Objava jedinstvenog dokumenta iz članka 94. stavka 1. točke (d) Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća te upućivanja na objavu specifikacije proizvoda za naziv u sektoru vina

(2021/C 58/18)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 98. Uredbe (EU) br. 1308/2013 Europskog parlamenta i Vijeća (1) u roku od dva mjeseca od datuma ove objave.

JEDINSTVENI DOKUMENT

„Willamette Valley”

PGI-US-02439

Datum zahtjeva: 17.10.2018.

1. Naziv koji je potrebno upisati u registar

Willamette Valley

2. Vrsta oznake zemljopisnog podrijetla

ZOZP

3. Kategorije proizvoda od grožđa i vina

1. Vino

5. Kvalitetno pjenušavo vino

4. Opis vina

Zaštićena oznaka zemljopisnog podrijetla „Willamette Valley” odnosi se na mirna vina (crno, ružičasto i bijelo) i na kvalitetna pjenušava vina.

Vina Willamette Valley obilježena su i određena sortom grožđa od koje se proizvode. Najveći dio proizvodnje vina na području Willamette Valley čine crna vina od sorte Pinot noir, bijela vina uglavnom od sorti Chardonnay, Pinot gris i Riesling te pjenušava vina od mješavine sorti Pinot noir i Chardonnay.

Kao vina srednje punoće koja potječu iz hladne klime, koja se u pravilu odlikuju izraženom kiselošću i odišu aromama kiselkastog, svježeg dozrelog voća i mineralnih tanina, vina područja Willamette Valley odlikuju se, ovisno o sorti, svojstvima u nastavku:

Mirna vina

Crna vina:

Crna vina iz regije Willamette Valley sjajna su, umjerene crvene do granatnocrvene boje, a ovisno o mjestu na kojem se uzgajaju i godini berbe ponekad su gotovo tamnoljubičaste do crne boje. Kad je riječ o aromi i okusu, više podsjećaju na svježe nego na kuhano crveno i crno voće (od šipka, jagode, maline i trešnje do kupine i šljive). Nadalje, prisutne su arome crvenog i ljubičastog cvijeća te zemljani okus, od humusa do listića čaja, uz note joda i željezova hidroksida, začina za pečenje sasafrasa, kole, minerala i, u slučaju odležanog vina, složenije pikantne arome šunke, gljiva te kože i biljnih začina. Okusi i tekstura u ustima složeni su i prošarani slojevima sitnozrnatih tanina listića čaja i duhana od trešnje. Zaokružen baršunast okus daje im elegantnu strukturu i punoću te se odražavaju voće i elementi duboke pikantnosti, što se osjeti i u mirisu. Struktura na nepcu odlikuje se raznim taninima, od onih iz listića čaja do onih iz drveta, pri čemu živahna kiselost podiže okus i pomaže da se duže zadrži njegov intenzitet te pridonosi napetosti i pomaže da vino zadrži potencijal za poboljšavanje starenjem.

Ružičasta vina:

Ružičasta vina Willamette Valley boje su u rasponu od vrlo svijetle sivoružičaste do blijedogranatne, živahna su i prekrasna. Kad je riječ o okusu i mirisu, odlikuju se aromama bijelog do crvenog cvijeća (od jasmina do ruže) i svježeg voća od crvene naranče do divljih jagoda i malina. Okusi mogu biti i slani i mineralni te kremasti, a ponekad i s tragovima neprevrelog šećera. Zbog karakteristične živahne kiselosti ružičasta vina Willamette Valley mogu nekoliko godina odležavati u boci.

Bijela vina:

Sva su bijela vina Willamette Valley jednako sjajna, svježe kisela, od boje platine do svijetlolimunskožute boje, a vina iz kasne berbe i ona koja su odležavala u hrastovoj bačvi imaju krem do zlatne boje. Odlikuju se jednakom svježinom voća kao i Pinot noir ili čak većom, ali u okusu su prisutne različite vrste voća. Arome su u rasponu od elemenata citrusa, koštuničavog voća (breskva, kruška itd.) i cvjetnih elemenata bijelih cvjetova i cvjetova voćnjaka. Izraženog su mineralnog i slanog okusa (od pH-vrijednosti, kiselosti i laganog kiselkastog voća) s osnovom svježih čistih voćnih okusa koja se temelji na visokoj razini kiselosti koja im daje dulji naknadni okus i dugovječnost. Starenjem poprimaju okus sušenog cvijeća, citrusne note marmelade, elemente meda te razvijene mineralne note.

