EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 10.7.2020. COM(2020) 306 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOJ SREDIŠNJOJ BANCI, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020.



HR EUROPSKA

KOMISIJA Bruxelles, 10.7.2020. COM(2020) 306 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOJ SREDIŠNJOJ BANCI, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. 1. Uvod Učinkoviti pravosudni sustavi od ključne su važnosti za provedbu prava EU-a te očuvanje vladavine prava i vrijednosti na kojima se EU temelji. Kad primjenjuju pravo EU-a, nacionalni sudovi djeluju kao sudovi EU-a. Prvenstveno su nacionalni sudovi ti koji jamče učinkovitu provedbu prava i obveza predviđenih na temelju prava EU-a (članak 19. UEU-a). Učinkoviti pravosudni sustavi iznimno su važni i za uzajamno povjerenje, dobro okruženje za ulaganja i održivost dugoročnog rasta. Zbog tih se razloga poboljšanje učinkovitosti, kvalitete i neovisnosti nacionalnih pravosudnih sustava i dalje nalazi među prioritetima europskog semestra – EU-ova godišnjeg ciklusa koordinacije gospodarske politike. U godišnjoj strategiji održivog rasta za 2020., u kojoj se utvrđuje strategija gospodarske politike i politike zapošljavanja EU-a, a održivost i socijalna uključenost stavljaju se u središte gospodarske politike EU-a, ponovo se naglašava povezanost učinkovitih pravosudnih sustava i poslovnog okruženja u državama članicama. Potpuno neovisni pravosudni sustavi koji dobro funkcioniraju mogu imati pozitivan učinak na ulaganja i stoga pridonijeti produktivnosti i tržišnom natjecanju. Osim toga, važni su i za osiguravanje učinkovitog prekograničnog izvršavanja ugovora i upravnih odluka te za rješavanja sporova, što je od ključne važnosti za funkcioniranje jedinstvenog tržišta (). U tom se kontekstu u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u daje godišnji pregled pokazatelja usmjerenih na bitne parametre učinkovitih pravosudnih sustava: učinkovitost, kvalitetu i neovisnost. U izdanju za 2020. dodatno se razrađuju pokazatelji za sva tri elementa. U njemu se ne navode posljedice krize uzrokovane bolešću COVID-19 jer podaci obuhvaćaju godine od 2012. do 2019., ali ne i 2020. − Europski mehanizam za vladavinu prava – Kako je najavljeno u političkim smjernicama predsjednice von der Leyen, Komisija je uspostavila sveobuhvatan europski mehanizam za vladavinu prava kako bi produbila praćenje stanja u državama članicama. Mehanizam za vladavinu prava djelovat će kao preventivni alat, kojim se produbljuje dijalog i zajednička informiranost o pitanjima povezanima s vladavinom prava. Njegove glavne značajke detaljno su navedene u komunikaciji Komisije iz 2019. („Jačanje vladavine prava u Uniji – Nacrt za djelovanje”). Taj novi mehanizam oslanjat će se na godišnje izvješće o vladavini prava, koje će sadržavati sažetak značajnih promjena (i pozitivnih i negativnih) u svim državama članicama. Izvješće će se temeljiti na različitim izvorima, uključujući i Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u.



Što je Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u? Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u godišnji je usporedni informativni alat. Svrha mu je pomagati EU-u i državama članicama u poboljšavanju učinkovitosti njihovih nacionalnih pravosudnih sustava osiguravanjem objektivnih, pouzdanih i usporedivih podataka o nizu pokazatelja koji su važni za ocjenu učinkovitosti, kvalitete i neovisnosti pravosudnih sustava u svim državama članicama. U njemu se ne prikazuje opća jedinstvena ljestvica, već se daje pregled načina funkcioniranja svih pravosudnih sustava na temelju pokazatelja koji su od zajedničkog interesa za sve države članice. U Pregledu stanja ne promiče se nijedna posebna vrsta pravosudnog sustava i prema svim se državama članicama postupa jednako. Učinkovitost, kvaliteta i neovisnost glavni su parametri učinkovitog pravosudnog sustava bez obzira na model nacionalnog pravosudnog sustava ili pravnu tradiciju na kojoj se temelji. Podatke o tim trima parametrima treba tumačiti zajedno jer su sva tri elementa često međusobno povezana (inicijative usmjerene na poboljšanje jednog od njih mogu utjecati na ostale elemente).

