HR Službeni list Europske unije C 12/75

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća (Uredba o službenim kontrolama) i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007

(COM(2014) 180 final – 2014/0100 (COD))

(2015/C 012/12)

Izvjestitelj: Armands KRAUZE

Dana 2. travnja 2014. i dana 28. travnja 2014., Europski parlament, odnosno Vijeće, sukladno članku 43. stavku 2. i članku 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, odlučili su savjetovati se s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom o

Prijedlogu uredbe Europskog parlamenta i Vijeća o ekološkoj proizvodnji i označivanju ekoloških proizvoda, izmjeni Uredbe (EU) br. XXX/XXX Europskog parlamenta i Vijeća [Uredba o službenim kontrolama] i stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 834/2007

COM(2014) 180 final – 2014/0100 (COD)

Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i zaštitu okoliša, odgovorna za pripremu rada Odbora na tu temu, usvojila je mišljenje 2. listopada 2014.

Europski gospodarski i socijalni odbor Mišljenje je usvojio na svom 502. plenarnom zasjedanju održanom 15. i 16. listopada 2014. (sastanak od 16. listopada), sa 61 glasom za, jednim protiv i 5 suzdržanih.

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO sa zadovoljstvom pozdravlja zakonodavni prijedlog Komisije i njezinu namjeru da podrži razvoj ekološke poljoprivrede u Europi usporedno s razvojem potražnje te se slaže da je potrebno ukloniti nedostatke postojećeg sustava. Komisija bi trebala potaknuti ne samo razvoj ekološke poljoprivrede, već i povjerenje potrošača u ekološke proizvode.

1.2 Ipak, zabrinut je zbog činjenice da ocjena učinka koju je provela Komisija ne procjenjuje na odgovarajući način utjecaj novih propisa na daljnji razvoj ekološke poljoprivrede u Europi. Jednako tako ne procjenjuje ni utjecaj tih propisa na proizvođače ekoloških proizvoda i nastavak proizvodnje.

1.3 EGSO podržava spremnost Komisije da potakne uključivanje malih poljoprivrednih gospodarstava u ekološku poljoprivredu i smanji administrativno opterećenje u svim etapama nastanka ekoloških proizvoda.

1.4 EU je neto uvoznik ekoloških proizvoda, no troškovi proizvodnje i administrativno opterećenje, koji su u stalnom porastu te predstavljaju teret za europske poljoprivrednike, ne dopuštaju tom sektoru da ekološku proizvodnju u državama članicama EU-a razvije na odgovarajući način da bi odgovorio na sve veću potražnju od strane potrošača.

1.5 Odbor, općenito gledano, podržava Komisijin cilj potpunog prelaska mješovitih gospodarstava na ekološku proizvodnju, pod uvjetom da se predvide odstupanja za određene posebne slučajeve. Neophodno je poduzeti dodatne mjere podrške kako bi se olakšao prelazak poljoprivrednika na 100 % ekološku poljoprivredu.

1.6 EGSO poziva Komisiju da dodatno razradi Prijedlog uredbe u pogledu materijala za vegetativno razmnožavanje i sjemena, budući da će ekološkim poljoprivrednicima biti teško postići da koriste isključivo ekološko sjeme prije 2021. godine.

1.7 EGSO se nada da pregovori o Partnerstvu za transatlantsku trgovinu i ulaganja (TTIP), kao ni drugi sporazumi koji se zaključe, neće rezultirati narušavanjem ekoloških standarda EU-a ili preispitivanjem ili izmjenom uvjeta primjenjivih na prodaju i certifikaciju ekoloških proizvoda.

1.8 Na ekološkim je gospodarstvima potrebno na mnogim razinama zahtijevati više standarde u pogledu dobrobiti životinja nego na konvencionalnim gospodarstvima. Ipak, u određenim bi slučajevima ekološki poljoprivrednici mogli imati poteškoća s ispunjavanjem tih strogih kriterija. U pogledu posebnih uputa čija se primjena tiče dobrobiti životinja u ekološkoj poljoprivredi, EGSO preporučuje Komisiji da pažljivo prouči i odredi mogućnosti odstupanja, kako bi se očuvale tradicionalna organizacija i tradicionalne metode uzgoja koje su već dugo u upotrebi za lokalne pasmine.