Opća analitička svojstva Najveća ukupna alkoholna jakost (u % vol.) 16 % Najmanja stvarna alkoholna jakost (u % vol.) 7 % Najmanja ukupna kiselost 4 g/l vinske kiseline pH = najviše 4,0 Najveći sadržaj hlapljivih kiselina (u miliekvivalentima po litri) 23,31 mEq/l (crna vina) 19,98 mEq/l (bijela i ružičasta vina) Najveći ukupni sadržaj sumporova dioksida (u miligramima po litri) 150 mg/l 40 mg/l nevezanog sumporova dioksida

Kvalitetna pjenušava vina

Kvalitetna pjenušava vina Willamette Valley proizvode se kao bijela i ružičasta vina od sorti Pinot noir i Chardonnay, a u nekim slučajevima i od sorte Pinot meunier. Odlikuju se finom do srednjom pjenom, finoćom, bisernim nitima mjehurića te izražajnim i jasnim okusima kiselih nota jedva dozrelog koštuničavog voća i kiselih citrusa. Bijela kvalitetna pjenušava vina platinaste su boje i bistra, s aromama jabuke i kruške te okusima koji podsjećaju na limetu, koštuničavo voće ili minerale. Ružičasta vina odlikuju se notama divlje jagode, visokom razinom kiselosti te višeslojnim okusima iskričavog voća (jabuka/šljiva). Uobičajeno je da u boci ostaju i više od deset godina. Kad je riječ o izgledu, u rasponu su od bistre crvene boje trešnje do „natruhe” ružičaste. Kad je riječ o aromi, odlikuju se cvjetnim notama ružinih latica, jabuka crvene kore do blagog okusa šljive ili jagode, ovisno o mješavini i dozrelosti voća u vrijeme berbe. Nije neobična ni karakteristična „pikantna” komponenta. U tipičnim opisima arome i okusa navode se divlja jagoda i ostalo ljetno bobičasto voće, citrusi kao što su crvena naranča/tangerina, jabuke/divlje jabuke te začini poput sušenog bilja i đumbira. Zbog visoke razine kiselosti mogu odležati u boci više od deset godina.

Arome pjenušavih vina Brut koja se prave od sorti Chardonnay, Pinot noir i Pinot meunier u rasponu su od onih bijelog cvijeća, školjke kamenice s obale oceana, aroma jabuke/kruške do citrusnih aroma bijelog grejpa. Okusi se razlikuju ovisno o udjelu sorte grožđa koja se upotrebljava i mjesta na kojem je voće uzgojeno. Cvijeće je u rasponu od nježno bijelog do ružičastog, začini od vanilije, preko đumbira do sušenog bilja. Od voća se mogu pojaviti jabuke zelene, žute i crvene kore, divlje jabuke, kiselo bobičasto voće te kruške nalik sorti D'Anjou te citrusi kao bijeli grejp, karambola i tangerina. Kiselost je svježa, živahna, a naknadni okus zrelog voća može biti prilično dugotrajan.

Opća analitička svojstva Najveća ukupna alkoholna jakost (u % vol.) 14 % Najmanja stvarna alkoholna jakost (u % vol.) 7 % Najmanja ukupna kiselost 5 g/l vinske kiseline pH = najviše 4,0 Najveći sadržaj hlapljivih kiselina (u miliekvivalentima po litri) <=23,31 mEq/l Najveći ukupni sadržaj sumporova dioksida (u miligramima po litri) 150 mg/l 30 mg/l nevezanog sumporova dioksida

5. Postupci proizvodnje vina

a. Osnovni enološki postupci

Nema

b. Najveći prinosi

Pinot noir i ostala crna vina: 7 850 kg/ha (45 hl/ha)

Chardonnay: 10 100 kg/ha (60 hl/ha)

Ostala bijela vina: 12 330 kg/ha (70 hl/ha)

Kvalitetna pjenušava vina: 15 700 kg/ha (90 hl/ha)

6. Razgraničeno zemljopisno područje

Regija Willamette Valley kao američko vinogradarsko područje opisana je točno onako kako je odobrena i registrirana prema propisima ureda United State Tax and Trade Bureau, uz sažetak u nastavku:

Članak 9.90. Willamette Valley.

