1.

zahtijeva da Vijeće uzme u obzir sljedeće preporuke: (a) pozdravlja SPS kao prvi sporazum te vrste između EU-a i jedne od država ASEAN-a; smatra da je riječ o dokazu brzo rastuće važnosti veza između EU-a i Indonezije i očekuje da će se sporazumom otvoriti novo razdoblje u bilateralnim odnosima, koje se temelji na zajedničkim načelima kao što su demokracija, vladavina prava i ljudska prava, jednakost, međusobno poštovanje i uzajamna korist; (b) naglašava da Indonezija nakon 33-godišnje autoritarne vojne vladavine u posljednjih 15 godina prolazi kroz demokratsku, političku, društvenu i gospodarsku transformaciju; napominje da Indonezija prolazi kroz ubrzanu urbanizaciju, ima rastuću srednju klasu (koja broji više od 70 milijuna osoba), obilne prirodne resurse, najveće gospodarstvo u jugoistočnoj Aziji (BDP je u zadnje dvije godine rastao za više od 6 %), a više od polovice svjetske trgovine prolazi njezinim sjevernim morskim granicama te je ona sve prisutnija na diplomatskom polju u regionalnim i svjetskim forumima, kao što su UN, WTO IOC (Povjerenstvo za Indijski ocean), G20 te ASEAN, čiji je Indonezija osnivač i najveći član te prepoznaje važnu ulogu Indonezije u široj regiji; (c) pohvaljuje napredak koji je Indonezija postigla u razvijanju demokratskog upravljanja i obvezi koju je prema demokraciji pokazalo njezino pluralističko društvo, što je vidljivo u slobodnim i poštenim izborima, slobodi medija, aktivizmu civilnog društva, gospodarskoj otpornosti i smanjenju siromaštva, obrazovanju te drugim pokazateljima milenijskih razvojnih ciljeva, u građenju dobrih odnosa sa susjedima i u zalaganju za demokraciju i ljudska prava; napominje međutim da postoje ozbiljni izazovi za vladavinu prava i zaštitu ljudskih prava, prije svega u vezi s osiguravanjem pozivanja na odgovornost kršitelja ljudskih prava, što uključuje i vojsku, te kršitelja manjinskih prava, kao što su prava pripadnika vjerskih, etničkih i rodnih skupina te skupine LGBTI, kao i izazovi povezani s borbom protiv korupcije; ističe da se ti izazovi mogu rješavati u sklopu međunarodne suradnje, prije svega u okviru SPS-a; (d) ističe brzo rastuće veze između EU-a i Indonezije u trgovini i drugim gospodarskim područjima imajući u vidu poslovne mogućnosti koje pruža gospodarstvo koje privlači sve veće razine inozemnog i domaćeg ulaganja; predlaže da bi se bolja infrastruktura i povezanost te regulatorni okvir trebali postići putem suradnje u okviru odredbi SPS-a povezanih s trgovinom i ulaganjima, oporezivanjem i carinama, dijalogom o gospodarskoj politici, okolišem, industrijskom politikom i MSP-ima te prometom kako bi se oslobodio puni gospodarski potencijal Indonezije i promicao održivi rast, stvaranje radnih mjesta i smanjenje siromaštva, i u državama članicama EU-a i u Indoneziji; (e) naglašava da je cilj SPS-a daljnje jačanje odnosa između EU-a i Indonezije, uz već postojeće mehanizme suradnje i radi suradnje u rješavanju globalnih izazova, na temelju zajedničkih načela jednakosti, međusobnog poštovanja, međusobne koristi, demokracije, aktivnog sudjelovanja civilnog društva, vladavine prava, dobrog upravljanja i ljudskih prava, pomoću razvoja političke i gospodarske suradnje u pitanjima trgovine, ulaganja, industrijske politike i MSP-a, okoliša, klimatskih promjena, energije, znanosti i tehnologije, prava intelektualnog