Osim toga, u Uredbi nedostaju odredbe kojima se olakšavaju usklađivanje i provedba. To je povezano s nizom sustavnih nedostataka duž lanca nabave: nisu svi dionici svjesni obveza na temelju Uredbe te neki gospodarski subjekti ne provode provjere kako bi osigurali usklađenost. Inspekcije se također ne provode sustavno u svim državama članicama. Na kraju, Uredba nije dovoljno jasna u pogledu niza obveza koje se njome uvode, uključujući obveze kojima se nastoji osigurati prijenos informacija duž lanca nabave. Ovim se Prijedlogom uredbe postojeća Uredba namjerava pojačati i pojasniti kako bi se riješili prethodno navedeni problemi. Komisija će usporedno nastaviti s nezakonodavnim radom na smanjenju zloupotrebe prekursora eksploziva i uklanjanju prepreka slobodnom kretanju tih tvari na unutarnjem tržištu, a posebno u okviru tekućeg rada Stalnog odbora za prekursore te usavršavanjem i ažuriranjem smjernica, kako se zahtijeva na temelju Uredbe.

Pokazalo se da postojeća ograničenja i kontrole nisu dostatni za sprečavanje nezakonite proizvodnje eksploziva kućne izrade. Naprimjer, zahtjevom za registraciju transakcija kriminalci se ne odvraćaju od nabave prekursora eksploziva niti im se ona onemogućuje. Pravne osobe mogu nabavljati prekursore eksploziva koji im nisu potrebni za rad. Od stupanja Uredbe na snagu promijenila se i razina prijetnje. Teroristi upotrebljavaju nove taktike te razvijaju nove kemijske sastave i tehnike za izradu bombi, i to barem dijelom radi zaobilaženja postojećih ograničenja i kontrola.

Utvrđivanjem ograničenja i kontrola na razini Unije Uredbom su se namjeravali stvoriti ravnopravni uvjeti za sva društva na koja se ona odnosi. Međutim, to je postignuto tek djelomično jer su na temelju Uredbe dopuštene razlike među državama članicama u razini ograničenja. Time se ne osigurava najveća moguća ujednačenost za gospodarske subjekte. Osim toga, na temelju postojeće Uredbe nije moguće zajamčiti dostatnu razinu zaštite sigurnosti šire javnosti. Prema nekim prijavama kriminalci nastoje nabaviti prekursore eksploziva u državama članicama s nižom razinom ograničenja, ili na internetu, na kojem se Uredba ne primjenjuje u svim slučajevima.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Jačanje usklađenosti ograničenja više će utjecati na poduzeća čija je glavna djelatnost nabava ograničenih prekursora eksploziva (visoke koncentracije) nego na ona koja nude znatno širi raspon proizvoda, uključujući alternative ograničenim prekursorima eksploziva. Međutim, iako takva ograničenja mogu smanjiti potrošnju ograničenih proizvoda i potražnju za njima, mogu i povećati potrošnju proizvoda niže koncentracije s jednakim učinkom te potražnju za takvim proizvodima, ili alternativnim proizvodima koje će se nastaviti razvijati. To može negativno utjecati na poslovanje poduzeća koja proizvode ili prodaju ograničenu robu, ali i stvoriti nove prilike za poduzeća koja proizvode ili prodaju alternativnu robu i proizvode nižih koncentracija te potaknuti inovativna poduzeća. S obzirom na sve navedeno ne bi nastao znatan učinak na promet kemijskog sektora u cjelini.

Stoga bi dodana vrijednost djelovanja na razini Unije dovela do bolje usklađenih ograničenja i kontrola u pogledu prekursora eksploziva, čime bi se povećala sigurnost i olakšalo slobodno kretanje tih tvari.

Ograničenja i kontrole moraju se uskladiti s rastućom razinom prijetnje. Budući da u nekim državama članicama razina ograničenja i kontrola nije primjerena, druge bi države članice mogle smatrati potrebnim da na nacionalnoj razini donesu mjere koje nadilaze područje primjene ove Uredbe. To bi negativno utjecalo na slobodu kretanja ljudi, robe i usluga diljem Unije.

Razlike u pravilima i praksi mogu se iskoristiti za nezakonitu nabavu prekursora eksploziva. Ako kriminalci mogu doći u posjed prekursora eksploziva u državama članicama s nižim razinama ograničenja i/ili kontrole, to utječe na sigurnost svih država članica i povećava zabrinutost za sigurnost na razini EU-a. Ta se praksa može spriječiti samo ako države članice usklade svoje sustave kontrole i sve ispravno provode pravila, tj. potrebna je intervencija na razini EU-a.