Granice. Vinogradarsko područje Willamette Valley nalazi se u sjeverozapadnom dijelu Oregona te na sjeveru graniči s rijekom Columbijom, na zapadu s Primorskim gorjem, na jugu s planinama Calapooya, a na istoku s Kaskadskim gorjem, obuhvaćajući tako približno 5,200 kvadratnih milja (3.3 milijuna akera).

Na temelju znamenitosti i referentnih točki na odobrenim kartama, točne su granice vinogradarskog područja: od početne točke na sjecištu granice okruga Columbia/Multnomah i državne granice Oregon/Washington;

u smjeru zapada uz granicu okruga Columbia/Multnomah 8.5 milja do njezina sjecišta s granicom okruga Washington/Multnomah;

u smjeru juga uz granicu okruga Washington 5 milja do njezina sjecišta s izohipsom od 1,000 stopa;

u smjeru sjeverozapada (15 milja sjeverozapadno) uz izohipsu od 1,000 stopa do njezina sjecišta s državnom cestom 47, .5 milja sjeverno od staze Tophill;

zatim četvrtinu milje u smjeru zapada od državne ceste 47 do izohipse od 1,000 stopa te dalje prema jugu, a zatim jugozapadno uz izohipsu od 1,000 stopa do sjecišta s nacionalnom šumom Siuslaw (približno 43 milje južno i 26 milja zapadno od staze Tophill), jednu milju sjeverno od državne ceste 22;

prema jugu 6,5 milja do izohipse od 1,000 stopa na granici okruga Lincoln/Polk;

nastavlja uz izohipsu od 1,000 stopa (približno 23 milje) prema istoku, jugu, a zatim prema zapadu, do sjecišta granice okruga Polk s granicom okruga Lincoln/Benton;

u smjeru juga uz granicu okruga Lincoln/Benton, 11 milja do njezina sjecišta s granicom nacionalne šume Siuslaw;

u smjeru istoka uz granicu nacionalne šume Siuslaw šest milja, a zatim južno uz granicu nacionalne šume Siuslaw šest milja do državne ceste 34 i izohipse od 1,000 stopa;

u smjeru juga uz izohipsu od 1,000 stopa do njezina sjecišta s linijom u smjeru istok–zapad T17S/T18S (31 milju jugozapadno i jednu milju zapadno od državne ceste 126);

u smjeru istoka uz liniju T17S/T18S 4.5 milja do linije R6W/R7W, južno uz tu liniju 2.5 milje do izohipse od 1,000 stopa;

u smjeru sjeveroistoka, zatim jugoistoka uz izohipsu od 1,000 stopa, približno 12 milja do njezina sjecišta s linijom R5W/R6W;

u smjeru juga uz liniju R5W/ R6W približno 0.25 milja do sjecišta s izohipsom od 1,000 stopa;

općenito u smjeru jugoistoka uz vijugavu izohipsu od 1,000 stopa, prelazeći na kartu rijeke Letz Creek, do točke na izohipsi od 1,000 stopa koja je smještena sjeverno od sjecišta cesta Siuslaw River Road i Fire Road;

ravno prema jugu približno 0.55 milja, prelazeći preko rijeke Siuslaw River i sjecišta cesta Siuslaw River Road i Fire Road sve do izohipse od 1,000 stopa;

općenito u smjeru jugoistoka uz vijugavu izohipsu od 1,000 stopa, prelazeći na grad Roseburg, na karti Oregona, do sjecišta izohipse od 1,000 stopa s granicom okruga Lane/Douglas;

istočno uz granicu okruga Lane/Douglas približno 3.8 milja do sjecišta s izohipsom od 1,000 stopa istočno od južnog račvanja rijeke Siuslaw River;

općenito u smjeru sjevera, zatim sjeveroistočno uz izohipsu od 1,000 stopa u blizini staze Spencer Butte, a zatim općenito prema jugu do točke uz granicu okruga Lane/Douglas 0.5 milja sjeverno od državne ceste 99;

u smjeru juga uz granicu okruga Lane/Douglas 1.25 milju do izohipse od 1,000 stopa;

prati izohipsu od 1,000 stopa oko dolina rijeka Little River, Mosby Creek, Sharps Creek i Lost Creek do sjecišta linije R1W/R1E i državne ceste 58;

u smjeru sjevera uz liniju R1W/R1E, šest milja, dok ne presječe izohipsu od 1,000 stopa sjeverno od rijeke Little Fall Creek;

