Suradnja na razvoju održivih prehrambenih sustava vrlo je važna. Konsolidacija mjera za prilagodbu i ublažavanje u sektoru poljoprivrede trebala bi i dalje biti od ključne važnosti.

Mehanizam Unije za civilnu zaštitu i Koordinacijski centar za odgovor na hitne situacije mogu dopuniti nastojanja LAC-a za pružanje pomoći u području smanjenja rizika od katastrofa, među ostalim unapređenjem provedbe Okvira iz Sendaija za smanjenje rizika od katastrofa 2015. – 2030.

Okoliš i biološka raznolikost. LAC je dom 40 % biljnih i životinjskih vrsta te se u njemu nalazi sedam od 25 svjetskih žarišta biološke raznolikosti. Ključne su poteškoće u području okoliša gubitak biološke raznolikosti, neodrživa eksploatacija, upravljanje prirodnim resursima i propadanje zemljišta, šuma, vode i obala, što značajno utječe na usluge ekosustava i dobrobit ranjivih skupina, poput autohtonih i lokalnih zajednica. Zbog globalne potražnje za sirovinama raste pritisak na prirodne resurse i dolazi do ekstremnog krčenja šuma i uništavanja okoliša, što negativno utječe na život ljudi i na razvoj. U okviru partnerstva trebalo bi se unaprijediti održivo upravljanje prirodnim resursima u objema regijama, uključujući upravljanje zemljištem, šumama i vodom te očuvanje ekosustava i održivih poljoprivrednih lanaca opskrbe. Trebala bi se unaprijediti i implementacija kratkoročnog akcijskog plana za obnovu ekosustavâ donesenog na temelju Konvencije o biološkoj raznolikosti (1992.), Strateškog plana za bioraznolikost 2011.–2020. i okvira za biološku raznolikost za razdoblje nakon 2020. te drugih međunarodnih obveza i multilateralnih sporazuma u području okoliša.

Borba protiv nejednakosti. Trajne nejednakosti otežavaju socijalnu koheziju i dovode do propuštanja prilika, nemogućnosti gospodarskog rasta, kriminala i nasilja te pada povjerenja u institucije, a naposljetku i do slabljenja demokracije i vladavine prava. Ginijev indeks pao je u Latinskoj Americi s 0,543 na 0,466 u razdoblju od 2002. do 2017., no njegovo se opadanje usporilo u posljednjih nekoliko godina. Broj osoba koje žive u siromaštvu 2017. je dosegao 184 milijuna (30,2 % stanovništva), a udio osoba koje žive u krajnjem siromaštvu nastavio je rasti (iznosio je 62 milijuna ili 10,2 %, što je najveći postotak od 2008.). U budućnosti bi zajednička predanost socijalnoj koheziji trebala dovesti do pojačanog dijaloga, a među ostalim i razmjene najboljih praksi u tom području.

Obje bi regije trebale poboljšati suradnju u području poštenih i učinkovitih poreznih sustava i socijalne zaštite jer su oni ključni instrumenti za poticanje uključivog gospodarskog rasta i borbu protiv nejednakosti. Temelj toga bila bi novonastala suradnja u području dobrog financijskog upravljanja, gdje je izražena predanost suzbijanju utaje i izbjegavanja plaćanja poreza. Kroz programe kao što je EuroSOCIAL obje bi strane mogle razmjenjivati svoja iskustva u području oporezivanja, politika preraspodjele i pružanja socijalnih usluga, kao što su inovativne mjere LAC-a u području digitalizacije postupka ispunjavanja poreznih obveza. Trebalo bi potaknuti biregionalni dijalog o socijalnoj koheziji. Obje bi regije trebale nastaviti suradnju kako bi osigurale buduću primjenu globalnih standarda, koji se stalno mijenjaju, u području transparentnosti i razmjene informacija, pravednog oporezivanja i minimalnih standarda za suzbijanje smanjenja porezne osnovice i prijenosa dobiti (BEPS).

Sigurnost građana i borba protiv organiziranog kriminala. Obje regije trebale bi ojačati biregionalni dijalog o sigurnosti građana kako bi se razmijenila iskustva i pronašle prilike za daljnju suradnju, među ostalim u području humanitarnih posljedica organiziranog kriminala. Ti bi se dijalozi mogli temeljiti na seminarima EU-a i Zajednice latinoameričkih i karipskih država (CELAC) o sigurnosti građana i programima pozitivne bilateralne i regionalne suradnje u području borbe protiv droga (npr. Program suradnje u području borbe protiv droge (COPOLAD), Program za suzbijanje kokainskog puta) i transnacionalnog organiziranog kriminala (npr. EL PAcCTO). Usto, s obzirom na opseg tog pitanja, trebalo bi pokrenuti praktičnu suradnju između tijela za izvršavanje zakonodavstva u obje regije te agencija kao što su EUROPOL, Agencija Europske unije za osposobljavanje u području izvršavanja zakonodavstva (CEPOL), Policijska zajednica Južne i Sjeverne Amerike (AMERIPOL) i Provedbena agencija za kriminal i sigurnost Karipske zajednice (CARICOM IMPACS). Trebalo bi i nastaviti suradnju na suzbijanju pokretača kriminaliteta, kao što su siromaštvo, socijalna isključenost i loše upravljanje prirodnim resursima.

Migracije i mobilnost. Ljudi su temelj snažnih veza između EU-a i LAC-a. Obje se regije istodobno suočavaju s pitanjima migracija i imale bi koristi od razmjene iskustava i dobrih praksi. Kriza u Venezueli dovela je do najvećeg kretanja osoba u novijoj povijesti Latinske Amerike – više od tri milijuna Venezuelaca živi u inozemstvu – što je povećalo tradicionalne migracijske tokove na kontinentu.

