Komisija je u 2014. poduzela mjere kako bi osigurala da se sredstva EU-a troše u skladu s načelom dobrog financijskog upravljanja i da su financijski interesi EU-a primjereno zaštićeni. U područjima kohezijske politike i ruralnog razvoja donesene su 193 odluke o prekidu plaćanja (u vrijednosti od više od 7,7 milijardi EUR). Od toga ih krajem 2014. 145 nije bilo zaključeno (u vrijednosti od otprilike 4,8 milijardi EUR prekinutih plaćanja). Uz to, Komisija je donijela šesnaest novih odluka o obustavi.

Povećali su se i povezani iznosi i broj nepravilnosti koje nisu prijavljene kao prijevare. To povećanje posljedica je postupne provedbe raznih programa potrošnje i jačih kontrolnih sustava europskih institucija i nacionalnih revizorskih službi.

Komisija i dalje podupire napore država članica u cilju sprječavanja prijevara. S obzirom na to da države članice upravljaju s otprilike 80 % proračuna EU-a, za Komisiju je iznimno važno da im nastavi pomagati da razviju vlastite nacionalne strategije za borbu protiv prijevara. Službe za usklađivanje borbe protiv prijevara (AFCOS) svake države članice mogle bi imati važnu ulogu u tom pogledu.

U ovom su izvješću opisane mjere poduzete na razini EU-a u 2014., a ono sadržava i sažetak i vrednovanje djelovanja koja su države članice provele u borbi protiv prijevara. Ono uključuje i analizu glavnih postignuća nacionalnih i europskih tijela u pogledu otkrivanja i prijavljivanja slučajeva prijevara i nepravilnosti u vezi s rashodima i prihodima EU-a. U izvješću se posebno ističu načini na koje se odredbe za prijavljivanje nepravilnosti primjenjuju u svakoj pojedinoj državi članici, s obzirom na to da su informacije na kojima se temelji analitički dio ovog izvješća dobivene takvim prijavljivanjem.

Komisija je 18. lipnja 2014. donijela prijedlog kojim se djelomično revidira Financijska uredba kako bi se uskladila s revidiranom Direktivom o javnoj nabavi. Glavni cilj prijedloga je jačanje zaštite financijskih interesa Unije uspostavom sustava kojim bi upravljala Komisija, a kojim bi se olakšali rano otkrivanje rizika ugrožavanja financijskih interesa Unije i isključenje gospodarskog subjekta kako on više ne bi mogao primati sredstva EU-a i/ili nametanje novčane kazne takvom gospodarskom subjektu.

Strategije za borbu protiv prijevara na razini Komisije proširene su na agencije EU-a u 2014. Osim toga, na razini skupine stručnjaka Savjetodavnog odbora za koordinaciju sprječavanja prijevara izrađena su dva dokumenta sa smjernicama. Cilj je jednog od ta dva dokumenta pomoći državama članicama pri uspostavi nacionalnih strategija za borbu protiv prijevara. Do sada je pet država članica razradilo takve strategije. U drugom dokumentu definira se uloga revizora u području sprječavanja i otkrivanja prijevara. Oba dokumenta izrađena su u bliskoj suradnji sa stručnjacima iz država članica.

Komisija je potvrdila da se načini na koje države članice pristupaju otkrivanju prijevara i kaznenom progonu razlikuju. No, proteklih godina Komisija je posvetila vrijeme i sredstva kako bi se o prijevarama podigla svijest svih stranaka koje sudjeluju u postupku otkrivanja i sprječavanja prijevara koje utječu na proračun EU-a.

Četiri države članice od kojih je u izvješću iz 2013. izričito zatraženo da uspostave AFCOS to su učinile u 2014. Svim tim AFCOS-ima dane su ovlasti za usklađivanje, a jednom AFCOS-u dane su ovlasti za usklađivanje i provedbu istraga. Do kraja 2014. sve su države članice imale AFCOS.

Šesnaest država članica u nacionalnom zakonodavstvu izričito upućuje na prijevare povezane s proračunom EU-a, a dvanaest država članica navodi da njihovo nacionalno zakonodavstvo sadržava opće definicije takvog ponašanja, no bez posebnog upućivanja na „žrtvu”.

Razlikuju se i trend povezan s prihodima (malo povećanje u broju, ali znatno povećanje u iznosu u 2014.) i trend povezan s rashodima (za koji se čini da su fluktuacije povezane s napredovanjem ciklusa višegodišnjeg programiranja i iz kojeg se vidi je došlo do malog smanjenja u broju slučajeva nakon dvije godine povećanja).