nastavlja uz izohipsu od 1,000 stopa oko rijeke Hills Creek, sve do južne padine doline rijeke McKenzie River do državnog parka Ben and Kay Dorris, prelazi preko sjeverne padine i spušta se niz nju oko rijeka Camp Creek, Mohawk i njezinih pritoka te rijeke Calapooia (tri milje jugoistočno od grada Dollara) do točke na kojoj rijeka Wiley Creek presijeca liniju R1E/R1W približno jednu milju južno od linije T14S/T13S;

u smjeru sjevera uz liniju R1E/R1W 7.5 milja do linije T12S/T13S kod rijeke Cedar Creek;

u smjeru zapada uz liniju T12S/T13S četiri milje do izohipse od 1,000 stopa;

nastavlja općenito prema sjeveru uz izohipsu od 1,000 stopa oko rijeka Crabtree Creek, Thomas Creek, North Santiam (do njezina sjecišta s rijekom Sevenmile Creek) i Little North Santiam do sjecišta izohipse od 1,000 stopa s linijom R1E/R2E (približno jednu milju sjeverno do državne ceste 22);

u smjeru sjevera uz liniju R1E/R2E (kroz mali dio državnog parka Silver Falls) 14 milja do linije T6S/T7S;

u smjeru istoka uz liniju T6S/T7S šest milja do linije R2E/R3E;

u smjeru sjevera uz liniju R2E/R3E šest milja do linije T5S/T6S;

u smjeru sjeveroistoka 8.5 milja do sjecišta linije T4S/T5S i linije R4E/R3E;

u smjeru istoka uz liniju T4S/T5S šest milja do linije R4E/R5E;

u smjeru sjevera uz liniju R4E/R5E šest milja do linije T3S/T4S;

u smjeru istoka uz liniju T3S/T4S šest milja do linije R5E/R6E;

sjeverno uz liniju R5E/R6E 10.5 milja do točke na kojoj presijeca granicu državne šume Mount Hood (približno 3 milje sjeverno od državne ceste 26);

u smjeru zapada četiri milje i sjevera jednu milju uz granicu šume s izohipsom od 1,000 stopa (sjeverno od rijeke Bull Run River);

u smjeru sjevera uz izohipsu od 1,000 stopa, u okrug Multnomah, do njezina sjecišta s linijom R4E/R5E;

u smjeru sjevera približno tri milje do državne granice Oregon/Washington i

u smjeru zapada, a zatim sjevera 34 milje uz državnu granicu Oregon/Washington do početne točke.

7. Glavne sorte vinove loze

Za proizvodnju mirnih vina iz regije Willamette Valley i kvalitetnih pjenušavih vina upotrebljavaju se sorte grožđa u nastavku: Pinot noir, Pinot gris, Chardonnay, Riesling, Pinot blanc, Syrah, Cabernet sauvignon, Gamay noir, Pinot meunier.

Ostale sorte grožđa upotrebljavaju se u manjoj mjeri: Arneis, Albarino, Auxerrois, Cabernet Franc, Chenin blanc, Dolcetto, Gewurztraminer, Gruner veltliner, Merlot, Muller-Thurgau, Sangiovese, Sauvignon blanc, Tempranillo, Viognier, Zinfandel.

8. Opis povezanosti

Povezanost s visokom kvalitetom složena je u svakom uspješnom poduhvatu s dobrim ugledom. Premda su prirodni čimbenici povezani s lokacijom regije Willamette Valley vjerojatno najvažniji jer klima, geologija, zemljopis i godine berbe znatno utječu na kvalitetu gotovog vina, zasluge se moraju pripisati i ljudskim čimbenicima koji omogućavaju sustavan i dosljedan uzgoj grožđa, proizvodnju vina i postupke stavljanja na tržište. Time se, kad je riječ o vinima iz te regije, postižu pouzdanost, kontrola i ugled.