Predloženom uredbom dopunit će se kaznenopravni okvir utvrđen Direktivom 2017/541 o suzbijanju terorizma, posebno ako prijavljivanje sumnjivih transakcija u skladu s ovim prijedlogom može dovesti do istrage na temelju sumnje u postojanje kaznenog djela terorizma. Tom se Direktivom od država članica zahtijeva da poduzmu mjere za uklanjanje sadržaja na internetu koji javno potiče počinjenje kaznenih djela terorizma.

Ovim se Prijedlogom dopunjuje Akcijski plan EU-a iz 2017. za poboljšanje spremnosti s obzirom na rizike za kemijsku, biološku, radiološku i nuklearnu sigurnost, a posebice mjere tog akcijskog plana za kemijski sektor, kao što je rad na otkrivanju i ublažavanju kemijskih prijetnji, npr. u okviru carinskih tijela, ili rad na sprečavanju unutarnjih prijetnji kemijskim postrojenjima. Nadalje, Akcijskim planom EU-a iz 2017. za potporu zaštiti javnih prostora osigurava se okvir za suradnju te razmjenu informacija i najboljih praksi među državama članicama o terorističkim prijetnjama, uključujući one povezane s eksplozivima kućne izrade.

Za potrebe javnog zdravlja javnog zdravlja, okoliša i sigurnosti Uredbom (EZ) br. 1907/2006 o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) utvrđuju se postupak registracije za kemijske tvari te popis ograničenja za proizvodnju, stavljanje na tržište i uporabu određenih opasnih tvari, pripravaka i proizvoda. To uključuje prekursor eksploziva amonijev nitrat. Uredbom (EZ) br. 2003/2003 o gnojivima utvrđena su precizna pravila o mjerama sigurnosti i kontrole za amonijsko nitratna goriva.

Kako je Komisija utvrdila 2015., regulatorni okvir pojednostavnio bi se prenošenjem odgovarajućih ograničenja u svrhu sigurnosti koja se odnose na stavljanje na raspolaganje amonijeva nitrata iz Uredbe (EZ) br. 1907/2006 u ovu Uredbu. Time će se dopuniti ograničenja u pogledu amonijeva nitrata s masenim udjelom dušika većim od 28 % u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006. Prenošenjem tih ograničenja povećat će se dosljednost pravnog okvira te vjerojatnost da će se on poštovati i izvršavati.

Odredbe o amonijevu nitratu trenutačno postoje u Uredbi (EZ) br. 1907/2006 i u Uredbi (EU) br. 98/2013 o stavljanju na tržište i uporabi prekursora eksploziva. U skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 zabranjeno je stavljati na tržište amonijev nitrat koji sadržava određeni postotak ili više masenog udjela dušika u odnosu na amonijev nitrat, osim u svrhu nabave daljnjim korisnicima, distributerima, poljoprivrednicima za primjenu u poljoprivrednoj djelatnosti te fizičkim ili pravnim osobama koje se profesionalno bave relevantnim djelatnostima. Uredbom (EU) br. 98/2013 mehanizam za prijavljivanje sumnjivih transakcija primjenjuje se na nabavu amonijeva nitrata, a državama članicama zaštitnom je klauzulom omogućeno da uvode dodatna ograničenja ako za to postoje opravdani razlozi.

Predloženom uredbom uspostavlja se usklađeniji okvir za stavljanje ograničenih prekursora eksploziva na raspolaganje široj javnosti, posebice utvrđivanjem zajedničkih uvjeta za izdavanje dozvola i obustavom režima registracije iz Uredbe (EZ) br. 98/2013. U ovom se Prijedlogu uredbe jasno navodi da se ona primjenjuje i na internetu te se daju smjernice za tu primjenu. Razlika između profesionalnog korisnika, kojem se smiju staviti na raspolaganje ograničeni prekursori eksploziva, te pojedinca, kojem se ne smiju, pojasnit će se uvođenjem definicije obaju tih koncepata. Prijedlogom se rješava nejasnoća u pogledu obveze označivanja tako što se pojašnjava da svaki dionik u lancu nabave snosi teret obavješćivanja sljedećeg dionika da nabavljeni proizvod podliježe ograničenjima iz ove uredbe. To se može označiti naljepnicom, ali i učiniti s pomoću postojećih alata kao što je sigurnosno-tehnički list u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006.