Pregled stanja u području pravosuđa uglavnom je usmjeren na građanske i trgovačke parnice te na upravne predmete kako bi se državama članicama pomoglo u njihovim nastojanjima da stvore okruženje koje je povoljnije za ulaganja, poduzeća i građane. Pregled stanja usporedni je alat koji se razvija u dijalogu s državama članicama i Europskim parlamentom ( ). Cilj mu je utvrditi osnovne parametre učinkovitog pravosudnog sustava i pružiti relevantne godišnje podatke. Koja se metodologija upotrebljava u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u? U Pregledu stanja upotrebljava se niz različitih izvora informacija. Velik dio kvantitativnih podataka dostavlja Europska komisija za učinkovitost pravosuđa (CEPEJ) Vijeća Europe, s kojom je Komisija sklopila ugovor za provedbu posebne godišnje studije. Ti podaci obuhvaćaju razdoblje od 2012. do 2018., a države članice dostavile su ih u skladu s metodologijom CEPEJ-a (). U studiji se nalaze i iscrpne primjedbe i obrasci s informacijama po državama u kojima se daje širi kontekst. Treba ih čitati zajedno s brojčanim podacima ( ). U podacima o trajanju postupaka koje je prikupio CEPEJ prikazano je „vrijeme potrebno za donošenje odluke”, a riječ je o izračunanoj duljini trajanja sudskih postupaka (na temelju omjera predmeta u postupku i riješenih predmeta). U podacima o učinkovitosti sudova u primjeni prava EU-a u određenim područjima prikazano je prosječno trajanje postupaka izvedeno iz stvarnog trajanja predmeta pred sudovima. Treba napomenuti da se trajanje sudskih postupaka može znatno razlikovati među zemljopisnim područjima unutar države članice, osobito u gradskim središtima gdje zbog trgovačkih aktivnosti opterećenost brojem predmeta može biti veća. Ostali izvori podataka, koji obuhvaćaju razdoblje od 2010. do 2019. (): skupina osoba za kontakt za nacionalne pravosudne sustave ( ), Europska mreža sudbenih vijeća (ENCJ) ( ), Mreža predsjednika vrhovnih sudova Europske unije (NPSJC) ( ), Udruženje državnih vijeća i vrhovnih upravnih sudova Europske unije (ACA-Europe) ( ), Europska mreža za tržišno natjecanje (ECN) ( ), Odbor za komunikacije (COCOM) ( ), Europska promatračnica za povrede prava intelektualnog vlasništva ( ), Mreža za suradnju u području zaštite potrošača (CPC) ( ), Stručna skupina za sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma (EGMLTF) ( ), Eurostat ( ), Europska mreža za pravosudnu izobrazbu (EJTN) ( ) i Svjetski gospodarski forum (WEF) ( ). Metodologija koja se upotrebljava u Pregledu stanja tijekom godina dodatno je poboljšana i razrađena bliskom suradnjom sa skupinom osoba za kontakt za nacionalne pravosudne sustave, osobito putem upitnika (koji se ažurira svake godine) i prikupljanja podataka o određenim aspektima funkcioniranja pravosudnih sustava. Dostupno je sve više podataka, posebno o pokazateljima učinkovitosti pravosudnih sustava, jer su mnoge države članice uložile u svoje kapacitete za izradu boljih pravosudnih statistika. Preostale poteškoće oko prikupljanja ili pružanja podataka obično su posljedica nedostatnih statističkih kapaciteta ili činjenice da se nacionalne kategorije za koje se podaci prikupljaju ne podudaraju u potpunosti s kategorijama koje se upotrebljavaju u Pregledu stanja. Podaci koji nedostaju samo su u vrlo malom broju slučajeva posljedica nesuradnje pojedinih nacionalnih tijela u dostavi tih podataka. Komisija i dalje potiče države članice da dodatno smanje količinu podataka koji nedostaju. Kako se Pregledom stanja u području pravosuđa u EU-u pridonosi europskom semestru? Pregledom stanja osiguravaju se elementi za ocjenu učinkovitosti, kvalitete i neovisnosti nacionalnih pravosudnih sustava te se time nastoji pomoći državama članicama da poboljšaju učinkovitost svojih nacionalnih pravosudnih sustava. Uspoređivanjem informacija o pravosudnim sustavima u Pregledu stanja olakšava se utvrđivanje nedostataka i najbolje prakse te praćenje problema i napretka. U kontekstu europskog semestra posebna ocjenjivanja po državama obavljaju se u bilateralnom dijalogu s predmetnim nacionalnim tijelima i predmetnim dionicima. Ta se ocjena odražava u godišnjim izvješćima za pojedine države u okviru europskog semestra te objedinjuje uvide iz Pregleda stanja i kvalitativnu analizu po državama, u kojoj se odražavaju obilježja pravnih sustava i širi kontekst predmetnih država članica. Ako utvrđeni nedostaci imaju makroekonomsku važnost, Komisija na temelju te analize može predložiti Vijeću donošenje preporuka za pojedine države radi poboljšanja nacionalnih pravosudnih sustava u pojedinim državama članicama (). Zašto su učinkoviti pravosudni sustavi važni za poslovno okruženje koje je povoljno za ulaganja? Utvrđeno je da učinkoviti pravosudni sustavi u kojima se poštuje vladavina prava imaju pozitivan učinak na gospodarstvo. Kada pravosudni sustavi jamče izvršenje prava, vjerovnici su spremniji pozajmljivati, poduzeća nisu sklona oportunističkom ponašanju, transakcijski su troškovi niži, a inovativna poduzeća spremnija su na ulaganja. Pozitivan učinak nacionalnih pravosudnih sustava koji dobro funkcioniraju na gospodarstvo potkrijepljen je raznim studijama i znanstvenom literaturom, uključujući one Međunarodnog monetarnog fonda ( ), Europske središnje banke ( ), OECD-a ( ), Svjetskog gospodarskog foruma ( ) i Svjetske banke ( ). U jednoj je studiji utvrđeno da skraćivanje trajanja sudskih postupaka za 1 % (izmjereno vremenom potrebnim za donošenje odluke ( )) može dovesti do povećanja rasta poduzeća ( ), a povećanje za 1 % broja poduzeća koja smatraju da je pravosudni sustav neovisan obično je povezano s većim prometom i rastom produktivnosti ( ). Druga studija ukazala je na pozitivnu korelaciju između percepcije pravosudne neovisnosti i tokova izravnih stranih ulaganja u srednjoj i istočnoj Europi ( ). Osim toga, u nekoliko anketa istaknuta je važnost učinkovitosti nacionalnih pravosudnih sustava za poduzeća. Primjerice, u jednoj anketi 93 % velikih poduzeća odgovorilo je da sustavno i kontinuirano analizira uvjete vladavine prava (uključujući neovisnost pravosuđa) u zemljama u koje ulažu ( ). U drugoj je anketi više od polovine malih i srednjih poduzeća odgovorilo da su troškovi i prekomjerno trajanje sudskih postupaka bili glavni razlozi zbog kojih ne pokreću sudske postupke zbog povrede prava intelektualnog vlasništva ( ). U komunikaciji Komisije „Utvrđivanje i uklanjanje prepreka na jedinstvenom tržištu” () i Akcijskom planu za provedbu pravila jedinstvenog tržišta () isto se daje uvid u važnost učinkovitih pravosudnih sustava za funkcioniranje jedinstvenog tržišta, osobito za poduzeća. Kako Komisija podupire provedbu dobrih reformi pravosuđa s pomoću tehničke potpore? Države članice mogu se osloniti na tehničku potporu Komisije koja je dostupna preko Glavne uprave za potporu strukturnim reformama (GU REFORM) u okviru programa potpore strukturnim reformama ( ), koja ima ukupni proračun od 222,8 milijuna EUR za razdoblje 2017.–2020. Od 2017. godine 16 država članica ( ) prima ili je zatražilo tehničku potporu u mnogim područjima. To obuhvaća, primjerice, tehničku potporu za poboljšanje učinkovitosti sudskog sustava, reforme zemljopisnog rasporeda sudova, potporu u pogledu organizacije sudova, osmišljavanja ili provedbe programa e-pravosuđa i kiberpravosuđa, sustava upravljanja predmetima, postupaka odabira i promaknuća sudaca, izobrazbe sudaca te izvansudskog rješavanja potrošačkih sporova. Komisija je u svibnju 2020. predstavila i svoje prijedloge za plan oporavka ( ). U okviru plana oporavka predložen je Instrument za tehničku potporu ( ) kao instrument koji se nastavlja na postojeći program potpore strukturnim reformama. Instrument se temelji na uspjehu tog programa i omogućuje Komisiji da pomaže u jačanju institucijskih i administrativnih kapaciteta država članica EU-a. Instrument će omogućivati državama članicama da i dalje traže tehničku potporu, među ostalim i u području pravosudnog sustava.

2. Kontekst: Ključna kretanja u pravosudnim reformama u 2019. Velik je broj država članica 2019. nastavio sa svojim nastojanjima u pogledu dodatnog poboljšanja učinkovitosti pravosudnih sustava. Na slici 1. daje se pregled donesenih i planiranih mjera u različitim funkcionalnim područjima pravosudnih sustava u državama članicama koje provode reformske aktivnosti. Slika 1.: Zakonodavne i regulatorne aktivnosti koje se odnose na pravosudne sustave u 2019. (donesene mjere/inicijative o kojima se pregovara po državi članici) (izvor: Europska komisija ( ))

U mnogim državama članicama 2019. se velika pozornost i dalje pridavala postupovnom pravu sa znatnim brojem tekućih ili planiranih zakonodavnih aktivnosti. Intenzivnija aktivnost zabilježena je i u pogledu reformi koje se odnose na status sudaca te pravila za pravne stručnjake i tužitelje. U usporedbi s posljednjim izdanjem Pregleda stanja u području pravosuđa u EU-u dodatno se pojačalo donošenje mjera u područjima kao što je upravljanje sudovima i sudbenim vijećima jer su države članice provodile ranije najavljene planove. Aktivnosti u drugim područjima, kao što su razvoj informacijske i komunikacijske tehnologije (IKT) za pravosudne sustave ili promjene u zemljopisnom rasporedu sudova, usporile su se. Neke države članice već aktivno upotrebljavaju (ili barem planiraju upotrebljavati) umjetnu inteligenciju u svojim pravosudnim sustavima. U pregledu se još jednom potvrđuje opažanje da je za reforme pravosuđa potrebno vrijeme, ponekad i nekoliko godina, od njihove najave do donošenja zakonodavnih i regulatornih mjera i njihove stvarne provedbe na terenu.

