C 323/13

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Ulozi organizacije civilnog društva kao čuvara općeg dobra u oporavku nakon pandemije i obnovi društava i gospodarstava EU-a

(samoinicijativno mišljenje)

(2022/C 323/03)

Izvjestitelj: Ioannis VARDAKASTANIS

Odluka Plenarne skupštine: 28.4.2021. Pravna osnova: pravilo 32. stavak 2. Poslovnika (samoinicijativno mišljenje) Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 3.5.2022. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 18.5.2022. Plenarno zasjedanje br.: 569 Rezultat glasanja (za/protiv/suzdržani): 189/1/4

1. Zaključci i preporuke

1.1. Civilno društvo i socijalni partneri premošćuju jaz između oblikovatelja politika i stvarnosti koje oni predstavljaju. Uključivanje u dijalog s tim dionicima stoga je djelotvoran način na koji oblikovatelji politika mogu razumjeti različite potrebe osoba koje pripadaju različitim društvenim skupinama. Nadalje, civilno društvo potiče sve osobe da sudjeluju u „građanskoj demokraciji” kako bi utjecale na pitanja koja se na njih odnose.

1.2. Civilno društvo i socijalni partneri u EU-u djeluju na različitim razinama. Neke organizacije djeluju na razini EU-a, druge na nacionalnoj razini, a treće na regionalnoj ili lokalnoj razini. Opseg rada na svim je razinama komplementaran. Kad je riječ o aktivizmu, usredotočenost EU-a u usporedbi s nacionalnim organizacijama često ovisi o tome kako su političke nadležnosti podijeljene između EU-a i nacionalne razine.

1.3. Civilno društvo koje djeluje na lokalnoj razini može imati ulogu i u praćenju provedbe i učinka novih politika i inicijativa. Međutim, zadaća civilnog društva nije samo da utječe na političke odluke, nego i da pruža usluge osobama koje predstavlja.

1.4. Tijekom pandemije bolesti COVID-19 i sporog izlaska Europe iz ponora te krize, uloge civilnog društva i socijalnih partnera morale su se prilagoditi. Još je više pozornosti nego prije usmjereno na pružanje ključnih usluga, zaštitu ljudskih prava i spašavanje života te, istodobno, na rješavanje izazova s kojima su se suočile organizacije u pogledu financiranja i pružanja podrške svojem osoblju. Nadalje, pandemija je donijela niz novih inicijativa EU-a za financiranje, u vezi s kojima je bilo potrebno snažno zalaganje kako bi se osiguralo da ulaganja dopru do onih kojima je pomoć najpotrebnija.

1.5. Europsko civilno društvo trenutačno prelazi iz krize uzrokovane bolešću COVID-19 u potpuno novu krizu. Mnogi akteri civilnog društva sada usmjeravaju svoje napore na rješavanje posljedica ničim izazvane invazije ruskih vlasti na Ukrajinu. Mnoge nevladine organizacije, primjerice, sada primjenjuju znanja stečena u upravljanju krizom tijekom pandemije kako bi pružile potporu izbjeglicama iz Ukrajine, prikupile sredstva za hitne slučajeve i pomogle im u bijegu od krvoprolića koje se trenutačno odvija u njihovoj zemlji. Svoje napore usmjeravaju i na osobe u ostalim državama članicama EU-a koje su najviše izložene riziku od siromaštva, s obzirom na to da cijene goriva i inflacija znatno rastu.

1.6. Uključivanje civilnog društva u postupak oblikovanja politika neodvojivo je od vrijednosti EU-a, pri čemu se u članku 1. Ugovora o Europskoj uniji navodi da bi se odluke trebale donositi na što otvoreniji način i na razini što je moguće bližoj građanima. Socijalni dijalog i dijalog civilnog društva u EU-u ne smiju biti izloženi represiji. Poštovanje tih vrijednosti trebalo bi biti preduvjet za financiranje država članica sredstvima EU-a.

