi EUR u digitalnu agendu, 32,4 milijarde EUR u MSP-ove), a 88,2 milijarde EUR bit će uložene u održivi rast (37,6 milijardi EUR za gospodarstvo s niskim emisijama ugljika, 33,5 milijarde EUR za prometnu i energetsku infrastrukturu i 17,1 milijarda EUR za očuvanje i zaštitu okoliša). Kada je riječ o ESF-u, on s pomoću svoja četiri tematska cilja pridonosi ciljevima Europe 2020. u pogledu zapošljavanja, obrazovanja i borbe protiv siromaštva. S ciljem da se pridonese pametnom i uključivom rastu 73,7 milijardi EUR programirano je za 150 operativnih programa donesenih do kraja travnja (od 187 operativnih programa) u okviru ESF-a i YEI-a za mjere promicanja održivog i kvalitetnog zapošljavanja, socijalnog uključivanja, obrazovanja, jačanja institucionalnih kapaciteta i učinkovite javne uprave.

Rezultati i učinci ostvareni programima iz VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. Programi kohezijske politike za razdoblje 2007. – 2013. nastavljaju se provoditi do kraja 2015. što znači da će se još ostvariti znatan dodatni napredak u pogledu konačnih ciljeva. Postignuća kohezijske politike do 2013. o kojima je izviješteno prvenstveno se temelje na najnovijim dostupnim informacijama o praćenju prikupljenima iz godišnjih izvješća o provedbi koje su dostavile države članice sredinom 2014. Ta bi postignuća trebalo promatrati u svjetlu općeg napretka Europe 2020. opisanog u odjeljku 1.1. ovog izvješća. Za EFRR i KF podaci prikazani u grafikonima u nastavku temelje se na ključnim pokazateljima koji se mogu združiti na razini EU-a. Za ESF te informacije uglavnom se sastoje od podataka o korisnicima i mišljenjâ iz objedinjenog izvješća Stručne mreže za ocjenu ESF-a (Izvješće Stručne mreže za ocjenu ESF-a), u kojima je dan sažeti prikaz dokaza koje su prikupile države članice. Trebalo bi napomenuti da tijekom razdoblja 2007. – 2013. nije bila obvezna upotreba pokazatelja za koje se informacije mogu združiti na razini EU-a tako da izvješćivanje nije sveobuhvatno, osim u slučaju obveznog izvješćivanja o sudionicima za ESF . Iz ključnih pokazatelja vidljiva su samo neka ostvarenja politike, ne i rezultati koji su specifični po pojedinačnim programima. Njima se ilustrira razmjer aktivnosti poduzetih u okviru kohezijske politike, koje pridonose (doduše skromno) prioritetima Europe 2020. Pametan rast (EFRR i ESF) Na temelju informacija koje su dostavile države članice, ulaganja u područje pametnog rasta u okviru kohezijske politike pridonijela su boljem zapošljavanju visokokvalificiranih radnika i mladih, poticanju poduzetništva i boljoj digitalnoj povezanosti diljem EU-a. Primjerice, od 2007. do 2013. EFRR i KF pridonijeli su otvaranju znatnog broja radnih mjesta (slika 1.) i olakšali su suradnju 26 000 poduzeća s istraživačkim institutima (slika 2.). U pogledu otvaranja radnih mjesta, ta je brojka iznosila 59 % od cilja utvrđenog 2007., što svjedoči o ograničavajućem učinku globalne financijske i gospodarske krize. Ako se ta brojka stavi u kontekst, radna mjesta otvorena u razdoblju između 2007. i 2013. čine 4,7 % rasta zapošljavanja koji je potreban da bi se ostvario cilj Europe 2020., a to je stopa sudjelovanja od 75 %. Broj poduzeća koja su primila potporu za suradnju s istraživačkim institutima iznosio je 87 % od prvotno utvrđenog cilja, iz čega proizlazi da će taj cilj do 2015. u potpunosti biti ostvaren. Međutim, opet je potrebno napomenuti da ta brojka predstavlja tek djelić poduzećâ u EU-u. Slika 1.: Otvorena radna mjesta Izvor: godišnja izvješća o provedbi EFRR-a i KF-a Slika 2.: Broj poduzeća koja surađuju s istraživačkim ustanovama koje primaju pomoć Izvor: godišnja izvješća o provedbi EFRR-a Uz pomoć sredstava iz EFRR-a provedeno je nekih 74 100 projekata u području istraživanja, tehnološkog razvoja i inovacija, većina od njih u razvijenijim regijama („Konkurentnost regija”). Njihova provedba dovela je do otvaranja gotovo 34 800 radnih mjesta s punim radnim vremenom u području istraživanja, a koja su općenito bila jednako raspodijeljena između slabije razvijenih regija („regijâ konvergencije”) i konkurentnih regija. Pristup telekomunikacijskim mrežama visokog kapaciteta ključni je čimbenik konkurentnosti i gospodarskog rasta. U okviru EFRR-a ulagalo se, osobito u slabije razvijenim regijama, u širenje širokopojasne pokrivenosti. Dostupnost širokopojasnih mreža sada je približno 100 % u gotovo svim regijama EU-a, a time se smanjuje zaostajanje slabije razvijenih regija u poslovanju zahvaljujući digitalnim mrežama. Međutim, pokrivenost je veća od udjela kućanstava koji je upotrebljavaju, iako je taj udio znatno porastao tijekom posljednjih godina (s 56 % u 2009. na 76 % u 2013.). Do kraja 2013. u okviru kohezijske politike 5 milijuna dodatnih kućanstava primilo je potporu za uključivanje u širokopojasnu mrežu. Grčka, Francuska, Portugal i Poljska naišle su na probleme pri provedbi, na koje je Komisija odgovorila u programima za razdoblje 2014. – 2020. Od svih intervencija koje su se dosada sufinancirale iz EFRR-a potpora poduzećima bila je najveći izvor otvaranja radnih mjesta. Do kraja 2013. u EU-u je ukupno pokrenuto preko 209 000 projekata u okviru EFRR-a za poticanje ulaganja u MSP-ove (82 % od ciljnog broja). Ti su projekti izravno rezultirali otvaranjem najmanje 274 000 radnih mjesta u MSP-ovima (u mnogim programima ne dostavljaju se podaci o ovom pokazatelju). Pored toga, nekih 98 000 novih poduzeća diljem EU-a primilo je potporu u početnoj fazi poslovanja (105 % od prvotno utvrđenog cilja). Potpora iz EFRR-a uključivala je financijsku pomoć u obliku bespovratnih i povratnih sredstava, kao i pomoć u obliku savjeta i smjernica koje su pružali centri za potporu poduzećima koji se financiraju iz EFRR-a. Rane povratne informacije iz analize potpore poduzećima provedene u okviru tekuće ex-post ocjene EFRR-a i Kohezijskog fonda već su dostupne: putem 394 instrumenta politike koja su dosada detaljno analizirana osigurana su sredstva za gotovo 240 000 poduzeća, od kojih mikropoduzeća čine 54 % (s manje od 10 zaposlenika), mala poduzeća (s 10 – 40 zaposlenika) 30 %, a srednja poduzeća (s 50 – 249 zaposlenika) 16 %. Od 115 000 poduzeća za koje je bilo moguće utvrditi sektor djelatnosti 43 % poslovalo je u proizvodnji, 17 % u veleprodaji i maloprodaji, 9 % u IKT sektoru, 6 % u turističkom sektoru, 7 % u građevinskom sektoru, a 25 % u drugim sektorima. U okviru ex-post ocjene EFRR-a koja je u tijeku razmatra se i potpora velikim poduzećima, a utvrđeno je da u sedam zemalja s najvećim apsolutnim iznosima potpore velikim poduzećima 13 % (4,6 milijardi EUR) potpore poduzećima odlazi velikim poduzećima. Potpora u tri zemlje – PL, PT i DE – čini polovinu potrošnje. U pogledu udjela potpore velikim poduzećima u ukupnoj potpori iz EFRR-a, usmjerenost na velika poduzeća najintenzivnija je u Austriji, Portugalu i Češkoj. U sedam analiziranih zemalja, potporu je dobilo 2 800 velikih poduzeća. Prosječna potpora iznosila je 1,6 milijuna EUR po poduzeću. Ekstrapolacijom tih iznosa dobiva se procjena da je otprilike 4 000 velikih poduzeća u EU-u kao cjelini primilo potporu iz EFRR-a (u odnosu na 230 000 projekata MSP-ova). Na proizvodni sektor odlazi 79 % potpore iz EFRR-a. U izvješću stručne mreže za ocjenu ESF-a o postignućima iz razdoblja 2007. – 2013. navedeni su podaci da su mnoge mjere koje su se financirale iz ESF-a bile usmjerene na mlade. Mlade osobe bile su uključene u preko 20,9 milijuna (31 %) od općeg broja sudjelovanja. U području Pristupa zapošljavanju gotovo 5,6 milijuna (29 %) uključenih sudionika bili su mladi, a većina tih rezultata ostvarena je u ES, FR i UK.