Ovim će se Prijedlogom pojasniti i poboljšati učinkovitost mjera kontrole koje se trenutačno primjenjuju. U procjeni učinka procijenjeno je da će se time smanjiti oko 10 % (između 25 i 75 milijuna EUR godišnje) trenutačnih troškova poduzeća za usklađivanje s Uredbom. Prijedlogom će se ograničiti razlike u ograničenjima za prekursore eksploziva diljem EU-a, čime će se pojednostaviti pravni okvir te će biti jednostavnije jasnije postupati u skladu s pravilima. To je posebno korisno za poduzeća koja posluju diljem EU-a te se zbog toga trenutačno moraju prilagođavati različitim režimima.

Glavni troškovi najpoželjnije opcije odnose se na troškove izvršavanja za javna tijela i nenaplaćenu dobit za poduzeća zbog ograničenja povezanih s dostupnošću proizvoda široj javnosti. Mogao bi nastati i blag negativan utjecaj na tržište rada. Međutim, najpoželjnijom opcijom općenito će se smanjiti troškovi usklađivanja i administrativno opterećenje zahvaljujući usklađivanju i pojašnjenju postojećih obveza. U procjeni učinka troškovi za poduzeća diljem Unije procijenjeni su na iznos između 5 i 25 milijuna EUR po uvođenju, nakon čega bi godišnji troškovi iznosili između 24 i 83 milijuna EUR. Troškovi za javne uprave procijenjeni su na oko 5 milijuna EUR po uvođenju te između 8 i 18 milijuna EUR godišnje. Glavne prednosti proizlaze iz uštede troškova usklađivanja, koja je procijenjena na između 25 i 75 milijuna EUR godišnje, te iz suzbijanja kriminala, uključujući terorističke napade, čime bi se moglo uštedjeti do 500 milijuna EUR.

Savjetovanje s javnosti o mogućoj reviziji postojećeg pravnog okvira provedeno je od 6. prosinca 2017. do 14. veljače 2018. Zaprimljena su 83 odgovora, uglavnom od predstavnika poduzeća ili udruženja povezanih s proizvodnjom, distribucijom, prodajom ili uporabom prekursora eksploziva. Većina ih je odgovorila da postojeći sustav kontrola i ograničenja stavljanja na tržište i uporabe prekursora eksploziva uključuje relativno niske troškove, ali istodobno samo djelomično jamči sigurnost šire javnosti. Odgovorili su i da doprinos Uredbe usklađivanju kontrola među državama članicama nije bio znatan. Konačno, većina je odgovorila da dostupnost određenih nereguliranih, a potencijalno opasnih tvari na tržištu te prodaja prekursora eksploziva na internetu dovode sigurnost u pitanje.

Studija je pokazala da su opći ciljevi Uredbe i dalje relevantni za trenutačne potrebe zbog stalne terorističke prijetnje u Europi te da Uredba općenito djelotvorno doprinosi ograničavanju dostupnosti prekursora eksploziva široj javnosti. Uredba je doprinijela nacionalnim nastojanjima da se poboljša otkrivanje zahvaljujući poboljšanoj razmjeni informacija i povećanju razine svijesti o sve većoj prijetnji koju predstavljaju prekursori eksploziva, i to tako što je povećana vidljivost te prijetnje te je stvoren politički poticaj brzom donošenju nacionalnih mjera ograničavanja.

Kako bi se osigurala učinkovita provedba predviđenih mjera te pratili njezini rezultati, Komisija će nastaviti usko surađivati sa Stalnim odborom za prekursore te sa svim drugim relevantnim sudionicima, od tijela država članica, dionika iz lanca nabave kemikalija do agencija i institucija EU-a.

Stavkom 2. uvodi se konkretniji zahtjev za osoblje uključeno u prodaju ograničenih prekursora eksploziva. Nakon što zaprime informacije navedene u stavku 1. maloprodaja i veleprodaja moraju osigurati da je njihovo osoblje uključeno u prodaju svjesno kakve proizvode nude te da ti proizvodi sadržavaju prekursore eksploziva, kao i da to osoblje bude upućeno u obveze na temelju uredbe. To bi se, naprimjer, moglo olakšati na automatski način, npr. uključivanjem tih informacija u crtične kodove, ali i tako da se samo specijaliziranom prodajnom osoblju dopusti zaključivanje transakcija koje uključuju ograničene prekursore eksploziva.

