ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
2.4.3.3

Kako bi zajamčila pomoć odvjetnika u slučajevima u kojima je to najpotrebnije, Komisija predlaže direktivu o privremenoj pravnoj pomoći. Poseban naglasak u Prijedlogu direktive stavlja se na obvezu država članica da pravnu pomoć pruže smjesta, prije no što ovlaštena tijela u određenoj državi članici donesu konačnu odluku o dodjeljivanju (ili odbijanju) pravne pomoći, i to u dva slučaja, odnosno u korist: 1) osoba kojima je oduzeta sloboda i 2) osoba protiv kojih je izdan europski uhidbeni nalog te kojima je u državi članici izvršenja oduzeta sloboda.
1.4

Ukupno 23 države članice EU-a dopuštaju svojim građanima koji žive u inozemstvu u EU-u da glasuju na nacionalnim izborima. Prema neslužbenoj anketi koju je za potrebe ovog mišljenja provelo udruženje Europeans Throughout the World (ETTW), europske organizacije iseljenika, između ostalog, navode sljedeće pozitivne razloge za zadržavanje glasačkog prava: — Glasovanje na izborima – bilo lokalnim, regionalnim, nacionalnim ili europskim – temeljno je demokratsko pravo, koje se mora podupirati i štititi. — Kako bi nacionalni izbori bili zaista demokratski, mora se čuti glas svih građana – uključujući i one građane koji su odlučili živjeti i raditi u inozemstvu. — Glasačko pravo na nacionalnim izborima omogućava iseljenicima da zadrže bitne veze s matičnom zemljom i nastave biti „odgovorni građani” i „dobri Europljani”. — Iseljenici su po definiciji „veleposlanici” svojih zemalja i često se moraju suočavati s posljedicama političkih odluka koje njihove matične države donose. — Glasovanje u inozemstvu u Europi ostvarenje je europskog gesla „Jedinstvo u različitosti”.
1.3

Pored toga, EGSO preporučuje sljedeće: — cilj od 20 % udjela industrije u BDP-u do 2020. g. treba nadopuniti kvalitativnim aspektima, posebno u cilju ostvarivanja rezultata dodane vrijednosti na međunarodnoj razini; — ostvarenje ekološki prihvatljivih europskih industrija trebaju pratiti snažni pokretači za više konkurentnih industrijskih i uslužnih sektora temeljenih na novim tehnologijama, znanju te većoj dodanoj vrijednosti; — ključni cilj europske industrijske politike treba biti povećanje mogućnosti europskim poduzećima da zauzmu ključne položaje u međunarodnim vrijednosnim mrežama te da maksimalno povećaju prikupljanje dodane vrijednosti za Europu; — treba posvetiti više pažnje ulozi usluga i razviti odgovarajuće politike, posebno one koje se i same temelje na znanju, prvenstveno zbog njihovog potencijala kao ključnih pokretača produktivnosti u svim poslovnim sektorima; — kako bi se osiguralo zdravo tržišno natjecanje za poticanje inovacija, politike EU-a za tržišno natjecanje i državne potpore trebale bi pomoći poduzećima u ostvarivanju ciljeva rasta EU-a, posebice premještanja radnih mjesta, bez narušavanja tržišnog natjecanja, i težiti ravnopravnim uvjetima natjecanja na svjetskoj razini; — svi sudionici, uključujući zaposlenike i poslodavce, trebaju sudjelovati u stvaranju povoljnog i predvidivog okruženja za industriju, s inicijativama koje dolaze iz regija; — treba ojačati strukture upravljanja za mikroekonomske politike EU-a pri čemu bi Europsko vijeće preuzelo jasno vodstvo, Vijeće za konkurentnost podvrglo odluke drugih formacija Vijeća pravoj kontroli u pogledu konkurentnosti dok bi se Komisija pobrinula za organizaciju učinkovite integracije prijedloga politika; — Financiranje EU-a za inovacije treba biti dosljedno usmjereno na šest prioritetnih područja koja bi Komisija izdvojila, uzimajući u obzir nove izazovne tehnologije poput velike količine podataka (en. big data), robotike i 3D tiska, — i treba poduzeti sve razumne mjere kako bi se smanjile cijene energije u Europi.
5.2

