Države članice svake četiri godine dostavljaju Komisiji izvješće o provedbi, u skladu s člankom 21. stavkom 2. U ovom izvješću daje se sažetak podnesaka država članica za razdoblje 2015.–2018., u skladu s člankom 29. (u to je vrijeme Ujedinjena Kraljevina još bila članica Europske unije).

Teške nesreće koje uključuju opasne tvari znatna su prijetnja ljudima i okolišu. Takve nesreće često uzrokuju i znatne gospodarske gubitke i otežavaju održivi rast. S druge strane, kemikalije imaju temeljnu ulogu u većini naših svakodnevnih aktivnosti jer se nalaze u praktički svakom uređaju kojim se koristimo te pritom pridonose našoj dobrobiti, zaštiti našeg zdravlja i sigurnosti ili inovacijom osiguravaju rješenja za nove izazove. Kako bi se smanjili povezani rizici, potrebne su mjere za sprječavanje teških nesreća koje uključuju opasne tvari i potrebno je osigurati primjerenu pripravnost, prevenciju i odgovor ako do takvih nesreća ipak dođe.

Kako je prikazano na slici 2 ., može se primijetiti polagano, ali stalno povećanje broja objekata obuhvaćenih Direktivom. To se mora sagledati u kontekstu triju krugova proširenja EU-a tijekom tog razdoblja (2004., 2007. i 2013.) i obuhvata većeg broja opasnih tvari područjem primjene Direktive Seveso III nakon revizije Direktive Seveso II iz 2012. O podacima o objektima niže razine izvješćivalo se samo od izvještajnog razdoblja 2009.–2011.

Države članice izvijestile su da je 2018. područjem primjene Direktive Seveso III bilo obuhvaćeno ukupno 11 776 objekata (vidjeti sliku 1.). To je porast (479) u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje (2012.–2014.), s time da je do kraja tog razdoblja izviješteno o 11 297 objekata. Najveći udio tih objekata zabilježen je u Njemačkoj (31 %), Francuskoj (11 %), Italiji (8 %), Ujedinjenoj Kraljevini (8 %) – koja je tijekom relevantnog izvještajnog razdoblja još bila država članica – i Španjolskoj (7 %).

-u dijelu I. daje se sažetak informacija o provedbi Direktive Seveso koje su dostavile države članice. Odjeljak 1.1. obuhvaća informacije prikupljene putem upitnika koji je bio usmjeren na prethodno utvrđena problematična područja. Cilj je tog sažetka procijeniti stupanj provedbe i utvrditi sve nedostatke koje treba riješiti. U odjeljku 1.2. to je dopunjeno podacima o nesrećama koji su dobiveni analizom baze podataka o teškim nesrećama (eMARS) kojom upravlja Ured za opasnost od velikih nesreća Zajedničkog istraživačkog centra Europske komisije;

Kad je riječ o članku 12. stavku 6. Direktive Seveso III i obvezi država članica da osiguraju da se vanjski planovi u slučaju opasnosti pregledaju, ispitaju i, prema potrebi, ažuriraju u odgovarajućim razmacima koji nisu dulji od tri godine, izvještajno razdoblje 2015.–2018. pokazuje blago poboljšanje u odnosu na prethodna razdoblja. Naime, u izvještajnom razdoblju 2006.–2008. pregledano je i ispitano 60 % vanjskih planova u slučaju opasnosti; u razdoblju 2009.–2011. taj se udio povećao na 73 % i dosegnuo 75 % do kraja 2014. U izvještajnom razdoblju 2015.–2018. ispitano je 77 % vanjskih planova u slučaju opasnosti od ukupno 5 090 objekata više razine.

Preostalih 5 % objekata više razine (tj. više od 200 objekata više razine na razini EU-a) nije imalo vanjski plan u slučaju opasnosti, što ukazuje na neusklađenost s odredbama Direktive Seveso III. Međutim, to je poboljšanje u odnosu na prethodno izvještajno razdoblje u kojem 12 % objekata više razine nije imalo vanjski plan u slučaju opasnosti.

Broj teških nesreća jedan je od ključnih pokazatelja kojim se mjeri ukupna učinkovitost Direktive Seveso III u smanjenju broja tih nesreća i njihovih štetnih učinaka. Na temelju članka 18. države članice informiraju Komisiju o teškim nesrećama koje ispunjavaju kriterije iz Priloga VI. i do kojih je došlo na njihovu državnom području.