Pravilnom primjenom Uredbe zahtijeva se da subjekti na razini maloprodaje i veleprodaje budu svjesni da je stjecanje, posjedovanje ili uporaba određenog proizvoda od strane pojedinaca ograničena. Gospodarski subjekt koji je u najboljem položaju da utvrdi je li proizvod obuhvaćen područjem primjene ove uredbe gospodarski je subjekt koji proizvodi ili pakira proizvod. Oznaka nije uvijek najprikladniji način informiranja jer to kriminalcima može olakšati kupovinu proizvoda. Gospodarski subjekti u kemijskom sektoru naviknuti su međusobno se obavješćivati duž lanca nabave na druge načine, kao što je uključivanje informacija u sigurnosno-tehničke listove sastavljene u skladu s Prilogom II. Uredbi (EZ) br. 1907/2006. Zato se predloženom uredbom odredba o označivanju zamjenjuje općenitom odredbom kojom se od svakog gospodarskog subjekta zahtijeva da gospodarskog subjekta primatelja obavijesti o tome da proizvod podliježe ograničenjima iz članka 5. ove uredbe.

Članak 7.: Obavješćivanje opskrbnog lanca – Tom se odredbom nastoji poboljšati praktična primjena uredbe kodifikacijom dobre prakse u pogledu prijenosa informacija. Stavkom 1. osigurat će se da svaki sudionik u lancu nabave bude svjestan da proizvod kojim rukuje podliježe ograničenjima iz ove uredbe. U skladu s Uredbom (EU) br. 98/2013 gospodarski subjekt koji namjerava staviti na raspolaganje pojedincu ograničene prekursore eksploziva stavljanjem odgovarajuće oznake ili provjerom da je stavljena odgovarajuća oznaka, osigurava da je na pakiranju jasno navedeno da je nabava, posjedovanje ili uporaba ograničenog prekursora eksploziva od strane pojedinaca podložna ograničenju kako je utvrđeno u Uredbi (EU) br. 98/2013. Zbog te je odredbe nastala nesigurnost u pogledu toga tko je odgovoran za označavanje prekursora eksploziva, je li to subjekt koji proizvodi ili subjekt koji prodaje relevantni proizvod, što je dovelo do toga da mnogi proizvodi nisu označeni.

Podaci iz kaznene evidencije razmjenjuju se u skladu s Okvirnom odlukom Vijeća 2009/315/PUP od 26. veljače 2009. Upotrebom Europskog informacijskog sustava kaznene evidencije (ECRIS) za dobivanje informacija o prethodnim osuđujućim presudama osigurat će se da tijela država članica pri izdavanju dozvola uzimaju u obzir ne samo osuđujuće presude donesene u njihovoj državi članici, nego i one donesene u drugim državama članicama. Tako će se osigurati da se pri donošenju odluke o odobrenju dozvole u obzir uzmu sve dostupne relevantne informacije o prethodnim osuđujućim presudama. Osim toga, tom se odredbom osigurava obveza svih država članica da odgovaraju na zahtjeve za takve informacije, neovisno o odredbama njihova nacionalnog zakonodavstva u tom pogledu.

Kao drugo, u skladu s predloženom uredbom dozvole se za potonje tvari mogu izdavati samo ako njihova koncentracija nije viša od gornje granice utvrđene u stupcu 3. Priloga I. ovoj uredbi. Iznad te gornje granice opasnost od tih tvari, u smislu potencijala za njihovu upotrebu za nezakonitu proizvodnju eksploziva, važnija je od neznatne legitimne uporabe od strane pojedinaca, koji svoje potrebe mogu u jednakoj mjeri zadovoljiti alternativnim tvarima ili nižim koncentracijama. To se već odražava u Uredbi (EU) br. 98/2013, kojom su utvrđene iste gornje granice u režimima registracije za nabavu vodikova peroksida, nitrometana i dušične kiseline. Za novo predloženu sumpornu kiselinu gornja granica utvrđuje se na 40 %, vrijednost iznad koje koncentracija sumporne kiseline postaje sve opasnija, uključujući opasnost za proizvodnju eksploziva. Legitimni načini na koje pojedinci mogu upotrijebiti koncentriranu sumpornu kiselinu zanemarivi su te za nju postoje brojne zamjene.

Ovim se Prijedlogom uredbe postojeći parametri za izdavanje dozvola izmjenjuju kako bi bili stroži, i to na dva načina. Kao prvo, neke ograničene prekursore eksploziva koncentracije više od granične vrijednosti utvrđene ovom uredbom pojedinci ne mogu upotrijebiti na legitiman način. Stoga se predlaže ukidanje izdavanja dozvola za kalijev klorat, kalijev perklorat, natrijev klorat i natrijev perklorat. Dozvole se mogu zatražiti samo za ograničen broj ograničenih prekursora eksploziva za koje postoje znatni legitimni načini na koje ih mogu upotrebljavati pojedinci, tj. samo za već ograničene vodikov peroksid, nitrometan i dušičnu kiselinu te za novopredloženu sumpornu kiselinu.