U području jačanja ljudskih kapitala više od 10,3 milijuna sudionika (40 %) bili su mladi u dobi od 15 do 24 godine. Iz toga je vidljiv veliki udio sudjelovanja u obrazovanju i osposobljavanju pri čemu su mnogi od tih mladih ljudi još uvijek u školi ili na fakultetu. Održivi rast (EFRR i KF) Na temelju posljednjih brojki koje su dostavile države članice, napredak ulaganja iz kohezijske politike u odnosu na održivi rast nije jednak po sektorima intervencije. Razlozi za to i korektivne mjere koje je poduzela Komisija opisani su u nastavku. Nastojeći osigurati da razvoj i gospodarski rast budu održivi, kohezijska politika ulaže u mjere zaštite od poplava i šumskih požara. Do kraja 2013. više od 7 milijuna osoba imalo je koristi od mjera zaštite od poplava, a više od 28 milijuna osoba imalo je koristi od projekata zaštite od šumskih požara. Potonjima je već premašen cilj za 2015. (24 milijuna osoba), što upućuje na dobar napredak ostvaren ulaganjima u taj sektor. Pridonoseći relevantnom cilju Europe 2020. do kraja 2013. otvoreno je 2 700 MW dodatnih kapaciteta za proizvodnju obnovljive energije, što je 0,72 % procijenjenog minimalnog kapaciteta potrebnog za stvarnu proizvodnju električne energije u cijelom EU-u (slika 3.). Slika 3.: Dodatni kapaciteti za proizvodnju obnovljive energije (MW) Izvor: godišnja izvješća o provedbi EFRR-a i KF-a Pored toga, mnogi projekti provode se kako bi se povećala energetska učinkovitost višestambenih i javnih zgrada, osobito u zemljama EU-12 u kojima su obje vrste zgrada veliki potrošači energije. Djelotvornost i učinkovitost tih ulaganja ocjenjuje se u okviru ex-post ocjene koja je u tijeku. Zahvaljujući ulaganjima koje je sufinancirao EU do kraja 2013. više od 4,2 milijuna novih osoba imalo je koristi od poboljšane opskrbe vodom, a više od 5,5 milijuna osoba dobilo je uslugu poboljšanih postrojenja za pročišćavanje otpadnih voda. Međutim, ta postignuća čine samo 25 % ukupnih ciljeva za 2015., što upućuje na ozbiljan rizik od neostvarivanja ciljeva. Primjetna su kašnjenja u provedbi projekata u BG, SI i ES zbog dugih postupaka javne nabave, gospodarske krize u građevinskom sektoru i posljedičnih stečaja izvođača radova, dugih nacionalnih postupaka prostornog planiranja, a u nekoliko slučajeva i zbog slabih tehničkih i financijskih kapaciteta korisnika, uglavnom lokalnih tijela. Ex-ante uvjeti koji su uvedeni novim pravnim okvirom kohezijske politike pomoći će da se uklone te prepreke za programe za razdoblje 2014. – 2020., a trebali bi pozitivno utjecati i na provedbu projekata u zadnjim godinama operativnih programa za razdoblje 2007. – 2013. Ti su uvjeti usmjereni na rješavanje problema za koje su prethodna iskustva pokazala da su osobito važni za provedbu programa, poput prijenosa specifičnog zakonodavstva EU-a, financiranja strateških projekata EU-a ili administrativnih i institucionalnih kapaciteta. U području prometa izgrađeno je više od 3 700 km novih cesta, od čega je 1 800 km cesta dio mreže TEN-T. Osim toga, sredstvima EU-a modernizirano je više od 3 000 km željezničkih pruga (72 % konačnog cilja). Ostvarenom napretku u najvećoj su mjeri pridonijeli PL, CZ, PT i BG. Isto vrijedi i za Mađarsku, unatoč novijim sumnjama u ispravnost kriterija za odabir projekata. Na neke projekte, međutim, i dalje negativno utječu kašnjenja u postupcima javne nabave i planiranja. To je osobito slučaj sa željezničkim projektima u kohezijskim zemljama u kojima napredak ostvaren do kraja 2013. iznosi tek 20 % konačnih ciljeva. Te će se poteškoće rješavati u razdoblju 2014. – 2016. s pomoću akcijskih planova koji su definirani u bliskoj suradnji između Komisije i nacionalnih tijela. U ex-post ocjeni EFRR-a i Kohezijskog fonda postavljeno je pitanje o tome pružaju li godišnja izvješća o provedbi dovoljno informacija o velikim projektima (mnogi od njih su u području prijevoza i okoliša). Utvrđeno je da te informacije u načelu nisu navedene ili su loše kvalitete. Na temelju ankete provedene među upravljačkim tijelima autori studije utvrdili su da ima ukupno 50 odobrenih projekata za koje radovi u listopada 2014. još nisu počeli. Taj broj čini oko 7 % odobrenih velikih projekata. Više od polovine tih projekata provodi se u zemljama EU-15. EFRR je pridonio i održivijem javnom prijevozu, što je vidljivo u sljedećem primjeru: Pet velikih europskih javnih prometnih poduzeća udružilo je snage u transnacionalnoj inicijativi pod nazivom „Karta za Kyoto”. Oni zajedno razmjenjuju, stvaraju nova i eksperimentiraju s praktičnim rješenjima za smanjenje emisije CO2 iz javnog prijevoza. Koordinacija pet velikih javnih prijevoznika dosada je nezabilježen slučaj i dobar je primjer dodane vrijednosti inicijativa suradnje pokrenutih širom EU-a. Tom su koordinacijom smanjeni troškovi planiranja povećanjem broja mogućih dobavljača, organizacijom eventualnih zajedničkih javnih natječaja i pronalaženjem uvjeta za optimalnu provedbu te razvojem zajedničkog pristupa koji se izravno može prenijeti na druge sektore. Ukupno ulaganje u projekt iznosilo je 12 milijuna EUR, a pola je tog iznosa (6 milijuna EUR) došlo iz EFRR-a. Uključivi rast (EFRR i ESF) EFRR i ESF blisko surađuju kako bi se osiguralo da se postojeći problemi rješavaju na integrirani način ulaganjem u tešku infrastrukturu kao i u meke mjere koje podrazumijevaju aktivnosti poput obrazovanja i osposobljavanja. Rezultati objavljeni u izvješću Stručne mreže