Direktiva Seveso III trebala je biti prenesena u zakonodavne sustave država članica do 1. lipnja 2015. Budući da 16 država članica nije pravovremeno prenijelo tu direktivu, Komisija je u razdoblju 2015.–2017. pokrenula postupke zbog povrede povezane s neobavješćivanjem. Svi slučajevi naknadno su zaključeni nakon što su dostavljene obavijesti o mjerama za prenošenje.

Od šest kriterija predviđenih Prilogom VI. kriteriji koji su se najčešće navodili pri obavješćivanju Komisije o teškoj nesreći nisu se mijenjali u razdoblju 2000.–2018., a to su:

Iako se iz godine u godinu situacija općenito poboljšava, što pokazuje analiza izvješća država članica, Komisija je utvrdila određene propuste te će istražiti osnovne razloge neusklađenosti (npr. u pogledu vanjskih planova u slučaju opasnosti i informiranja javnosti).

Ako su ti propusti, koji dovode do povećanog rizika od nesreća i time ugrožavaju ciljeve Direktive, rezultat strukturnih, a ne jednokratnih problema, Komisija će prema potrebi razmotriti pokretanje postupka zbog povrede.

Poboljšanje i pojednostavnjenje izvješćivanja

Komisija će nastaviti raditi na poboljšanju i pojednostavnjenju postupka izvješćivanja, kao i povećanju sinergija povezivanjem raznih baza podataka koje sadržavaju podatke o industrijskim objektima. Time se nastoji poboljšati relevantnost i kvaliteta podataka koje dostavljaju države članice i ujedno smanjiti administrativno opterećenje.

Prvo, Komisija želi poboljšati bazu podataka o teškim industrijskim nesrećama (eMARS ), koja trenutačno sadržava ograničene informacije o dugoročnim socioekonomskim posljedicama (npr. izgubljena ili oštećena imovina, dugoročna šteta za okoliš, gubitak radnih mjesta, gubitak ugleda, dugoročni učinak na susjedstvo), jer se dostavljene informacije obično odnose na neposredne učinke (npr. ozljede i smrtni slučajevi). Detaljnija procjena socioekonomskih učinaka nesreća i učinaka nesreća na okoliš relevantna je za bolje ublažavanje dugoročnih posljedica teških industrijskih nesreća.

Drugo, Komisija želi poboljšati izvješćivanje o „jedva izbjegnutim nesrećama”. To su incidenti u kojima nije bilo oštećenja imovine ni ozlijeđenih osoba, ali se to lako moglo dogoditi. Stoga je to vrijedan izvor informacija za dijeljenje stečenih iskustava u cijelom EU-u.

Treće, moguće je da izvješćivanje o teškim industrijskim nesrećama koje su se dogodile posljednjih godina nije potpuno zbog vremena potrebnog za provedbu sudskih istraga i nemogućnosti izvješćivanja u dva koraka u okviru trenutačnog sustava izvješćivanja. U budućnosti bi se sustav izvješćivanja trebao unaprijediti kako bi se olakšalo izvješćivanje u dva koraka koje uključuje 1. kratko preliminarno izvješće koje se podnosi ubrzo nakon što dođe do nesreće i 2. potpuno izvješće koje se sastavlja nakon što završe sve relevantne istrage.

Naposljetku, uspostava dodatnih statističkih pokazatelja u izvješćivanju država članica (npr. o broju inspektora i inspekcijskih nadzora) omogućila bi bolje praćenje zahtjeva iz Direktive. To bi bile dodatne važne informacije, posebno u smislu stečenih iskustava za poboljšanje sprječavanja industrijskih nesreća, koje bi se mogle uključiti u integrirani okvir za praćenje i predviđanje nulte stope onečišćenja.

Jačanje razmjena između država članica i Komisije

Rad na iskustvu stečenom u teškim industrijskim nesrećama i inspekcijski nadzor ključni su elementi za održavanje kulture industrijske sigurnosti u Europskoj uniji i za bolje sprječavanje i ublažavanje nesreća.

Komisija obavlja važne zadaće povezane sa sprječavanjem industrijskih nesreća. To posebno vrijedi za analizu industrijskih nesreća, pružanje potpore državama članicama pri analizama rizika i posljedica, vođenje tehničke radne skupine za inspekcijske nadzore i osiguravanje alata za inspekcijske nadzore. Taj se rad mora nastaviti i ojačati kako bi se ostvarili ciljevi navedeni u europskom zelenom planu.

Komisija je u razdoblju koje ovo izvješće obuhvaća usko surađivala s državama članicama na poboljšanju, prema potrebi, njihova jačanja kapaciteta i definiranju okvira za radnje koje treba provesti radi boljeg sprječavanja industrijskih nesreća. U narednim godinama to bi moglo uključivati dodatnu potporu u izvješćivanju o „jedva izbjegnutim nesrećama”, uključivanju dugoročnih učinaka u izvješćivanje i unaprjeđenju razumijevanja socioekonomskih učinaka nesreća i učinaka nesreća na okoliš.

Postupni napredak u području upravljanja rizicima od kemikalija (npr. utvrđivanje posebno zabrinjavajućih tvari, definicija kriterija za nužne upotrebe , prijedlog da se Komisiji povjeri zadaća provedbe revizija u državama članicama) koji se očekuje nakon provedbe europskog zelenog plana, posebno njegova akcijskog plana za postizanje nulte stope onečišćenja i povezane strategije održivosti za kemikalije , dodatno će unaprijediti znanje potrebno za bolje sprječavanje industrijskih nesreća.

3Zaključci

Direktiva Seveso III, koja obuhvaća oko 12 000 objekata u kojima se mogu nalaziti opasne tvari, ima važnu ulogu u usmjeravanju iznimno industrijalizirane Unije prema postizanju nulte stope onečišćenja tako što pridonosi sprječavanju industrijskih nesreća. U razdoblju 2005.–2015. u prosjeku je u EU-u bilo manje od 25 teških nesreća godišnje, čiji su učinci sve manji. Tu se Direktivu općenito smatra referentnim mjerilom za politiku industrijskih nesreća i uzor je za zakonodavstvo u mnogim zemljama u svijetu.

Analiza izvješća država članica pokazuje da je u gotovo svim područjima (informiranje javnosti, izrada vanjskih planova u slučaju opasnosti, broj ozljeda itd.) došlo do napretka u provedbi odredaba Direktive Seveso III u usporedbi s podacima dostavljenima u prethodnim razdobljima.

Međutim, svaka je nesreća suvišna, stoga treba dodatno poraditi na njihovu sprječavanju, u skladu s europskim zelenim planom i akcijskim planom za postizanje nulte stope onečišćenja. Komisija će stoga intenzivirati svoj rad na podupiranju pravilne provedbe odredaba Direktive Seveso III i prema potrebi poduzeti mjere izvršenja kako bi osigurala djelotvornu usklađenost s tim odredbama i ostvarila očekivane koristi za zdravlje i okoliš. Time će se ojačati i njezina suradnja s državama članicama na boljem sprječavanju industrijskih nesreća.

Stoga će Glavna uprava za okoliš i Glavna uprava za europsku civilnu zaštitu stvoriti sinergije između Direktive Seveso III i Mehanizma Unije za civilnu zaštitu radi poboljšanja sprječavanja, pripravnosti i odgovora u slučaju teške industrijske nesreće. To podrazumijeva predstojeći rad na osiguravanju integracije elektroničkog sustava za dohvaćanje informacija o pogonima Seveso (eSPIRS) u Globalni sustav za upozoravanje i koordinaciju u slučaju katastrofa, što će omogućiti gospodarskim subjektima i nadležnim tijelima država članica da primaju upozorenja u slučaju događaja koji bi mogao prouzročiti tešku industrijsku nesreću. Isto tako, Komisija (Glavna uprava za okoliš i Zajednički istraživački centar) i Europska agencija za okoliš započet će s radom na poboljšanju i pojednostavnjenju obveza izvješćivanja o objektima i teškim nesrećama. Nadalje, Ured za opasnost od velikih nesreća Zajedničkog istraživačkog centra i dalje će pružati državama članicama znanstvenu i tehničku potporu, posebno u okviru tehničke radne skupine za inspekcijske nadzore i njezina programa uzajamnih međusobnih posjeta.

U ovom izvješću, u kojem su predstavljeni najnoviji prikupljeni podaci, nastoje se dati objektivne informacije o stvarnom funkcioniranju Direktive Seveso III i napretku koji je ostvaren s obzirom na njezine ciljeve. Zajedno s informacijama iz budućeg izvješća koje će obuhvaćati razdoblje 2019.–2022., omogućit će Komisiji da 2023. procijeni potrebu za preispitivanjem područja primjene Direktive, kako se zahtijeva člankom 29. stavkom 1.