Gunarso i dr. (2013.) utvrdili su da je u Maleziji od 2006. do 2010. izravno proširenje površina za palmino ulje na šume iznosilo 34 %. Međutim, zabilježili su i znatno proširenje na „golo tlo” 2006. te pretpostavili da je dio te površine bio gol zbog prenamjene iz šume. Iz njihovih dopunskih informacija vidljivo je da je više od trećine golog tla iz 2006. bilo šuma šest godina prije toga, što ukazuje na to da je vjerojatno da su to bila šumska područja iskrčena kako bi ih se pripremilo za sadnju. Uključivanje tih šumskih područja povećalo bi udio krčenja šuma zbog proširenja površina za palmino ulje na 47 % u Maleziji.

Gaveau i dr. (2016.) mapirali su preklapanje krčenja šuma sa širenjem industrijskih plantaža za palmino ulje (tj. ne plantaža malih poljoprivrednika) na Borneu u petogodišnjim intervalima od 1990. do 2015. Istaknuli su da se velika većina plantaža za palmino ulje na Borneu nalazi na površinama koje su 1973. bile šume. Manji udio krčenja šuma dobiva se kada se ograniči vremenski odmak od sječe do sadnje palmi uljarica. Njihovi rezultati pokazuju da se u slučaju industrijskih plantaža za palmino ulje u indonezijskom dijelu Bornea približno 42 % proširenja od 2010. do 2015. odnosi na površine koje su pet godina prije toga bile šume, dok u malezijskom dijelu Bornea ta brojka iznosi približno 75 %. U procjeni je primijenjena definicija šume koja je stroža od one u RED-u II, odnosno u obzir su uzete samo šume sa zastorom krošnje većim od 90 %, a sekundarne šume (tj. ponovno uzgojene šume i guštara nakon povijesne sječe ili požara) nisu bile uzete u obzir.

U studiji koju je proveo SARvision (2011.) utvrđeno je da je od 2005. do 2010. 865 tisuća hektara šuma iskrčeno u okviru poznatih koncesija za palmino ulje u Sarawaku, malezijskoj provinciji na Borneu u kojoj dolazi do najvećeg proširenja površina za palmino ulje. Na to otpada gotovo polovina povećanja obranih površina za palmino ulje u tom razdoblju .

Abood i dr. (2015.) utvrdili su da je od 2000. do 2010. u Indoneziji iskrčeno 1,6 milijuna hektara šuma u okviru koncesija dodijeljenih industrijskim proizvođačima palmina ulja. Prema podacima indonezijske vlade to je ukupno proširenje površina zasađenih za palmino ulje od 36 % u tom razdoblju.

U globalnoj studiji izrađenoj za Europsku komisiju [Cuypers i dr., 2013.] na nacionalnoj su razini različiti pokretači, kao što su sječa, ispaša i različite kulture, pripisani izmjerenim količinama krčenja šuma. Rezultati te studije ukazuju na to da je 59 % proširenja površina za palmino ulje bilo povezano s krčenjem šuma od 1990. do 2008.

Uzorkovanjem plantaža palmina ulja na temelju satelitskih podataka Vijay i dr. (2016.) procijenili su udio proširenja palmina ulja na šume od 1989. do 2013. i rezultate iskazali po zemljama. Pri izračunu tih nacionalnih prosječnih vrijednosti koje se odnose na povećanje obranih površina za palmino ulje od 2008. do 2016. u studiji je utvrđeno da se na svjetskoj razini 45 % proširenja površine za palmino ulje odnosilo na zemljišta koja su 1989. bila šume.

Ako se smatra da su rezultati studija koje su proveli Miettinen i dr. (2012. i 2016.), a koje se mogu smatrati najnaprednijim znanstvenim radovima, najvažniji i ako se pretpostavi da u ostatku svijeta nije došlo do isušivanja tresetišta zbog palmi, može se procijeniti da interpolirana ponderirana prosječna vrijednost proširenja površina za palmino ulje na tresetišta iznosi 23 % za cijeli svijet od 2008. do 2011.