1.9 EGSO poziva Komisiju da razmotri i uzme u obzir razlike u tradiciji, povijesti i klimatskim uvjetima država članica i regija EU-a, kao i posebnosti proizvodnje u pojedinim zemljama, zadržavajući određenu fleksibilnost u primjeni mogućnosti odstupanja od pravila, dok se istovremeno treba osigurati određena razina usklađenosti.

1.10 Ekološki poljoprivrednici moraju moći ispuniti preuzete obaveze, stoga bi im i nakon stupanja na snagu nove uredbe, sve do sredine financijskog razdoblja 2014. – 2020. za programe ruralnog razvoja, trebalo zajamčiti mogućnost da odaberu hoće li nastaviti ispunjavati prethodno preuzete obaveze ili slijediti novu uredbu. Treba osigurati da promjene u trenutnom pravnom okviru unutar tekućeg ugovornog razdoblja ne uzrokuju retroaktivne sankcije za one poljoprivrednike koji se ne mogu prilagoditi novim zahtjevima.

1.11 EGSO poziva Europsku komisiju da uzme u obzir posebnosti najudaljenijih europskih područja kako bi im omogućila da razviju lokalnu ekološku proizvodnju (pristup sjemenu, nedostatak raznolikosti opskrbe, zdravstveni problemi).

1.12 EGSO zahtijeva da Europska komisija pojasni status matične mliječi, peluda i pčelinjeg voska uključujući ih na popis ostalih proizvoda navedenih u Prilogu I. Prijedloga uredbe o ekološkoj proizvodnji.

1.13 EGSO poziva Komisiju da predvidi odgovarajuću pomoć za inovacije i obuku na području ekološke proizvodnje, pridajući posebnu važnost strukovnom osposobljavanju mladih i cjeloživotnom učenju postojećih proizvođača.

1.14 EGSO traži od Komisije da izradi prijedlog uredbe koji bi pospješio provedbu izravne prodaje ekoloških proizvoda i korištenja kratkih opskrbnih lanaca.

1.15 EGSO poziva Komisiju da u Uredbu uključi instrumente potrebne za promicanje javne i zajedničke nabave ekološke hrane u školama, bolnicama i drugim javnim ustanovama.

2. Opće napomene

Opće informacije o stajalištima zainteresiranih strana

2.1 Ekološka proizvodnja je cjelovit sustav proizvodnje zasnovan na upravljanju prirodnim resursima, koji nameće stroga ograničenja u pogledu upotrebe kemijskih i sintetičkih dodataka, predviđa napuštanje upotrebe mineralnih gnojiva te zabranjuje korištenje genetski modificiranih organizama (GMO).

2.2 Ekološka poljoprivreda ne može se ograničiti na jednu posebnu metodu proizvodnje ili na razvoj određenih proizvoda, već ona obuhvaća mnogo širi koncept. Ekološka poljoprivreda uzima u obzir ne samo fizički okoliš u kojem se odvija već i njegove sociološke čimbenike. Riječ je o načinu proizvodnje s mnogo širom vizijom u okviru koje se također vodi računa o socioekonomskoj, političkoj i društveno-kulturnoj dimenziji.

2.3 Biološka raznolikost obično je veća na gospodarstvima s ekološkom proizvodnjom, gdje se može naći više biljnih vrsta i kukaca nego na neekološkim gospodarstvima. Na ekološkim gospodarstvima tlo je znatno bogatije, a organizmi iz tla sudjeluju u održavanju njegove strukture i visoke razine organskih tvari, poboljšavajući tako njegovo prozračivanje i isušivanje.

2.4 Kvaliteta vode uz ta je gospodarstva bolja, jer ekološki poljoprivrednici ne koriste pesticide niti štetna sintetička mineralna gnojiva. Ispravan plodored doprinosi povećanju plodnosti tla i učinkovitosti hranjivih tvari. Usporedbe gospodarstava potvrđuju da ja na ekološkim gospodarstvima ispiranje nitrata po hektaru manje od 57 %.