Što se tiče definicije „najmanje referentne veličine očuvanja”, zasada je riječ o pukoj izmjeni naziva, kako bi se osiguralo samostalno i kontrolirano iskrcavanje vrsta ispod te veličine koje podliježu obvezi iskrcavanja, kako one ne bi dospjele na tržište, dok će se vrste koje ne podliježu obvezi iskrcavanja i dalje vraćati u more. EGSO drži da bi se u obzir trebalo uzeti dopušteno odstupanje kako bi se ublažila tehnička teškoća potpunog odvajanja raznih najmanjih referentnih veličina očuvanja od vrsta koje podliježu obvezi iskrcavanja, jer će to inače izazvati veliku pravnu nesigurnost.
2.3

Osnovne značajke prijedloga uredbe mogu se sažeti na sljedeće važne točke koje teže sljedećem: — poboljšati upravljanja i kontrole nad postupkom utvrđivanja mjerila. Predviđeno je preventivno odobrenje i stalno nadgledanje postupka utvrđivanja referentnih vrijednosti. To se odnosi kako na nacionalnu, tako i na europsku razinu. Prijedlog također predviđa da administratori mjerila izbjegavaju, kada je to moguće, sukobe interesa ili da ih barem primjereno rješavaju u slučajevima kada ih je nemoguće izbjeći; — unaprijediti kvalitetu ulaznih podataka i metoda koje koriste administratori referentnih vrijednosti. Prijedlogom je predviđeno da se pri određivanju referentnih vrijednosti koristi dovoljna količina točnih podataka koji predstavljaju stvarno tržište ili gospodarsku stvarnost koju se uz pomoć referentne vrijednosti želi izmjeriti. Podaci se trebaju dobivati iz vjerodostojnih izvora, a referentnu vrijednost treba izračunati na temeljit i pouzdan način. Podaci korišteni za izračun referentnih vrijednosti trebaju biti objavljeni i dostupni javnosti, kao i informacije o tome što mjeri pojedino mjerilo, osim u slučaju kada bi to moglo imati izrazito negativne posljedice. Prilikom određivanja referentnih vrijednosti, kada je to moguće, potrebno je koristiti podatke o transakcijama, a ukoliko nisu dostupni, potrebno se služiti provjerenim procjenama; — osigurati da dobavljači referentnih vrijednosti pribave odgovarajuće podatke te da ih se kontrolira na prikladan način. Administrator referentne vrijednosti mora sastaviti pravno obvezujući kodeks ponašanja kojim se utvrđuju obveze i odgovornosti dobavljača prilikom prijenosa podataka korištenih za određivanje referentne vrijednosti. Ove obveze odnose se i na način rješavanja sukoba interesa; — osigurati odgovarajuću zaštitu za potrošače i ulagače koji koriste referentne vrijednosti. Prijedlog povećava transparentnost podataka korištenih za izračun referentne vrijednosti, transparentnost postupka kojim se vrši takav izračun, onoga što mjere i načina na koji bi se trebali koristiti. Osim toga, banke trebaju procijeniti prikladnost korištenog mjerila prije predlaganja financijskog ugovora te upozoriti klijenta ukoliko to mjerilo nije prikladno (na primjer, prilikom izrade ugovora o hipotekarnom zajmu); — uskladiti nadzor i primjenjivost kritičnih referentnih vrijednosti. Nadzor nad kritičnim referentnim vrijednostima bit će povjeren posebnim nadzornim kolegijima na čelu s nadzornikom administratora mjerila te ostalim zainteresiranim nadležnim tijelima kojima pripada i Europsko nadzorno tijelo za vrijednosne papire i tržišta kapitala (ESMA). U slučaju neslaganja unutar kolegija, ESMA odlučuje putem obvezujućeg posredovanja. Za mjerila koja se smatra kritičnima naknadno su izrađeni „posebni” zahtjevi među koje spada i ovlaštenje mjerodavnog nadležnog tijela da pribavljanje podataka proglasi obveznim.
2.5