1.7. EU bi trebao imati nultu toleranciju prema državama članicama u kojima se građanski prostor smanjuje. Sustav u kojem se glas civilnog društva ušutkava, posebice glas onih koji kritički razmatraju način na koji vlada djeluje, aktivno narušava dinamiku oblikovatelja politika koji služe interesima svojih građana. Umjesto toga, pretvara se u sustav u kojem osobe na položaju vlasti djeluju isključivo u vlastitom interesu. Taj pristup prijetnja je demokraciji unutar EU-a i nije mu mjesto među vrijednostima Europe navedenima u kriterijima iz Kopenhagena ( 1 )

1.8. Osiguravanje da države članice poštuju svoje vrijednosti EU-a ne podrazumijeva samo otvorenost za suradnju s civilnim društvom, nego i olakšavanje postojanja civilnog društva čak i kad je ono kritično prema vašim politikama ili ima suprotno političko stajalište. Sve organizacije civilnog društva u EU-u moraju biti slobodne i neovisne. Države članice koje prihvaćaju dijalog samo s posebno odabranim organizacijama i organizacijama koje su sklone vladi kako bi ispunile birokratske formalnosti jednako su krive za nedemokratske prakse kao i vlade koje uopće ne surađuju s civilnim društvom.

1.9. Oblikovatelji politika trebali bi osigurati smisleno, a ne tek površno sudjelovanje civilnog društva. To znači njegovo uključivanje u sve dijelove postupka donošenja odluka, odnosno saslušanje stajališta civilnog društva tijekom osmišljavanja novog zakonodavstva, projekata ili inicijativa te redovito savjetovanje s njime tijekom njihova oblikovanja, donošenja i provedbe. Mišljenje civilnog društva prečesto se traži tek kad su zakonodavstvo ili projekti gotovo dovršeni. Zbog toga oblikovatelji politika ne mogu uzeti u obzir ni jedan prijedlog te se postavlja presedan u kojem se od civilnog društva očekuje da rutinski odobri prijedloge koji su mu podneseni.

1.10. Oblikovatelji politika na svim razinama trebali bi olakšati pronalaženje svojih postupaka savjetovanja i pristup tim postupcima. EGSO pohvaljuje sustav Europske komisije za javno savjetovanje s obzirom na to da je otvoren za sve organizacije civilnog društva, kao i za pojedinačne građane, te činjenicu da se sva savjetovanja sustavno objavljuju na istoj internetskoj stranici ( 2 ) . S druge strane, savjetovanja na razini EU-a katkad mogu biti restriktivna u pogledu vrste doprinosa koju omogućuju.

1.11. Civilno društvo ima potencijal da pomogne oblikovateljima politika u ključnim zadaćama kao što je praćenje. Međutim, kako bi se uloga civilnog društva u praćenju provedbe novih politika i inicijativa shvatila ozbiljno, EU i nacionalne i lokalne vlasti trebaju podupirati operativne troškove tih organizacija. To je tim važnije s obzirom na nesigurnosti u pogledu financiranja i dodjele sredstava za projekte zbog pandemije bolesti COVID-19 te s obzirom na povećanje operativnih troškova. Kako bi se dobila najkvalitetnija i najkonstruktivnija potpora civilnog društva, ključno je da se pružanjem financijskih sredstava za rad i izgradnju kapaciteta ne dovodi u pitanje neovisnost organizacija civilnog društva.

1.12. Postoji niz mjera koje bi EU mogao poduzeti kako bi prihvatio doprinos civilnog društva. Za početak bi mogao definirati participativni status. Također bi se mogao dogovoriti o smjernicama i zajedničkim standardima za pravo na udruživanje i civilni dijalog koje treba provesti u svim relevantnim procesima, kao i o donošenju međuinstitucijskog sporazuma o civilnom dijalogu. Prepoznavanje i promicanje uloge udruga i nevladinih organizacija u okviru Europske unije bilo bi vrlo korisno i za poboljšanje partnerstva između oblikovatelja politika i civilnog društva na razini EU-a.

1.13. Organizacije civilnog društva imaju i vlastiti niz odgovornosti kako bi opravdale očekivanja u pogledu dobrog oblikovanja politika. Kao prvo, organizacije bi trebale iskazivati stalan interes za okolnosti u kojima se nalaze osobe koje predstavljaju i pobrinuti se da njihovo djelovanje ide u prilog potrebama tih osoba. Osobito je važno poticati sudjelovanje mladih u civilnom društvu i osigurati budućnost tog pokreta. Također je ključno da doprinos civilnog društva bude konstruktivan, a njegove preporuke jasne kako bi pomoglo u oblikovanju novih politika na način koji smatra najboljim za svoje članove. Doprinos ne bi smio biti usmjeren samo na ono što se čini loše, nego bi trebao uključivati konkretne prijedloge o tome kako ostvariti poboljšanja.