2.5 Ekološka poljoprivreda potiče stvaranje „zelenih” radnih mjesta. Studija provedena 2011. godine u Ujedinjenoj Kraljevini i Irskoj o stopi zaposlenosti na ekološkim gospodarstvima pokazuje da ona pružaju za 135 % radnih mjesta s punim radnim vremenom više od konvencionalnih gospodarstava (1).

2.6 Tijekom savjetovanja putem interneta koje je Komisija provela 2013. godine, organizacije zainteresiranih strana naglasile su da bi se revizija zakona na tom području trebala temeljiti na pozitivnim rezultatima važećih zakona te bi trebala omogućiti razvoj ekološke proizvodnje EU-a. Među scenarijima koje je predložila Komisija, većina zainteresiranih strana je kao političku opciju podržala poboljšani status quo, odnosno bolju provedbu važećih zakona i njihovu prilagodbu.

2.7 Usprkos stavovima koje su u pogledu novog zakonodavstva iznijele organizacije zainteresiranih strana i civilno društvo, Europska komisija pripremila je i predstavila zakonodavnu inicijativu kojom uvodi značajne promjene.

Opće informacije o zakonodavnim inicijativama Komisije

2.8 Prijedlog Komisije usmjeren je na tri glavna cilja: očuvanje povjerenja potrošača, očuvanje povjerenja proizvođača te pojednostavljenje prijelaza poljoprivrednika na ekološku proizvodnju.

2.9 Komisija predlaže jačanje i usklađivanje propisa koji se primjenjuju u Europskoj uniji te propisa u pogledu uvezenih proizvoda ukidanjem znatnog dijela postojećih odstupanja od pravila u pogledu proizvodnje i kontrole; bolje upravljanje međunarodnom dimenzijom trgovine ekoloških proizvoda dodavanjem novih odredbi koje se tiču izvoza; te jačanje kontrole usmjeravanjem na rizike.

2.10 Jedan od ključnih ciljeva Komisije je da se olakša prijelaz malih poljoprivrednika na ekološku poljoprivredu time što bi im se omogućilo da se uključe u sustav skupnog certificiranja, kao i da se pojednostavi zakonodavstvo kako bi se smanjili administrativni troškovi za poljoprivrednike i povećala transparentnost.

3. Opći i posebni komentari

3.1 EGSO se slaže da je potrebno ukloniti nedostatke postojećeg sustava. Neophodno je, na primjer, potaknuti mala poljoprivredna gospodarstva da prijeđu na ekološku poljoprivredu te smanjiti administrativna opterećenja kako bi se zajamčili jednaki uvjeti tržišnog natjecanja i ojačalo povjerenje potrošača u ekološku poljoprivredu.

3.2 Podizanjem standarda kvalitete za ekološku proizvodnju i uvođenjem strožih propisa za proizvodnju može se povećati povjerenje potrošača i opravdati razlika u cijeni u odnosu na konvencionalne proizvode. Ipak, ne treba zaboraviti da će se mala gospodarstva koja će željeti poštovati te standarde možda suočiti s gospodarskim teškoćama.

3.3 EGSO poziva Komisiju da jasno dâ do znanja da će glavne točke Uredbe koja je trenutno na snazi biti uključene u novu uredbu, a ne u delegirane akte, te će i dalje vrijediti. Bit će potrebno razmotriti, u odgovarajućem roku i u suradnji sa zainteresiranim stranama, slučajeve koji iziskuju provedbene akte i one koji iziskuju delegirane akte.

3.4 EGSO upozorava da ekološka proizvodnja nije kompatibilna s upotrebom genetski modificiranih proizvoda u postupku proizvodnje, kao ni s uzgojem genetski modificiranih biljaka na ekološkim gospodarstvima ili u njihovoj blizini.

3.5 EGSO poziva Komisiju da uzme u obzir znanstvene studije o oprašivanju. Oprašivanje, koje se kroz milijune godina razvilo kao sredstvo oplodnje cvjetnica, vrši se nasumce, na udaljenosti koju oprašivači, naročito pčele (Apis Mellifera), mogu preletjeti. Danas, međutim, oprašivači mogu prenijeti i pelud koji sadrži genetski modificirane gene. Na primjer, znanstvene su studije (2) pokazale da pčela, koja je jedan od glavnih oprašivača, može preletjeti i do 14 km.