U dijagramu 1. prikazani su ukupni trendovi tijekom posljednjih pet godina, s naglaskom na smanjenju broja prijavljenih slučajeva i iznosa. Međutim, treba napomenuti da je nakon znatnog pada između 2010. i 2011. u narednim godinama uočen rastući trend u pogledu broja otkrivenih i prijavljenih nepravilnosti koje se smatraju prijevarom, a povezani iznosi uvelike su se mijenjali. Isto tako treba napomenuti da se iz odstupanja u brojevima slučajeva može zaključiti više nego iz odstupanja u predmetnim iznosima s obzirom na to da se povezani iznosi uvelike mijenjaju svake godine jer na njih mogu utjecati pojedini slučajevi u kojima je riječ o velikim iznosima.

U pogledu niske razine prijavljivanja nepravilnosti, neke države članice imenovane u preporuci navele su da je to rezultat niskih razina prijevara u tim zemljama te mjera koje provode u cilju sprječavanja prijevara. U području kohezijske politike, Francuska i Mađarska opisale su svoje napore za poboljšanje niskih razina prijavljivanja, a Litva, Portugal i Finska opisali su svoje napore u području poljoprivrede.

U svrhu uspješnijeg otkrivanja uvoznih radnji koje se smatraju prijevarom, deset država članica poboljšalo je informacijske sustave koje upotrebljavaju carinske uprave, ili trenutačno provodi ažuriranje sustava, a šest država članica usredotočilo se na razvoj strateškog plana kontrole u tom području. Međutim, nekoliko država članica izvijestilo je da nije došlo do promjena.

Otkrivanje se i dalje razlikuje među državama članicama, no razlike su manje. U 2014. samo dvije države članice, Austrija i Luksemburg, nisu svrstale niti jednu svoju nepravilnost kao prijevaru. Hrvatska, Malta i Finska prijavile su vrlo mali broj nepravilnosti koje se smatraju prijevarom (manje od tri za sve dijelove proračuna koji se odnose na rashode), a devet država članica prijavilo je vrlo malo slučajeva 2013. Države članice u kojima je otkriven i prijavljen najveći broj nepravilnosti koje se smatraju prijevarom su Mađarska, Poljska, Rumunjska, Njemačka i Italija (između 65 i 208). U pogledu predmetnih iznosa, najveći iznosi prijavljeni su u Poljskoj, Češkoj, Rumunjskoj, Mađarskoj i Grčkoj (između 8,5 i 210 milijuna EUR). Te razlike nastaju zbog nekoliko čimbenika i odražavaju različite pristupe među državama članicama i različitim upravama u istoj državi članici.

Drugu godinu zaredom najveći udio nepravilnosti koje su prijavljene kao prijevara (55 %) otkriven je u poljoprivrednom sektoru. No, kao i prethodnih godina, najveći dio povezanih novčanih iznosa (64 %) odnosi se na kohezijsku politiku.

U slučaju rashoda EU-a došlo je do malog smanjenja od 4 % u broju prijavljenih nepravilnosti u odnosu na 2013. Smanjenje se očituje u svim dijelovima proračuna, osim u slučaju izravnih rashoda. Međutim, treba istaknuti neke znatne razlike među dijelovima proračuna: u slučaju prirodnih resursa, potpore tržištu, izravnih plaćanja i ribarstva uočeno je znatno smanjenje, no u području ruralnog razvoja uočeno je povećanje od 82 % (vidjeti stavak 2.2.2.1.). Smanjenja su vidljiva i u području kohezijske (–5 %) i pretpristupne (–26 %) politike. Kako je prethodno objašnjeno, iz fluktuacija u predmetnim iznosima obično se može manje zaključiti. Međutim, predmetni iznosi povećali su se u odnosu na 2013., osim u slučaju poljoprivrede (–10 %) i pretpristupnih (–7 %) fondova.

No, u pogledu financijskih iznosa, najznačajniji rezultati postignuti su kaznenim istragama i istragama u okviru borbe protiv prijevara (66 %).

Većina nepravilnosti koje se smatraju prijevarom (64 %) otkrivena je s pomoću sustava kontrole predviđenog zakonodavstvom EU-a. Time se nastavlja trend iz 2012., ali to predstavlja veliku promjenu u odnosu na prethodno programsko razdoblje (2000. – 2006.) kada su nepravilnosti koje se smatraju prijevarom bile gotovo isključivo otkrivene tijekom kaznenih istraga ili istraga u okviru borbe protiv prijevara.

Drugu godinu zaredom kohezijska politika nije područje rashoda u proračunu s najvećim brojem nepravilnosti prijavljenih kao prijevare. No, povezani iznosi u tom području predstavljali su najveći udio u ukupnom iznosu.

U glavnim dijelovima rashoda proračuna EU-a došlo je do povećanja broja nepravilnosti koje nisu prijavljene kao prijevare (poljoprivredna i kohezijska politika). Broj nepravilnosti u vezi s pretpristupnim i izravnim rashodima smanjio se.