za ocjenu ESF-a za razdoblje 2007. – 2013. pokazuju da su financirani programi imali široki domet i da je do prosinca 2012. zabilježeno 68 milijuna pojedinačnih sudjelovanja. Zahvaljujući tim mjerama više od 5,7 milijuna sudionika pronašlo je posao, a 79 % tih radnih mjesta otvoreno je u ES, FR, PL i UK. Gotovo 8,6 milijuna ljudi steklo je stručnu kvalifikaciju, pri čemu je 78 % kvalifikacija stečeno u CZ, DE, ES, FR, IT, NL, PL, SK i UK, a od tog broja preko 3,5 milijuna kvalifikacija odnosilo se na stjecanje dodatnih vještina zaposlenih osoba. Gotovo 550 000 sudionika otvorilo je vlastita radna mjesta (samozapošljavanje) ili je pokrenulo novo poduzeće, a u tim rezultatima prednjače DE, ES, FI, FR, GR i IT . Analiza izvješćâ o provedbi koja su dostavile države članice pokazuje da se mjerama iz ESF-a širi domet postojećih intervencija tako što se podupiru skupine (poput starijih osoba (50+), etničkih manjina, zatvorenika, Roma) ili područja politika koja inače ne bi bila obuhvaćena potporama (učinci opsega). To je primjerice slučaj u Ujedinjenoj Kraljevini gdje nacionalna tijela smatraju da se sredstvima iz ESF-a proširio opseg pružanja potpora jer se potpora usmjerava na skupine koje nisu prihvatljive za glavne kanale pružanja potpore, te jer se širi raspon aktivnosti i pruža intenzivnija potpora pojedincima koji su suočeni s najtežim poteškoćama u pogledu integracije na tržište rada (tj. pojedinci iz manjinskih skupina suočenih s diskriminacijom, pojedinci koji imaju problema s mentalnim zdravljem, fizičkim invaliditetom ili bivši prijestupnici). U području pristupa zapošljavanju učinci intervencija ESF-a mjere se brojem osoba koje su se zaposlile i samozaposlile ili su bliže poziciji da dobiju posao. Ocjene koje su provele države članice pokazuju znatne neto razlike u smislu zaposlenosti i nezaposlenosti povezane s aktivnostima u okviru ESF-a. Primjerice, za pojedince obuhvaćene intervencijama koje se podupiru iz ESF-a postoji veća vjerojatnost pronalaska zaposlenja nego za kontrolne skupine. U nizu ocjena istaknuti su i „meki” rezultati povezani s intervencijama u pogledu pristupa zapošljavanju, kao što su neovisnija i učinkovitija potraga za poslom, veće samopouzdanje, viša razina motivacije za rad i općenito bolja socijalna integracija. U području socijalne uključenosti, aktivnosti u okviru ESF-a bile su usmjerene na sudionike iz skupina koje su osobito ranjive na tržištu rada: migrante (7 %), etničke manjine (12 %), invalide (14 %), osobe s osnovnim ili nižim srednjim obrazovanjem (45 %). S obzirom na raznolikost ciljanih skupina, najdjelotvornije intervencije ESF-a su one koje su osmišljene kako bi se odgovorilo na specifične potrebe tih skupina. U slučaju jačanja ljudskih kapitala, mjere u okviru ESF-a pomogle su da se poveća sudjelovanje u osposobljavanju i obrazovanju, osobito mladih, migranata i osoba s niskim kvalifikacijama (46 % sudionika imalo je najviše niže srednje obrazovanje). U nekim državama članicama aktivnosti u okviru ESF-a upotrijebljene su i za širenje kompetencija već zaposlenih osoba ili za uspostavu mehanizama kojima bi se prepoznale već postojeće kompetencije (DK, ES).

U slučaju jačanja administrativnih kapaciteta prijavljeno je 913 000 sudjelovanja, od čega se velika većina, njih gotovo 891 000 (98 %), odnosila prvenstveno na sudjelovanja zaposlenika javne uprave, javnih službi i socijalnih partnera. Glavni rezultat u okviru ovog područja politike jest broj osoba koje su stekle kvalifikaciju, najčešće zaposlenika javnih službi. Stečeno je preko 157 000 kvalifikacija na temelju podataka iz samo pet država članica (CY, GR, HU, MT i RO). Kada je riječ o EFRR-u, zbirno praćenje informacija koje su trenutno dostupne upućuje na to da je ostvaren dobar napredak ulaganja u obrazovnu infrastrukturu i infrastrukturu za skrb o djeci pri čemu kapacitet infrastrukture koja se podupire obuhvaća gotovo 6,2 milijuna osoba, čime je već premašen cilj za 2015. od 5,2 milijuna osoba. Operativni aspekti uspješnosti Komisija provodi nekoliko mjera kako bi osigurala čvršći okvir za provedbu kojim bi se olakšalo postizanje programskih ciljeva. Očekuje se da će se tim mjerama riješiti i problemi koje je 2014. utvrdio Revizorski sud u pet tematskih izvješća o ulaganjima koja se podupiru iz programa EFRR-a i KF-a u okviru programskih razdoblja 2000. – 2006. i 2007. – 2013. U tim izvješćima Sud je dao preporuku da se prilikom određivanja prioriteta za ulaganja programska tijela više usmjere na djelotvornost, učinkovitost i ekonomičnost projekata te da bi se praćenje provedbe projekata trebalo provoditi na temelju odgovarajućih i transparentnih pokazatelja uspješnosti. Jedna je od mjera inicijativa Komisije, u granicama njezinih nadležnosti u okviru podijeljenog upravljanja, da se uklone nedostaci u administrativnim kapacitetima država članica. To je provedeno s pomoću tehničkih sastanaka, ciljanih savjeta i dijaloga s nacionalnim tijelima. Pored toga, Komisija je 2014. zajedno s programom osposobljavanja koji će se provesti 2015. predstavila i novi priručnik javne nabave koji sadržava detaljne upute za korisnike. Očekuje se da će taj novi priručnik pridonijeti ukupnom poboljšanju praksi javne nabave koje su jedan od glavnih alata kojima se osigurava isplativost mjera koje se sufinanciraju iz fondova. Komisija razvija instrument međusobne pomoći čiji je cilj poboljšanje provedbe fondova na terenu s