3. Glavni nalazi Pregleda stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. Učinkovitost, kvaliteta i neovisnost glavni su parametri učinkovitog pravosudnog sustava, a u Pregledu stanja prikazani su pokazatelji za sva tri parametra. 3.1. Učinkovitost pravosudnih sustava U Pregledu stanja prikazani su pokazatelji učinkovitosti postupaka u širokim područjima građanskih, trgovačkih i upravnih predmeta te u posebnim područjima u kojima upravna tijela i sudovi primjenjuju pravo EU-a ( ). 3.1.1. Kretanja u broju predmeta Broj predmeta u nacionalnim pravosudnim sustavima smanjio se u većini država članica te je i dalje uvelike ispod razina iz 2012., iako se i dalje znatno razlikuje među državama članicama (slika 2.). To pokazuje važnost pridavanja pažnje učinkovitosti pravosudnih sustava. Slika 2.: Broj novih građanskih, trgovačkih, upravnih i ostalih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a ( )) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a ova kategorija uključuje sve građanske i trgovačke parnične i izvanparnične predmete, izvanparnične zemljišnoknjižne predmete i predmete koji se odnose na poslovne registre, predmete koji se odnose na ostale registre, ostale izvanparnične predmete, upravne predmete i ostale nekaznene predmete. Metodologija je izmijenjena u LV (i primijenjena retroaktivno na podatke za 2016. i 2017.), SK i SE (podaci za 2016. i 2017. prilagođeni su kako bi predmeti iz migracijskog prava bili uključeni kao upravni predmeti, u skladu s metodologijom CEPEJ-a). Slika 3.: Broj novih građanskih i trgovačkih parničnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a građanski/trgovački parnični predmeti odnose se na sporove između stranaka, npr. sporove u vezi s ugovorima. Izvanparnični građanski/trgovački predmeti odnose se na neosporavane postupke, npr. neosporavane platne naloge. Metodologija je izmijenjena u EL i SK. Podaci za NL uključuju izvanparnične predmete. Slika 4.: Broj novih upravnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a upravni predmeti odnose se na sporove između pojedinaca i lokalnih, regionalnih ili nacionalnih tijela. DK i IE ne evidentiraju zasebno upravne predmete. U RO je 2018. provedena dejuridizacija nekih upravnih postupaka. Metodologija je izmijenjena u EL, SK i SE. Migracijski predmeti u SE uključeni su u upravne predmete (retroaktivno primijenjeno na podatke za 2016. i 2017.).

3.1.2. Opći podaci o učinkovitosti Pokazatelji učinkovitosti postupaka u širokim područjima građanskih, trgovačkih i upravnih predmeta: procijenjeno trajanje postupka (vrijeme potrebno za donošenje odluke), stopa rješavanja predmeta i broj predmeta u postupku.

− Procijenjeno trajanje postupaka – Trajanje postupaka pokazuje procijenjeno vrijeme (u danima) potrebno za rješavanje predmeta na sudu, odnosno vrijeme koje je potrebno sudu da donese prvostupanjsku odluku. Pokazatelj „vrijeme potrebno za donošenje odluke” odnosi se na broj neriješenih predmeta podijeljen s brojem riješenih predmeta na kraju godine i pomnožen s 365 (dana) ( ). To je izračunan iznos koji pokazuje procijenjeno minimalno vrijeme koje će sudu trebati za rješavanje predmeta uz zadržavanje postojećih uvjeta rada. S rastom te vrijednosti raste i vjerojatnost da će sudu trebati dulje vrijeme za donošenje odluke. Brojke se uglavnom odnose na postupke na prvostupanjskim sudovima i uspoređuju se, ako su dostupni, podaci za 2012., 2016., 2017. i 2018. ( ). Dvije slike prikazuju vrijeme potrebno za donošenje odluke u 2018. u građanskim i trgovačkim parničnim predmetima te upravnim predmetima na sudovima svih stupnjeva, a jedna slika prikazuje prosječno trajanje postupaka na sudovima prvog i drugog stupnja u predmetima koji se odnose na pranje novca. Slika 5.: Procijenjeno vrijeme potrebno za rješavanje građanskih, trgovačkih, upravnih i ostalih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*)(prvi stupanj/u danima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a ova kategorija uključuje sve građanske i trgovačke parnične i izvanparnične predmete, izvanparnične zemljišnoknjižne predmete i predmete koji se odnose na poslovne registre, predmete koji se odnose na ostale registre, ostale izvanparnične predmete, upravne predmete i ostale nekaznene predmete. Metodologija je izmijenjena u SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. LV: naglo smanjenje posljedica je reforme sustava sudova te provjera radi otkrivanja pogrešaka i čišćenja podataka u informacijskom sustavu sudova. Slika 6.: Procijenjeno vrijeme potrebno za rješavanje građanskih i trgovačkih parničnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a građanski/trgovački parnični predmeti odnose se na sporove između stranaka, npr. sporove u vezi s ugovorima. Izvanparnični građanski/trgovački predmeti odnose se na neosporavane postupke, npr. neosporavane platne naloge. Metodologija je izmijenjena u EL i SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. Podaci za NL uključuju izvanparnične predmete. Slika 7.: Procijenjeno vrijeme potrebno za rješavanje građanskih i trgovačkih parničnih predmeta (*) na svim stupnjevima 2018. (prvi, drugi i treći stupanj/u danima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Raspored se utvrđuje prema stupnju suda s najduljim postupcima u svakoj državi članici. Podaci nisu dostupni za prvostupanjske i drugostupanjske sudove u BE, BG i IE, za drugostupanjske sudove u NL, za drugostupanjske i trećestupanjske sudove u NL i AT ni za drugostupanjske sudove u DE i HR. U MT nema trećestupanjskog suda. Pristup trećestupanjskom sudu može biti ograničen u nekim državama članicama. Slika 8.: Procijenjeno vrijeme potrebno za rješavanje upravnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a upravni predmeti odnose se na sporove između pojedinaca i lokalnih, regionalnih ili nacionalnih tijela. Metodologija je izmijenjena u EL i SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. DK i IE ne evidentiraju zasebno upravne predmete. CY: broj riješenih predmeta 2018. povećao se zbog toga što su za neke predmete provedena zajednička suđenja, zbog povlačenja 2 724 objedinjena predmeta i zbog osnivanja Upravnog suda prije dvije godine. Slika 9.: Procijenjeno vrijeme potrebno za rješavanje upravnih predmeta (*) na svim stupnjevima 2018. (prvi stupanj i, ako je primjenjivo, drugi i treći stupanj/u danima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Raspored se utvrđuje prema stupnju suda s najduljim postupcima u svakoj državi članici. Podaci nisu dostupni: za prvostupanjski sud u LU, za drugostupanjske sudove u MT i RO te trećestupanjski sud u NL. Vrhovni ili drugi najviši sud jedini je stupanj za žalbe u CZ, IT, CY, AT, SI i FI. Trećestupanjski sud za te vrste predmeta ne postoji u HR, LT, LU i MT. Najviši upravni sud je prvostupanjski i jedini sud za određene predmete u BE. Pristup trećestupanjskom sudu može biti ograničen u nekim državama članicama. DK i IE ne evidentiraju zasebno upravne predmete. − Stopa rješavanja predmeta – Stopa rješavanja predmeta omjer je broja riješenih predmeta i broja novih predmeta. Njome se mjeri zaostaje li sud s rješavanjem novih predmeta. Kad je stopa rješavanja predmeta oko 100 % ili viša, to znači da je pravosudni sustav sposoban riješiti barem sve nove predmete. Kad je stopa rješavanja ispod 100 %, to znači da sudovi rješavaju manje predmeta od broja novih predmeta. Slika 10.: Stopa rješavanja građanskih, trgovačkih, upravnih i ostalih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/u postocima – vrijednosti veće od 100 % ukazuju na to da se rješava više predmeta nego što je zaprimljeno, a vrijednosti ispod 100 % ukazuju na to da se rješava manje predmeta nego što je zaprimljeno) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Metodologija je izmijenjena u SK. IE: očekuje se da će zbog metodologije biti prijavljen manji broj riješenih predmeta od stvarnog. IT: 2013. uvedena je drugačija klasifikacija građanskih predmeta. Slika 11.: Stopa rješavanja građanskih i trgovačkih parničnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/u postocima) (izvor: studija CEPEJ-a)