vlasništva, turizma, obrazovanja i kulture te migracije, kao i borbe protiv pranja novca i financiranja terorizma, krijumčarenja droge, korupcije, organiziranog kriminala i trgovanja ljudima; (f) vjeruje da bi se odnos između Indonezije i EU-a trebao prepoznati kao strateški te da bi se trebali održavati redoviti sastanci na vrhu u cilju pregleda bilateralnih i globalnih razvoja događaja; preporučuje da se posjeti Indoneziji na visokoj razini održavaju redovito, prije svega posjeti predsjednika Europske komisije, visokog predstavnika/potpredsjednika Komisije i zastupnika Europskog parlamenta te da bi izdavanje viza i pristup međunarodnih organizacija civilnog društva trebalo zajednički olakšati na takav način da se omogući intenziviranje međuljudskih kontakata i razmjena organizacija civilnog društva; pozdravlja u tom smislu uspostavu zajedničkog odbora, u skladu s člankom 41. SPS-a, koji bi se trebao sastajati najmanje svake dvije godine naizmjence u Indoneziji i Bruxellesu; (g) potiče EU i Indoneziju da u potpunosti iskoriste SPS kako bi postigli dugoročne geostrateške koristi u suočavanju s globalnim sigurnosnim izazovima na bilateralnim, regionalnim i svjetskim multilateralnim forumima, kao što su borba protiv klimatskih promjena i širenja OMU-a, borba protiv terorizma, korupcije, organiziranog kriminaliteta, krijumčarenja droge, pranja novca i financiranja terorista, suradnja na području zaštite podataka, te nastavak suradnje na drugim područjima koja nisu izričito obuhvaćena SPS-om, kao što su pripravnost i odgovor na katastrofe, rješavanje sukoba, malo i lako oružje i sigurnost na moru, uključujući piratstvo; (h) pozdravlja činjenicu da je Indonezija 2005. ratificirala Međunarodni pakt o građanskim i političkim pravima te Međunarodni pakt o gospodarskim, socijalnim i kulturnim pravima, kao i nedavne ratifikacije raznih instrumenata Ujedinjenih naroda povezanih s radnicima migrantima, osobama s invaliditetom, djecom u oružanim sukobima i prodajom djece, dječjom prostitucijom i dječjom pornografijom; očekuje nužne institucionalne i pravne reforme kako bi se postigla usklađenost s tim instrumentima; (i) iznimno cijeni mirovni sporazum i gospodarski razvoj postignut u Acehu u posljednjih osam godina te se nada daljnjem napretku prema izdizanju pokrajine i njezinog stanovništva iz siromaštva; (j) pohvaljuje napore indonezijskih vlasti u suzbijanju korupcije, uključujući rad Komisije za iskorjenjivanje korupcije; no zabrinut je što je korupcija i dalje ozbiljan problem i velika zapreka razvoju, unatoč tome što je Indonezija 2006. ratificirala Konvenciju UN-a protiv korupcije te stoga traži daljnje mjere u okviru članka 35. SPS-a radi razmjene najboljih praksi u borbi protiv korupcije, uključujući i povrat imovine skrivene u državama članicama EU-a ili u bilo kojoj drugoj jurisdikciji, kao i u suzbijanju gospodarskog i financijskog kriminala; (k) potiče države članice EU-a da prošire međusobnu pravnu pomoć s Indonezijom u borbi protiv korupcije i da surađuju s Indonezijom u odbijanju davanja utočišta subjektima koji sudjeluju u korupcijskim radnjama i kršenju ljudskih prava; (l) primjećuje važnost indonezijskog Zakona br. 34/2004. i ministarske uredbe br. 22 iz 2009. u kojima se određuje da sva vojna poduzeća i gospodarske aktivnosti obvezno preuzima Vlada Indonezije; ističe ključni učinak pridržavanja tog zakona