Prijedlog Uredbe temelji se na članku 114. UFEU-a. Tim se člankom EU-u dodjeljuju ovlasti za donošenje mjera čiji je cilj uspostava i djelovanje unutarnjeg tržišta. To uključuje slobodu pružanja i primanja usluga.

Ovaj je prijedlog odgovor na jedan od ključnih ciljeva utvrđenih u strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta, a to je omogućavanje šireg internetskog pristupa televizijskim i radijskim programima korisnicima u cijelom EU-u. Promicanje prekograničnog pružanja internetskih usluga kao dodatnih usluga uz radiodifuzijsko emitiranje i olakšavanje digitalnog reemitiranja televizijskih i radijskih programa iz drugih država članica važna je mjera kojom se u interesu korisnikauklanja konkretna prepreka prekograničnom pristupu emitiranom sadržaju.

Organizacije za radiodifuziju svakodnevno prenose velik broj licencnih ili vlastitih informativnih, kulturnih, političkih, dokumentarnih ili zabavnih programa. Ti programi sadržavaju različite zaštićene sadržaje poput audiovizualnih, glazbenih, književnih ili grafičkih djela. To podrazumijeva složen postupak stjecanja prava u koji je uključen velik broj nositelja prava. Prava se često moraju prenijeti u vrlo kratkom roku, posebno za pripremu vijesti i informativnih programa. Kako bi njihove usluge mogle biti dostupne u drugim državama, organizacije za radiodifuziju moraju posjedovati potrebna prava za relevantna državna područja, što dodatno komplicira postupak stjecanja prava. U slučaju satelitskog emitiranja stjecanje prava olakšano je primjenom načela države podrijetla iz Direktive o satelitskom emitiranju i kabelskom reemitiranju (Direktiva 93/83/EEZ) koje pružateljima radiodifuzijskih usluga omogućuje da prava stječu samo u jednoj državi članici. Ta se Direktiva ne primjenjuje kada pružatelj radiodifuzijskih usluga stječe prava za vlastite internetske usluge.

Javno savjetovanje o reviziji Direktive 93/83/EEZ provedeno je od 24. kolovoza do 16. studenoga 2015. Sudionici su pozvani da dostave povratne informacije o funkcioniranju pravila koja se odnose na stjecanje prava za pružatelje radiodifuzijskih usluga putem satelita i kabelske operatore i da procijene moguću potrebu za proširenjem primjena tih pravila na emitiranje na internetu i reemitiranje drugim načinima osim kabelskim putem. Osim toga, Komisija je održala opsežne rasprave s dionicima (pružatelji javnih i komercijalnih radiodifuzijskih usluga, telekomunikacijski operatori, nositelji prava i organizacije za kolektivno ostvarivanje prava) u 2015. – 2016. o pitanjima povezanima s emitiranjem i reemitiranjem televizijskih i radijskih programa na internetu.

3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA

Predloženi instrument je uredba s obzirom na to da je potrebno osigurati da se propisima postigne cilj na ujednačen način te da pravila budu izravno primjenjiva.

•Procjena učinka

Za ovaj je prijedlog provedena procjena učinka. Odbor za regulatorni nadzor 22. srpnja 2016. dao je pozitivno mišljenje uz uvjet da procjena učinka bude dodatno poboljšana. U konačnoj procjeni učinka u obzir se uzimaju primjedbe sadržane u tom mišljenju.

U procjeni učinka ispituju se dva skupa mogućnosti politika čija je svrha olakšati stjecanje prava za i. emitiranje televizijskih i radijskih programa na internetu i ii. za digitalno reemitiranje televizijskih i radijskih programa.

U pogledu emitiranja televizijskih i radijskih programa na internetu, pored osnovne mogućnosti istražene su još tri mogućnosti politika. Nezakonodavna mogućnost (prva mogućnost), koja se sastoji od promicanja dobrovoljnih sporazuma za olakšavanje stjecanja prava za određene usluge na internetu pružatelja radiodifuzijskih usluga, nije usvojena iz razloga što bi njezin ishod bio neizvjestan jer bi ovisio o spremnosti dionika na licenciranje prava te se njome ne bi osigurao ujednačen sustav licenciranja. Primjena načela države podrijetla na emitiranje na internetu istražena je s pomoću dviju zakonodavnih mogućnosti: u okviru druge mogućnosti područje primjene bilo je ograničeno na usluge na internetu pružatelja radiodifuzijskih usluga koje se pružaju dodatno uz prvotno emitirane programe (posebno istovremeni prijenos i usluga propuštenih sadržaja); u okviru treće mogućnosti područje primjene prošireno je na emitiranje na internetu koje nije povezano s radiodifuzijskim emitiranjem (usluge mrežnog videoprijenosa). Drugom mogućnošću znatno bi se smanjili transakcijski troškovi pružatelja radiodifuzijskih usluga koji su voljni svoje emisije učiniti dostupnima na internetu i prekogranično. Trećom mogućnošću ove bi se prednosti u načelu proširile na pružatelje usluga mrežnog videoprijenosa, međutim, s obzirom na to da je tržište mrežnog videoprijenosa još u fazi razvoja i da mrežni operatori mogu lako premjestiti svoj poslovni nastan u EU-u, time bi se stvorila pravna nesigurnost za nositelje prava te bi moglo doći do smanjenja razine zaštite. Treća mogućnost je stoga odbačena. Prikladnijom se smatrala primjena načela države podrijetla samo na određene, precizno definirane usluge na internetu pružatelja radiodifuzijskih usluga (druga mogućnost). Smanjivanjem transakcijskih troškova povezanih s prekograničnim emitiranjem, ova će mogućnost pružateljima radiodifuzijskih usluga otvoriti nove mogućnosti pružanja internetskih usluga preko granica, posebno kada je riječ o sadržaju koji ne ovisi o teritorijalnoj ekskluzivnosti. Njome se ne ograničava mogućnost nositelja prava i pružatelja radiodifuzijskih usluga da nastave licencirati prava na teritorijalnoj osnovi, uz poštovanje zahtjeva EU-a i nacionalnog prava.