Tlo i geologija: u regiji Willamette Valley proizvode se kvalitetna vina tipična za taj terorar, i to od prethodno navedenog grožđa koje se uzgaja u hladnoj klimi u vinogradima koji su gotovo bez iznimke smješteni na brežuljcima s vulkanskim i/ili sedimentnim tlom koje je s dna doline izdignuto tektonskom aktivnošću, na nadmorskim visinama od 61 do 305 metara (od 200 do 1000 stopa), a na nekim se brežuljcima nalazi i lapor (eolski mulj). Tla na padinama omogućavaju odgovarajuću dubinu korijenja i zadržavanje vode, a vinovoj lozi daju hranjive tvari iako nisu previše bogata (zbog čega omogućavaju opušten, bujan rast, pri kojem naglasak nije nužno na razvoju plodova). Dobra odvodnja i prozračivanje mogući su zbog mrvičaste strukture tla, stoga je manja vjerojatnost mraza i bolesti (npr. pepelnice). Na padinama se nalaze tri vrste tla (vulkansko, sedimentno i laporasti glacijalni mulj), koja na vinovu lozu te od nje proizvedena vina prenose jedinstvene i predvidive arome, okuse, mineralnost i obilježja povezana s uzgojem. Primjerice, kad je riječ o sorti Pinot noir, vulkanska tla prenose aromu i okus jarkog svježeg crvenog voća (maline, trešnje Bing, crne trešnje) uz umjereno finu i meku taninsku strukturu te umjereno intenzivnu boju. Sedimentna tla prenose tamniju, crveno do crnu boju voća, arome i okuse (crna trešnja, kupina, crni ribiz ili borovnica) prošarane okusom gljiva, začina za pečenje, kave te tamnog džema, uz umjereno do jako izražene tanine. Laporasta tla prenose svjetliju boju (jagoda, malina, pita od trešanja) i slabiju strukturu sa slabije izraženim taninima i svježinom. Sva zadržavaju srednju do jaku kiselost i imaju potencijal za starenje.

Zemljopisni položaj: organoleptička svojstva, koja se smatraju jedinstvenima za područje Willamette Valley, posebno kad je riječ o sorti Pinot noir, uključuju kiselkastost i svježinu svježeg voća, a kiselost je povezana sa zaštićenom hladnom klimom. Prisutna su različita svojstva crvenog i crnog voća, različite razine strukturnih fenola ili tanina koji su povezani s vrstom tla, nadmorskom visinom i zemljopisnim položajem, a raznolikost stilova proizvodnje posljedica je razvoja pogleda proizvođača vina na osobnost sorte Pinot noir.

Zbog hladne klime, ublažene golemom morskom masom kao što je Tihi ocean, velike su temperaturne oscilacije između dana (visoke temperature) i noći (vrlo niske temperature), a obalni oceanski vjetar područje Willamette Valley noću ohladi i za 16,5–22 °C (30–40 °F). To utječe na disanje biljaka, omogućava im da se ohlade te čuva kiselost koja je karakteristična za vina regije Willamette Valley.

Nagib određen visinskom razlikom od 244 metra (800 stopa) omogućava različite uvjete dozrijevanja za različite sorte grožđa, kao i dodatnu raznolikost kada je riječ o prilagođavanju klimatskim promjenama. Toplije lokacije nalaze se na nižim, a hladnije na višim nadmorskim visinama, zbog čega se na nižim visinama proizvode vina zrelijih i nježnijih svojstava, a na višima ona koja se odlikuju okusima svježeg kiselkastog voća i većom kiselošću. Dodatnu rafiniranost omogućava položaj vinograda na južnim, istočnim ili zapadnim padinama u smjeru sunca, što je u ranoj i hladnoj povijesti ove regije bila velika prednost jer je orijentacija vinograda prema jugu omogućavala savršeno dozrijevanje.

Iako je položaj padina brežuljaka važan kad je riječ o dozrijevanju, vodi, okusima i kiselosti, ključna značajka vina iz regije Willamette Valley posljedica je zdjelastog oblika doline, koji pridonosi općenito hladnim klimatskim uvjetima koji ondje vladaju. Tijekom sezone rasta vinova loza zaštićena je Kaskadskim gorjem od vrućih i suhih kontinentalnih vremenskih uvjeta s istoka, dok je od hladnih i vlažnih sa zapada štiti Primorsko gorje. U toj zaštićenoj hladnoj klimatskoj regiji postiže se potpuna dozrelost, uz zadržavanje kiselosti iz hladnih vegetacijskih razdoblja i razdoblja dozrijevanja. Zbog te kiselosti visokokvalitetna vina Willamette Valley, koja se odlikuju finoćom, živahnošću i postojanošću strukture te mogu odležavati kratkoročno do srednjoročno, odlično idu uz hranu, ali imaju i potencijal za dugo starenje.