Trenutno širom svijeta postoji 99 milijuna studenata u visokoškolskom obrazovanju, a taj bi broj do 2030. godine trebao narasti do 414 milijuna. Sve veći broj studenata želi započeti ili završiti studij izvan matične države. Europa privlači oko 45% migrantske studentske populacije, a njihov bi broj prema predviđanjima Komisije do kraja desetljeća trebao narasti s 4 na 7 milijuna. Bez obzira na ove impresivne brojke, moguće je, a i poželjno, postići više i bolje rezultate (1).
2.3

Nakon odluke Europskog vijeća od 14. prosinca 2012. (8) o uspostavi nove makroregionalne strategije za Jadransko more i Jonsko more prije kraja 2014., službe Komisije će, kako bi ispunile dobiveni mandat, započeti izradu komunikacije i akcijskog plana koje bi trebalo odobriti do kraja talijanskog Predsjedništva.
3.5.2

Održiva upotreba zahtijeva analizu životnog ciklusa (LCA) od „rudnika” do „polja” do „stola” do „mora”. Vađenje minerala zahtijeva velike količine energije i vode, često u područjima u kojima nedostaje i jednog i drugog. Prijevoz i proizvodnja zahtijevaju ugljikovodike i stvaraju stakleničke plinove. Trenutno je udio rasipanja visok – samo oko 15% izvađenog fosfora završi u hrani koju jedemo. (Rosemarin & Jensen u European Sustainable Phosphorus Conference iz ožujka 2013 navode 20-25%; podaci ESPP-a sugeriraju da je riječ o samo 15%). No, i ta je iskoristivost ključna za postojanje bilo kakvog života. To je proces koji se može poboljšati, ali ne i zamijeniti nečim drugim.
2.3

EGSO uviđa da je visoka kvaliteta pripravništva neophodna za uspješnu provedbu programa „jamstva za mlade” (1) (čiji cilj je osigurati „da se svim mladim osobama do dobi od 25 godina omogući dobivanje kvalitetnih ponuda za posao, nastavak obrazovanja, naukovanje ili pripravništvo u roku od četiri mjeseca nakon što postanu nezaposleni ili napuste formalno obrazovanje”) te za postizanje glavnog cilja strategije Europa 2020., povećavanja stope zaposlenosti osoba u dobi od 20-64 godine na 75 % do 2020. godine. Važno je napomenuti da primjereno korištenje pripravničkih programa može doprinijeti rješavanju problema neusklađenosti znanja i vještina, istovremeno služeći kao most za prijelaz iz školovanja na tržište rada.
5.6

U pogledu ekološkog oporezivanja, EGSO sa zanimanjem primjećuje da je Komisija postavila kao prioritet zadaću da ponovo razmotri porezni sustav s ciljem da prebaci porezna opterećenja s rada na druga povezana područja, kao što je to na primjer onečišćenje. Poželjno je poduzeti mjere za poticanje reformi ekološkog oporezivanja u državama članicama jer one mogu pridonijeti sanaciji proračuna te istovremeno pridodati smanjenju korištenja prirodnih resursa i uvoznih fosilnih goriva. To će imati manje negativnih posljedica za rast i zaposlenost nego izravni porezi.
4.4

EGSO prima na znanje odluku Komisije o pokretanju istražnog postupka u vezi s tržištem osiguranja od kreditnog rizika (credit default swap, CDS) kako bi utvrdila da li velike banke (JP Morgan, Bank of America Merrill Lynch, Barclays, BNP Paribas, Citigroup, Commerzbank, Crédit Suisse First Boston, Deutsche Bank, Goldman Sachs, HSBC, Morgan Stanley, Royal Bank of Scotland, UBS, Wells Fargo Bank / Wachovia, Credit Agricole i Société Générale) ograničavaju tržišno natjecanje u pogledu financijskih informacija potrebnih za djelovanje na ovom tržištu (opskrbljujući samo Markit) i klirinškom sustavu (favoriziranje ICE Clear Europea, što je slučaj kod devet od navedenih banaka).
4.7