3.6 EGSO se pribojava da bi uvođenje zasebnih graničnih vrijednosti za proizvode iz ekološke proizvodnje, naročito kako je predviđeno u Direktivi 2006/125/EZ, moglo uzrokovati znatne dodatne troškove. Na taj bi se način kočio ili onemogućio uspješan razvoj ovog sektora, čime bi prije svega bili pogođeni mali uzgajivači ekoloških proizvoda. EGSO polazi od toga da su proizvođači ekoloških proizvoda izloženi istim uvjetima u okolišu kao i svi ostali poljoprivrednici. Stoga bi trebalo izbjegavati zasebne granične vrijednosti. Zaštitu potrošača ne bi trebalo dijeliti na dva dijela.

3.7 EGSO ističe da je razina ostataka neodobrenih tvari u proizvodima ekološke poljoprivrede u osnovi niža od njihove razine u proizvodima iz konvencionalne poljoprivrede, no trenutno za ostatke takva ograničenja nisu određena. EGSO stoga preporučuje da se za početak provede temeljita studija koja uključuje procjenu učinka. Nadalje, EGSO naglašava da ne postoje jedinstvena pravila na europskoj razini u pogledu opreme europskih laboratorija, korištenih metoda ili pragova za deklasiranje na razini certifikacijskih tijela. To bi usklađivanje trebalo prethoditi određivanju bilo kakvog praga za deklasiranje na europskoj razini. Ta inicijativa obavezno mora biti popraćena uvođenjem europskog sustava za obeštećenje aktera koji su pretrpjeli gubitke uslijed slučajne ili sekundarne kontaminacije.

3.8 U cjelini gledano, EGSO razumije Komisijin cilj potpunog prelaska mješovitih gospodarstava na ekološku proizvodnju. Ipak, postoje brojna mješovita poljoprivredna dobra čiji se jedan dio vodi uz poštovanje zahtjeva ekološke proizvodnje, a drugi u skladu s načelima konvencionalne poljoprivrede. Zakonodavni prijedlog predviđa postupno ukidanje mješovitih gospodarstava do 2017. godine. EGSO ističe da će mnogim poljoprivrednim gospodarstvima biti teško provesti prenamjenu cijelog posjeda. Štoviše, vrlo je nejasno kakve bi posljedice mogla imati stroga provedba ovog načela. Strateška podjela posjeda ili povećano napuštanje ekološke proizvodnje bili bi poprilično kontraproduktivni. Stoga EGSO predlaže zadržavanje fleksibilnosti u pojedinim slučajevima.

3.9 EGSO preporučuje da se u određenim slučajevima paralelne proizvodnje (gospodarstva koja proizvode i ekološke i konvencionalne proizvode) zadrže odstupanja od pravila. Nemogućnost primjene takvih odstupanja može kočiti razvoj ekološke proizvodnje. Trebalo bi zadržati odstupanja u sljedećim slučajevima: 1) za znanstvene institute koji provode studije na području ekološke, kao i konvencionalne, poljoprivrede; 2) u pogledu neprehrambenih proizvoda, primjerice za ekološka gospodarstva koja se bave seoskim turizmom, koja bi trebala moći držati konvencionalno uzgajane konje za jahanje; 3) za osobnu potrošnju, primjerice na gospodarstvima koja se bave uzgojem biljaka, gdje vlasnici imaju nekoliko krava ili kokoši za vlastite potrebe; 4) za gospodarstva koja se protežu u različitim zemljopisnim zonama, na primjer ako se dio zemljišta i zgrada gospodarstva nalazi na planini, a drugi dio u dolini, ili ako su se dva u prošlosti odvojena gospodarstva ujedinila, a udaljena su više desetaka kilometara, što jamči da nije moguća kontaminacija ekoloških proizvoda konvencionalnim proizvodima; 5) za višegodišnje kulture, posebno za drveće, vinovu lozu, ili biljke koje se koriste u proizvodnji parfema itd. 6) za kulture koje još nisu uvriježene u ekološkoj poljoprivredi.