Kvantitativni podaci o udjelu proširenja palmi na tresetišta u ostatku svijeta nisu dostupni. Od 2008. do 2015. ukupno 9 % proširenja površina za palmino ulje otpada na Latinsku Ameriku, 5 % na ostatak Azije i 3 % na Afriku. U Južnoj Americi, posebno u Peruu, Boliviji, Venezueli i duž Amazone, nalaze se velike površine s tropskim tresetom, no ta područja nisu važna proizvodna područja palmina ulja. Međutim, najveća tropska tresetna močvara na svijetu nalazi se u porječju Konga. Tamo je već dodijeljena najmanje jedna velika koncesija za palmino ulje koja obuhvaća zemljište od 470 kha (npr. 10 % ukupne površine za palmino ulje u Maleziji), od čega je 89 % tresetište [Dargie i dr. 2018.]. Zabrinjavajuće je što bi se zbog usporavanja rasta proizvodnje u jugoistočnim azijskim zemljama veća ulaganja mogla preusmjeriti u razvoj površina za palmina ulja na tresetištima u Africi i Latinskoj Americi.

Gunarso i dr. (2013.) utvrdili su neuobičajeno nizak udio proširenja površina za palmino ulje u Maleziji (samo 6 % od 2000. do 2010. prema njihovim dopunskim informacijama). To je znatno niže od bilo koje druge procjene, čak i procjena malezijskih izvora, stoga je taj podatak zanemaren .

U studiji koju je proveo SARvision (2011.) utvrđeno je da je od 2005. do 2010. 535 tisuća hektara tresetnih šuma iskrčeno u okviru poznatih koncesija za palmino ulje u Sarawaku, malezijskoj provinciji u kojoj dolazi do najvećeg proširenja površina za palmino ulje. Na to otpada gotovo 32 % povećanja obranih površina za palmino ulje u tom razdoblju . U to nisu uračunati ni gubitak tresetnih šuma zbog palmina ulja do kojeg je došlo izvan okvira koncesija ni prenamjena tresetišta koja nisu bila pošumljena u trenutku prenamjene.

Miettinen i dr. (2012., 2016.) analizirali su satelitske snimke visoke razlučivosti kako bi utvrdili proširenje plantaža zrelih palmi uljarica na tresetišta od 1990. do 2015. Na temelju Europskog digitalnog arhiva pedoloških karata Zajedničkog istraživačkog centra utvrdili su tresetne površine i izvijestili da se od 2007. do 2015. ukupno 1 089 kha plantaža za palmino ulje proširilo na indonezijska tresetišta te 436 kha na malezijska tresetišta. Dijeljenjem tih iznosa s površinom sa zrelim palmama uljaricama u istom razdoblju utvrdili su da proširenje površina za palmino ulje na tresetišta iznosi 24 % u Indoneziji, odnosno 42 % u Maleziji. U posljednjem izvještajnom razdoblju, od 2010. do 2015., te su brojke iznosile 25 % odnosno 36 %.

[Cuypers i dr., 2013.] Cuypers, D., Geerken, T., Gorissen, L., Peters, G., Karstensen, J., Prieler, S., van Velthuizen, H. (2013.). The impact of EU consumption on deforestation: Comprehensive analysis of the impact of EU consumption on deforestation. Europska komisija. http://doi.org/10.2779/822269

[Curtis i dr., 2018.] Curtis, P. G., Slay, C. M., Harris, N. L., Tyukavina, A. i Hansen, M. C. (2018.). Classifying drivers of global forest loss. Science, 361(6407), 1108–1111. http://doi.org/10.1126/science.aau3445

[Carlson i dr., 2013.] Carlson, K. M., Curran, L. M., Asner, G. P., Pittman, A. M., Trigg, S. N. i Marion Adeney, J. (2013.). Carbon emissions from forest conversion by Kalimantan palm oil plantations. Nature Clim. Change, preuzeto s internetske stranice https://www.nature.com/nclimate/journal/v3/n3/pdf/nclimate1702.pdf

[Austin i dr., 2017.] Austin, K. G., Mosnier, A., Pirker, J., McCallum, I., Fritz, S. i Kasibhatla, P. S. (2017.). Shifting patterns of palm oil driven deforestation in Indonesia and implications for zero-deforestation commitments. Land Use Policy, 69 (kolovoz), 41–48. http://doi.org/10.1016/j.landusepol.2017.08.036

[Agroicone, 2018.] Moriera, A, Arantes, S. i Romeiro, M. (2018.). RED II information paper: assessment of iLUC risk for sugarcane and soybean biofuels feedstock. Agroicone, Sao Paulo 2018.