pomoću razmjene praksi i savjeta među državama članicama, a probna razmjena stručnjaka provest će se 2015. Očekuje se da će se tim mjerama znatno poboljšati provedba programa iz VFO-a za 2014. – 2020. Novi zakonodavni okvir za 2014. – 2020. sadržava nove elemente poput: snažnije usmjerenosti na rezultate pri čemu se financirane mjere povezuju s posebnim preporukama po pojedinačnim državama članicama u okviru europskog semestra; ex-ante uvjeta kako bi se od početka provedbe osigurao čvrst provedbeni okvir; godišnjeg izvješćivanja o pokazateljima rezultata na razini prioritetne osi i jakih odredbi kojima se utvrđuje da države članice provode ocjenjivanje učinaka. Služba Komisije za unutarnju reviziju provela je reviziju uspješnosti u kojoj su se razmatrala odstupanja između izvornih prijedloga Komisije za ESI fondove i konačnih rezultata zakonodavnog postupka te mogući rizici povezani s ostvarenjem ciljeva programa. Zaključci te revizije bit će dostupni u narednim mjesecima u godišnjem izvješću Komisije o unutarnjim revizijama. 2.2. Održivi rast: prirodni resursi (proračunski naslov 2) Naslov 2 financijskog okvira obuhvaća dva stupa zajedničke poljoprivredne politike (ZPP), naime I. stup koji se sastoji od rashoda povezanih s tržištem i izravnih plaćanja koji se financiraju iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP) i II. stup koji obuhvaća potporu za ruralni razvoj koja se financira iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR). ZPP se provodi u okviru podijeljenog upravljanja. Ovim naslovom obuhvaćen je i Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR) (kombinira se podijeljeno i izravno upravljanje) i omotnica za međunarodnu dimenziju zajedničke ribarstvene politike (ZRP), kao i aktivnosti u području klime i okoliša s pomoću Programa za okoliš i klimatske aktivnosti (LIFE) koji se provodi u okviru izravnog upravljanja. Aktivnosti obuhvaćene ovim proračunskim naslovom uglavnom pridonose ciljevima Europe 2020. u području održivog rasta uz određenu povezanost i s pametnim i uključivim rastom u pogledu ulaganja koja pridonose otvaranju radnih mjesta i inovacijama. U VFO-u za razdoblje 2014. – 2020. glavni ciljevi zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) bit će sigurnost opskrbe hranom i promicanje pametnog, održivog i uključivog rasta za poljoprivredu i ruralna područja u EU-u. Mjere u okviru EFJP-a usmjerene su na daljnje poboljšavanje situacije primarnih proizvođača u prehrambenom lancu približavanjem cijena robe EU-a cijenama u svijetu i podupiranjem prihoda poljoprivrednih gospodarstava izravnim plaćanjima koja sada uglavnom nisu vezana za proizvodnju. U okviru drugog stupa ZPP-a cilj EPFRR-a i dalje je gospodarska, socijalna i okolišna dobrobit ruralnih područja te održivost ruralnog okoliša. U okviru novog Zajedničkog strateškog okvira koji se primjenjuje i na EFRR, ESF, KF i EFPR, EPFRR će pridonositi ostvarivanju ciljeva strategije Europa 2020. Poticanje okolišno održivih, resursno učinkovitih, inovativnih, konkurentnih i na znanju utemeljenih ribarstva i akvakulture, poticanje provedbe ZRP-a, povećanje zaposlenosti i teritorijalne kohezije, poticanje stavljanja na tržište i prerade, kao i poticanje provedbe integrirane pomorske politike(IPP) ključni su prioriteti EFPR-a u novom financijskom okviru. Novi program LIFE poseban je instrument financiranja namijenjen aktivnostima za okoliš i klimu koji bi se trebao provoditi uz glavni pristup donesen u pogledu VFO-a za razdoblje 2014. – 2020. čime se implicira da su okoliš i klima sastavni dio svih glavnih instrumenata i intervencija. U pogledu odobrenih sredstava za preuzimanje obveza programima u okviru proračunskog naslova 2 dodijeljeno je 59 milijardi EUR za 2014. što čini 44,6 % ukupnog proračuna EU-a za 2014. za naslove 1 – 4. Program Odobrena sredstva za preuzimanje obveza iz proračuna za 2014. (u milijunima EUR) Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP) – Rashodi povezani s tržištem i izravna plaćanja 43 778,1 Europski poljoprivredni fond za ruralni razvoj (EPFRR) 13 990,3 Europski fond za pomorstvo i ribarstvo (EFPR) 861 Zaštita okoliša i klimatska politika (LIFE) 403,4 UKUPNO 59 032,7 Godina 2014. bila je prijelazna godina u kojoj se počeo primjenjivati revidirani sustav tržišnih mjera nakon reforme ZPP-a iz 2013., dok je 2015. započela provedbe izmijenjenih izravnih plaćanja. Komisija je usmjerila svoje napore na razmatranje i odobravanje programa ruralnog razvoja za razdoblje 2014. – 2020. i na osiguravanje provedbe novog programa izravnih plaćanja. Predviđa se da će do kraja svibnja 2015. Komisija odobriti ukupno 51 program ruralnog razvoja od njih 118, dok će ostatak programa biti odobren tijekom 2015. Značajni napori usmjereni su i na ubrzavanje donošenja operativnih programa EFPR-a kako bi se nadoknadilo kasno donošenje propisa za provedbu EFPR-a u svibnju 2014. Do travnja 2005. Komisija je odobrila pet operativnih programa od njih 27. Kasno donošenje Uredbe o LIFE-u i kasnijeg višegodišnjeg programa rada za 2014. – 2017. malo je usporilo početak provedbe novog programa LIFE. Unatoč tome, 2014. uspješno je pokrenut prvi poziv na podnošenje prijedloga. Rezultati i učinci ostvareni programima iz VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. Prikaz ostvarenja koja su navedena u nastavku uglavnom se temelji na najnovijim dostupnim informacijama o praćenju provedbe programa.