Opći utjecaj zemljopisa kad je riječ o mirnim i kvalitetnim pjenušavim vinima: Willamette Valley nalazi se na 45. paraleli sjeverne zemljopisne širine. Na toj zemljopisnoj širini promjene nadmorske visine zamjetno utječu na biljni i životinjski svijet područja. Čak i male promjene u nadmorskoj visini, npr. promjena od 60 metara, mogu odgoditi dozrijevanje za čak 10–14 dana. Vinova loza u prosjeku cvijeta u trećem tjednu lipnja (ljetni suncostaj), ali često i u srpnju (četiri tjedna nakon suncostaja). Zbog te zemljopisne širine i blizine hladnog Tihog oceana tijekom vegetacijskog razdoblja, među ostalim i tijekom razdoblja berbe, vremenske su prilike promjenjive. Naime, u regiji Willamette Valley vremenske su prilike u usporedbi sa svim ostalim vinogradarskim regijama na zapadnoj obali SAD-a jedinstvene kad je riječ o promjenjivosti. Nadalje, duljina dana i svakodnevne promjene dovoljno su snažne da kod listopadnih biljaka, među ostalim i vinove loze, izazovu fiziološku reakciju potaknutu fotoperiodom. Zbog nakupljanja topline i fotoperioda regije Willamette Valley stalno dozrijevanje može se odvijati na ograničenom području. Na primjer, vinogradi koji se nalaze iznad 240 metara nadmorske visine, na mjestu gdje je godišnja količina padalina veća od 1300 mm ili su okrenuti prema sjeveru teško će biti uspješni. Nadalje, vinogradi koji uspješno održavaju kvalitetu smješteni su na padinama brežuljaka i izloženi tako da sunčeva svjetlost obasjava lišće vinove loze i zagrijava tlo u proljeće. Sorte kojima odgovara topla klima, kao što je Cabernet sauvignon, u toj vinogradarskoj regiji neće stalno dozrijevati. Riječ je o jednoj od rijetkih hladnijih vinogradarskih regija koja je najprije bila smještena na padinama brežuljaka, a NE na hladnijem dnu doline.

Ljudski čimbenici i stilske mogućnosti: regija Willamette Valley smještena je na krajnjem sjeveru područja na kojem stalno mogu dozrijevati sorte kojima odgovara hladnije podneblje, a koje se upotrebljavaju za mirna ili kvalitetna pjenušava vina (npr. Pinot noir, Pinot meunier i Chardonnay). Upravo zbog posebnosti lokacije mirna i kvalitetna pjenušava vina odlikuju se uzbudljivim, jedinstvenim svojstvima koja vinarima daju mogućnosti koje su ključne za stilsku doradu. Zahvaljujući prosječnom datumu cvjetanja u ljetnom suncostaju grožđe za kvalitetna pjenušava vina često dozrijeva od sredine do kraja rujna, a ono za mirna vina od kraja rujna do sredine listopada. Položaji na padinama omogućavaju inverzije tople temperature u rano predvečerje, čime se vinovoj lozi omogućava disanje prije hladnih noćnih i ranojutarnjih ljetnih temperatura. Kada je riječ o položaju, osim makrorazlika među vinogradima, položaji na brežuljcima omogućavaju proizvođaču vina da berbe provodi na različitim stranama i nadmorskim visinama kako bi dodatno potaknuo raznoliko izražavanje okusa voća te se prilagodio obilježjima svakog vegetacijskog razdoblja.

Na tom krajnjem sjeveru do promjena u okusu može doći zbog malih promjena u vinogradima povezanima s klonom, podlogom, prostorom, položajem, nadmorskom visinom, pa čak i radom vinogradara. Zbog razlika između vinogradarskih parcela mogu nastati stilske varijante kvalitetnih pjenušavih i mirnih vina.

Kada je riječ o kvalitetnim pjenušavim vinima, grožđe od kojeg se proizvodi vino u regiji Willamette Valley nakon dozrijevanja ima složene, zrele okuse voća te zadržava visoku razinu prirodne kiselosti. Kako se povećava nadmorska visina, voće se može brati na vrhuncu zrelosti. Ako se vinova loza uzgaja na granici ujednačenog dozrijevanja, nastaju ukusni složeni okusi voća. U regiji Willamette Valley pjenušava vina od sorti Pinot noir i Chardonnay proizvode se još od ranih 80-ih godina 20. stoljeća. Danas više od 100 proizvođača pjenušava vina proizvodi tradicionalnom metodom, a povećavaju se i broj proizvođača i obujam proizvodnje.