i te uredbe za demokratsku odgovornost u suzbijanju korupcije i zaštiti ljudskih prava; (m) pohvaljuje Indoneziju za ulogu koju je imala u vođenju procesa Foruma za ljudska prava iz Balija na regionalnoj razini; no zabrinut je zbog nedosljednosti zakona 8/1985 i novog Zakona o masovnim organizacijama 17/2013 (kojim se ukida Zakon o udruženjima 8/1985) o civilnim organizacijama („zakon Ormas”) koji, unatoč tome što je navodno namijenjen osiguravanju tolerancije i sprečavanju nasilja protiv društvenih skupina, ako se ne promijeni u skladu s međunarodnim standardima ljudskih prava, predstavlja rizik nametanja nepotrebnih i katkad teških upravnih, pravnih i financijskih ograničenja na aktivnosti nevladinih organizacija, čime se znatno smanjuju sposobnosti djelovanja civilnog društva u Indoneziji i ograničavaju slobode udruživanja, izražavanja i okupljanja te slobode mišljenja, savjesti i vjere; smatra u tom smislu da je godišnji dijalog između EU-a i Indonezije o ljudskim pravima odgovarajuća platforma za rješavanje takvih pitanja; (n) ističe da i nacionalna i inozemna poduzeća koja posluju u Indoneziji trebaju razvijati svoje aktivnosti u skladu s načelima društvene odgovornosti poduzeća; pozdravlja uredbu Vlade br. GR 47/2012 o društvenoj i ekološkoj odgovornosti društava s ograničenom odgovornošću, koja se općenito primjenjuje na indonezijska poduzeća i omogućava poticaje i sankcije; naglašava međutim potrebu za izgradnju kapaciteta radi provedbe Glavnih načela UN-a o poslovanju i ljudskim pravima; poziva EU da u okviru SPS-a pruži neophodnu tehničku pomoć i Indoneziju da razvije svoj nacionalni plan provedbe Glavnih načela UN-a; pohvaljuje Indoneziju za domaćinstvo međunarodnog sastanka pod vodstvom njezine Komisije za uklanjanje korupcije, zajedno s Programom Ujedinjenih naroda za razvoj i Uredom Ujedinjenih naroda za drogu i kriminal, na temu načela za agencije za borbu protiv korupcije, koji je održan u studenom 2012.; (o) sa žaljenjem primjećuje da je sve jači naglasak na islamska učenja u javnom obrazovanju kojim se ugrožava vjerski, etnički i kulturni pluralizam i raznolikost, koji su ugrađeni u moto Indonezije „Bhineka Tunggal Ika” („Zajedništvo u raznolikosti”), te raširena percepcija manjka političke odlučnosti vlasti pri rješavanju problema vjerskog ekstremizma, viđeni kao doprinos porastu sektaškog nasilja i diskriminacije osoba koje pripadaju vjerskim i etničkim manjinama; i dalje je zabrinut zbog činova diskriminacije, uznemiravanja ili nasilja počinjenima nad osobama koje pripadaju etničkim manjinama, ženama i pripadnicima skupine LGBTI, a koji se ponekad odvijaju u okviru različitih pravila i uredbi koje se odnose na pornografiju, svetogrđe ili aktivnosti vjerskih manjina; (p) izražava zabrinutost zbog nasilja koje se vrši nad vjerskim manjinama, a koje se odražava u napadima na ahmedije i šijite i u zatvaranjima crkava u nekim dijelovima države, te zbog diskriminacijskih uredbi i državnih praksi prema osobama koje ne pripadaju ni jednoj od šest priznatih religija u smislu prijavljivanja brakova i rođenja ili izdavanja osobnih iskaznica; snažno potiče indonezijske vlasti da osiguraju praktičnu primjenu vjerskih sloboda predviđenih Ustavom te da nastave promicati vjersku toleranciju; u tom smislu smatra da je godišnji dijalog između EU-a i Indonezije o ljudskim pravima, kao i članak 