[Adami i dr., 2012.] Adami, M., Rudorff, B. F. T., Freitas, R. M., Aguiar, D. A., Sugawara, L. M., i Mello, M. P. (2012.). Remote Sensing Time Series to Evaluate Direct Land Use Change of Recent Expanded Sugarcane Crop in Brazil. Sustainability, 4, 574–585. http://doi.org/10.3390/su4040574

[Abood i dr., 2015.] Abood, S. A., Lee, J. S. H., Burivalova, Z., Garcia-Ulloa, J., i Koh, L. P. (2015.). Relative Contributions of the Logging, Fiber, Palm oil, and Mining Industries to Forest Loss in Indonesia. Conservation Letters, 8(1), 58–67. http://doi.org/10.1111/conl.12103

U studiji koju su proveli Sparovek i dr. (2008.) utvrđeno je da se u razdoblju od 1996. do 2006. šećerna trska u središtu južnog Brazila gotovo u potpunosti proširila na pašnjake ili zemljišta s drugim kulturama (jer je u toj regiji ostalo vrlo malo šuma), no dodatnih 27 % proširenja dogodilo se u „perifernim” područjima oko i unutar amazonskog bioma te na sjeveroistoku i u biomu Atlantske šume. Na tim perifernim područjima utvrđena je veza između gubitka šuma po općini i proširenja šećerne trske. Međutim, u radu se ne navode nikakvi podaci o udjelu proširenja na šume.

Cuypers i dr. (2013.) u svojoj su studiji procijenili da se 36 % proširenja šećerne trske od 1990. do 2008. odnosilo na zemljišta koja su prethodno bila šume. Međutim, to bi za potrebe ove analize bila previsoka procjena: krčenje šuma pripisano je šumama, širenju pašnjaka i širenju različitih kultura na nacionalnoj razini. Zemljištu za ispašu pripisan je mali udio u krčenju šuma jer je za njega zabilježeno vrlo malo neto proširenje; za razliku od toga, šećerna trska se uvelike proširila i stoga joj je pripisan velik udio u nacionalnom krčenju šuma. Međutim, regije Brazila u kojima se šećerna trska najviše proširila uglavnom se ne preklapaju s područjima opsežnog krčenja šuma i to nije razmatrano u analizi [Cuypers i dr. 2013.].

[Fehlenberg i dr., 2017.] Fehlenberg, V., Baumann, M., Gasparri, N. I., Piquer-Rodriguez, M., Gavier-Pizarro, G., i Kuemmerle, T. (2017.). The role of soybean production as an underlying driver of deforestation in the South American Chaco. Global Environmental Change, 45 (travanj), 24–34. http://doi.org/10.1016/j.gloenvcha.2017.05.001

[Furumo i Aide, 2017.] Furumo, P. R. i Aide, T. M. (2017.). Characterizing commercial palm oil expansion in Latin America: land use change and trade. Environmental Research Letters, 12(2), 024008. http://doi.org/10.1088/1748-9326/aa5892

[Gaveau, 2016.] Gaveau, D.L.A., Sheil, D., Huniayaen, Salim, M.A., Arjasmiuume, S., Ancirenz, M., Pacheco, P., Meijegaard, E., 2016. Rapid conversions and avoided deforestation: examining four decades of industrial plantation expansion in Borneo. Nature – Scientific Reports 6, 32017.

[Gaveau, 2018.] Gaveau, D.L.A., Locatelli, B., Salim, M. A., Yagen, H., Pacheco, P. i Sheil, D. Rise and fall of forest loss and industrial plantations in Borneo (2000–2017). Conservation Letters. 2018;e12622. https://doi.org/10.1111/conl.12622

[Gibbs i dr., 2015.] Gibbs, H. K., Rausch, L., Munger, J., Schelly, I., Morton, D. C., Noojipady, P., Walker, N. F. (2015.). Brazil’s Soy Moratorium: Supply-chain governance is needed to avoid deforestation. Science, 347(6220), 377–378. http://doi.org/10.1126/science.aaa0181

[Graesser i dr., 2015.] Graesser, J., Aide, T. M., Grau, H. R., i Ramankutty, N. (2015.). Cropland/pastureland dynamics and the slowdown of deforestation in Latin America. Environmental Research Letters, 10(3), 034017. http://doi.org/10.1088/1748-9326/10/3/034017

[Gunarso i dr., 2013.] Gunarso, P., Hartoyo, M. E., Agus, F., i Killeen, T. J. (2013.). Palm oil and Land Use Change in Indonesia, Malaysia and Papua New Guinea. RSPO. http://doi.org/papers2://publication/uuid/76FA59A7-334A-499C-B12D-3E24B6929AAE