Extended EudraVigilance Medicinal Product Dictionary (xEVMPD) proširena je varijanta popisa lijekova EVMPD, zaključenog do srpnja 2011. Vlasnici odobrenja u njega će pohranjivati informacije o proizvodu za sve lijekove odobrene u zemljama Europskog gospodarskog prostora, između ostaloga informacije o nazivu proizvoda, o vlasniku odobrenja i njegovom sustavu farmakovigilancije, o vrsti i statusu odobrenja, o kemijskom sastavu i jačini, o načinu primjene i o područjima primjene, kao i o aktivnim i pomoćnim tvarima. Popis lijekova Europske unije trebao je biti u potpunosti ispunjen do 2. srpnja 2012., no zasada je samo djelomično upotrebljiv.
1.6

EGSO se slaže s Europskom komisijom da pojedincima treba omogućiti pridruživanje kolektivnim tužbama putem odgovarajućeg postupka (eng. opt in). EGSO, međutim, uviđa da bi ponekad od koristi bio i postupak odustajanja od pridruživanja (eng. opt out). Proširenje spora na sve moguće oštećenike bilo bi korisno posebice u slučaju velikog broja oštećenika i vrlo male štete. Nije jasno smatra li Europska komisija da je u tim slučajevima opcija opt out pravno dopustiva. EGSO stoga zahtijeva da Europska komisija precizira svoj prijedlog. Pored toga, EGSO preporučuje središnji europski registar tužbi koji bi potencijalnim tužiteljima služio kao izvor informacija.
8.3

Važni koraci već su poduzeti, a završni dio postupka reforme Eurocontrola započeo je u 2013. godini. On ostaje međuvladinom organizacijom, a njegovo uređenje i tijela za donošenje odluka (poput Privremenog vijeća) još ne odražavaju promjene do kojih su dovele nedavne reforme. Komisija podržava trenutnu reformu Eurocontrola koja će se usredotočiti na upravljanje i djelovanje europske mreže ATM-a. EU je već priznao osobitu važnost ove uloge time što je Eurocontrolu povjerio mandat da obavlja dužnosti upravljanja mrežom uspostavljene zakonodavstvom o SAS-u. Ovaj razvoj treba promicati u punom skladu sa zakonodavnim okvirom SES-a i pokretanjem SESAR-a. K tome, to se ne može ostvariti bez pomaka u upravljanju ovom organizacijom prema okruženju koje je više usmjereno na industriju.
4.7

U skladu sa zaključcima Europskoga vijeća od 7. i 8. veljače 2013. te također kako predviđa Članak 22. Uredbe o zajedničkim odredbama, stopa sufinanciranja povećana je za 10 postotnih bodova. To će se u programskome razdoblju 2014. – 2020. primjenjivati do 30. lipnja 2016., kada će se mogućnost povećanja ponovno razmotriti. Kako se programska razdoblja 2007. – 2013. i 2014. – 2020. preklapaju, nužno je osigurati usklađeno i jedinstveno postupanje prema državama članicama koje u tim dvama razdobljima primaju financijsku pomoć. Stoga bi države članice koje primaju financijsku pomoć trebale moći koristiti povećanje stope sufinanciranja do kraja razdoblja prihvatljivosti te ga potraživati u svojim zahtjevima za konačnom isplatom čak i ako se financijska pomoć više ne pruža.
3.2