3.10 Na ekološkim je gospodarstvima potrebno na mnogim razinama zahtijevati više standarde u pogledu dobrobiti životinja nego na konvencionalnim gospodarstvima. EGSO preporučuje Komisiji da pažljivo prouči posebne zahtjeve kojima su ekološki proizvođači podvrgnuti te da predvidi mogućnosti odstupanja u pogledu posebnih zabrana (vezano za rezanje repa, držanje vezanih životinja itd.) čija se primjena tiče dobrobiti životinja u ekološkoj poljoprivredi. Na primjer, u brojnim državama članicama EU-a selekcija tijekom dugog niza godina rezultirala je nastankom tradicionalnih pasmina ovaca za koje je rezanje repa neophodno, budući da u suprotnom dugački rep uzrokuje patnju životinje. EGSO ističe da neke zabrane, kao i nepostojanje odstupanja, mogu smanjiti dobrobit životinja ukoliko se zabrane tradicionalne metode i tradicionalna organizacija uzgoja koje se odavno koriste za lokalne pasmine. Zabrane čak mogu dovesti do nestanka određenih pasmina, što bi predstavljalo značajan gubitak u pogledu genetskih resursa.

3.11 Odstupanje koje dopušta upotrebu neekološkog sjemena postupno će se ukinuti do 2021. godine. Organizacije ekoloških poljoprivrednika primjećuju da u brojnim zemljama poljoprivrednicima koji uzgajaju posebne vrste neće biti lako postići 100 %-tnu upotrebu ekološkog sjemena do 2021. godine. Kako bi se spriječile poteškoće s kojima bi se ekološki poljoprivrednici mogli susresti na tom području, EGSO poziva Komisiju da detaljnije razradi Prijedlog uredbe. Ipak, odstupanja bi se trebala primjenjivati samo na kulture za koje na tržištu ne postoji sjeme prilagođeno klimatskim i lokalnim uvjetima.

3.12 Da bi se ostvario taj cilj, Komisija treba predvidjeti mehanizme za podržavanje razvoja proizvodnje sjemena te dodati odredbe koje će omogućiti da se postigne isključiva upotreba ekološkog sjemena i materijala za vegetativno razmnožavanje.

3.13 Potrebno je također posvetiti izrazitu pažnju ostalim aspektima tržišta ekološkog sjemena. Ne smije se, na primjer, ograničiti pravo poljoprivrednika da međusobno razmjenjuju sjeme, budući da je to ključni uvjet za dobivanje sjemena 100 % ekološkog porijekla. Ta je razmjena neophodna za odabir koji poljoprivrednici vrše na lokalnoj razini. Taj izbor poljoprivrednicima omogućuje da dobiju sorte prilagođene lokalnim klimatskim uvjetima određene regije i da ih uzgajaju bez upotrebe mineralnih gnojiva ili pesticida, poštujući povijesne i klimatske razlike te nacionalne posebnosti proizvodnje.

3.14 EGSO upozorava na važnost ekotipova lokalnih sorti i kultura koje nisu upisane u registar sorti za ekološku proizvodnju. Bilo bi uputno podržati jačanje uloge poljoprivrednika u proizvodnji sjemena i traženju novih sorti. Jedan od glavnih iznesenih argumenata je nedostatak ekološkog sjemena, naročito sjemena povrća. U konvencionalnoj poljoprivredi naglasak je na proizvodima koji su od interesa za svjetsko tržište, dakle na upotrebi, na svjetskoj razini, hibridnih sorti koje su vlasništvo multinacionalnih poduzeća i koje se, kao što je općepoznato, uzgajaju na konvencionalan način te su neupotrebljive u ekološkoj proizvodnji.

3.15 Europska oznaka za ekološke proizvode je nova te nije još dobro poznata. Nacionalne ekološke oznake potrošačima su važne, te bi se njihova upotreba trebala održati. Stoga EGSO preporučuje da se državama članicama omogući da odrede strože zahtjeve i uspostave standarde nacionalnih ili privatnih tijela za životinjske vrste koje nisu obuhvaćene Uredbom (na primjer jeleni, prepelice, divlje svinje), kao i za ugostiteljske usluge u okviru javnih ustanova.