(*) Metodologija je izmijenjena u EL i SK. IE: očekuje se da će zbog metodologije biti prijavljen manji broj riješenih predmeta od stvarnog. IT: 2013. uvedena je drugačija klasifikacija građanskih predmeta. Podaci za NL uključuju izvanparnične predmete. Slika 12.: Stopa rješavanja upravnih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/u postocima) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Prethodne vrijednosti za neke države članice smanjene su za potrebe prikaza (CY 2018. = 219 %; IT 2012. = 279,8 %). Metodologija je izmijenjena u EL i SK. DK i IE ne evidentiraju zasebno upravne predmete. Broj riješenih predmeta u CY povećao se zbog toga što su za neke predmete provedena zajednička suđenja, zbog povlačenja 2 724 objedinjena predmeta i zbog osnivanja Upravnog suda prije dvije godine. − Predmeti u postupku – Broj predmeta u postupku odnosi se na broj predmeta koji su ostali neriješeni na kraju određene godine. To utječe i na vrijeme potrebno za donošenje odluke. Slika 13.: Broj građanskih, trgovačkih, upravnih i ostalih predmeta u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Metodologija je izmijenjena u SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. IT: 2013. uvedena je drugačija klasifikacija građanskih predmeta. Slika 14.: Broj građanskih i trgovačkih parničnih predmeta u postupku u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Metodologija je izmijenjena u EL i SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. IT: 2013. uvedena je drugačija klasifikacija građanskih predmeta. Podaci za NL uključuju izvanparnične predmete. Slika 15.: Broj upravnih predmeta u postupku u razdoblju 2012.–2018. (*) (prvi stupanj/na 100 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Prethodne vrijednosti za neke države članice smanjene su za potrebe prikaza (EL 2012. = 3,5). Metodologija je izmijenjena u EL i SK. Predmeti u postupku uključuju sudove svih stupnjeva u CZ, a do 2016. i u SK. DK i IE ne evidentiraju zasebno upravne predmete.



3.1.3. Učinkovitost u posebnim područjima prava EU-a U ovom se odjeljku dopunjuju opći podaci o učinkovitosti pravosudnih sustava i prikazuje se prosječno trajanje postupaka ( ) u posebnim područjima koja uključuju pravo EU-a. Podaci iz Pregleda stanja za 2020. nastavljaju se na prijašnje podatke iz područja tržišnog natjecanja, elektroničkih komunikacija, žiga EU-a, prava zaštite potrošača te sprečavanja pranja novca. Područja se odabiru na temelju važnosti za jedinstveno tržište i poslovno okruženje. Općenito, posljedice dugotrajnih kašnjenja sudskih postupaka mogle bi se negativno odraziti na prava koja proizlaze iz prava EU-a, npr. kad više nisu dostupni odgovarajući pravni lijekovi ili kad više nije moguće osigurati povrat velike financijske štete. – Tržišno natjecanje – Učinkovitom provedbom prava tržišnog natjecanja osiguravaju se ravnopravni uvjeti za poduzeća pa je ona stoga ključna za privlačno poslovno okruženje. Na slici 16. prikazano je prosječno trajanje predmeta u kojima se preispituju odluke nacionalnih tijela za zaštitu tržišnog natjecanja na temelju članaka 101. i 102. UFEU-a ( ). Slika 16.: Tržišno natjecanje: prosječno trajanje sudskog preispitivanja u razdoblju 2013.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Europska mreža za tržišno natjecanje) (*) EE: nema predmeta. IE i AT: scenarij nije primjenjiv jer tijela nisu ovlaštena donositi odgovarajuće odluke. AT: podaci uključuju predmete povezane s povredom članaka 101. i 102. UFEU-a o kojima odlučuje sud nadležan za tržišno natjecanje, ali koji se ne temelje na žalbama protiv nacionalnog tijela za zaštitu tržišnog natjecanja. U BG i IT korištena je procjena trajanja. Prazan stupac može označavati da država članica nije prijavila nijedan predmet za tu godinu. U mnogim je državama članicama broj predmeta nizak (manje od pet godišnje), zbog čega godišnji podaci mogu ovisiti o jednom iznimno dugotrajnom ili kratkotrajnom predmetu. Mnogi najdugotrajniji predmeti u skupu podataka uključivali su vrijeme potrebno za upućivanje Sudu Europske unije (npr. LT), ocjenu ustavnosti (npr. SK) ili posebna postupovna kašnjenja (npr. CZ, EL, HU).

– Elektroničke komunikacije – Cilj je zakonodavstva EU-a o elektroničkim komunikacijama povećati tržišno natjecanje, pridonijeti razvoju jedinstvenog tržišta i ostvariti ulaganja, inovacije i rast. Pozitivni učinci za potrošače mogu se ostvariti učinkovitom provedbom tog zakonodavstva, što može dovesti do nižih cijena i bolje kvalitete usluga za krajnje korisnike. Na slici 17. prikazano je prosječno trajanje predmeta u kojima sud preispituje odluke nacionalnih regulatornih tijela na temelju primjene prava EU-a o elektroničkim komunikacijama ( ). Obuhvaćen je širok spektar predmeta, u rasponu od složenijih „tržišnih analiza” do pitanja usmjerenih na potrošače. Slika 17.: Elektroničke komunikacije: prosječno trajanje postupaka sudskog preispitivanja u razdoblju 2013.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Odbor za komunikacije) (*) Broj predmeta razlikuje se po državama članicama. Prazan stupac označava da država članica nije prijavila nijedan predmet za tu godinu. (osim PT za 2017. i 2018. i RO za 2018.: nema podataka). LU: nema predmeta. U nekim sudskim stupnjevima ograničeni broj odgovarajućih predmeta (LV, LT, MT, SK, SE) može dovesti do toga da godišnji podaci ovise o trajanju jednog iznimno dugotrajnog ili kratkotrajnog predmeta, pa razlike između uzastopnih godina mogu biti velike. DK: za prvostupanjske žalbe nadležno je neformalno sudsko tijelo. ES, AT i PL: nadležni su različiti sudovi, ovisno o sadržaju predmeta. MT: za 2016. zabilježen je jedan iznimno dugotrajan predmet koji je trajao 2 500 dana, a odnosio se na složeno pitanje pri čemu je lokalno tijelo zajedno s nekoliko stanovnika podnijelo tužbu zbog navodnih štetnih emisija iz mobilnih radiokomunikacijskih baznih postaja. – Žig EU-a – Učinkovita provedba prava intelektualnog vlasništva ključna je za poticanje ulaganja u inovacije. U zakonodavstvu EU-a o žigu EU-a ( ) važna uloga dodijeljena je nacionalnim sudovima koji djeluju kao sudovi EU-a i donose odluke koje utječu na jedinstveno tržište. Na slici 18. prikazano je prosječno trajanje postupaka koji se odnose na povredu žiga EU-a u parnicama između privatnih stranaka.

Slika 18.: Žig EU-a: prosječno trajanje predmeta koji se odnose na povredu žiga EU-a u razdoblju 2013.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Europska promatračnica za povrede prava intelektualnog vlasništva) (*) FR, IT, LT i LU: uzorak predmeta koji se upotrebljava za podatke iz određenih godina. BG: za 2016. upotrijebljene su procjene sudova. PL: za 2015. upotrijebljene su procjene sudova. Posebno dugotrajni predmeti koji su utjecali na prosjek evidentirani su u EE, IE, LV i SE. EL: podaci se temelje na ponderiranom prosječnom trajanju na dvama sudovima. DK: podaci za sve predmete koji se odnose na žigove – ne samo EU-a – na trgovačkim i pomorskim visokim sudovima; za 2018. nema podataka o prosječnom trajanju predmeta zbog novog sustava IKT-a. ES: u izračun prosječnog trajanja uključeni su predmeti koji se odnose na druga prava intelektualnog vlasništva EU-a; za 2018. upotrebljava se procjena. – Zaštita potrošača – Učinkovitom provedbom prava o zaštiti potrošača potrošačima se osigurava ostvarivanje koristi od njihovih prava, a trgovačkim društvima onemogućuje se da povredom pravila o zaštiti potrošača nepošteno ostvaruju korist. Tijela za zaštitu potrošača i sudovi imaju ključnu ulogu u provedbi prava EU-a o zaštiti potrošača ( ) unutar različitih nacionalnih provedbenih sustava. Na slici 19. prikazano je prosječno trajanje postupaka sudskog preispitivanja odluka tijela za zaštitu potrošača na temelju primjene prava EU-a. Za potrošače ili trgovačka društva učinkovita provedba može uključivati lanac sudionika, ne samo sudove, već i upravna tijela. Kako bi se nastavilo s analizom tog provedbenog lanca, ponovno je prikazano trajanje postupaka tijela za zaštitu potrošača. Na slici 20. prikazano je prosječno trajanje postupaka u kojima nacionalna tijela za zaštitu potrošača donose upravne odluke u razdoblju 2014.–2018. od trenutka pokretanja predmeta. Odgovarajuće odluke uključuju odluke o povredi materijalnih pravila, privremene mjere, naloge za obustavu postupka, pokretanja sudskih postupaka ili okončanja predmeta.