Stalni odbor za istraživanje i statistiku, koji je savjetodavni znanstveni odbor ICCAT-a, u svojem sažetku izvješća iz 2012. godine između ostalog navodi sljedeće: (1) 3.2.1 Od 1998. godine na snazi su ograničenja ulova na području istočnog Atlantika i Sredozemnog mora. Komisija je 2002. godine utvrdila ukupni dozvoljeni ulov plavorepe tune u istočnom Atlantiku i Sredozemnom moru na 32 000 tona za razdoblje od 2003. do 2006. godine, 29 500 tona za 2007. godine i 28 500 tona za 2008. godinu. Kasnije je utvrdila ukupni dozvoljeni ulov na razini od 22 000 tona za 2009. godinu, 19 950 tona za 2010. i 18 500 tona za 2011. godinu. Ipak, ukupni dozvoljeni ulov je za 2010. godinu preinačen i postavljen na 13 500 tona te se odredio okvir za budući ukupni dozvoljeni ulov (od 2011. nadalje) na razinama koje su dostatne za oporavak vrste do biozalihe maksimalnog održivog prinosa od 2010. do 2022. s najmanje 60 % vjerojatnosti. Ukupni dozvoljeni ulov za godine 2011. i 2012. određen je na 12 900 tona. 3.2.2 Preporuka ICCAT-a 10-04 iz 2010. godine bila je osnovni pokretač oporavka plavorepe tune budući da je istovremeno s daljnjim smanjenjem ukupnog dozvoljenog ulova na 12 900 tona za godine 2011. i 2012., značajno utjecala na smanjenje ribarskoga kapaciteta i na mjere kontrole što je rezultiralo vrlo razumnim smanjenjem broja ribarskih plovila i učinkovitom kontrolom njihova ulova. 3.2.3 Iako je potreban oprez pri analizi procjena ostvarenog ulova koja se dobiva korištenjem mjera kapaciteta, Stalni odbor navodi da je zahvaljujući provedbi plana oporavka, praćenju i kontroli provođenja mjera, došlo do značajnog pada ulova u istočnom Atlantiku i Sredozemnom moru. 3.2.4 Uz to, veća količina ili viša koncentracija mlade plavorepe tune u sjeverozapadnom Sredozemnom moru viđena na zračnim snimkama može također biti odraz pozitivnih rezultata provedbe propisa o povećanju minimalne veličine. Preporuka [06.05] omogućila je poboljšanje razina stope prirasta u usporedbi s početkom 2000.-tih kao i s boljim prinosom reproduktivne biozalihe tune zahvaljujući većoj stopi preživljavanja mladih tuna. 3.2.5 Provedba najnovijih propisa i prethodnih preporuka dovela je do očitog smanjenja količine ulova i smrtnosti riba. Svi pokazatelji ulova po jedinci napora pokazali su tendencije rasta u prethodnim godinama. Odbor ističe kako će održavanje ulova na razini trenutnog ukupnog dozvoljenog ulova (12 900 tona), ili na razini ukupnog dozvoljenog ulova iz 2010. (13 500 tona) u skladu s važećim programom vjerojatno dovesti do rasta broja ribe tijekom navedenog perioda te da je u skladu s ciljem da se od sada do 2022. godine postignu mortalitet i biozalihe maksimalnog održivog prinosa s najmanje 60 % vjerojatnosti.
2.7

EGSO se slaže s Europskim konsenzusom o humanitarnoj pomoći da „cilj humanitarne pomoći EU-a treba biti odgovaranje na krizne situacije na osnovi potrebe, s ciljem spašavanja života, smanjenja ljudskih patnji i očuvanja ljudskog dostojanstva gdje je to potrebno, u slučaju da su vlade i lokalni činitelji zaokupljeni poslom, nisu u stanju ili nisu voljni djelovati. Humanitarna pomoć EU-a obuhvaća operacije pomaganja, ispomoći i zaštite, s ciljem spašavanja i zaštite života u humanitarnim krizama ili neposredno nakon njih, a također i akcije koje su usmjerene na to da se olakša ili dobije pristup potrebitim ljudima te na slobodan protok pomoći. Humanitarna pomoć EU-a pruža se prema potrebi kao odgovor na antropogene (uključujući složene krizne situacije) i prirodne katastrofe“. (5) EGSO posebice pozdravlja to što se spominje zaštita žrtava i očuvanje ljudskog dostojanstva te smatra da pomoć na ovaj način dobiva mnogo šire značenje.
1.5