Za razliku od toga, mogućnost zadržavanja ili uspostave sustava dozvola očuvana je stavkom 3. tog članka. Time se pojedincima omogućuje nabava, uvođenje, posjedovanje ili upotreba ograničenih prekursora eksploziva koncentracije više od granične vrijednosti iz stupca 2. u Prilogu I. u legitimne svrhe ako za to imaju dozvolu.

Članak 4.: Sloboda kretanja – Tom se odredbom propisuje načelo slobode kretanja u pogledu prekursora eksploziva reguliranih predloženom uredbom. Odredbom se ostavlja prostor za druga ograničenja povezana s prekursorima eksploziva na temelju prava Unije, npr. pravila Unije za razvrstavanje, označivanje i pakiranje tih tvari. Odredba se razlikuje od odgovarajuće odredbe iz Uredbe (EU) br. 98/2013 na dva načina. Kao prvo, načelo slobode kretanja primjenjuje se na ograničene prekursore eksploziva svih koncentracija, a ne samo na one čija je koncentracija iznad granične vrijednosti. Kao drugo, zbog općenitijeg upućivanja na iznimke od pravila o slobodnom kretanju „određeno u ovoj Uredbi” nije potrebno upućivati na posebne odredbe ove uredbe, kao što je bilo potrebno u slučaju Uredbe (EU) br. 98/2013.

Razlikovni je element „profesionalnog korisnika” taj što „gospodarski subjekt” stavlja ograničeni prekursor eksploziva na raspolaganje drugoj osobi, a „profesionalni korisnik” to ne čini. Svaka fizička ili pravna osoba koja prekursor eksploziva stavlja na raspolaganje drugoj osobi smatra se gospodarskim subjektom i mora postupati u skladu s obvezama utvrđenima u ovoj uredbi.

Definicija „gospodarskog subjekta” u ovoj je uredbi precizirana kako bi se njome obuhvatili samo subjekti koji stavljaju na tržište regulirane prekursore eksploziva ili pružaju s njima povezane usluge. Nadalje, pojašnjava se da su pojmom „gospodarski subjekti” obuhvaćeni i subjekti koji posluju na internetu, uključujući digitalna internetska tržišta koja potrošačima i/ili trgovcima omogućuju da jedni s drugima zaključuju transakcije na web-mjestu istog tog internetskog tržišta ili na drugom web-mjestu za koje se upotrebljavaju usluge računalstva koje pruža to internetsko tržište.

Članak 18.: Izmjena Priloga XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 – Tom se odredbom dovršava prijenos ograničenja u pogledu amonijeva nitrata s masenim udjelom dušika 16 % ili većim u skladu s Uredbom (EZ) br. 1907/2006 u ovaj Prijedlog uredbe brisanjem stavka 2. iz unosa 58. u Prilogu XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006. Stavkom 3. u unosu 58. bila je predviđena iznimka od tog ograničenja do 1. srpnja 2014., stoga se i taj stavak briše.

Članak 17.: Hitni postupak – Tom se odredbom omogućuje brži postupak za donošenje delegiranih akata ako je to u skladu s člankom 15. stavkom 1. nužno zbog hitnosti.

Članak 15.: Izmjene priloga – Tom se odredbom Komisija ovlašćuje za donošenje delegiranih akata o dodavanju tvari na popis u prilozima I. i II. te za izmjene graničnih vrijednosti u Prilogu I. u mjeri u kojoj je to potrebno kako bi se prilagodile razvoju stanja u zloupotrebi tvari kao prekursora eksploziva, ili na temelju istraživanja i ispitivanja. U skladu s Uredbom (EU) br. 98/2013 Komisija ne može donositi delegirane akte za dodavanje tvari na popis u Prilogu I. Uredbi. Kao dio pripreme delegiranih akata Komisija se nastoji savjetovati s relevantnim dionicima, posebno u kemijskoj industriji i sektoru maloprodaje. Za svaku izmjenu Priloga Komisija donosi zaseban delegirani akt, nakon savjetovanja sa svim relevantnim dionicima i na temelju analize koja pokazuje da izmjena vjerojatno neće dovesti do neproporcionalnog opterećenja za gospodarske subjekte ili potrošače, uzimajući u obzir ciljeve koji se nastoje ostvariti.