Slika 19.: Zaštita potrošača: prosječno trajanje sudskog preispitivanja u razdoblju 2013.–2018. (*)

(prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Mreža za suradnju u području zaštite potrošača) (*) AT, FI, DE i LU: scenarij nije primjenjiv jer tijela za zaštitu potrošača nisu ovlaštena odlučivati o povredama mjerodavnih pravila o zaštiti potrošača. Broj relevantnih predmeta nizak je (manje od pet) u CY, IE, NL i SE. EL i RO dostavili su procjenu prosječnog trajanja. Slika 20.: Zaštita potrošača: prosječno trajanje postupaka u kojima tijela za zaštitu potrošača donose upravne odluke u razdoblju 2014.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Mreža za suradnju u području zaštite potrošača) (*) AT, DE i LU: scenarij nije primjenjiv jer tijela za zaštitu potrošača nisu ovlaštena odlučivati o povredama mjerodavnih pravila o zaštiti potrošača. Broj relevantnih predmeta nizak je (manje od pet) u NL i SE. DK, FI, FR, EL, FR i RO dostavili su procjenu prosječnog trajanja.



– Pranje novca – Osim što pridonosi borbi protiv kriminala, učinkovitost borbe protiv pranja novca ključna je za dobro funkcioniranje, integritet i stabilnost financijskog sektora, povjerenje u financijski sustav i pošteno tržišno natjecanje na jedinstvenom tržištu ( ). Međunarodni monetarni fond ističe da pranje novca može odvratiti strana ulaganja, poremetiti međunarodne tokove kapitala i negativno utjecati na makroekonomske rezultate zemlje, što dovodi do smanjenja blagostanja i izvlačenja sredstava iz produktivnijih gospodarskih aktivnosti ( ). Direktivom o sprečavanju pranja novca zahtijeva se da države članice vode statistiku o učinkovitosti svojih sustava za suzbijanje pranja novca ili financiranja terorizma ( ). U suradnji s državama članicama ažuriranim upitnikom prikupljeni su podaci o sudskim fazama u nacionalnim sustavima borbe protiv pranja novca. Na slici 21. prikazano je prosječno trajanje prvostupanjskih predmeta koji se odnose na kaznena djela pranja novca. Slika 21.: Pranje novca: prosječno trajanje sudskih predmeta u razdoblju 2014.–2018. (*) (prvi stupanj/u danima) (izvor: Europska komisija i Stručna skupina za sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma) (*) Nema podataka za 2018.: BE, EE, CY, AT, PL i PT. ES, NL: procijenjeno trajanje. LV: zbog relativno malog broja predmeta 2016. različiti čimbenici mogu utjecati na trajanje postupka, npr. zastoj u jednom predmetu iz objektivnih razloga. PL: izračun trajanja postupaka za 2016. temelji se na nasumično odabranom uzorku predmeta. SE: izračun iz 2017. na temelju uzorka riješenih predmeta; za 2018. navedeni su preliminarni podaci. IT: podaci se odnose na sudove koji su odgovorili na upite, a obuhvaćaju oko 91 % ukupnih postupaka u 2015. te oko 99 % u 2016. i 2017.; podaci se odnose na suđenja i sudske rasprave u prethodnom postupku.