EU bi trebao nastojati produbiti dijalog i suradnju u području migracija i mobilnosti između dviju regija, posebice radi sprečavanja nezakonitih migracija, trgovanja ljudima, intenzivnijeg vraćanja i ponovnog prihvata, jačanja upravljanja granicama, sigurnosti dokumenata, integracije migranata u tržišta rada i društva te zaštite osoba kojima je potrebna pomoć. Trebalo bi osigurati biregionalnu suradnju u području multilateralnog upravljanja migracijama i mobilnošću koja bi se temeljila na stručnom znanju obiju regija, među ostalim u okviru Ujedinjenih naroda.

Otpornost institucija ključna je za dobro političko i ekonomsko upravljanje te osiguranje i poštovanje vladavine prava. Otpornost treba rješavati na više razina – na razini države, društva i zajednice. Lokalne uprave i civilno društvo često su podloga na kojoj se otpornost može ukorijeniti te potom nastaviti rasti na razini zajednice. EU bi trebao poboljšati dijalog o sektorskim politikama sa zemljama LAC-a na temelju najboljih praksi EU-a u području promicanja otpornosti.

Kulturna suradnja može biti sredstvo uz pomoć kojeg će zajednička kulturna raznolikost i bogata baština EU-a i LAC-a pridonijeti ljudskom razvoju i gospodarskom rastu. EU predlaže pristup kulturnoj politici koji se temelji na međuljudskim kontaktima, usmjeren na subjekte u području kulture i kojim se promiču partnerstva, zajedničke produkcije i razmjene, s fokusom na tri stupa: i. podržavanje kulture kao pokretača socijalnog i gospodarskog razvoja; ii. promicanje kulturnog i međukulturnog dijaloga za mirne odnose između zajednica i iii. jačanje suradnje u području kulturnog nasljeđa. To će i pomoći u iskorištavanju golemog potencijala obiju regija u kulturnoj i kreativnoj industriji, uključujući dizajn, digitalne usluge, modu, glazbu i audiovizualnu umjetnost.

Partnerstvo za otpornost: ·promicanje održivog upravljanja prirodnim resursima i ekosustavima te nastavak provedbe Strateškog plana za biološku raznolikost za razdoblje nakon 2020.; ·olakšavanje koordinacije i produbljivanje suradnje u području upravljanja katastrofama i civilne zaštite; ·jačanje dijaloga i suradnja u području socijalne kohezije, socijalne zaštite, dobrog upravljanja u području oporezivanja i financijske regulacije; ·intenzivnija suradnja u području sigurnosti i borbe protiv organiziranog kriminala jačanjem biregionalnog dijaloga o sigurnosti građana i suradnjom među tijelima za izvršavanje zakonodavstva; ·jačanje dijaloga i suradnje u području migracija i mobilnosti, među ostalim u okviru Ujedinjenih naroda; ·promicanje kulturne suradnje poticanjem programa razmjene utemeljene na osobnim kontaktima, međukulturnim dijalozima te davanjem potpore koprodukcijskim i partnerskim projektima u sektoru kulture i kreativnom sektoru.

2.4. Partnerstvo za učinkovito globalno upravljanje

Očuvanje, reformiranje i jačanje učinkovitog multilateralizma trebali bi ostati središnji ciljevi partnerstva EU-a i LAC-a. U tim dvjema regijama nalazi se otprilike trećina članica UN-a, znatan broj članica skupine G20 i dvije trećine članica OECD-a.

S ciljem pridonošenja učinkovitom globalnom upravljanju i daljnjem oblikovanju i unapređenju međunarodnog programa, EU i LAC mogli bi udružiti snage na multilateralnoj razini kako bi se postiglo sljedeće:

Jači multilateralni sustav. EU i LAC trebali bi nastaviti podržavati nastojanja Glavnog tajnika UN-a da se pokrene sveobuhvatna reforma sustava UN-a, među ostalim i Vijeća sigurnosti, i revitalizira Opća skupština i Gospodarsko i socijalno vijeće. Potpora Međunarodnom kaznenom sudu trebala bi ostati prioritet.

Pojačana suradnja u području mira i sigurnosti. Tradicija rješavanja sukoba među državama te dvije regije čini prirodnim partnerima u promicanju mirnog rješavanja sporova, a one mogu surađivati i na promicanju procesa posredovanja i pomirenja. EU bi trebao i dalje nastojati surađivati na provedbi mirovnog sporazuma u Kolumbiji.

Zemlje LAC-a imale su i vodeću ulogu u zaključivanju okvirnih sporazuma o sudjelovanju u operacijama zajedničke sigurnosne i obrambene politike EU-a (ZSOP) (Čile i Kolumbija) i pridonijele su nekima od njih (Brazil, Argentina i Dominikanska Republika).

Trebalo bi i pojačati suradnju u nizu pitanja povezanih sa sigurnošću, poput hibridnih prijetnji, kibersigurnosti, reforme sigurnosnog sektora, sigurnosti granica, trgovine ljudima, organiziranog kriminala i krijumčarenja oružja, kontrole malog i lakog oružja te borbe protiv radikalizacije i terorizma. Treba uložiti i daljnje napore u provedbu preporuka navedenih u zaključnom dokumentu s posebnog zasjedanja Opće skupštine UN-a o svjetskom problemu droga iz 2016.