U 2014. na poljoprivredni sektor utjecao je pad poljoprivrednih cijena kao i pad cijena energije te snažan učinak ruske zabrane uvoza prehrambenih proizvoda iz EU-a koja je uvedena u kolovozu 2014. Unatoč tim teškim gospodarskim okolnostima ZPP-om je osigurano da pad poljoprivrednog prihoda u EU-u bude ograničen. Tome su pridonijela izravna plaćanja kao i žurne mjere ZPP-a koje su provedene nakon uvođenja ruske zabrane kako bi se stabilizirala tržišta. U zemljama EU27 u razdoblju između 2003. i 2013. poljoprivredni prihod pao je za 8 % te i dalje ostaje ispod prosjeka u EU-u. Međutim, dok je poljoprivredni prihod u zemljama EU15 pao, u zemljama EU12 u tom istom razdoblju porastao je za 43 % (iako s puno niže osnovice). Procjenjuje se da će bez izravne potpore ZPP-a poljoprivredni prihod u zemljama EU27 biti za 22 % niži, međutim razlike između različitih država članica bit će velike ovisno o strukturi poljoprivrednih gospodarstava. ZPP je nastavio promicati održivo upravljanje prirodnim resursima i klimatske aktivnosti primjenom uz to povezanih zahtjeva kojima se izravna plaćanja uvjetuju poštivanjem osnovnih standarda u pogledu okoliša, sigurnosti hrane, zdravlja životinja i biljaka te dobrobiti životinja kao i namjenskim mjerama ruralnog razvoja poput poljoprivredno-okolišnih mjera i ekološke poljoprivrede. Širenje površina obuhvaćenih poljoprivredno-okolišnim programima tijekom programskog razdoblje 2007. – 2013. (46,9 milijuna ha, što čini više od 25 % korištene poljoprivredne površine zemalja EU27 u 2013.) imalo je važnu ulogu u poboljšanju okolišne učinkovitosti poljoprivredne proizvodnje u EU-u. Emisije iz poljoprivrednog sektora nastavile su se smanjivati po prosječnoj godišnjoj stopi od 1,7 % u razdoblju između 2001. i 2012. Nastavlja se smanjivati i udio poljoprivrede u ukupnim neto emisijama. ZPP je svojim različitim instrumentima promicao i uravnoteženi teritorijalni razvoj u EU-u. Primjerice, potpora prihodu osigurana velikoj većini od 12 milijuna poljoprivrednih gospodarstava i s njima povezanih 25 milijuna osoba ključni je element održavanja razine zapošljavanja. Osim toga, potporu za inovacije dobilo je 136 000 poljoprivrednih gospodarstava koja su uvela nove proizvode ili tehnologije u poslovanje svojih gospodarstava, poput novog postrojenja za proizvodnju bioetanola u Estoniji u kojem se obrađuju otpadni biljni materijal i šećerna repa. U novom postrojenju otvoreno je 20 novih radnih mjesta u regiji, a trenutačno mu je kapacitet proizvodnje 5 000 litara bioetanola dnevno koji se dobiva obradom otpadnog biljnog materijala i šećerne repe, što je jasan znak učinkovitosti tog ulaganja. Kada je riječ o EFR-u (prethodnik EFPR-a), njegova je provedba usporena, osobito u većini država članica u području Sredozemnog i Crnog mora zbog financijske i gospodarske krize. Dokaz je tome i činjenica da su do kraja svibnja 2014. države članice odobrile samo 85 % sredstava, a još je preostalo odobriti znatan dio EFR-a. To upućuje na činjenicu da potpuno ostvarivanje programskih ciljeva nije vjerojatno unatoč korektivnim mjerama koje je od srpnja 2012. poduzela Komisija, poput donošenja izmjena operativnih programa kako bi se prilagodile stope sufinanciranja, kako bi se resursi razmjestili među prioritetima i u obzir uzeli automatski opozivi. Sredstva za postupke prerade predstavljaju blizu 1,7 % odobrenih sredstava u okviru EFR-a i najviše su korištena mjera EFR-a. Pružanjem financijske potpore gotovo trećini ukupnih ulaganja u tom sektoru, EFR je pridonio gospodarskoj uspješnosti sektora prerade ribe u EU-u koji, prema podacima iz 2014., ostvaruje 27,9 milijardi EUR prihoda. Studija o osi 4. EFR-a pokazuje da održivi razvoj područja ribarstva i akvakulture donosi pozitivne rezultate koji obećavaju. Većina od 312 FLAG-ova (lokalnih akcijskih skupina za ribarstvo) ostala je aktivna, a do kraja 2014. odobreno je više od 9 800 projekata, što je znatno povećanje u odnosu na 6 363 projekta koja su odobrena do kraja 2013. Procijenjeno je i da će to dovesti do otvaranja više od 200 novih poduzeća uz potporu iz osi 4. te do otvaranja nekih 7 300 novih radnih mjesta dok će još 12 500 radnih mjesta biti zadržano pri čemu procijenjeni trošak po otvorenom ili zadržanom radnom mjestu iznosi 32 000 EUR. EFR je pomogao i da se postigne bolja ravnoteža između ribolovnog kapaciteta i dostupnih ribarstvenih resursa pridonoseći trajnom prestanku ribolovnih aktivnosti za gotovo 4 100 ribarskih plovila do svibnja 2014. što predstavlja porast od 2,5 % u jednoj godini. U pogledu posljednje programske godine programa LIFE+ (prethodnika programa LIFE), Komisija je 2014. odobrila sredstva za 225 novih projekata. Odabrane projekte dostavili su korisnici iz svih 28 država članica i njima su obuhvaćene aktivnosti u područjima očuvanja prirode, klimatskih promjena, politike zaštite okoliša i informacija povezanih s njima te komuniciranja o pitanjima zaštite okoliša širom EU-a. Projekti predstavljaju ukupno ulaganje od otprilike 589,3 milijuna EUR, od čega će EU osigurati 282,6 milijuna EUR. Operativni aspekti uspješnosti Revizorski sud objavio je 2014. četiri tematska izvješća kojima su obuhvaćene nadležnosti Komisije u području poljoprivrede i ruralnog razvoja. Između ostalog, Sud je dao preporuku da se poboljšaju djelotvornost i učinkovitost ulaganja te da se osnaže sustavi praćenja i ocjenjivanja koji se primjenjuju u okviru ZPP-a. Komisija je preporuke Suda uzela u obzir u pripremi programâ za razdoblje 2014. – 2020. Za ZPP uveden je pojačani okvir za praćenje i ocjenjivanje kojim će se omogućiti bolje praćenje djelotvornosti i učinkovitosti financiranih intervencija. Po prvi puta okvirom za praćenje i ocjenjivanje bit će obuhvaćen cijeli ZPP (oba stupa), a sadržavat će i skup pokazatelja u pogledu ishoda, rezultata i učinaka koji će pomoći da se procijeni ostvarenje općih ciljeva politike. U skladu s općim razvojem ESI fondova i EFPR je u razdoblju 2014. – 2020. više usmjeren na rezultate. Postupak programiranja organiziran je sustavnije primjenom jasne logike intervencija i korištenjem hijerarhije prioriteta Unije, specifičnih ciljeva i mjera. Oni se prevode u zajedničke pokazatelje u pogledu financija, ostvarenja i rezultata koji će se pomno pratiti u okviru pojačanog sustava za praćenje i ocjenjivanje. Kada je riječ o EFR-u, u izvješću Revizorskog suda stoji da se tim instrumentom nije uspjelo isporučiti vrijednost za novac niti dati djelotvornu potporu održivom razvoju akvakulture. Revizori su ustanovili da projekti obično nisu uspijevali ostvariti planirane rezultate. Kako bi osigurala da se sredstva EU-a dostupna za akvakulturu troše namjenski, Komisija je od nacionalnih tijela zatražila da na temelju strateških smjernica pripreme višegodišnje nacionalne planove za razvoj akvakulture u svakoj državi članici . U skladu s ex-ante uvjetima u pogledu akvakulture Komisija neće donijeti operativne programe u okviru EFPR-a ako, ovisno o slučaju, države članice ne dostave odgovarajuće višegodišnje nacionalne strateške planove za promicanje održive akvakulture. U cilju osiguravanja nesmetanog početka provedbe tih novih programa u okviru ovog proračunskog naslova, Komisija je uvela i neke dodatne prilagodbe na operativnoj razini. Ponajprije, 2012. osnovana je „Radna skupina za ruralni razvoj nakon 2013.” kako bi pružila potporu državama članicama u pripremi