3.1.4. Sažetak o učinkovitosti pravosudnih sustava Učinkovit pravosudni sustav omogućuje upravljanje brojem predmeta i neriješenim predmetima te izricanje presuda bez nepotrebne odgode. Glavni pokazatelji koji se koriste u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za praćenje učinkovitosti pravosudnih sustava jesu trajanje postupaka (procijenjeno ili prosječno vrijeme u danima koje je potrebno za rješavanje predmeta), stopa rješavanja predmeta (omjer broja riješenih predmeta i broja novih predmeta) i broj predmeta u postupku (koji su ostali neriješeni na kraju godine). Opći podaci o učinkovitosti Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. sadržava podatke o učinkovitosti koji obuhvaćaju sedam godina (2012.–2018.). U tom vremenskom razdoblju moguće je utvrditi određena kretanja i uzeti u obzir da je često potrebno vrijeme da se pokaže učinak pravosudnih reformi. Prema dostupnim podacima od 2012. za građanske, trgovačke i upravne predmete učinkovitost se popravila ili ostala stabilna u 11 država članica, dok se u osam država članica smanjila, iako često tek neznatno. Pozitivna kretanja mogu se uočiti u većini država članica za koje je u kontekstu europskog semestra utvrđeno da se suočavaju s određenim problemima ( ): ·od 2012. u gotovo svim tim državama članicama trajanje prvostupanjskih postupaka u širokoj kategoriji „svi predmeti” (slika 5.) te kategoriji građanskih i trgovačkih parničnih predmeta (slika 6.) smanjilo se ili je ostalo stabilno. Trajanje postupaka u upravnim predmetima (slika 8.) smanjilo se ili je ostalo stabilno od 2012. u većini tih država članica. Cjelokupno gledajući, trajanje postupaka u 2018. povećalo se u samo nekoliko država članica, ·u Pregledu stanja prikazani su podaci o trajanju postupaka na svim sudskim stupnjevima za građanske i trgovačke parnične predmete (slika 7.) te upravne predmete (slika 9.). Podaci pokazuju da sudovi višeg stupnja rade učinkovitije u nizu država članica za koje je utvrđeno da se suočavaju s problemima povezanima s trajanjem postupaka na prvostupanjskim sudovima. S druge strane, u nekim drugim državama članicama koje se suočavaju s problemima postupci na sudovima višeg stupnja prosječno traju i dulje nego na prvostupanjskim sudovima, ·u širokoj kategoriji „svi predmeti” i kategoriji građanskih i trgovačkih parničnih predmeta (slike 10. i 11.) ukupan broj država članica u kojima je stopa rješavanja predmeta veća od 100 % povećao se od 2012. Gotovo sve države članice, uključujući i one koje se suočavaju s problemima, izvijestile su 2018. o visokoj stopi rješavanja predmeta (više od 97 %), što znači da sudovi općenito mogu rješavati nove predmete u tim kategorijama. U upravnim predmetima (slika 12.) može se primijetiti veća razlika u stopi rješavanja predmeta iz godine u godinu pa su neke države članice ostvarile dobar napredak, iako je ta stopa niža nego u drugim kategorijama predmeta. Konkretno, većina država članica koje se suočavaju s problemima izvijestila je o povećanju stope rješavanja predmeta za upravne predmete od 2012., ·gotovo sve države članice koje imaju znatne poteškoće zbog velikog broja neriješenih predmeta, neovisno o kategoriji predmeta, od 2012. stalno ostvaruju napredak. Često se ostvaruje znatan napredak u smanjenju broja neriješenih građanskih i trgovačkih parničnih predmeta (slika 14.) te upravnih predmeta (slika 15.). Unatoč tim poboljšanjima i dalje postoje znatne razlike između država članica s relativno malim brojem neriješenih predmeta i država članica s velikim brojem neriješenih predmeta, a u nekim se državama članicama čini da se broj neriješenih predmeta povećava. Učinkovitost u posebnim područjima prava EU-a Podaci o prosječnom trajanju postupaka u posebnim područjima prava EU-a (slike 16.–21.) daju uvid u funkcioniranje pravosudnih sustava u tim vrstama poslovnih sporova. Podaci o učinkovitosti u posebnim područjima prava prikupljaju se na temelju usko definiranih scenarija pa broj relevantnih predmeta može biti nizak. Ipak, te brojke u usporedbi s izračunanim trajanjem postupaka prikazanim u općim podacima o učinkovitosti prikazuju stvarno prosječno trajanje postupaka u svim relevantnim predmetima u posebnim područjima u određenoj godini. Stoga je važno istaknuti da nekoliko država članica za koje se na temelju općih podataka o učinkovitosti čini da se ne suočavaju s problemima prijavljuje znatno dulje prosječno trajanje postupaka u posebnim područjima prava EU-a. Istodobno, trajanje postupaka u različitim posebnim područjima može se znatno razlikovati i u istoj državi članici. Iz podataka za posebna područja prava EU-a proizlaze sljedeća kretanja: ·za predmete iz područja tržišnog natjecanja (slika 16.), iako se ukupan broj predmeta na sudovima u svim državama članicama neznatno povećao, trajanje postupaka sudskog preispitivanja smanjilo se ili ostalo stabilno u šest država članica, a povećalo se u pet drugih država članica. To pozitivno kretanje nastavilo se u 2018., kada su samo dvije države članice prijavile da prosječno trajanje postupka premašuje 1 000 dana (u usporedbi s trima državama članicama u 2017.), ·u području elektroničkih komunikacija (slika 17.) broj predmeta na sudovima nastavio se povećavati, čime je prekinuto pozitivno kretanje u pogledu skraćenja trajanja postupaka koje je zabilježeno prethodnih godina. Većina država članica evidentirala je 2018. povećanje prosječnog trajanja postupaka, u usporedbi i s 2017. i s 2013., ·kad je riječ o predmetima koji se odnose na povredu žiga EU-a (slika 18.), kretanja prosječnog trajanja postupaka u 2018. znatno su se razlikovala. Neke države članice evidentirale su nagla povećanja dok su se druge uspjele bolje nositi sa svojim brojem predmeta i smanjiti vrijeme potrebno za rješavanje predmeta, ·mogući kombinirani učinak lanca provedbe koji se sastoji od postupaka upravnog i sudskog preispitivanja prikazan je u području prava o zaštiti potrošača (slike 19. i 20.). Sedam država članica izvijestilo je 2018. da je njihovim tijelima za zaštitu potrošača trebalo u prosjeku manje od tri mjeseca za donošenje odluke u predmetima obuhvaćenima pravom EU-a o zaštiti potrošača, dok je u devet država članica za to bilo potrebno više od šest mjeseci. Postupak sudskog preispitivanja upravne odluke u slučajevima u kojima su odluke tijela za zaštitu potrošača osporavane na sudovima u većini je država članica 2018. trajao u prosjeku manje od jedne godine, ·učinkovita borba protiv pranja novca ključna je za zaštitu financijskog sustava, poštenog tržišnog natjecanja i sprečavanje negativnih gospodarskih posljedica. Problemi s trajanjem sudskih postupaka koji se odnose na kaznena djela pranja novca mogu utjecati na učinkovito suzbijanje pranja novca. U Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prikazani su ažurirani podaci o trajanju sudskih postupaka koji se odnose na kaznena djela pranja novca (slika 21.). Iz njih je vidljivo da dok u gotovo polovini država članica prvostupanjski postupci traju u prosjeku do godinu dana, u nekoliko država članica koje se suočavaju s problemima u pogledu kaznenog progona za kaznena djela pranja novca ti postupci traju u prosjeku oko dvije godine ( ). 3.2. Kvaliteta pravosudnih sustava Ne postoji jedan jedinstveni način za mjerenje kvalitete pravosudnih sustava. U Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. nastavljaju se analizirati čimbenici koji se, u načelu, prihvaćaju kao relevantni za poboljšanje kvalitete pravosuđa. Kao i prethodnih godina, razvrstani su u četiri kategorije: 1. dostupnost pravosuđa građanima i poduzećima; 2. odgovarajuća materijalna sredstva i ljudski resursi; 3. uvođenje alata za ocjenu; i 4. primjena standarda kvalitete. 3.2.1. Dostupnost Dostupnost je potrebna u cijelom pravosudnom lancu kako bi se osobama omogućilo dobivanje odgovarajućih informacija – o pravosudnom sustavu, o tome kako podnijeti tužbeni zahtjev i povezanim financijskim aspektima te o trenutačnom stanju određenog postupka do njegova okončanja – kako bi se presudama moglo brzo pristupiti na internetu. – Davanje informacija o pravosudnom sustavu – Da bi pravosuđe bilo prilagođeno građanima informacije o pravosudnom sustavu trebaju biti ne samo lako dostupne, već i prilagođene posebnim skupinama u društvu, koje inače ne bi mogle lako pristupiti tim informacijama. Na slici 22. prikazana je dostupnost informacija na internetu o posebnim aspektima pravosudnog sustava i za posebne skupine u društvu. Slika 22.: Dostupnost informacija o pravosudnom sustavu na internetu za opću javnost, 2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) DE: svaka savezna pokrajina kao i savezna razina pojedinačno odlučuju koje će informacije pružati na internetu. – Pravna pomoć, sudske pristojbe i troškovi pravnog zastupanja –

Troškovi sudskog postupka ključan su čimbenik u pristupu pravosuđu. Visoki troškovi sudskog postupka, uključujući sudske pristojbe ( ) i troškove pravnog zastupanja ( ), mogu otežati pristup pravosuđu. Troškovi sudskog postupka u građanskim i trgovačkim stvarima nisu usklađeni na razini EU-a. Uređeni su nacionalnim zakonodavstvom, stoga se razlikuju od jedne države članice do druge. Pristup pravnoj pomoći temeljno je pravo zajamčeno Poveljom ( ). Njome se omogućuje pristup pravosuđu onima koji ne bi mogli snositi ili unaprijed platiti troškove sudskog postupka. Većina država članica pravnu pomoć dodjeljuje na temelju dohotka podnositelja zahtjeva ( ). Na slici 23. prikazana je dostupnost pune ili djelomične pravne pomoći u konkretnom predmetu u području zaštite potrošača koji uključuje tužbeni zahtjev u vrijednosti od 6 000 EUR. Uspoređuju se dohodovni pragovi za dodjelu pravne pomoći, izraženi kao postotak praga siromaštva Eurostata u svakoj državi članici ( ). Na primjer, ako je prag za pravnu pomoć utvrđen na 20 %, to znači da podnositelj zahtjeva s dohotkom 20 % višim od praga siromaštva Eurostata u svojoj državi članici i dalje ispunjava uvjete za dobivanje pravne pomoći. S druge strane, ako je prag za pravnu pomoć manji od 0, to znači da osoba s dohotkom manjim od praga siromaštva možda ne ispunjava uvjete za dobivanje pravne pomoći. U okviru sustava pravne pomoći nekih država članica osigurava se podmirenje 100 % troškova povezanih s parnicom (puna pravna pomoć), što se dopunjuje sustavom za podmirenje dijela tih troškova (djelomična pravna pomoć), a kriteriji prihvatljivosti za ta dva sustava razlikuju se. U drugim državama članicama predviđen je sustav samo pune ili samo djelomične pravne pomoći. Slika 23.: Dohodovni prag za pravnu pomoć u konkretnom predmetu u području zaštite potrošača u 2019. (*) (razlike u postotku od praga siromaštva Eurostata) (izvor: Europska komisija i CCBE ( )) (*) EE: odluka o dodjeli pravne pomoći ne temelji se na razini financijskih sredstava podnositelja zahtjeva. IE: pri dodjeli djelomične pravne pomoći moraju se uzeti u obzir raspoloživa sredstva podnositelja zahtjeva. LV: pragovi se razlikuju po općinama, na grafikonu je prikazana gornja granica. Većina država članica zahtijeva da stranke pri pokretanju sudskog postupka plate sudsku pristojbu. Primatelji pravne pomoći često su izuzeti od plaćanja sudskih pristojbi. Samo u BG, EE, IE, NL, PL i SI primatelji pravne pomoći nisu automatski izuzeti od plaćanja sudskih pristojbi. U CZ sud na pojedinačnoj osnovi odlučuje o izuzeću primatelja pravne pomoći od plaćanja sudskih pristojbi. Na slici 24. uspoređuje se razina sudskih pristojbi za navedena dva scenarija, prikazana kao udio u vrijednosti spora. Ako je, na primjer, na slici u nastavku sudska pristojba utvrđena na 10 % spora u vrijednosti od 6 000 EUR, potrošač će morati platiti 600 EUR sudske pristojbe za pokretanje sudskog postupka. Sporovi male vrijednosti temelje se na pragu siromaštva Eurostata za svaku državu članicu.