39. SPS-a o modernizaciji države i javne uprave, odgovarajuća platforma za rješavanje tih pitanja; (q) podsjeća da je ukidanje smrtne kazne ključni cilj politike Unije o ljudskim pravima; poziva indonezijske vlasti da razmotre ukidanje smrtne kazne ili barem proglašavanje moratorija na njezinu primjenu; smatra u tom smislu da je godišnji dijalog između EU-a i Indonezije o ljudskim pravima odgovarajuća platforma za rješavanje takvih pitanja; k tomu snažno potiče EU da u bližoj suradnji s indonezijskim civilnim društvom promiče ljudska prava, vladavinu prava i borbu protiv korupcije te da se zalaže za ukidanje smrtne kazne; (r) i dalje je ozbiljno zabrinut zbog mučenja i drugih kršenja ljudskih prava nad civilnim stanovništvom Papue i Zapadne Papue, gdje je prema procjenama u posljednjih 50 godina ubijeno više od stotinu tisuća ljudi; pozdravlja nedavnu najavu guvernera Papue da će se Papua prvi put nakon mnogo godina otvoriti stranim novinarima i nevladinim organizacijama; poziva EU da pruži pomoć indonezijskim vlastima, kao što je prethodno učinjeno u slučaju Aceha, u razvoju sveobuhvatnog pristupa za poboljšanje stanja u Papui; i dalje je zabrinut zbog sukoba između sigurnosnih snaga i skupina koje se zalažu za neovisnost, te zbog uznemirujućih izvještaja o kršenju ljudskih prava koja se pripisuju sigurnosnim snagama, te zbog izostanka napretka u obrazovanju, zdravstvu i mogućnostima zapošljavanja te mogućnostima korištenja slobode izražavanja i okupljanja, što je ključno za Papuance, uz zaštitu okoliša, prirodnih resursa i njihova kulturnog identiteta; potiče indonezijske vlasti da daju slobodan pristup nezavisnim promatračima EU-a u to područje; (s) pohvaljuje indonezijsku vladu za napore u omogućavanju UNHCR-u da djeluje u zemlji i da pomaže u postupanju s tražiteljima azila i izbjeglicama; primjećuje važnost javnog političkog diskursa radi širenja potpore društva tražiteljima azila i izbjeglicama; k tomu predlaže Indoneziji i EU-u da u potpunosti provode članak 34. SPS-a radi suradnje na migracijskim pitanjima, uključujući legalnu i nelegalnu migraciju, krijumčarenje i trgovanje ljudima; (t) snažno potiče EU i Indoneziju da blisko surađuju u okviru članka 4. SPS-a o pravnoj suradnji kako bi Indonezija dovršila ratifikaciju Konvencije UN-a o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida iz 1948. te Rimskog statuta o Međunarodnom kaznenom sudu; (u) pozdravlja nastavak dijaloga o ljudskim pravima između EU-a i Indonezije, koji je uspostavljen 2010., te potiče veće sudjelovanje i doprinos civilnog društva u tom dijalogu i u provedbi nacionalnog plana za djelovanje na području ljudskih prava; (v) pozdravlja uredbe iz 2006., 2008. i 2010. kojima se zabranjuje genitalno sakaćenje žena; prepoznaje napore indonezijskih vlasti, uključujući ratifikaciju Konvencije o uklanjanju svih oblika diskriminacije protiv žena, Konvencije UN-a o pravima djeteta, kao i rad nacionalne komisije za nasilje nad ženama (Komnas Perempuan) te lokalnog civilnog društva u širenju informacija o opasnostima genitalnog sakaćenja žena; primjećuje da se, unatoč tim naporima i donošenju rezolucije UN-a o zabrani genitalnog sakaćenja žena, ta tradicija i dalje prakticira u nekim dijelovima Indonezije; preporučuje u tom smislu da EU i Indonezija blisko surađuju u okviru članka 31. SPS-a o zdravlju i da se posluže dijalogom