programâ ruralnog razvoja za razdoblje 2014. – 2020. Od 2012. radna skupina redovito se sastaje, između ostalog da bi izradila smjernice za države članice u pogledu sadržaja politike te za službenike u pogledu ocjenjivanja dostavljenih programa (npr. iscrpni popis kriterija za svaku mjeru ruralnog razvoja). Pored toga, osnovan je i „Odbor za dosljednost”. On osigurava usklađen pristup u odnosu na odabrana relevantna pitanja, poput sinergije i podudarnosti planiranih intervencija s intervencijama u okviru prvog stupa ZPP-a i drugih fondova Unije, predlaže pristupe u provedbi specifičnih mjera ruralnog razvoja itd. Komisija je 2014. delegirala veliki dio svog proračuna obuhvaćenog izravnim upravljanjem Izvršnoj agenciji za mala i srednja poduzeća u području kontrole, znanstvenih savjeta i integrirane pomorske politike (IMP). Na temelju analize troškova i koristi očekuje se da će se angažiranjem izvršne agencije tijekom programskog razdoblja 2014. – 2020. uštedjeti gotovo 5 milijuna EUR u usporedbi sa scenarijem prema kojem bi programom upravljala Komisija. Od 1. svibnja 2014. i dio programa LIFE delegiran je Izvršnoj agenciji za mala i srednja poduzeća. Dio programa koji je delegiran agenciji odnosi se na bespovratna sredstva za djelovanje za tzv. tradicionalne projekte i projekte izgradnje kapaciteta te na bespovratna sredstva za poslovanje za nevladine organizacije u okviru nove pravne osnove. Tim delegiranjem omogućuje se Izvršnoj agenciji za mala i srednja poduzeća da utvrdi sinergije između programa LIFE, Obzora 2020. i drugih programa kojima upravlja. 2.3. Sigurnost i građanstvo (proračunski naslov 3) Za programe obuhvaćene proračunskim naslovom 3 troši se mali udio proračuna EU-a (1,2 % proračuna EU-a za 2014. za naslove 1 – 4). Cilj je tih programa podupirati visoke političke ciljeve poput uspostave otvorenog i sigurnog EU-a, uspostave europskog područja pravde i prava, poboljšanja zdravlja građana EU-a, zaštite potrošača i promicanja mladih, kulture i dijaloga s građanima. S obzirom na njihovu malu veličinu, ne može se pokazati izravna povezanost tih proračuna s postizanjem tih ciljeva.

U pogledu odobrenih sredstava za preuzimanje obveza naslovu 3 dodijeljeno je 1,49 milijardi EUR za 2014. Program Odobrena sredstva za obveze iz proračuna za 2014. (u milijunima EUR) Fond za azil, migracije i integraciju (FAMI) 403,3 Fond za unutarnju sigurnost (FUS) 399,1 Hrana i hrana za životinje 253,4 Program Prava, jednakost i građanstvo 55,3 Program Justice 47,0 Mehanizam Unije za civilnu zaštitu 28,2 Europa za građane 25,6 Program Potrošač 24,1 Druge aktivnosti i programi, IT sustavi, agencije 259,1 Ukupno 1 495 Provedba Fonda za azil, migracije i integraciju (FAMI) i Fonda za unutarnju sigurnost (FUS) kasni zbog kasnog donošenja zakonskog okvira: osnovni, delegirani i provedbeni akti doneseni su u travnju te srpnju/listopadu 2014. Godišnji programi rada u kojima se utvrđuju prioriteti za financiranje za oba fonda doneseni su u kolovozu 2014. Na temelju toga Komisija odobrava nacionalne programe država članica: do travnja 2015. odobrena su ukupno 22 nacionalna programa od njih 58, a predviđa se da će ostali biti odobreni do kraja 2015. Program Kreativna Europa odvija se gotovo po planu pa su u VALOR (IT sustav za diseminaciju rezultata) u četvrtom kvartalu godine uneseni prvi projekti. U okviru ostalih programa poput programa Justice i programa Prava, jednakost i građanstvo u 2014. potpisano je tek nekoliko sporazuma o dodjeli bespovratnih sredstava. Međutim, to ne bi trebalo utjecati na ukupnu provedbu proračunskih sredstava za 2014. koja će se nastaviti i u 2015. Rezultati i učinci ostvareni programima iz VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. U ex-post ocjeni Financijskog instrumenta za civilnu zaštitu i Mehanizma zajednice za civilnu zaštitu, prethodnikâ Mehanizma unije za civilnu zaštitu (UCPM) zaključeno je da su koordinirani odgovor na hitne situacije i koordinirana pomoć na razini EU-a bili učinkoviti. U pogledu dodane vrijednosti EU-a, u ocjeni je utvrđeno da 83 % projekata ne bi bilo provedeno da nije bilo sufinanciranja iz EU-a, iako su ti projekti iznimno važni jer se njima jača suradnja među državama sudionicama, te da se aktivnostima u okviru projekta uklanjaju nedostaci u nacionalnim kapacitetima za reakcije, a jača se i vidljivost EU-a. Provedeno je i ocjenjivanje programa „Bolje osposobljavanje za sigurniju hranu (BTSF)” i programa „Europska godina građana 2013”. U prvoj ocjeni zaključeno je da je kvaliteta osposobljavanja visoka (85 % sudionika izrazilo je visoki stupanj zadovoljstva), dok su troškovi programa uglavnom u skladu s troškovima drugih sličnih programa. Međutim, u ocjeni je također naglašeno da bi se djelotvornost mogla pojačati boljim usmjeravanjem na sudionike i pojačanom diseminacijom. U drugoj ocjeni zaključeno je da financijska sredstva stavljena na raspolaganje programu Europska godina građana 2013. nisu bila u skladu s ambicijama inicijative i da je tako spriječena njezina održivost. Unatoč tome, zaključeno je da su pojedinačne aktivnosti bile djelotvorne u podizanju svijesti građana o njihovim pravima u EU-u. Operativni aspekti uspješnosti Dvama tematskim izvješćima Revizorskog suda obuhvaćeni su programi koji su financirani u području migracija, azila i unutarnje sigurnosti. Utvrđeno je da je Fond za vanjske granice (EBF) pridonio upravljanju vanjskim granicama i da je potaknuo financijsku solidarnost. Međutim, u izvješću je također naglašeno da je dodana vrijednost EU-a bila ograničena te da je njezina djelotvornost spriječena zbog djelomično nedjelotvornih sustava upravljanja država članica i nedovoljnog praćenja. Drugim revizorskim izvješćem obuhvaćena je provedba Schengenskog informacijskog sustava II. Tu je Sud utvrdio da je Komisija središnji sustav isporučila više od šest godina kasnije nego što je prvotno planirano i za proračun koji je bio osam puta veći od prvotnih procjena. Kašnjenje i veliki trošak u velikoj su mjeri posljedica zahtjevnog konteksta upravljanja kojim je ograničena sposobnost Komisije da reagira na operativne probleme. Komisija je 2014. donijela nekoliko mjera kako bi ugradila pouke naučene u prethodnim programima i ponovila najbolju praksu. Primjerice, Komisija je u pravnu osnovu Fonda za unutarnju sigurnost ugradila obvezne pokazatelje za praćenje djelotvornosti i učinkovitosti. Time bi se trebalo osnažiti prikupljanje dokaza čime će se osigurati da buduće ocjene raspolažu kvantitativnim podacima na kojima će temeljiti svoje ocjene. Uzete su u obzir preporuke vanjske ocjene Financijskog instrumenta za civilnu zaštitu, a neke od njih ugrađene su u Mehanizam unije za civilnu zaštitu. Primjerice, vježbama, osposobljavanjima i razmjeni stručnjaka sada je dana prednost, a time bi se trebala ojačati provedba Mehanizma. I u okviru ostalih programa poduzete su konkretne mjere za postizanje bolje djelotvornosti i učinkovitosti. Primjerice, programima Zdravlje i Potrošač omogućen je pristup IT platformi Obzora 2020. za upravljanje bespovratnim sredstvima, što je rezultiralo uštedom od otprilike 60 dana rada jedne osobe tijekom faze ocjenjivanja i podnošenja prijedloga, što predstavlja oko 2 % ukupnih troškova za ljudske resurse te jedinice. U načelu, učinjeni su napori i da se smanji administrativno opterećenje sudionika te da se smanje troškovi i pogreške Komisije.