Slika 24.: Sudske pristojbe za pokretanje sudskog postupka u konkretnom predmetu u području zaštite potrošača u 2019. (*) (razina sudske pristojbe kao udio u vrijednosti spora) (izvor: Europska komisija i CCBE ( )) (*) „Spor male vrijednosti” znači spor koji odgovara pragu siromaštva Eurostata za samca u svakoj državi članici, pretvorenom u mjesečni dohodak (npr. 2019. ta se vrijednost kretala u rasponu od 164 EUR u RO do 1 804 EUR u LU). BE, EL i RO: nisu dostavljene informacije o sudskim pristojbama za sporove male vrijednosti. LU: stranke u sporu moraju platiti pristojbe sudskog izvršitelja kako bi pokrenule postupak kao tužitelji osim ako su korisnici pravne pomoći. NL: sudske pristojbe za dohodak < 2 275 EUR/mjesečno.



Učinkovito prisilno izvršavanje ugovora od ključne je važnosti za gospodarstvo. Vjerojatnost povrata stvarnih troškova parnice jača položaj vjerovnika koji želi prisilno izvršiti ugovor. Obično se od vjerovnika, kao tužitelja, traži da plati sudsku pristojbu za pokretanje sudskog postupka. Sudovi u načelu nalažu tuženiku koji je izgubio parnicu da u potpunosti nadoknadi sudske pristojbe koje je unaprijed platio tužitelj koji je pobijedio u parnici. Na slici 25. prikazane su razine sudskih pristojbi koje se zahtijevaju za pokretanje sudskog postupka u konkretnom trgovačkom predmetu (vidjeti bilješku 59.). Slika 25.: Sudske pristojbe za pokretanje sudskog postupka u konkretnom trgovačkom predmetu u 2019. (*) (u EUR) (izvor: Europska komisija i CCBE ()) (*) O povratu sudskih pristojbi u ES, PT i RO odlučuje se na pojedinačnoj osnovi u svakom predmetu. U EL i HU stranka koja dobije spor nema pravo na potpuni povrat sudskih pristojbi. Obično vjerovnik mora unaprijed platiti troškove svojeg odvjetnika ne samo tijekom parnične faze, već i u pretparničnoj fazi. Kad je riječ o naknadi troškova, većina država članica primjenjuje pravilo prema kojemu se od stranke koja izgubi parnicu očekuje da snosi ne samo vlastite pravne troškove, već i troškove stranke koja je dobila parnicu. Takvim pravilom o prijenosu troškova na stranku koja je izgubila parnicu odvraća se potencijalne tužitelje od toga da pokreću tužbe u predmetima s niskom vjerojatnošću dobivanja tužbe i istodobno potiče pokretanje tužbi u predmetima s visokom vjerojatnošću dobivanja tužbe. Na slici 26. prikazani su iznosi koje bi sud dodijelio uspješnom tužitelju u konkretnom scenariju trgovačkog predmeta (vidjeti bilješku 60.). Mogu se razlikovati tri glavna sustava: 1. u državama članicama sa zakonskim sustavom naknada povrat troškova pravnog zastupanja ovisi o razini zakonske naknade koja je predviđena za rad odvjetnika, a one se znatno razlikuju među državama članicama; 2. u državama članicama bez zakonskog sustava naknada postoji puna (HU, PT, FI) ili djelomična (PL, LV, LU) nadoknada troškova pravnog zastupanja i 3. u nizu država članica o povratu tih troškova odlučuje sud na pojedinačnoj osnovi u svakom predmetu. Slika 26.: Mogućnost povrata troškova pravnog zastupanja u trgovačkoj parnici u 2019. (*) (u EUR) (izvor: Europska komisija i CCBE ( ))

(*) Na ovoj slici troškovi pravnog zastupanja ne uključuju administrativne troškove i PDV (ako se on mora platiti). Hipotetski troškovi pravnog zastupanja za parničnu fazu predviđeni scenarijem iznose 1 650 EUR. Puni povrat u sustavima bez zakonske naknade znači da se može izvršiti povrat za taj iznos (1 650 EUR). Države članice s djelomičnim povratom (PL, LV, LU) razvrstane su po iznosu troškova pravnog zastupanja za koji se može izvršiti povrat (od najvišeg prema najnižem, iznosi se kreću u rasponu 1 275 EUR–500 EUR). Slika ne uključuje informacije o mogućnosti povrata troškova pravnog zastupanja za pretparničnu fazu, koja nije predviđena u svim državama članicama. AT: scenarij nije potpuno primjenjiv na austrijski sustav nadoknade. MT: u Malti ne postoji pojam odvjetničke naknade koja se plaća po satu, već se troškovi pravnog zastupanja nadoknađuju na temelju vrijednosti spora. IT: u Italiji postoji zakonska naknada (3 235 EUR u scenariju), ali sud može odlučivati o nadoknadi troškova unutar određenog raspona. LT: o nadoknadi troškova odlučuje sud uzimajući u obzir smjernice Ministarstva pravosuđa; maksimalni iznos u scenariju bio bi 3 350 EUR. – Podnošenje i praćenje tužbenih zahtjeva na internetu – Mogućnost obavljanja posebnih koraka u sudskom postupku elektroničkim putem važan je dio kvalitete pravosudnih sustava jer elektroničko podnošenje tužbenih zahtjeva te mogućnost praćenja i poduzimanja daljnjih koraka na internetu mogu olakšati pristup pravosuđu i smanjiti kašnjenja i troškove. Sustavi IKT-a na sudovima imaju sve veću ulogu u prekograničnoj suradnji pravosudnih tijela te olakšavaju provedbu zakonodavstva EU-a, na primjer zakonodavstva koje se odnosi na postupke za sporove male vrijednosti.