o ljudskim pravima radi razmjene najboljih praksi u cilju iskorjenjivanja genitalnog sakaćenja i smanjivanja zdravstvenih rizika za mlade djevojke i žene koje takvi postupci donose; poziva Indoneziju da podvostruči napore u uklanjanju ovog ozbiljnog oblika nasilja na temelju spola nad djevojčicama i ženama, koje je ujedno i teško kršenje njihovih ljudskih prava; (w) pohvaljuje napredak Indonezije u svojem nacionalnom planu uklanjanja najgorih oblika dječjeg rada i u svojem pravnom okviru za suzbijanje iskorištavanja djece; (x) prepoznaje važnu ulogu radničkih pokreta u dijalozima i pregovorima s vladom i drugim zainteresiranim stranama radi promicanja radnih uvjeta i prava socijalne zaštite u Indoneziji; preporučuje da bi se željena suradnja u okviru odredbi SPS-a o zaštiti ljudskih prava i nediskriminaciji trebala baviti pitanjima povezanima s jednakošću spolova na radnom mjestu i rješavanjem razlike u plaćama na temelju spola; posebno naglašava važnost posebnih radnji radi osiguravanja sveobuhvatnog provođenja međunarodnih temeljnih standarda o radu s obzirom na to da se radnice još uvijek iskorištava i diskriminira pretjeranim radom, premalim plaćama i zlostavljanjima od uprave; (y) naglašava da se izvoz iz EU-a u Indoneziju udvostručio u posljednjih šest godina dosegavši vrijednost od 9,6 milijardi EUR u 2012.; primjećuje da je bilateralna trgovina iznosila samo 25 milijardi EUR, što Indoneziju čini 29. trgovinskim partnerom EU-a u svijetu i tek četvrtim u regiji, iako Indonezija predstavlja 40 % BDP-a i stanovništva ASEAN-a; napominje međutim da se ulaganje EU-a u Indoneziju snažno razvija, te je drugo po redu nakon Singapura u smislu izravnog ulaganja te da je 1 000 poduzeća iz EU-a uložilo više od 1 000 milijardi EUR i zaposlilo 1,1 milijun Indonežana; (z) poziva EU i Indoneziju da razmotre početak pregovora o sporazumu o slobodnoj trgovini, uz suradnju na koju se poziva u okviru SPS-a, radi postupnog uklanjanja velikih trgovinskih ograničenja, uključujući jačanje konzultacija o poštovanju pravila WTO-a, promicanje korištenja međunarodnih standarda o tehničkim ograničenjima u trgovini, poboljšanje zaštite prava intelektualnog vlasništva, povećanje transparentnosti trgovinskih uredbi, razvoj carinske suradnje i promicanje nediskriminirajućeg investicijskog režima, čime bi se povećala trgovina robom, ulaganja, usluge i javna nabava; (aa) pohvaljuje Indoneziju za napore u partnerskom radu s EU-om radi uklanjanja trgovine ilegalnim drvom i drvnim proizvodima; primjećuje potpisivanje dobrovoljnog partnerskog sporazuma o provedbi zakona, upravljanju i trgovini u području šumarstva (FLEGT – VPA) između EU-a i Indonezije u rujnu 2013.; primjećuje da je izvoz drvnih proizvoda Indonezije u EU u prvom tromjesečju 2013. porastao za 114 %; sa zadovoljstvom očekuje izdavanje dozvola FLEGT, koje potvrđuju legalnost drva i drvnih proizvoda, za uvoz drva i drvnih proizvoda Indonezije u EU nakon što obje strane procijene da je indonezijski sustav osiguravanja legalnosti drva (TLAS) dovoljno snažan; te očekuje da će se redovitim zajedničkim procjenama istraživati sposobnost relevantnih aktera za provedbu FLEGT-VPA; (ab) prepoznaje ključnu ulogu Indonezije i EU-a u borbi protiv klimatskih promjena zbog njihove geopolitičke i gospodarske važnosti, veličine teritorija i broja stanovnika te pozdravlja sve veću