U pogledu digitalnog reemitiranja televizijskih i radijskih programa, pored osnovne mogućnosti razmotrene su još tri mogućnosti politika. U okviru prve mogućnosti područje primjene obveznog kolektivnog ostvarivanja prava ograničeno je na usluge reemitiranja putem internetskog protokola (IPTV) i druge usluge reemitiranja koje se pružaju putem „zatvorenih” elektroničkih komunikacijskih mreža, dok bi u okviru druge mogućnosti bile obuhvaćene i OTT („over the top”) usluge reemitiranja, pod uvjetom da se pružaju utvrđenom broju korisnika. Iako bi se drugom mogućnošću osiguralo da prednosti smanjenja transakcijskih troškova za stjecanje prava budu dostupne za širi raspon usluga reemitiranja, postojala bi opasnost od ugrožavanja isključivih prava na internetu i distribucijskih strategija nositelja prava, što bi dovelo do smanjenja prihoda od licenciranja. U slučaju prve mogućnosti ne postoji takva opasnost s obzirom na to da većina usluga reemitiranja koje se pružaju preko „zatvorene” elektroničke komunikacijske mreže ovisi o uspostavljenoj infrastrukturi koja se nalaze na određenom području. Prva mogućnost izabrana je kao mogućnost kojoj se daje prednost. Očekuje se da će potrošačima donijeti veći izbor u pogledu usluga reemitiranja televizijskih i radijskih emisija iz drugih država članica.

Prijedlog bi donio pozitivne rezultate u smislu koristi i troškova. Trebali bi se smanjiti transakcijski troškovi povezani sa stjecanjem prava, što bi pridonijelo poboljšanju izbora dostupnog potrošačima bez negativnog utjecaja na nositelje prava. Nadalje, prijedlogom bi se nositeljima prava mogle otvoriti nove mogućnosti licenciranja i ostvarivanja dodatnog prihoda od licenciranja prava.

•Primjerenost propisa i pojednostavljivanje

Prijedlog će pridonijeti smanjenju transakcijskih troškova organizacija za radiodifuziju te pružatelja usluga reemitiranja, što će imati pozitivan učinak na mala i srednja poduzeća koja djeluju u tom području. Očekuje se da će donijeti koristi i nositeljima prava, osobito pojedinačnim nositeljima prava, mikropoduzećima te malim i srednjim poduzećima koji nisu u mogućnosti sklapati pojedinačne licencne sporazume s velikim brojem pružatelja usluga iz različitih državnih područja. Stoga se izuzeća za mikropoduzeća ili olakšavajuće mjere u korist malih i srednjih poduzeća ne smatraju potrebnima.

Prijedlog je usmjeren na emitiranje na internetu i digitalno reemitiranje televizijskih i radijskih programa te su u njemu pozorno razmotrena i uzeta u obzir nova tehnološka dostignuća. Određene vrste emitiranja na internetu i usluga reemitiranja isključene su iz područja primjene ovog prijedloga, uglavnom na temelju nesigurnosti povezane s trenutačnim razvojem tržišta te činjenice da je riječ o uslugama u nastajanju.

•Temeljna prava

Uspostavljanjem sustava licenciranja za određene vrste prekograničnog emitiranja na internetu i digitalnog reemitiranja putem zatvorenih mreža, prijedlog će imati ograničen utjecaj na autorsko pravo kao pravo vlasništva te na slobodu poduzetništva, koji su zajamčeni člancima17. i 16. Povelje Europske unije o temeljnim pravima. Istodobno, prijedlog će imati pozitivan učinak na slobodu izražavanja i informiranja, koja je zajamčena člankom 11. Povelje, jer će omogućiti povećanje prekograničnog pružanja i primanja televizijskih i radijskih programa iz drugih država članica.

4.UTJECAJ NA PRORAČUN

Prijedlog nema utjecaj na proračun Europske unije.

5.OSTALI DIJELOVI

•Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja

Prvo prikupljanje podataka trebalo bi provesti nakon što Uredba stupi na snagu kako bi se utvrdila osnova za buduće evaluacije. Postupak praćenja bi se zatim usredotočio na napredak postignut u pogledu prekogranične dostupnosti televizijskih i radijskih programa, pri čemu bi se podaci prikupljali svake dvije do tri godine.

U skladu s člankom 6. prijedloga, Komisija će provesti evaluaciju Uredbe te glavne rezultate izložiti u izvješću Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom i socijalnom odboru. Izvješće će sadržavati procjenu učinka Uredbe na prekograničnu dostupnost dodatnih usluga na internetu. Evaluacija se provodi u skladu sa smjernicama Komisije za bolju regulativu.

•Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga

U članku 1. utvrđene su usluge obuhvaćene mjerama (posebice „dodatne usluge na internetu” i „usluge reemitiranja”). Te će se definicije primjenjivati u Uniji na ujednačen način.

Člankom 2. utvrđeno je da odgovarajuće autorskopravne radnje za pružanje dodatnih usluga na internetu nastaju isključivo u državi članici u kojoj organizacija za radiodifuziju ima poslovni nastan. Pojam „glavni poslovni nastan” organizacije za radiodifuziju bio bi u skladu sa zakonodavstvom Unije.