3.16 EGSO se slaže da su potrebne strože kontrole za proizvode iz trećih zemalja, kako bi se zajamčila njihova usklađenost sa zahtjevima EU-a. Uvozne kontrole mogu se ojačati tako da se kod priznavanja tijela zaduženih za kontrolu iz trećih zemalja umjesto istovjetnosti traži usklađenost. Međutim, nisu navedeni svi negativni učinci koje bi na nacionalna tržišta ekoloških proizvoda unutar EU-a mogao imati prijelaz s ekvivalentnosti na usklađenost. Na primjer, u Japanu se 2001. godine uslijed uvođenja novih pravila za uvoz proizvoda smanjila ponuda ekoloških proizvoda na domaćem tržištu. Nužna je detaljnija procjena učinka.

3.17 Što se tiče trgovine i trgovinskih sporazuma s trećim zemljama, EGSO smatra da je potrebno osigurati da svi proizvodi namijenjeni izvozu u EU poštuju jednako visoke standarde kao što su oni koji vrijede za ekološku proizvodnju na europskoj razini. EGSO podržava da se za skupine proizvoda uvedu elektronički certifikati koji bi se oslanjali na pouzdane baze podataka te koji bi državama članicama omogućili da u slučaju povrede brzo reagiraju, obustavom cirkulacije proizvoda koji nisu u skladu s propisima.

3.18 EGSO polazi od stajališta da se europski ekološki standardi ne smiju podrivati, kao i da se uvjeti koji se primjenjuju na prodaju i certifikaciju ekoloških proizvoda neće preispitivati ili mijenjati u okviru pregovora o Partnerstvu za transatlantsku trgovinu i ulaganja (TTIP).

3.19 Ekološka poljoprivreda je metoda proizvodnje koju određuje njezin postupak, stoga je nije moguće definirati na temelju gotovih proizvoda koji poštuju jedan ili više uspostavljenih standarda. Važno je da se kontrola nastavi temeljiti na postupku.

3.20 EGSO se zalaže za zadržavanje godišnjih kontrola na gospodarstvima te smatra da se one moraju temeljiti na načelu procjene rizika, što je pristup koji treba uskladiti na razini EU-a. Troškovi kontrole moraju biti proporcionalni, kako se ne bi povećali izdaci ekoloških poljoprivrednika te kako bi se potrošačima zajamčila mogućnost kupnje ekoloških proizvoda po umjerenoj cijeni. Međutim, pod uvjetom da se pristup temeljen na načelu kontrole rizika pokaže sigurnim i pouzdanim za kontrolni sustav, vremenski razmak između inspekcija na gospodarstvima mogao bi se prilagoditi.

3.21 EGSO podržava skupno certificiranje u slučaju malih poljoprivrednika, predviđeno u Prijedlogu Komisije, kako bi se smanjili troškovi inspekcije i certificiranja te s tim povezana administrativna ograničenja. Time bi se također poljoprivrednicima EU-a zajamčili pošteni uvjeti tržišnog natjecanja u odnosu na subjekte iz trećih zemalja. S druge strane, EGSO konstatira da je riječ o složenom postupku koji se mora provoditi postupno.

3.22 EGSO smatra da ne bi bilo uputno ukinuti postojeću zakonsku odredbu koja trgovcima na malo omogućuje odstupanja od pravila, jer bi uslijed toga trgovačka poduzeća koja prodaju unaprijed zapakirane ekološke proizvode morala biti certificirana. Taj bi zahtjev predstavljao prepreku trgovini ekološkim proizvodima, te bi smanjio broj prodajnih mjesta i pristup potrošača tim proizvodima. Na primjer, ukoliko imaju namjeru prodavati samo određene sezonske ekološke proizvode, mali trgovci možda ne bi željeli plaćati certifikat koji bi im omogućio da prodaju ekološke proizvode, što bi ekološkim poljoprivrednicima moglo iznimno otežati prodaju njihovih proizvoda.