ulogu Indonezije u međunarodnim pregovorima na temu klimatskih promjena; hvali ambiciozan plan Indonezije, najavljen 2009., o smanjenju rasta emisija te njezin poziv za međunarodnu potporu kako bi se postigla još veća smanjenja u toj zemlji; primjećuje da su krčenje šuma i promjena u korištenju zemljišta glavni uzročnici emisija stakleničkih plinova u Indoneziji, ali će rastući energetski sektor preuzeti tu ulogu šumarstva do 2027. godine; stoga poziva strane SPS-a da odmah uspostave institucionalizirani mehanizam bilateralne suradnje sukladno članku 23. SPS-a o energiji, koji bi mogao biti izgrađen na primjeru Jedinice za klimatske promjene Ujedinjene Kraljevine (UKCCU) u Indoneziji uspostavljene 2011., kako bi se diversificirala opskrba energijom razvojem novih i obnovljivih oblika energije i njihova infrastruktura prijenosa radi povezivanja obnovljive energije s centrima potražnje i radi postizanja racionalne upotrebe energije kako bi se suzbile klimatske promjene i promicao održivi rast; (ac) izražava ozbiljnu zabrinutost zbog učinaka rastuće potražnje za palminim uljem na krčenje šuma u Indoneziji, koja je najveći svjetski proizvođač i potrošač palminog ulja; pozdravlja moratorij na krčenje novih šuma koji je vlada uvela 2011., ali traži da se poduzmu mjere za zatvaranje raznih rupa u zakonu koje su dosad uvelike smanjile njegov učinak; (ad) pozdravlja sporazum o zračnom prometu između EU-a i Indonezije iz 2011., u kojem se uklanjaju nacionalna ograničenja u bilateralnim zračnim uslugama te se ostvaruje korak naprijed u jačanju svekolike suradnje između EU-a i Indonezije; preporučuje poduzimanje daljnjih koraka u okviru članka 34. SPS-a o prometu, posebno uspostavu bliskog dijaloga na području pomorskog i kopnenog prometa radi jačanja infrastrukture u indonezijskom arhipelagu te radi potpune provedbe međunarodnih standarda sigurnosti prometa i sprečavanja onečišćenja uzrokovanih prometom; (ae) izražava uznemirenost zbog stalnog ponavljanja šumskih požara za koje se uglavnom okrivljuju plantaže palminog ulja, poduzeća za sječu i poljoprivrednici koji na taj način krče zemlju za sađenje, ali se time prouzročuje dodatno globalno zatopljivanje, zbog čega se Indonezija ubraja među zemlje s najvećom emisijom stakleničkih plinova; pozdravlja obećanje indonezijske vlade da ratificira sporazum ASEAN-a o prekograničnoj izmaglici do početka sljedeće godine i potiče vlasti da hitno poduzmu učinkovitije preventivne mjere; (af) primjećuje da je turizam jedan od vodećih sektora indonezijskog gospodarstva; naglašava u tom smislu da članak 17. SPS-a daje odličnu mogućnost razmjene informacija i uspostavu najboljih praksi za maksimalno iskorištavanje indonezijskog potencijala prirodnog i kulturnog nasljeđa i ublažavanje negativnog učinka, kao što je onečišćenje ili oštećivanje morskog ekosustava, kako bi se razvili modeli održivog turizma i povećao pozitivan doprinos turizma poštujući interese lokalnih zajednica; (ag) primjećuje da su međuljudske razmjene između Indonezije i EU-a provođene preko programa Erasmus Mundus II, u sklopu kojeg je dodijeljeno 200 stipendija u razdoblju između 2008. i 2010.; potvrđuje da Europska komisija predviđa da će radionice i seminari povećati razumijevanje i znanja indonezijskih MSP-a o međunarodnim standardima i kvalitativnim uvjetima; traži međutim daljnje povećanje razmjena