Od grožđa okusa dozreloga voća, visoke razine prirodne kiselosti i niskog udjela alkohola koje se bere sredinom rujna proizvode se složena, kvalitetna pjenušava i mirna vina dugog vremena dozrijevanja. Zahvaljujući sjevernoj zemljopisnoj širini, blizini hladnoga oceana, vinogradima smještenima na padinama s malo oborina, dinamičnom fotoperiodu i nemogućnosti uspješnog uzgajanja sorti kojima odgovara toplija klima, regija Willamette Valley predstavlja jedinstven „novi” stil sjevernoameričkih vina.

Naposljetku, iako se primarno obrazloženje za oznaku zemljopisnog podrijetla zasniva na prirodnim čimbenicima zbog kojih je ta regija jedinstvena i iznimna, sekundarna svojstva regije Willamette Valley koja uz ta fizička svojstva idu u prilog njezinoj prepoznatljivosti ljudski su čimbenici: iznimna usredotočenost, suradnja, tehnička strogost i istraživanje te organizacijski pristup. Zahvaljujući njima u čitavom je svijetu pobuđen interes te je ostvarena suradnja čitave grane gospodarstva, što se vidi na primjeru međunarodnog simpozija Vino hladnih podneblja (International Cool Climate Symposium) pokrenutog 1984. i ugledne Međunarodne proslave Pinot noir (International Pinot Noir Celebration), kojom se već 34 godine izražava dobrodošlica proizvođačima Pinot noira u čitavom svijetu. Regija je zbog snažne suradnje i proizvoda dosljedno visoke kvalitete stekla obožavatelje i ugled.

Iako u toj regiji uspijevaju i druge sorte iz sličnih razloga kao i Pinot noir, ipak je ta sorta najzaslužnija za njezinu popularnost. Novinari, akademska zajednica, kolege i potrošači znaju za vina iz regije Willamette Valley koja se temelje na sorti Pinot noir, bila ona mirna ili pjenušava. Prepoznata su posvuda i na međunarodnoj razini: npr. prije dvije godine vinima iz Willamette Valley dodijeljena je platinasta medalja na dodjeli Svjetske vinske nagrade (World Wine Awards) u kategoriji Najbolje vino (Best in Show), Robert Parker mlađi priznao je da „Oregon konačno iskorištava svoj golemi potencijal”, a Isaac Asimov iz The New York Timesa rekao je da je „Willamette Valley mjesto na kojem se dosljedno mogu ispunjavati ideali sorte Pinot noir u pogledu finoće i elegancije”.

9. Dodatni uvjeti

Gotovo sva vina iz Willamette Valley imaju sortne oznake i moraju sadržavati najmanje 90 % navedene sorte, u skladu sa zakonima i propisima države Oregon (Propisi OAR 845 OLCC).

Podrijetlo vina mora biti točno, a na oznakama mora biti navedeno Američko vinogradarsko područje (AVA), pri čemu 95 % vina u boci mora biti s tog Američkog vinogradarskog područja.

Radi očuvanja kvalitete i podrijetla grožđa sva vina s područja Willamette Valley moraju biti vinificirana i pripremljena za punjenje u boce u Oregonu, gdje je grožđe uzgojeno. Polazi se od toga da je važno pažljivo postupati s tim osjetljivim vinima te olakšati suradnju pri proizvodnji vina. Ako je na oznaci kao oznaka izvornosti navedeno područje „Willamette Valley AVA”, u skladu sa Saveznim pravilima o označivanju [Code Federal Regulation, glava 27. točka 4.25.(e)(3.)(iv.)] vino mora u potpunosti biti proizvedeno u Oregonu. Američki ured za porez na alkohol i duhan i trgovanje njima (US Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau – TTB) u pravilima je definirao „potpuno proizvedeno” vino kao ono koje je „spremno za punjenje u boce, osim ako se obradom u podrumima i miješanjem ne uzrokuje promjena klase i vrste”.

Poveznica na specifikaciju proizvoda

https://willamettewines.com/wp-content/uploads/2020/03/2020-02-GUIDELINES-FOR-PROTECTED-GEOGRAPHICAL-INDICATION-Willamette-Valley.091718.add-092519.100819.030520.pdf.

(1) SL L 347, 20.12.2013., str. 671.