Slika 27.: Dostupnost elektroničkih sredstava u 2018. (*) (0 = dostupno na 0 % sudova, 4 = dostupno na 100 % sudova ( )) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Nova metodologija, podaci nisu usporedivi s podacima za prethodne godine. DK i RO: predmeti se sudu mogu podnijeti elektroničkom poštom. – Pristupanje presudama – Osiguravanje dostupnosti presuda na internetu povećava transparentnost pravosudnih sustava, pomaže građanima i poduzećima da razumiju svoja prava te može pridonijeti dosljednosti sudske prakse. Modaliteti objavljivanja sudskih odluka na internetu ključni su za uspostavu tražilica prilagođenih korisnicima () koje omogućuju lakšu dostupnost sudske prakse pravnim stručnjacima i široj javnosti. Neometan pristup sudskoj praksi i njezina jednostavna ponovna upotreba omogućuju inovativne aplikacije za „pravnu tehnologiju” koje praktičarima služe kao potpora u radu. Objavljivanje sudskih odluka na internetu zahtijeva uravnoteživanje različitih interesa unutar granica postavljenih pravnim okvirima i okvirima politika. Opća uredba o zaštiti podataka () u potpunosti se primjenjuje na obradu osobnih podataka koju provode sudovi. Pri ocjenjivanju toga koje podatke treba javno objaviti potrebno je postići pravednu ravnotežu između prava na zaštitu podataka i prava na javnu dostupnost sudskih odluka i transparentnost pravosuđa. To je osobito slučaj ako postoji prevladavajući javni interes koji opravdava otkrivanje tih podataka. U mnogim se državama na temelju prava ili prakse zahtijeva anonimizacija ili pseudonimizacija () sudskih odluka prije objave, bilo da se to radi sustavno ili na zahtjev. Podaci koji nastaju u okviru pravosuđa uređuju se i europskim zakonodavstvom o otvorenim podacima i ponovnoj upotrebi informacija javnog sektora (). Dostupnost sudskih odluka u strojno čitljivom obliku () olakšava stvaranje pravosudnog sustava koji je prilagođen algoritmima (). Slika 28.: Pristup javnosti objavljenim presudama na internetu u 2019. (*) (građanski/trgovački, upravni i kazneni predmeti, svi stupnjevi) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Najviši mogući broj bodova: 9 bodova. Za građanske/trgovačke, upravne i kaznene predmete dodijeljen je po jedan bod za svaki stupanj na kojem su dostupne sve presude, a 0,5 bodova ako su dostupne samo neke presude. Ako u državi članici postoje samo dva stupnja, bodovi su dodijeljeni za tri stupnja tako da odgovarajući viši stupanj predstavlja stupanj koji ne postoji. Kod onih država članica u kojima se ne pravi razlika između dvaju područja prava (građansko/trgovačko i upravno), za oba je područja dodijeljen jednak broj bodova. BE: za građanske i kaznene predmete svaki sud ima pravo odlučivati o objavi svojih presuda. BG: odluke Kasacijskog suda u kaznenim predmetima objavljuju se osim ako sadržavaju povjerljive informacije. DE: svaka savezna pokrajina odlučuje o tome hoće li prvostupanjske presude biti dostupne na internetu. IE: u skraćenim kaznenim postupcima obično se ne donosi pisana presuda. CY: u upravnim i kaznenim predmetima suci odlučuju o tome koje će se presude objaviti. LU i SE: sudovi ne objavljuju redovito presude na internetu (samo one koje se odnose na značajne predmete). AT: u prvom i drugom stupnju suci odlučuju o tome koje se presude objavljuju. NL: sudovi odlučuju o objavi u skladu s objavljenim kriterijima. PL: u upravnim predmetima voditelj odjela na svakom sudu odlučuje o objavi. PT: u građanskim i kaznenim predmetima komisija na sudu odlučuje o objavi.



Slika 29.: Modaliteti za izradu strojno čitljivih sudskih odluka u 2019. (*) (građanski/trgovački, upravni i kazneni predmeti, svi stupnjevi) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Najviši mogući broj bodova: 24 boda po vrsti predmeta. Za svaki od triju stupnjeva (prvi, drugi i posljednji) može se dodijeliti jedan bod ako su obuhvaćene sve sudske odluke. Ako su na određenom stupnju obuhvaćene samo neke sudske odluke, dodjeljuje se samo pola boda. Ako u državi članici postoje samo dva stupnja, bodovi su dodijeljeni za tri stupnja tako da odgovarajući viši stupanj predstavlja stupanj koji ne postoji. Kod onih država članica u kojima se ne pravi razlika između upravnih i građanskih/trgovačkih predmeta za oba je pravna područja dodijeljen jednak broj bodova. ES: nije dopuštena upotreba baze podataka Glavnog sudbenog vijeća (CGPJ) u komercijalne svrhe ni masovno preuzimanje informacija. Pri ponovnoj upotrebi tih informacija za izradu baza podataka ili u komercijalne svrhe moraju se poštovati postupak i uvjeti koje je utvrdilo Glavno sudbeno vijeće preko svojeg Centra za sudsku dokumentaciju. FR: javnosti su besplatno dostupne samo presude koje je objavio Kasacijski sud (Cour de Cassation). Presude koje su objavili žalbeni sudovi u bazi podataka „Jurica” dostupne su preko privatne virtualne pravosudne mreže i izdavačima pravnih tekstova. Presude koje su prvostupanjski i visoki sudovi dostavili Kasacijskom sudu ne podliježu anonimizaciji ni pseudonimizaciji. Uspostavljen je otvoren pristup sudskim presudama, osim u slučaju opetovanih i sustavnih zahtjeva. Ponovna upotreba osobnih podataka sudaca i sudskog osoblja za evaluaciju, analizu, uspoređivanje ili predviđanje njihovih stvarnih ili pretpostavljenih praksi kažnjiva je. IE: u irskom pravnom sustavu ne postoje specijalizirani sudovi za rješavanje upravnih predmeta. LU: u upravnim predmetima postoje samo dva sudska stupnja.



– Pristup alternativnim načinima rješavanja sporova – Na slici 30. prikazana su nastojanja država članica usmjerena na promicanje dobrovoljne primjene alternativnih načina rješavanja sporova putem različitih inicijativa, koje se mogu razlikovati ovisno o pravnom području ( ). Slika 30.: Promicanje i poticanje primjene alternativnih načina rješavanja sporova u 2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Najviši mogući broj bodova: 52 boda. Ukupni pokazatelji temelje se na sljedećim pokazateljima: 1. internetska stranica s informacijama o ADR-u; 2. promidžbene kampanje u medijima; 3. brošure za javnost; 4. sud održava posebna informativna predavanja o ADR-u na zahtjev; 5. koordinator za ADR/mirenje na sudovima; 6. objavljivanje ocjena o primjeni ADR-a; 7. objavljivanje statističkih podataka o primjeni ADR-a; 8. troškovi (djelomično ili u cijelosti) nastali ADR-om podmiruju se iz pravne pomoći; 9. potpun ili djelomičan povrat plaćenih sudskih pristojbi (uključujući biljege) u slučaju uspješnog ADR-a; 10. u postupku ADR-a nisu obvezni odvjetnici; 11. sudac može djelovati kao izmiritelj; 12. dogovor stranaka postaje izvršiv na sudu i 13. korištenje elektroničkih alata za rješavanje spora s pomoću ADR-a. Za svaki od tih 13 pokazatelja dodijeljen je jedan bod za svako pravno područje. CZ: nisu dostupni podaci za upravne sporove. DK: svaki sud ima predstavnika odgovornog za promicanje primjene mirenja. Upravni sudovi mogu predložiti mirenje strankama. IE: upravni predmeti obuhvaćeni su kategorijom građanskih i trgovačkih predmeta. EL: ADR postoji u postupku javne nabave, a provodi se pred upravnim žalbenim sudovima. ES: ADR je obvezan za predmete u području radnog prava. LT: tajnik Uprave za nacionalne sudove koordinira postupke sudskog mirenja na sudovima. PT: u građanskim/trgovačkim sporovima sudske pristojbe nadoknađuju se samo u predmetima koje rješavaju mirovni suci. SK: u slovačkom pravnom poretku nije moguća primjena ADR-a u upravne svrhe. SE: suci imaju postupovno diskrecijsko pravo u vezi s ADR-om. Obvezna je zadaća sudaca da nastoje postići mirno rješavanje sporova, osim ako to nije prikladno zbog prirode predmeta.



– Pravosuđe prilagođeno djeci – Na slici 31. prikazani su različiti mehanizmi u državama članicama koji pravosudni sustav čine pristupačnijim za djecu i prilagođenijim njihovim potrebama, na primjer davanjem informacija prilagođenih djeci o postupcima ili poduzimanjem mjera kako bi se spriječilo da djeca moraju sudjelovati na više ročišta. Slika 31.: Pravosuđe prilagođeno djeci u 2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) 3.2.2. Resursi Za dobro funkcioniranje pravosudnog sustava nužni su dostatni resursi, uključujući potrebna ulaganja u fizičku i tehničku infrastrukturu te kvalificirano i osposobljeno osoblje svih kategorija koje prima primjerenu naknadu. Bez prikladnih objekata, alata ili osoblja s potrebnim kvalifikacijama, vještinama i pristupom trajnoj izobrazbi dovodi se u pitanje kvaliteta postupaka i odluka. – Financijska sredstva – