Očekuje se da će RAL na početku razdoblja izvješćivanja iznositi približno 276 milijardi EUR i dosegnuti 295 milijardi EUR krajem tekućeg financijskog okvira. Predviđa se da će do kraja 2023. iznositi oko 314 milijardi, što dovodi do povećanja nominalne vrijednosti od 14 % tijekom pet analiziranih godina. Međutim, godišnji razvoj razine RAL-a nije ravnomjeran jer se RAL razvija kao funkcija omjera godišnjeg plaćanja i godišnjih obveza. Taj udio iznosi 90 % za 2019. i povećava se na 99 % u 2023. Plaćanja se približavaju obvezama u 2023. uglavnom zbog kombinacije prvog cilja automatskog opoziva za nove programe u okviru Uredbe o zajedničkim odredbama i cilja opoziva n+3 za posljednju tranšu ESI fondova u razdoblju 2014.–2020. i zatvaranja tih programa. Kao rezultat toga, rast razine RAL-a u 2023. u usporedbi s prethodnom godinom bio bi ograničen na manje od 1 %.

Razine opoziva razlikuju se po naslovima jer je predviđanje izrađeno uzimajući u obzir već ostvarene opozive i opozive utvrđene u trenutku pripreme nacrta proračuna za 2019. U načelu se opozivi predviđaju za cijelo trajanje programskog razdoblja. Budući da za većinu programa i djelovanja ne postoje pravila automatskog opoziva, svaka godišnja raščlamba opoziva bila bi samo približna. Kako bi se procijenila veličina opoziva samo do 2023., opozivi za RAL na kraju 2018. raščlanjeni su proporcionalno s povezanim godišnjim plaćanjima. Potencijalni opozivi za obveze iz 2019. i 2020. uglavnom bi se primjenjivali nakon 2023., što je u skladu s općim ciklusom zatvaranja programa.

Za 2019. predviđena plaćanja u skladu su s razinama predloženima u nacrtu proračuna za 2019. (uključujući pismo izmjene br. 1). Plaćanja za 2020. procijenjena su uzimajući u obzir provedbu u razdoblju 2014.–2017. i u prvoj polovini 2018., informacije objavljene u vrijeme pripreme nacrta proračuna za 2019., kao i ažurirana predviđanja država članica za provedbu ESI fondova za razdoblje 2014.–2020. Očekuje se da će se u završnoj godini tekućeg VFO-a svi programi provoditi optimalnom brzinom. Očekuje se da će većina programa za razdoblje 2007.–2013. u okviru kohezijske politike završiti do kraja 2019.

2.1.1.Plaćanja do kraja tekućeg VFO-a (2019.–2020.)

Nove informacije nakon prijedloga VFO-a od 2. svibnja 2018. odražavaju se kako slijedi: ažurirana predviđanja država članica za provedbu europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESI fondovi) za razdoblje 2014.–2020. dostavljeno do 31. srpnja 2018.; izmjene proračuna za 2018. (tj. nacrt izmjene proračuna br. 5 i rezultati globalnog prijenosa) i pismo izmjene br. 1 nacrta proračuna za 2019. Uzete su u obzir i inicijative najavljene 12. rujna 2018. za daljnje jačanje Europske agencije za graničnu i obalnu stražu i Europske agencije za azil.

U ovom se izvješću iznose dugoročna predviđanja budućih priljeva i odljeva u sljedećih pet godina (2019.–2023.) kako je propisano člankom 247. stavkom 1. točkom (c) Financijske uredbe. Analizom se uzimaju u obzir načela i pojmovi iz nacrta sporazuma o povlačenju između EU-a i Ujedinjene Kraljevine. Njome se ne procjenjuje učinak odbijanja sklapanja ili ratifikacije sporazuma o povlačenju na dugoročna predviđanja.

Većinu sastavnica „ostalih prihoda” – uključujući doprinose osoblja, prihode od administrativnog poslovanja institucija, doprinose i povrate povezane sa sporazumima i programima Unije, kamate na zakašnjela plaćanja i novčane kazne, prihode od operacija uzimanja i davanja zajmova EU-a, te razne prihode – kao i viškove iz prethodnih godina, teško je providjeti zbog njihove svojstvene nestabilnosti. Stoga se smatra da će iznos predviđen za druge prihode u nacrtu proračuna za 2019. ostati nominalno konstantan od 2020. do 2023.

Od 2018. tradicionalna vlastita sredstva uključuju samo carine s obzirom na to da je naplata pristojbe za proizvodnju šećera završila 2017. Počevši od razine iz nacrta proračuna za 2019., predviđa se da će carine od 2020. do 2023. rasti po istoj stopi kao i nominalni BND svake države članice.

Za novu generaciju programa potrošnje godišnje su potrebe za plaćanje izračunane korištenjem statističkih podataka za stvarnu provedbu tijekom posljednjih 10 godina (od 2007. do 2017.) odgovarajućih tekućih programa i njihovog nastavka u razdoblju 2007.–2013. Za programe koji se ne nastavljaju, procjena plaćanja utvrđuje se na temelju iskustva u provedbi sličnih vrsta aktivnosti prilagođenih posebnim elementima novog programa.

(c )

* Pričuva za uspješnost izdvojena u razdoblju 2014.–2018. uključena je u RAL, ali nisu predviđena plaćanja u odnosu na te obveze prije 2020.

** To je neto rezultat opoziva koji se očekuju do 2020. godine (čime se smanjuje RAL) i opoziva nakon 2020. (što u okviru mehanizma Unije može dovesti do novih obveza); taj iznos uključuje i iznose koje trebaju pokriti drugi izvori financiranja (tj. povrati)