2.4. Globalna Europa (proračunski naslov 4) Programima u okviru proračunskog naslova 4 i Europskog razvojnog fonda financiraju se različite dimenzije vanjskih politika Unije. Važnim dijelom sredstava obuhvaćenih naslovom 4 izravno upravljaju te ih provode treće organizacije, poput agencija UN-a, dok preostalim dijelom izravno upravlja Komisija (uglavnom je riječ o bespovratnim sredstvima) ili neizravno zemlje korisnice ili se radi o podijeljenom upravljanju. U pogledu odobrenih sredstava za preuzimanje obveza programima u okviru proračunskog naslova 4. dodijeljeno je 8,3 milijardi EUR za 2014. što čini 6,3 % ukupnog proračuna EU-a za 2014. za naslove 1 – 4. Program Odobrena sredstva za obveze iz proračuna za 2014. (u milijunima EUR) Instrument za razvojnu suradnju (DCI) 2 345,0 Europski instrument za susjedstvo (ENI) 2 315,0 Instrument pretpristupne pomoći (IPA) 1 478,6 Humanitarna pomoć 1 081,7 Instrument za doprinos stabilnosti i miru (IcSP) 276,8 Operacije zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP) 301,1 Ostali 515,3 UKUPNO 8 313,5 Europski razvojni fond financira se sredstvima izvan proračuna EU-a. Najvažniji programi u financijskom smislu pridonose primarnom cilju razvojne potpore EU-a „smanjiti i potom iskorijeniti siromaštvo” (članak 208. UFEU-a). To su Instrument za razvojnu suradnju (DCI); Europski razvojni fond (ERF) i Europski instrument za susjedstvo (ENI), a ovaj posljednji uključuje i niz reformskih ciljeva pridonoseći političkim reformama, gospodarskoj integraciji i upravljanju migracijama. Ostali su financijski važni programi Instrument pretpristupne pomoći (IPA) u okviru kojeg se pruža potpora pretpristupnim zemljama kako bi ih se pripremilo za članstvo u EU-u; Humanitarna pomoć u okviru koje se daje ad-hoc pomoć najranjivijim osobama pogođenima elementarnim nepogodama ili krizama izazvanima ljudskim djelovanjem; instrumenti kojima se podupire sprječavanje sukoba i jačanje međunarodne sigurnosti (Instrument za doprinos stabilnosti i miru (IcSP) i operacije zajedničke vanjske i sigurnosne politike (ZVSP)). U ovom poglavlju pažnja je usmjerena na te glavne programe.

Tijekom 2014. nastavljeno je financiranje u okviru prethodnih programa (VFO za razdoblje 2007. – 2013.). Nakon donošenja glavnih pravnih akata u ožujku 2014. pripremljeni su višegodišnji indikativni programi za novi VFO za razdoblje 2014. – 2020., ali stvarna provedba većine programa mogla je započeti tek 2015. ili kasnije. U skladu sa snažnijim naglaskom na rezultate u programske dokumente sustavno je uključena jasna logika intervencija, definirani su specifični ciljevi i s njima povezani pokazatelji rezultata za svaki od sektora. Oni bi potom trebali postati dio lanca rezultata koji će se izgrađivati tijekom provedbe i koji će se pratiti u okviru pojačanog sustava praćenja i ocjenjivanja. S obzirom na kašnjenje u donošenju 11. Europskog razvojnog fonda, koji je stupio na snagu u ožujku 2015. dok je prethodni program okončan u četvrtom kvartalu 2013. u okviru 10. ERF-a, uspostavljen je instrument za premošćivanje kojim je osiguran kontinuitet operacija. Rezultati i učinci ostvareni programima iz VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. Pokazatelj učinka MDG-a na siromaštvo: u razdoblju između 1990. i 2015. prepoloviti udio stanovništva koje živi u ekstremnom siromaštvu. Cilj je postignut 2010. – istočna Azija i Pacifik ostvarili su dobre rezultate u ublažavanju siromaštva, ali supsaharska Afrika još uvijek zaostaje. Pokazatelj učinka MDG-a na obrazovanje: osigurati da do 2015. djeca, dječaci i djevojčice, svugdje mogu u potpunosti završiti osnovnu školu. Cilj nije ostvaren – stopa upisa iznosi 90 %, ali stopa završavanja škole iznosi 73 %: iako je ostvaren znatan napredak cilj su ostvarile ili su blizu ostvarenja samo istočna Azija i Pacifik, Europa i srednja Azija. Pokazatelj učinka MDG-a na zdravlje: u razdoblju između 1990. i 2015. za dvije trećine smanjiti stopu smrtnosti djece mlađe od pet godina. Cilj nije ostvaren, ali stopa smrtnosti djece mlađe od pet godina gotovo je prepolovljena. Vjerojatno je da zemlje u razvoju u cjelini neće ostvariti taj cilj. Ostvarili su ga istočna Azija, Pacifik i Latinska Amerika te Karibi. Razvojna pomoć EU-a pridonosi milenijskim razvojnim ciljevima Ujedinjenih naroda (MDG-i) za koje se napredak mjeri, između ostalog, pokazateljima u pogledu siromaštva, obrazovanja i zdravlja prema kojima se utvrđuju ciljevi za 2015. godinu. Iako na te pokazatelje utječe mnoštvo čimbenika izvan razvojne potpore EU-a, oni predstavljaju dugoročni razvojni napredak koji su postigle zemlje partneri EU-a. EU i države članice zajedno pružaju polovinu svjetske razvojne pomoći. U pogledu sredstava koja su konkretno namijenjena obrazovanju i zdravlju, EU je u okviru VFO-a za razdoblje 2007. – 2013. s 4,2 milijarde EUR podupirao obrazovanje u 42 zemlje, a zdravlje u 43 zemlje s 3,2 milijarde EUR. Primjeri navedeni u nastavku ilustriraju vezu između intervencija EU-a i napretka po povezanim pokazateljima MDG-a u različitim zemljama. U Mozambiku u ocjeni je zaključeno da je potporom proračunu u razdoblju 2005. – 2012. omogućeno da vlada u prosjeku potroši 20 % ukupnih rashoda na obrazovanje. Kao rezultat toga u 2012. 