3.23 EGSO naglašava da je potrebno na razini EU-a poduzeti mjere u pogledu nadzora tržišta, kako bi se prikupili podaci o dostupnosti različitih proizvoda na europskom tržištu te o tržišnim kretanjima, naročito o dostupnosti ekološkog sjemena u različitim državama članicama.

3.24 EGSO smatra pohvalnom namjeru Komisije da izradi plan djelovanja za razvoj ekološke proizvodnje unutar Europske unije, kao i njezine ciljeve. Ipak, ističe da je taj plan vrlo općenit i nepotpun. Neophodno je da Komisija jasno i precizno definira mjere koje predlaže u okviru plana djelovanja. U pogledu određenih pitanja, na primjer, Komisija samo predlaže, savjetuje, potpomaže, razmišlja ili potiče, dok poljoprivrednici i društvo očekuju konkretne mjere.

3.25 EGSO smatra da bi jedan od prioriteta plana djelovanja trebao biti suživot ekoloških poljoprivrednika, konvencionalnih poljoprivrednika i onih koji uzgajaju genetski modificirane biljke, s ciljem da se smanji opasnost od kontaminacije genetski modificiranim organizmima. Samo će pravovremena međusobna komunikacija, rasprava o postojećim problemima i traženje rješenja omogućiti da se postignu rezultati i zajamči suživot različitih načina proizvodnje. EGSO poziva Komisiju da predvidi potrebna sredstva za informiranje zainteresiranih strana i njihovo uključivanje u proces donošenja odluka.

3.26 Jačanje svijesti o europskim instrumentima za podržavanje ekološke poljoprivrede, predviđeno u okviru plana djelovanja, neće biti dovoljno da bi se povećala konkurentnost ekoloških proizvođača u EU-u ili obujam proizvodnje. EGSO preporučuje da se provede kampanja koju bi financirao EU, kako bi se pružilo više informacija o sustavu europske ekološke proizvodnje u cjelini, kao i o novoj europskoj oznaci za ekološke proizvode.

3.27 Odbor smatra da bi Komisija trebala dodatno podržati strukovno osposobljavanje mladih, cjeloživotno učenje i inovacije na području ekološke poljoprivrede, dodjeljujući u tu svrhu sredstva u okviru programa za ruralni razvoj i drugih europskih programa. EGSO preporučuje Komisiji da upotpuni zakonodavstvo i odgovarajuće programe, predviđanjem mogućnosti da strukovne škole, više škole i druge obrazovne ustanove dobiju financijsku pomoć kako bi osigurale rezultate obuke i inovacija na području ekološke poljoprivrede.

3.28 Osim toga, ekološka proizvodnja potvrđuje se kao jedna od glavnih mogućnosti za ulazak mladih u poljoprivredni sektor. Razvoj novih informacijskih i komunikacijskih tehnologija te uključivanje mladih iz gradskih sredina u taj sektor putem ekološke proizvodnje pružaju ovom sektoru veliku priliku da postane pokretač inovacija u ugroženim područjima.

Bruxelles, 16. listopada 2014. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Henri MALOSSE

(1) J. Morison, R. Hine i J. Pretty, 2005.; Pregled i analiza rada na ekološkim gospodarstvima u Ujedinjenoj Kraljevini i Republici Irskoj (Survey and Analysis of Labour on Organic Farms in the UK and Republic of Ireland); Časopis International Journal of Agricultural Sustainability, svezak 3 (1).

(2) Displaced honey bees perform optimal scale-free search flights Andrew M. Reynolds, Alan D. Smith, Randolf Menzel, Uwe Greggers, Donald R. Reynolds, i Joseph R. Riley, Rothamsted Research, Harpenden, Hertfordshire AL5 2JQ Ujedinjena Kraljevina, Freie Universität Berlin, FB Biologie/Chemie/Pharmazie, Institut für Biologie – Neurobiologie, Königin-Luise-Str. 28/30, 14195 Berlin, Njemačka, Natural Resources Institute, University of Greenwich, Chatham, Kent ME4 4TB Ujedinjena Kraljevina

Ecology, 88(8), 2007., str. 1955-1961.