Konkretno govoreći, povrede kojima se slijedi poseban obrazac te koje imaju znatan financijski učinak otkrivene su u Ujedinjenoj Kraljevini. To je utjecalo na ukupan utvrđeni iznos za sve države članice i može se smatrati rezultatom rada Komisije u području određivanja carinske vrijednosti.

U skladu s računovodstvenim sustavom na temelju nastanka poslovnog događaja (ABAC), u 2014. 83 povrata klasificirana su kao nepravilnosti prijavljene kao prijevara (tj. slučajevi s oznakom „prijavljeno OLAF-u”). Iznosili su 4,67 milijuna EUR – gotovo četiri puta više nego u prethodnoj godini. To je posljedica velikog broja istraga koje je OLAF zaključio.

U 2014. broj korektivnih mjera koje je donijela Komisija u odnosu na države članice i korisnike povećao se u usporedbi s prethodnom godinom (za 38 %), a broj provedenih se smanjio (za 11 %), uglavnom u području kohezijske politike (za 25 %), posebno u odnosu na ESF (gdje je došlo do smanjenja od 67 %, vidjeti tablicu 5.).

Tablica 5.: Financijski ispravci i povrati prema dijelu proračuna, 2013. – 2014.

5.3.Povrat koji se odnosi na prihod od vlastitih sredstava

Veći dio ukupnog iznosa tradicionalnih vlastitih sredstava utvrđenog u 2014. prikupljen je bez poteškoća. Države članice obavezne su osigurati povrat neplaćenih iznosa tradicionalnih vlastitih sredstava i unijeti ih u bazu podataka OWNRES. U 2014. iznos za povrat za sve nepravilnosti, tj. one koje su prijavljene kao prijevara i one koje nisu prijavljene kao prijevara, a koje su povezane s tradicionalnim vlastitim sredstvima od više od 10 000 EUR, bio je 958 milijuna EUR. Od toga iznosa, države članice su već osigurale povrat 229 milijuna EUR za slučajeve otkrivene u 2014., čime je za 2014. postignuta stopa povrata od 24 %. To je početna točka u postupku povrata. Analizom je otkriveno da složeni slučajevi, slučajevi prijevare ili slučajevi sa znatnim financijskim učinkom često zahtijevaju dugotrajne postupke povrata, uglavnom zbog povezanih administrativnih i sudskih postupaka.

Osim toga, države članice nastavile su s aktivnostima povrata za slučajeve koji su otkriveni i prijavljeni prethodnih godina. U 2014. države članice su osigurale povrat kombiniranog ukupnog iznosa od otprilike 204 milijuna EUR za slučajeve nepravilnosti otkrivene u razdoblju između 1989. i 2013.

Ukupna povijesna stopa povrata (1989. – 2011.) iznosi 80 % ako se pri izračunu uzmu u obzir samo zaključeni predmeti za koje su države članice okončale nastojanja za osiguravanje povrata.

Aktivnosti država članica za povrat tradicionalnih vlastitih sredstava prate se inspekcijama.

6.ZAKLJUČCI I PREPORUKE

U 2014. uspostavljen je novi regulatorni okvir za program potrošnje za razdoblje 2014. – 2020., s posebnim naglaskom na mjerama za borbu protiv prijevara. Novi regulatorni okvir uspostavljen je istodobno s uspostavom nove Komisije koja je dala novi zamah borbi protiv prijevara.

6.1.Bolja koordinacija i suradnja: novi zamah u borbi protiv prijevara

6.1.1.Ojačane pravne i administrativne strukture za bolju suradnju

Važni koraci poduzeti su u 2014. u cilju poboljšanja nastojanja Komisije i država članica da zaštite financijske interese EU-a.

Komisija je u 2014. uspješno provela prioritetne mjere svoje višegodišnje strategije za borbu protiv prijevara (CAFS). Iako je razvoj strategija za borbu protiv prijevara na razini službi i agencija Komisije u srži višegodišnje strategije za borbu protiv prijevara, Komisija se sve više usredotočuje na načine potpore državama članicama pri razvijanju njihovih vlastitih strategija za borbu protiv prijevara.

Uredbom (EU) br. 883/2013 predviđa se, među ostalim, poboljšanje suradnje s državama članicama imenovanjem AFCOS-a.

Krajem 2014. sve su države članice imenovale svoje AFCOS-e. Nadležnosti AFCOS-a razlikuju se ovisno o državi članici. Sve države članice povjerile su svojim AFCOS-ima koordinacijske zadatke, iako u različitoj mjeri. Samo nekoliko država članica ovlastilo je svoje AFCOS-e da djeluju kao istražna tijela.

Strukturirana koordinacija među tijelima za borbu protiv prijevara i nacionalnim tijelima pokazala se kao najbolja praksa koja bi se trebala provoditi u svim državama članicama.