Dopunski materijali: https://rspo.org/key-documents/supplementary-materials

[Hansen i dr., 2017.] Hansen, J., M.A. Marchant, F. Tuan i A. Somwaru. 2017. „U.S. Agricultural Exports to China Increased Rapidly Making China the Number One Market”. Choices. Q2. http://www.choicesmagazine.org/choices-magazine/theme-articles/us-commodity-markets-respond-to-changes-in-chinas-ag-policies/us-agricultural-exports-to-china-increased-rapidly-making-china-the-number-one-market

[Henders i dr., 2015.] Henders, S., Persson, U. M. i Kastner, T. Trading forests: Land-use change and carbon emissions embodied in production and exports of forest-risk commodities. Environmental Research Letters, 10(12), 125012. http://doi.org/10.1088/1748-9326/10/12/125012 http://doi.org/10.1088/1748-9326/10/12/125012

[Hooijer i Vernimmen, 2013.] Hooijer, A. i Vernimmen, R. 2013. „Peatland maps: accuracy assessment and recommendations”. Izvješće organizacija Deltares i Euroconsult Mott MacDonald za potrebe provedbe projekta Agentschap NL 6201068 QANS Lowland Development edepot.wur.nl/251354

[Jusys, 2017.] Jusys, T. (2017) A confirmation of the indirect impact of sugarcane on deforestation in the Amazon, Journal of Land Use Science, 12:2-3, 125-137, DOI: 10.1080/1747423X.2017.1291766

[Lark i dr., 2015.] Lark, T.J, Salmon, M.J. i Gibbs, H. (2015.). Cropland expansion outpaces agricultural and biofuel policies in the United States. Environmental Research Letters. 10. 10.1088/1748-9326/10/4/044003.

[LCAworks, 2018.] Strapasson, A., Falcao, J., Rossberg, T., Buss, G. i Woods, J. Land use Change and the European Biofuels Policy: the expansion of oilseed feedstocks on lands with high carbon stocks. Tehničko izvješće društva LCAworks Ltd. u suradnji s društvom Sofiproteol, Francuska.

[Machedo i dr., 2012.] Macedo, M. N., DeFries, R. S., Morton, D. C., Stickler, C. M., Galford, G. L. i Shimabukuro, Y. E. (2012.). Decoupling of deforestation and soy production in the southern Amazon during the late 2000s. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 109(4), 1341-6. http://doi.org/10.1073/pnas.1111374109

[Malins, 2017.] Malins, C. (2017.). For peat’s sake – Understanding the climate implications of palm oil biodiesel. Cerulogy and Rainforest Foundation Norway, London 2017. Preuzeto s internetske stranice http://www.cerulogy.com/uncategorized/for-peats-sake/

[Malins, 2018.] Malins, C. (2018.). Driving deforestation: the impact of expanding palm oil demand through biofuel policy, London 2018. Preuzeto s internetske stranice http://www.cerulogy.com/palm oil/driving-deforestation/

[Meijaard i dr., 2018.] Meijaard, E., Garcia-Ulloa, J., Sheil, D., Wich, S.A., Carlson, K.M., Juffe-Bignoli, D. i Brooks, T. . (2018.). Palm oil and biodiversity. http://doi.org/https://doi.org/10.2305/IUCN.CH.2018.11.en

[Miettinen i dr., 2012.] Miettinen, J., Hooijer, A., Tollenaar, D., Page, S. E. i Malins, C. (2012.). Historical Analysis and Projection of Palm oil Plantation Expansion on Peatland in Southeast Asia. Washington, D.C.: International Council on Clean Transportation.

[Miettinen i dr., 2016.] Miettinen, J., Shi, C. i Liew, S. C. (2016.). Land cover distribution in the peatlands of Peninsular Malaysia, Sumatra and Borneo in 2015 with changes since 1990. Global Ecology and Conservation, 6, 67–78. http://doi.org/10.1016/j.gecco.2016.02.004

[Morton i dr., 2006.] Morton, D. C., DeFries, R. S., Shimabukuro, Y. E., Anderson, L. O., Arai, E., del Bon Espirito-Santo, F., … Morisette, J. (2006.). Cropland expansion changes deforestation dynamics in the southern Brazilian Amazon. Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 103(39), 14637–14641. http://doi.org/10.1073/pnas.0606377103