Lipanj 2015. godine, termin za koji je Komisija predvidjela stupanje e-manifesta na snagu, pomalo je optimističan, no dobro izabran s obzirom da je to isti mjesec do kojeg su države članice, koje su same izabrale taj datum, obvezne uspostaviti nacionalne jedinstvene šaltere. Takav je sustav nužan za pravilan rad e-manifesta, a i tehničke se pripreme za njegovu uspostavu ne mogu se odgoditi na još godinu dana.
4.8.1

Izvješće Zajedničkog istraživačkog centra Europske komisije (2012) o osiguranju od prirodnih nepogoda u EU-u (Natural Catastrophes: Risk Relevance and Insurance Coverage in the EU) ističe potrebu za boljim statističkim podacima. No, na temelju raspoloživih podataka moguće je utvrditi da je stopa proboja na tržište (pokrivenost privatnim osiguranjima i intervencijama ex ante ili ex post vlasti s obzirom na BDP), u pravilu, niska. Po pitanju poplava primjerice u većini država članica broj osiguranika nije vrlo visok, osim u slučajevima u kojima se osiguranje od poplava uključuje zajedno s drugim osiguranjima. Ti su brojevi također niski u odnosu na rizike od oluja i suša, iako se čini da ova posljednja u državama članicama ima umjereni utjecaj.
1.4

Prema procjenama, svaki postotni bod povećanja potrošnje proizvoda akvakulture proizvedenih na području akvakulture EU-a znači otvaranje od 3.000 do 4.000 radnih mjesta s punim radnim vremenom. Odbor smatra da je to osobito važno, jer s jedne strane, to je kvalificirani posao, a s druge strane, ta bi mjesta bila u područjima s ograničenim alternativnim mogućnostima zapošljavanja.
3.1

Ishod svega toga su nedovoljan napredak i loš uspjeh tržišta fondova za dugoročna ulaganja diljem EU-a. Posebice se tvrdi da su fondovi manji no što bi inače mogli biti; troškovi upravljanja viši su no što bi mogli biti a mali ulagači imaju vrlo ograničen izbor fondova diljem država članica. Kako bi se to stanje riješilo, potrebno je djelovati na europskoj razini pa Komisija stoga predlaže stvaranje jedinstvenog tržišta fondova za dugoročna ulaganja.
4.2

EGSO također ima pozitivan stav prema djelomičnom pristupu prijedloga od baze prema vrhu te se očekuje da će informacije prikupljene na razini poduzeća potaknuti mjere za povećanje energetske učinkovitosti u poduzećima, što bi moglo dovesti do smanjene potrošnje goriva i emisija po prijevoznoj jedinici po stopi od 2 % godišnje. Neto troškovi bi se također smanjili i to za 1,2 milijarde eura godišnje do 2030. prema procjeni učinka koja prati ovaj prijedlog, uzimajući u obzir troškove provedbe sustava MRV, koje će u velikoj mjeri snositi pomorska industrija.
1.5

Međutim, EGSO ne može sakriti svoje iznenađenje i neslaganje u vezi s činjenicom da ništa nije rečeno o datumu do kojeg CEN mora izraditi prijedlog europske norme za semantički podatkovni model osnovnog elektroničkog računa. Određivanje roka predviđeno je člankom 10. stavkom 1. Uredbe (EU) No 1025/2012 Europskog parlamenta i Vijeća, a u postojećem Prijedlogu direktive ipak se ne spominje ništa o tome, što to nikako nije u skladu s važnosti i neodgodivosti stvaranja norme.
3.16