2. Opće napomene

2.1. U ovom se dokumentu pojam „civilno društvo” odnosi i na socijalne partnere, iako treba napomenuti da socijalni partneri djeluju na jedinstven i specifičan način u zaštiti prava. Organizacije civilnog društva također djeluju u ime skupina koje ne mogu utjecati na politiku putem biračkog prava, kao što su djeca, osobe s invaliditetom kojima je uskraćeno biračko pravo ili migranti i izbjeglice, te potiču njihovo sudjelovanje u demokraciji. Stoga je dijalog između civilnog društva i oblikovatelja politika ključan za razumijevanje potreba društva i definiranje djelotvornih političkih odgovora.

2.2. Neovisne i informirane organizacije civilnog društva mogu dati izniman doprinos oblikovanju politika. One također mogu imati ključnu ulogu u praćenju djelotvornosti postojećih politika i inicijativa. Međutim, potpora izgradnji kapaciteta od ključne je važnosti.

2.3. U nekim dijelovima Europske unije (EU) prostor za djelovanje civilnog društva drastično se smanjuje, a institucije EU-a moraju snažno i beskompromisno reagirati na te zabrinjavajuće događaje. Uključivanje civilnog društva u postupak oblikovanja politika neodvojivo je od vrijednosti EU-a, pri čemu se u članku 1. Ugovora o Europskoj uniji navodi da bi se odluke trebale donositi na što otvoreniji način i na razini što je moguće bližoj građanima. Ne smije biti prostora za njegovu represiju.

2.4. Razdvajanje političkih nadležnosti između europske, nacionalne, regionalne i lokalne razine dovelo je do različitih razina zastupljenosti civilnog društva. U EU-u postoje organizacije civilnog društva koje se izričito bave područjima politika u kojima je zakonodavac EU te druge organizacije koje djeluju na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini.

2.5. Dvije glavne prepreke s kojima se civilno društvo suočava na svim razinama uglavnom su otpor oblikovatelja politika kad je riječ o uključivanju u dijalog i nedostatak smislenog sudjelovanja u svim fazama postupka donošenja odluka. Borba protiv takvih stavova iziskuje pravne propise na europskoj i nacionalnoj razini.

2.6. Civilno društvo na nacionalnoj razini i razini EU-a ima ključnu ulogu u oporavku Europe nakon pandemije. Jedno od područja u kojem se te dvije razine koordiniraju jest način na koji države članice EU-a ulažu novac iz Mehanizma za oporavak i otpornost, što može znatno promijeniti način na koji će naša društva i gospodarstva izgledati u predstojećim godinama i desetljećima. Međutim, taj je procesu istaknuo nedovoljnu predanost mnogih država članica kad je riječ o smislenom savjetovanju s civilnim društvom, pri čemu su mnoge organizacije civilnog društva isključene ili su u najboljem slučaju samo površno uključene u izradu nacionalnih planova za oporavak i otpornost. To je istaknuto u rezoluciji EGSO-a iz veljače 2021. ( 3 ) . Nadalje, s civilnim društvom nije na odgovarajući način obavljeno savjetovanje unatoč obvezi da se to učini u skladu s člankom 18. Uredbe (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća ( 4 ) o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost.

3. Kako uključenost civilnog društva može dovesti do pametnijeg oblikovanja politika

3.1. Oblikovatelji politika na svim razinama trebaju služiti interesima građana, a ne obrnuto. Demokracija može ispravno funkcionirati samo ako su oni koji donose i provode zakone upućeni u zbivanja i razumiju što je potrebno ljudima koje predstavljaju. Postojanje civilnog društva i njegovo aktivno uključivanje i smisleno sudjelovanje u postupku donošenja odluka na svim razinama ključni su za djelotvorno i inteligentno upravljanje.

3.2. Organizacijama civilnog društva povjereno je prenošenje poruka osoba koje predstavljaju ili promicanje pitanja od javnog interesa te njihovo usmjeravanje u jasne i dosljedne poruke i preporuke o politikama. Uključivanje u dijalog s civilnim društvom stoga je djelotvoran način na koji oblikovatelji politika mogu razumjeti različite potrebe osoba koje pripadaju različitim društvenim skupinama. Time se pridonosi smanjenju rizika od zanemarivanja bilo kojeg pitanja koje bi se moglo pojaviti u provedbi politika te se mogu pružiti uvid i stručno znanje koji bi inače mogli biti nedostupni oblikovateljima politika.

3.3. Dok su oblikovatelji politika spremni prihvatiti želje birača, jedna je od ključnih uloga civilnog društva zastupanje skupina koje nemaju biračko pravo. To se osobito odnosi na organizacije civilnog društva koje štite prava djece, osoba s invaliditetom kojima je uskraćeno biračko pravo, osoba pod skrbništvom te imigranata i izbjeglica koji nemaju pravo glasa u svojoj zemlji boravišta. Civilno društvo zalaže se za interese skupina koje ne mogu izraziti svoje stajalište putem biračkog prava. Ujedno potiče sve osobe da sudjeluju u „građanskoj demokraciji” kako bi utjecale na pitanja koja se na njih odnose. Kad civilno društvo ne bi postojalo i moglo potaknuti uključivanje osoba iz tih skupina, oblikovatelji politika mogli bi još više zanemariti interese mnogih od njih.

3.4. Organizacije civilnog društva koje djeluju na lokalnoj razini, osobito nacionalne ili lokalne organizacije civilnog društva, mogu imati ulogu i u praćenju provedbe i učinka novih politika i inicijativa. Međutim, praćenje je intenzivna zadaća koja često zahtijeva znatno tehničko znanje. Stoga je ključno da EU i države članice podupiru organizacije civilnog društva financiranjem i tehničkom potporom kako bi im se omogućila izgradnja kapaciteta. Nadalje, Komisija bi trebala početi razvijati strategiju za praćenje upotrebe sredstava EU-a, što po svemu sudeći neće biti u stanju učiniti samostalno. U toj bi strategiji trebalo jasno navesti kako Komisija planira pružati potporu partnerima koji zajedno s njom rade na aktivnostima praćenja.

4. Uloga civilnog društva na razini EU-a u oporavku nakon pandemije

4.1. Civilno društvo na razini EU-a odnosi se na aktere koji se zalažu pri institucijama EU-a i predstavljaju osobe koje žive u svih 27 država članica, a često i izvan njih. Oni imaju ključnu ulogu u zagovaranju kad je riječ o područjima nadležnosti EU-a u kojima je potrebno uspostaviti dijalog s oblikovateljima politika na razini EU-a.

4.2. Civilno društvo EU-a često se usredotočuje na sljedeća područja. Riječ je o područjima politika u kojima EU može predložiti zakonodavstvo ili u kojima države članice mogu donositi zakone na nacionalnoj razini samo ako to nije u suprotnosti s postojećim zakonodavstvom EU-a: zapošljavanje i socijalna pitanja; ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija; poljoprivreda; ribarstvo; okoliš; zaštita potrošača; prijevoz; transeuropske mreže; energija; pravda i temeljna prava; migracije i unutarnji poslovi; javno zdravlje; razvojna suradnja i humanitarna pomoć. Civilno društvo i socijalni partneri trenutačno su usmjereni i na političke inicijative na razini EU-a, kao što su europski stup socijalnih prava ( 5 ) i europski zeleni plan ( 6 )

4.3. Kad je riječ o zagovaranju koje provode organizacije civilnog društva na razini EU-a, i dalje postoje brojne prepreke. Kako je istaknuto u informativnom izvješću EGSO-a SOC/639 ( 7 ) , za razliku od drugih međunarodnih organizacija, EU još nije utvrdio participativni status za europske udruge i nevladine organizacije. Međutim, Europskom poveljom o temeljnim pravima jamči se pravo na okupljanje i udruživanje, posebice u pogledu građanskih pitanja na svim razinama, uključujući i europsku ( 8 ) U kontekstu oporavka od pandemije bolesti COVID-19 civilno društvo EU-a utječe na to i prati kako se sredstva EU-a upotrebljavaju kako bi se ljudima pomoglo da prebrode tu krizu.

4.4. Upotreba financijskih sredstava EU-a, posebice u obliku Mehanizma za oporavak i otpornost u iznosu od 723,8 milijardi EUR ( 9 ) , mogla bi potaknuti socijalni i gospodarski oporavak od krize uzrokovane bolešću COVID-19. Međutim, gdje se taj novac ulaže, to je politička odluka. Iako nacionalne planove za potrošnju tog novca izrađuju države članice, Europska komisija odgovorna je za procjenu i odobravanje planova. Civilno društvo EU-a opetovano upozorava Europsku komisiju na prijedloge za financiranje u nacionalnim planovima. Civilno društvo istaklo je postojeće sustavne probleme koji su se pokazali i pogoršali tijekom pandemije, kao što su nedovoljna ulaganja u javno zdravstvo, sustave socijalne sigurnosti i obrazovne sustave, te se zalagalo za to da se Mehanizam za oporavak i otpornost upotrijebi za rješavanje tih pitanja.

4.5. Nekoliko nacionalnih planova za oporavak i otpornost prilagođeno je na zahtjev Europske komisije, a neki su planovi odbijeni ili je njihovo odobrenje zamrznuto ( 10 ) . Civilno društvo imalo je ključnu ulogu u isticanju tih problematičnih područja ( 11 ) . Sredstva EU-a moraju se usmjeriti na područja u kojima je došlo do najvećeg opterećenja, najviše smrtnih slučajeva i najozbiljnijih kršenja temeljnih ljudskih prava tijekom pandemije. To će uključivati financiranje odmaka od ustanova za institucijsku skrb, posebice za osobe s invaliditetom i starije osobe, te bolju pripravnost i otpornost pružanja hitne zdravstvene skrbi kako bi se izbjeglo ponavljanje sustava trijaže u kojem određenim skupinama nije odobren prijem u bolnicu.

4.6. Sredstva EU-a namijenjena su i za potporu gospodarskom oporavku i povratku na posao kad je riječ o osobama koje su izgubile izvor prihoda tijekom pandemije. Procjenjuje se da je samo u EU-u zbog bolesti COVID-19 izgubljeno šest milijuna radnih mjesta ( 12 ) . Međutim, nisu svi bili jednako pogođeni gubitkom radnih mjesta. Socijalni partneri imaju ključnu ulogu u oblikovanju gospodarskih, radnih i socijalnih politika kojima se promiču tržišta rada koja dobro funkcioniraju; na taj se način štite radnici, uključujući one kojima najviše prijeti gubitak prihoda, kao i poslodavci. Civilno društvo na razini EU-a također radi na tome da se ulaganja usmjeravaju prema onima koji su najviše pogođeni. Civilno društvo koje zastupa interese žena, mladih osoba, osoba s invaliditetom i pripadnika etničkih manjina ima osobito važnu ulogu u osiguravanju da se novac usmjeri na prekvalifikaciju i potporu tih skupina. Organizacije civilnog društva to čine tako što utječu na prioritete i preporuke Europske komisije o upotrebi sredstava, procjenu nacionalnih planova koju provodi EU i praćenje načina na koji se sredstva troše u državama članicama zajedno s nacionalnim i lokalnim organizacijama civilnog društva.

4.7. EU također započinje sa stvaranjem zdravstvene unije koja će mu omogućiti veću pripravnost za buduće zdravstvene krize. U zdravstvenoj uniji doći će do niza promjena u koordinaciji EU-a u područjima kao što su nadzor nestašice lijekova i stvaranje zaliha unaprijed, ispitivanje i odobravanje novih lijekova i liječenja te prekogranična razmjena sredstava za spašavanje života na temelju potreba. Ponavlja se da civilno društvo EU-a ima ulogu u osiguravanju da se novim planom bolje zaštite one skupine koje su EU i države članice najviše zakinule u odgovoru na pandemiju. Ti su ciljevi navedeni u mišljenju EGSO-a SOC/665 ( 13 ) . Cilj je osigurati da Europska agencija za lijekove (EMA) uspostavi europski model za pravedno, odgovorno i transparentno određivanje cijena lijekova. Uključivat će i nastojanje da Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti ima mandat i resurse za rješavanje zdravstvenih nejednakosti i osiguravanje da zdravstveni odgovori EU-a budu usmjereni na najugroženije osobe te da se osigura da zdravstvene kampanje i informacije o javnom zdravlju iz EU-a budu znatno pristupačnije i razumljivije svim osobama tijekom budućih kriza.

4.8. Moguće je da će buduće krize biti izazvane ne samo virusima, nego ponajprije prirodnim katastrofama uzrokovanima klimatskim promjenama. EU ima ključnu ulogu u pomaganju državama članicama da smanje svoje emisije CO 2 te da se pripreme na sve veće poteškoće kojima smo svjedočili posljednjih godina, kao što su poplave i šumski požari,. i zajednički ih riješe. Nevladine organizacije za zaštitu okoliša stoga imaju ulogu u pomaganju oblikovateljima politika pri utvrđivanju područja u kojima su ulaganja najpotrebnija te u predlaganju rješenja za bolje upravljanje ekološkim katastrofama na način da nitko ne bude zapostavljen.

5. Uloga nacionalnog i lokalnog civilnog društva u boljoj obnovi

5.1. U kontekstu EU-a postoji niz područja politika u kojima odgovornost za zagovaranje izravno pripada nacionalnim i lokalnim organizacijama civilnog društva. Kao i u slučaju civilnog društva na razini EU-a, to se odnosi na načine podjele nadležnosti između EU-a i njegovih država članica. U partnerstvu s civilnim društvom EU-a, nacionalne i lokalne organizacije civilnog društva osiguravaju da su obuhvaćena sva područja politika.

5.2. Stoga su područja na koja se nacionalne i lokalne organizacije civilnog društva obično usredotočuju sljedeća: javno zdravlje; industrija; kultura; obrazovanje, mladi i sport; socijalna zaštita, zaštita okoliša, socijalne usluge, pravna potpora žrtvama, pružanje skloništa žrtvama nasilja itd.

5.3. Mnogi problemi koji su se pogoršali tijekom pandemije bolesti COVID-19 prepušteni su civilnom društvu na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini. U nacionalnom su kontekstu donesene odluke o pravilima za zaustavljanje širenja virusa, načinu pružanja hitne zdravstvene skrbi, određivanju prioriteta cijepljenja, nastavku obrazovanja učenika svih dobnih skupina i zaštiti prihoda radnika koji su izgubili posao. Njihove aktivnosti uključivale su i suzbijanje pogrešnih informacija o cjepivima te isticanje rizika od diskriminacije i povećanja siromaštva među određenim skupinama ljudi.

5.4. Nacionalno i lokalno civilno društvo možda ima ključnu ulogu u pomaganju EU-u da se bolje ponovo izgradi jer ono oblikuje nacionalne i regionalne politike i pruža osnovne usluge svojim zajednicama u sljedećim područjima: — osiguravanje da povratak na obrazovanje u školskim klupama nakon pandemije obuhvati sve učenike, — premošćivanje digitalnog jaza, posebice za marginalizirane skupine, — osiguravanje da se politikama olakša kvalitetno zapošljavanje osoba za koje je trenutačno najvjerojatnije da će biti isključene s tržišta rada, posebice mladih osoba, žena, osoba migrantskog podrijetla i osoba s invaliditetom, — jačanje sustava socijalne zaštite i njihove sposobnosti pružanja potpore svim osobama kad je riječ o održavanju dostojanstvenog životnog standarda, — osiguravanje da se nacionalne politike za dugotrajnu skrb i socijalne usluge usmjere na alternative institucijskoj skrbi koje se temelje na zajednici i obitelji, s obzirom na to da smo u institucijskoj skrbi tijekom pandemije zabilježili najviše smrtnih slučajeva, — zalaganje za politike i ulaganja kojima se olakšava uključivanje migranata i izbjeglica na tržište rada i u sustave socijalne zaštite, — poboljšanje gospodarskih i političkih uvjeta, za što je ključno civilno društvo. Socijalni partneri imaju osobito važnu ulogu jer kolektivnim pregovorima osiguravaju primjereniji dohodak i pravednije radne uvjete.

5.5. Okvir za formalno uključivanje civilnog društva u oblikovanje politika razlikuje se među državama članicama. Neke države članice imaju ekvivalente EGSO-a na nacionalnoj razini, iako se ovlasti koje su im dodijeljene razlikuju i stalno se mijenjaju. Struktura EGSO-a, sastavljenog od članova koji predstavljaju tri skupine (Skupinu poslodavaca, Skupinu radnika i Skupinu „Raznolikost Europe”) može se uspješno prenijeti na nacionalnu, regionalnu i lokalnu razinu. U suradnji s djelovanjem civilnog društva na razini EU-a, nacionalne organizacije civilnog društva također su imale ključnu ulogu u oblikovanju načina na koji se Mehanizam za oporavak i otpornost upotrebljava u državama članicama.

5.6. U informativnom izvješću SOC/639 ( 14 ) i rezoluciji o uključivanju nacionalnog civilnog društva u nacionalne planove za oporavak i otpornost ( 15 ) EGSO je pohvalio dogovor postignut u prosincu 2020. između Europskog parlamenta i Vijeća o Uredbi o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost ( 16 ) , u čijem se u članku 18. navodi potreba da organizacije civilnog društva putem savjetovanja sudjeluju u izradi i provedbi nacionalnih planova za oporavak i otpornost.

5.6.1. Međutim, unatoč upućivanju na sudjelovanje civilnog društva u Uredbi o Mehanizmu za oporavak i otpornost, civilno društvo nije bilo uključeno u definiranje stvarnog dijela Uredbe koji se odnosi na uključenost civilnog društva u taj proces. Nadalje, u Uredbi se izričito ne spominju organizacije civilnog društva kao korisnici, za razliku od, primjerice, malih i srednjih poduzeća. To je stvorilo određene probleme u pogledu uključenosti organizacija civilnog društva u provedbu. Riječ je o paradoksu s obzirom na to da će organizacije civilnog društva imati ključnu ulogu tijekom oporavka od pandemije bolesti COVID-19.

5.6.2. Nadalje, činjenica je da su u praksi, unatoč smjernicama Europske komisije ( 17 ) , nacionalne organizacije civilnog društva imale velike poteškoće pri utjecanju na ishode nacionalnih planova za oporavak i otpornost. Jedna od prepreka bila je to što neke nacionalne vlade, čini se, nisu pokazale spremnost da uključe civilno društvo u izradu svojih planova. Mnoge vlade nisu aktivno uključile civilno društvo te su od organizacija civilnog društva zahtijevale da se otvoreno obrate nacionalnim tijelima da dopuste njihovo sudjelovanje. Čak i kad je civilno društvo bilo uključeno, vrijeme predviđeno za savjetovanje s njime bilo je uglavnom nedovoljno. To je otežalo sadržajnu raspravu i razmatranje doprinosa civilnog društva u pogledu nacionalnih planova za oporavak i otpornost. Zbog toga, iako je velik broj država članica dokazao neki oblik savjetovanja s civilnim društvom, nacionalno civilno društvo prečesto nije bilo istinski uključeno u oblikovanje donesenih planova.

Bruxelles, 18. svibnja 2022. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCHWENG

(1) Kriteriji za pristupanje, https://ec.europa.eu/neighbourhood-enlargement/enlargement-policy/glossary/accession-criteria_en.

(2) https://ec.europa.eu/info/consultations_hr.

(3) https://www.eesc.europa.eu/hr/documents/resolution/involvement-organised-civil-society-national-recovery-and-resilience-plans-what-works-and-what-does-not.

(4) Uredba (EU) 2021/241 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. veljače 2021. o uspostavi Mehanizma za oporavak i otpornost (SL L 57, 18.2.2021., str. 17.).

(5) Europski stup socijalnih prava, Europska komisija, https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/economy-works-people/jobs-growth-and-investment/european-pillar-social-rights_hr.

(6) Europski zeleni plan, Europska komisija, https://ec.europa.eu/info/strategy/priorities-2019-2024/european-green-deal_hr.

(7) Izrada europskog statuta za udruge i nevladine organizacije s preciznom definicijom nevladine organizacije ili europske udruge (informativno izvješće), Europski gospodarski i socijalni odbor, https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/opinions-information-reports/information-reports/creation-european-statute-associations-and-ngos-incorporating-precise-definition-ngo-or-european-association-information

(8) Članak 12.

(9) https://ec.europa.eu/info/business-economy-euro/recovery-coronavirus/recovery-and-resilience-facility_hr.

(10) Bugarski plan nije odobren, a odobrenje mađarskog plana je zamrznuto.

(11) SL C 517, 22.12. 2021., str. 1.

(12) COVID-19 has already wiped out 6 million jobs, EU study finds, Coronavirus pandemic News (Studija EU-a pokazuje da je zbog pandemije bolesti COVID-19 izgubljeno već šest milijuna radnih mjesta, Novosti o pandemiji koronavirusa), Al Jazeera.

(13) SL C 286, 16.7. 2021., str. 109.

(14) Izrada europskog statuta za udruge i nevladine organizacije s preciznom definicijom nevladine organizacije ili europske udruge (informativno izvješće), Europski gospodarski i socijalni odbor, https://www.eesc.europa.eu/en/our-work/opinions-information-reports/information-reports/creation-european-statute-associations-and-ngos-incorporating-precise-definition-ngo-or-european-association-information

(15) SL C 155, 30.4.2021., str. 1.

(16) SL L 57, 18.2.2021., str. 17.

(17) https://ec.europa.eu/info/sites/default/files/document_travail_service_part1_v2_en.pdf.