Članak 11.: Nacionalna inspekcijska tijela – Tom se odredbom za države članice uvodi obveza uspostave nadležnih tijela za inspekciju i kontrolu pravilne primjene članaka od 4. do 9. ove uredbe. U skladu sa stavkom 2. ta tijela imaju istražne ovlasti koje su im potrebne za osiguravanje pravilnog upravljanja njihovim zadaćama.

U skladu s Uredbom (EU) br. 98/2013 gospodarski subjekti moraju prijaviti veće nestanke i krađe reguliranih prekursora eksploziva nacionalnoj kontaktnoj točki države članice u kojoj je došlo do nestanka ili krađe. Predloženom uredbom ta se obveza proširuje na profesionalne korisnike (stavak 3.) te, kad su u pitanju ograničeni prekursori eksploziva, na pojedince koji su došli u posjed ograničenih prekursora eksploziva bez dozvole.

Ako gospodarski subjekti imaju opravdane razloge za sumnju da je tvar ili smjesa namijenjena za nezakonitu proizvodnju eksploziva, trebali bi to prijaviti postojećim nacionalnim kontaktnim točkama navedenima u stavku 5., koje bi na temelju ovog Prijedloga uredbe trebale biti dostupne u svakom trenutku. Budući da je vrijeme od presudne važnosti u sprječavanju mogućih terorističkih napada, prijavu treba podnijeti u roku od 24 sata.

Predloženom se uredbom nastoji pojačati otkrivanje nezakonite proizvodnje eksploziva tako što se od gospodarskih subjekata zahtijeva da uvedu postupke za otkrivanje sumnjivih transakcija. Ti bi postupci trebali biti usmjereni na kontekst u kojem se nude regulirani prekursori eksploziva, odnosno na to nude li se na internetu ili izvan njega te nude li se pojedincima, profesionalnim korisnicima ili drugim gospodarskim subjektima.

Članak 23.: Stupanje na snagu – Tom se odredbom određuje datum stupanja uredbe na snagu. Zbog hitne potrebe za uklanjanjem postojećih prijetnji uredba bi se trebala primjenjivati godinu dana od njezina stupanja na snagu. To će razdoblje omogućiti državama članicama i gospodarskim subjektima dovoljno vremena za potrebne prilagodbe radi usklađivanja s novim pravnim okvirom.

(13)Kako bi se poboljšala praktična primjena Uredbe, gospodarski subjekti i javna tijela trebali bi osigurati odgovarajuću obuku usmjerenu na upoznavanje s obvezama iz ove Uredbe. Države članice trebale bi uspostaviti tijela za inspekciju i organizirati redovne aktivnosti za podizanje informiranosti, usmjerene na posebnosti svakog pojedinog sektora, te biti u stalnom kontaktu s lancem nabave, uključujući one elemente u tom lancu koji djeluju na internetu.

(12)Internetska tržišta koja funkcioniraju tek kao posrednici između gospodarskih subjekata i pojedinaca, profesionalnih korisnika ili poljoprivrednika ne bi trebala biti obvezna dati upute svojem osoblju koje je uključeno u prodaju ograničenih prekursora eksploziva ni potvrditi identitet ili dozvolu potencijalnog kupca niti zahtijevati druge informacije od potencijalnog kupca. Međutim, s obzirom na središnju ulogu internetskih tržišta koja funkcioniraju kao posrednici u novčanim transakcijama na internetu, uključujući pri prodaji ograničenih prekursora eksploziva, primjereno je da preko svojih internetskih stranica jasno i djelotvorno obavijeste korisnike koji namjeravaju staviti na raspolaganje ograničene prekursore eksploziva o obvezama u skladu s ovom Uredbom. Uz to, primjereno je da internetska tržišta koja funkcioniraju kao posrednici poduzmu mjere kojima se pomaže osigurati da njihovi korisnici poštuju svoje obveze u pogledu provjere, primjerice ponudom alata kojima se olakšava provjera dozvola. Sve takve obveze na internetskim tržištima koja funkcioniraju kao posrednici u skladu s ovom Uredbom trebale bi biti uvedene ne dovodeći u pitanje članke 14. i 15. i Direktive 2000/31/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

(8)Kako bi se moglo primjenjivati ograničenja i kontrole iz ove Uredbe, gospodarski subjekti koji prodaju takve tvari profesionalnim korisnicima ili pojedincima koji za to posjeduju dozvolu trebali bi se oslanjati na informacije koje su dostupne u prethodnim fazama u lancu nabave. Svaki bi gospodarski subjekt u lancu nabave stoga trebao obavijestiti primatelja tog ograničenog prekursora eksploziva da su stavljanje na raspolaganje, uvođenje, posjedovanje i uporaba tog ograničenog prekursora eksploziva od strane pojedinaca podložni ograničenju iz ove Uredbe, na primjer stavljanjem odgovarajuće oznake ili provjerom da je odgovarajuća oznaka stavljena ili uključivanjem tih informacija u sigurnosno-tehnički list sastavljen u skladu s Prilogom II. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća.

(7)Dozvole se mogu izdati samo za tvari u koncentracijama koje ne premašuju gornju granicu utvrđenu ovom Uredbom. Iznad te gornje granice opasnost od tih tvari, u smislu potencijala za njihovu upotrebu za nezakonitu proizvodnju eksploziva, važnija je od neznatne legitimne uporabe od strane pojedinaca, koji svoje potrebe mogu u jednakoj mjeri zadovoljiti alternativnim tvarima ili nižim koncentracijama. Ovom bi se Uredbom trebalo utvrditi koje okolnosti nadležna tijela trebaju, kao minimum, uzeti u obzir kada razmatraju hoće li izdati dozvolu. To bi, zajedno s obrascem priloženim ovoj Uredbi, trebalo olakšati priznavanje dozvola u drugim državama članicama koje primjenjuju sustav dozvola.

(6)Pojedinci ne bi smjeli moći nabaviti, unijeti, posjedovati ili koristiti prekursore eksploziva u koncentracijama određenima graničnim vrijednostima ni u koncentracijama koje premašuju te granične vrijednosti. Međutim, prikladno je omogućiti pojedincima da nabave, uvedu, posjeduju ili koriste neke prekursore eksploziva u legitimne svrhe u koncentracijama koje premašuju te granične vrijednosti, ali samo ako imaju dozvolu za to.

(b)upućeno u obveze iz članaka 5. do 9. ove Uredbe.

8.Informacije o prethodnim kaznenim osudama u drugim državama članicama iz stavka 1. točke (c) dobivaju se putem sustava utvrđenog Okvirnom odlukom Vijeća 2009/315/PUP. Odgovore na zahtjeve za takve informacije šalju središnja tijela iz članka 3. te Okvirne odluke u roku od 20 radnih dana od dana primitka zahtjeva.

3.Nadležno tijelo može odabrati način ograničenja valjanosti dozvole odobravajući jednokratnu ili višekratnu uporabu u razdoblju koje nije dulje od tri godine. Nadležno tijelo može obvezati nositelja dozvole da do utvrđenog isteka dozvole dokaže da su još uvijek ispunjeni uvjeti pod kojima je dozvola izdana. Na dozvoli se navode ograničeni prekursori eksploziva za koje je izdana.

5.Gospodarski subjekti i profesionalni korisnici moraju prijaviti znatne nestanke i krađe reguliranih prekursora eksploziva nacionalnoj kontaktnoj točki države članice u kojoj je došlo do nestanka ili krađe. Pri odlučivanju jesu li nestanak ili krađa znatni uzimaju u obzir je li količina neuobičajena s obzirom na sve okolnosti tog slučaja.

2.Gospodarski subjekti, osim internetskih tržišta koja funkcioniraju kao posrednici, moraju imati uspostavljene postupke za otkrivanje sumnjivih transakcija, i to ciljano za okruženje u kojem se nude ti regulirani prekursori eksploziva.

1.Svaka država članica osigurava uspostavu nadležnih tijela za inspekciju i kontrolu pravilne primjene članaka od 4. do 9. ove Uredbe.

6.Pojedinci koji su nabavili ograničene prekursore eksploziva u skladu s člankom 5. stavkom 3. moraju prijaviti znatne nestanke i krađe ograničenih prekursora eksploziva nacionalnoj kontaktnoj točki države članice u kojoj je došlo do nestanka ili krađe.

Kazne

Države članice utvrđuju pravila o sankcijama primjenjivima na kršenja odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve potrebne mjere kako bi osigurale da se one provode. Te sankcije moraju biti djelotvorne, razmjerne i odvraćajuće.

Članak 14.

Zaštitna klauzula

1.Ako država članica ima opravdan razlog da bi se određena tvar koja nije na popisu u Prilogu I. ili Prilogu II. mogla koristiti za nezakonitu proizvodnju eksploziva, ona može ograničiti ili zabraniti stavljanje na raspolaganje, posjedovanje ili uporabu te tvari ili svake smjese ili tvari koja je sadrži, ili može odrediti da tvar bude podložna prijavi sumnjivih transakcija u skladu s člankom 9.

2.Ako država članica ima opravdan razlog za pretpostavku da bi se određena tvar koja je na popisu u Prilogu I. mogla koristiti za nezakonitu proizvodnju eksploziva, u koncentraciji manjoj od granične vrijednosti iz stupca 2. ili stupca 3. Priloga I., ona može dalje ograničiti ili zabraniti stavljanje na raspolaganje, posjedovanje ili uporabu te tvari smanjenjem granične vrijednosti koncentracije.

3.Ako država članica ima opravdan razlog za utvrđivanje granične vrijednosti koncentracije iznad koje tvar s popisa u Prilogu II. treba biti podložna ograničenjima koja se inače primjenjuju na ograničene prekursore eksploziva, ona može ograničiti ili zabraniti stavljanje na raspolaganje, posjedovanje ili uporabu te tvari određivanjem najviše dozvoljene koncentracije.

4.Država članica koja ograničava ili zabranjuje tvari u skladu sa stavkom 1., 2. ili 3. odmah o tome obavješćuje Komisiju i ostale države članice, navodeći svoje razloge.

5.S obzirom na informacije priopćene prema stavku 4. Komisija odmah ispituje treba li pripremiti izmjene prilogâ u skladu s člankom 15. stavkom 1. ili zakonodavni prijedlog za izmjenu prilogâ. Dotična država članica, ako je potrebno, izmjenjuje ili stavlja izvan snage svoje nacionalne mjere kako bi uzela u obzir svaku izmjenu prilogâ.

6.Ne dovodeći u pitanje stavak 5. Komisija može, nakon savjetovanja s dotičnom državom članicom i prema potrebi trećim stranama, odlučiti da mjera koju poduzima ta država članica nije opravdana te od nje zatražiti da povuče mjeru.

Članak 15.

Izmjene prilogâ

1.Komisija donosi delegirane akte u skladu s člankom 16. u vezi s dodavanjem tvari u Prilog I. i promjenama graničnih vrijednosti u Prilogu I. u mjeri u kojoj je to potrebno za prilagodbu razvoju stanja u zlouporabi tvari poput prekursora eksploziva, ili na temelju istraživanja i ispitivanja, kao i u vezi s dodavanjem tvari u Prilog II., ako je to potrebno za prilagodbu razvoju stanja u zlouporabi tvari poput prekursora eksploziva. Kao dio pripreme delegiranih akata Komisija se savjetuje s relevantnim dionicima, posebno s kemijskom industrijom i sektorom maloprodaje.



Ako u slučaju nagle promjene u procjeni rizika u pogledu zlouporabe tvari za nezakonitu proizvodnju eksploziva hitni razlozi to zahtijevaju, postupak predviđen člankom 17. primjenjuje se na delegirane akte donesene u skladu s ovim člankom.

2.Komisija donosi poseban delegirani akt za svako dodavanje tvari u Prilog I. i za svaku izmjenu graničnih vrijednosti iz Priloga I. i za svaku novu tvar dodanu u Prilog II. Svaki delegirani akt temelji se na analizi koja pokazuje da izmjena vjerojatno neće dovesti do neproporcionalnih opterećenja za gospodarske subjekte ili potrošače, uzimajući u obzir ciljeve koje treba ostvariti.

Članak 16.

Izvršavanje delegiranja ovlasti

1.Ovlast za donošenje delegiranih akata dodjeljuje se Komisiji podložno uvjetima utvrđenima u ovom članku.

2.Ovlast za donošenje delegiranih akata iz članka 15. dodjeljuje se Komisiji na razdoblje od pet godina počevši od [stupanja na snagu]. Komisija izrađuje izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije kraja petogodišnjeg razdoblja. Delegiranje ovlasti prešutno se produljuje za razdoblja jednakog trajanja, osim ako se Europski parlament ili Vijeće tom produljenju usprotive najkasnije tri mjeseca prije kraja svakog razdoblja.

3.Europski parlament ili Vijeće u svakom trenutku mogu opozvati delegiranje ovlasti iz članka 15. Odlukom o opozivu prekida se delegiranje ovlasti koje je u njoj navedeno. Opoziv počinje proizvoditi učinke sljedećeg dana od dana objave spomenute odluke u Službenom listu Europske unije ili na kasniji dan naveden u toj odluci. On ne utječe na valjanost delegiranih akata koji su već na snazi.

4.Prije donošenja delegiranog akta Komisija se savjetuje sa stručnjacima koje je imenovala svaka država članica u skladu s načelima utvrđenima u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016.