studenata i akademskog osoblja i uspostavu redovitih programa osposobljavanja u okviru članka 25. SPS-a o kulturi i obrazovanju, te razmjenu najboljih praksi i znanja na području turizma, poduzetništva i jezika; osim toga u tom smislu poziva Indoneziju i EU da razmotre otvaranje pregovora o mjerama pojednostavnjenja viznog režima kako bi se olakšale međuljudske razmjene; (ah) napominje da je EU između 2007. i 2013. Indoneziji pružio otprilike 400 milijuna EUR razvojne pomoći; prepoznaje da Indonezija od 2014. više neće moći sudjelovati u višegodišnjim indikativnim programima nakon što je ostvarila status zemlje nižeg srednjeg prihoda, ali će se i dalje moći koristiti Općim sustavom povlastica EU-a; potiče stoga Indoneziju da nastavi provoditi politike koje su imale prioritet i prethodno primale sredstva iz višegodišnjih indikativnih programa, kao što su obrazovanje, trgovina i ulaganja, provođenje zakona i pravosuđe, opća izgradnja kapaciteta i klimatske promjene; smatra da će bilateralna suradnja u okviru SPS-a uz financiranje Europske investicijske banke, kao i svi budući sporazumi o gospodarskom partnerstvu, imati važnu ulogu u ostvarivanju tih prioriteta u Indoneziji; (ai) predlaže da Indonezija i EU utvrde područja suradnje u okviru odredbi SPS-a kako bi se bolje provodio veliki gospodarski plan Indonezije (MP3EI) i bolje upravljalo njime, razmjenom znanja i najbolje prakse za javno-privatna partnerstva i, kao dio obveza Indonezije i nekih država članica EU-a u sklopu G20, blisko surađivalo u suzbijanju prijenosa dobiti i izbjegavanja poreza te na uspostavi automatske razmjene poreznih informacija; (aj) potiče EU da u okviru SPS-a podrži napore Indonezije u modernizaciji javne uprave, prije svega u izgradnji kapaciteta za izradu i provedbu politika te u jačanju institucija pravosuđa i provođenja zakona; (ak) poziva na suradnju EU-a i Indonezije u provedbi Konvencije o međunarodnoj trgovini ugroženim vrstama divlje faune i flore (CITES) i na održivo očuvanje i upravljanje prirodnim resursima i biološkom raznolikosti, prije svega šumskim, morskim i ribolovnim resursima; izražava zabrinutost zbog povećanja krčenja šuma u privatnom sektoru za plantaže palminog ulja i gume na štetu monokultura; (al) pozdravlja činjenicu da je Indonezija ratificirala Konvenciju Ujedinjenih naroda o pravu mora te poziva EU da pruži pomoć u institucionalnim i drugim reformama potrebnima za usklađivanje s tom konvencijom i za jačanje pomorske sigurnosti u regiji; (am) pozdravlja SPS koji je dokaz rastuće važnosti veza između EU-a i Indonezije i otvara novo razdoblje u bilateralnim odnosima jačanjem političke, gospodarske i sektorske suradnje u širokom rasponu područja politika, pojednostavnjenjem tokova trgovine i ulaganja i međuljudskih razmjena, pa i u kontekstu inicijativa EU-a i ASEAN-a, te jačanjem suradnje između Indonezije i EU-a u odgovaranju na globalne izazove, uz već postojeću suradnju u kontekstu drugih međunarodnih organizacija u kojima i EU i Indonezija imaju sve važniju ulogu; naglašava da bilateralna i multilateralna suradnja može potaknuti rješavanje sukoba na regionalnoj i globalnoj razini te poboljšati učinkovitost u povratu imovine i borbi protiv terorizma, piratstva, pranja novca i poreznih oaza; stoga pozdravlja činjenicu da su sve države članice ratificirale SPS, koji je potpisan davne 2009. godine;