No prijedlog Komisije sadrži još jedan potencijalni konflikt: onaj između investicija i plasiranja na tržište. Inovacija je s jedne strane uspješna samo ako se dokaže na tržištu i ako svlada uobičajene početne poteškoće. Ovdje, doduše, posebno učinkoviti mogu biti poticaji za plasiranje na tržište (vidi točku 3.26) ili nametnute tarife (npr. zakoni o napajanju energetskih mreža), no oni istovremeno mogu dovesti do velikih tržišnih poremećaja nauštrb boljih rješenja. Upravo to iskustvo s propisima o napajanju energetskih mreža pokazuje koliko je teško na vrijeme ispraviti nastale pogreške. Time se sprečava pronalaženje boljih rješenja ili uvođenje važnijih mjera. Stoga bi se poticaji za plasiranje novih tehnologija na tržište uvijek trebali pružati samo dok one ne postignu odgovarajući udio na tržištu.
2.2

U komunikaciji „Zelena infrastruktura – Jačanje prirodnoga kapitala Europe“, koju je Komisija prihvatila 6. svibnja 2013., težište je stavljeno na: — poticanje zelene infrastrukture u značajnim područjima politike kao što su poljoprivreda, šumarstvo, zaštita prirode, vode, pomorstvo i ribarstvo, regionalna i kohezijska politika, ublažavanje klimatskih promjena i prilagođavanje tim promjenama, transport, energetika, sprečavanje katastrofa i korištenje zemljišta objavljivanjem smjernica za integraciju koncepta zelene infrastrukture u provedbu tih politika u razdoblju od 2014. do 2020.; — poboljšanje istraživanja zelene infrastrukture, jačanje temeljnoga znanja te promicanje inovativnih tehnologija; — bolji pristup financijskim sredstvima za projekte zelene infrastrukture – do 2014. uspostava posebnog instrumenta financiranja EU-a za potporu projekata zelene infrastrukture zajedno s Europskom investicijskom bankom; — davanje podrške projektima zelene infrastrukture na razini EU-a – do kraja 2015. godine Komisijina ocjena razvoja mreže projekata zelene infrastrukture od europske važnosti, u sklopu inicijative TEN-G.
1)

Da li bi države članice koje trenutno imaju visok udio ugljena i plina u svojim mješavinama energetskih izvora i industrijskim postupcima, ali i one koje još nisu, trebale: a. izraditi jasan plan za restrukturiranje sektora proizvodnje energije i prijelaz na izvore energije bez ugljika (nuklearna energija ili obnovljivi izvori energije) do 2050. godine, b. razviti državnu strategiju kojom bi se pripremile za uporabu tehnologije CCS-a. Dobra strana toga što se od država članica zahtijeva da unaprijed planiraju energiju s niskim udjelom ugljika i uporabu CCS-a je da se time, s jedne strane, podiže razina osviještenosti uključenih strana, a s druge, pruža mogućnost dragocjene, iako zastrašujuće, procjene troškova i utjecaja koja bi bila sastavni dio budućih zakonodavnih prijedloga. To se čini korisnim, ali bi trebalo uključiti i odvagivanje usporedivih mogućnosti koje se nude na nacionalnoj razini, poput bioloških, kemijskih i fizičkih procesa sekvestracije i tehnologija niskih emisija (1).
4.3

EGSO primjećuje da unatoč detaljnom objašnjenju, termin „razumno moguće doseći”, koji se koristi u tekstu, može dovesti do davanja prekomjernog značaja gospodarskim ili političkim čimbenicima. Alternativa tome bila bi uporaba termina „najbolje dostupne tehnologije (NDT)” i „najbolje regulatorne prakse (NRP)”, ovisno o kontekstu, no to bi imalo značajne troškovne posljedice.
1.2

EGSO uzima u obzir prijedlog Komisije o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1083/2006 s ciljem omogućavanja Rumunjskoj i Slovačkoj da predaju zahtjeve za plaćanje do kraja 2014. umjesto do kraja 2013. godine (za sredstva odobrena 2011. godine) i do kraja programskog razdoblja umjesto do kraja 2014. (za sredstva odobrena 2012. godine), pri čemu sveukupna sredstva dodijeljena u okviru kohezijske politike EU-a za programsko razdoblje 2007.-2013. neće biti povećana. Na taj se način smanjuje opasnost od automatskog ukidanja odobrenih sredstava za 2011. i 2012. godinu.