40 % više djece pohađalo je osnovnu školu, a 65 % više srednju školu u odnosu na 2004., pri čemu su najveću korist imala siromašnija kućanstva. Međutim, gotovo da i nije bilo promjene u apsolutnom siromaštvu u toj zemlji, a jedan od glavnih razloga za to je neuspjeh poljoprivredne politike da znatno poboljša poljoprivrednu proizvodnju. U Bangladešu gdje je u razdoblju između 1990. i 2015. apsolutno siromaštvo palo s 50 % na tek nešto više od 30 % EU je dao doprinos od 38 milijuna EUR za program sigurnosti opskrbe hranom kojim se pomoglo da gotovo 325 000 ranjivih kućanstava i kućanstava koje vode žene izađu iz ekstremnog siromaštva i postignu sigurnost prehrane u svojem kućanstvu. U El Salvadoru EU je dao doprinos od 47 milijuna EUR s pomoću sektorske potpore vladinom programu u vrijednosti od 690 milijuna EUR kako bi se povećalo pružanje javnih usluga najsiromašnijim i ranjivijim osobama (cilj je bio obuhvatiti 750 000 osoba ili 13 % ukupnog stanovništva), a do ovog trenutka postignuti su sljedeći rezultati: dodatnih 30 % od planiranih 51 % osoba starijih od 70 godina sada primaju osnovnu mirovinu; 226 000 od planiranih 260 000 obitelji primaju preventivnu medicinsku skrb; uspostavljeno je sedam od planiranih petnaest ureda za sprečavanje nasilja nad ženama; 70 % od planiranih 80 % stanovništva u općinama ima pristup pitkoj vodi i osnovnoj kanalizaciji; preko 84 % od planiranih 95 % stanovništva dobilo je pristup električnoj energiji. S obzirom da je projekt još uvijek u tijeku, očekuje se da će ciljevi biti ostvareni. U okviru Instrumenta za pretpristupnu pomoć (IPA) zemlje kandidatkinje (zemlje zapadnog Balkana i Turska) ostvarile su različit napredak u provedbi političkih reformi i pravne stečevine EU-a. Najvažnije novine su otvaranje pristupnih pregovora sa Srbijom, davanje statusa zemlje kandidatkinje Albaniji, završetak dubinskog pregleda i otvaranje novih pregovaračkih područja s Crnom Gorom. Međutim, 2014. na proces pristupanja Turske negativno su djelovala uhićenja i gušenja medijskih sloboda u Turskoj. U Bosni i Hercegovini zastoj u procesima integracije u EU nastavljen je, a financiranje u okviru IPA-e smanjeno je jer nije postignut sporazum o uspostavi mehanizma koordinacije i o provedbi presude Europskog suda za ljudska prava u pogledu diskriminirajućih pravnih odredaba o pravima manjina da se kandidiraju na izborima. U ocjeni pomoći pružene u okviru IPA-e za infrastrukturne projekte u pet zemalja u razdoblju 2005. – 2011. zaključeno je da su financirani projekti bili dobro odabrani i da je njima odgovoreno na stvarne potrebe. U većini projekata uzorka potvrđena je puna dostupnost i ispravno korištenje izgrađene infrastrukture i kupljene opreme u skladu s ciljevima projekta. U ocjeni su navedeni dokazi da je projektima IPA-e osigurana dobra vrijednost za novac u usporedbi sa sličnim nacionalnim mjerama zbog manje korupcije uslijed intenzivnog nadzora i neovisnog ocjenjivanja ponuda u natječajima. Utvrđeni su različiti aspekti dodane vrijednosti EU-a, poput boljeg strateškog planiranja, tehničke pomoći i izgradnje kapaciteta korisnika, komplementarnih ili jedinstvenih izvora financiranja te prikazivanja koristi od EU integracija. U kontekstu velikog vala humanitarnih kriza u 2014. Komisija je programom Humanitarna pomoć osigurala pomoć najranjivijim osobama u više od 80 zemalja. Primjer je Sirija u kojoj je 2014. potpora iz proračuna EU-a povećana za 80 % s 515 milijuna EUR na 817 milijuna EUR u usporedbi s 2013., čime je omogućeno da humanitarnu pomoć primi 12,2 milijuna osoba u samoj Siriji i milijuni sirijskih izbjeglica i zajednica u regiji koje su ih prihvatile. Pomoć je pružena u obliku hitne medicinske pomoći, zaštite, pomoći u hrani, vodi, higijenskim potrepštinama, zaklonima i logističkim uslugama. EU je jedan od vodećih donatora humanitarne pomoći u sirijskoj krizi s oko 3,6 milijardi EUR koje su zajedno odobrile institucije EU-a i države članice kao humanitranu pomoć i pomoć za stabilizaciju i razvoj. Isto tako u istočnoj Ukrajini humanitarnom pomoći odgovoreno je na osnovne potrebe više od milijun raseljenih ljudi kojima su pruženi zaklon, hrana, voda, zdravstvena skrb, psiho-socijalna pomoć i zaštita u pripremama za zimu. U Srednjoafričkoj Republici (SAR) gdje više od polovine od ukupno 4,6 milijuna stanovnika treba humanitarnu pomoć EU je dostavila više od 128 milijuna EUR pomoći za humanitarne intervencije, uključujući one usmjerene na izbjeglice iz SAR-a u susjednim zemljama te je organizirala zračni prijevoz humanitarnih radnika i humanitarne pomoći u SAR. Sredstvima je odgovoreno na potrebe više od 2,6 milijuna raseljenih osoba u SAR-u i najmanje 338 500 izbjeglica i povratnika u susjedne zemlje (Kamerun, Čad, Demokratsku Republiku Kongo i Republiku Kongo) tako što su im pruženi zaklon, hrana, voda, zdravstvena skrb, psiho-socijalna pomoć i zaštita. Trend koji je primijećen u pogledu pokazatelja učinka kojima se mjeri intenzitet sukoba u zemljama u kojima su provedene glavne operacije ZVSP-a pozitivniji je od ukupnog svjetskog trenda iako se ne može utvrditi izravna posljedična veza s obzirom na utjecaj vanjskih čimbenika i druge uključene dionike. Iako je broj i intenzitet sukoba u 2014. porastao u odnosu na 2013. s 414 na 424, od kojih se u 21 slučaju radilo o ratovima (razine intenziteta 5) u usporedbi s 20 njih 2013., intenzitet sukoba u zemljama u kojima su provedene glavne operacije ZVSP-a stabilizirao se na Kosovu, u Afganistanu, u sahelskom Nigeru, a smanjen je u Gruziji, na Maliju i u DR Kongo. Međutim, intenzitet sukoba porastao je na palestinskim područjima, u Libiji i Ukrajini. Kada je riječ o programu koji je prethodio IcSP-u, u ocjeni su postali dostupni dokazi o pomoći za pripravnost za krize (103 milijuna EUR u razdoblju 2007. – 2013.) koja je bila usmjerena na izgradnju institucionalnih kapaciteta za rješavanje sukoba prije njegove eskalacije. S pozitivne strane, u ocjeni je općenito zaključeno da je pripravnost za krize iznimno važna za međunarodne obveze EU-a i da su u okviru financiranih projek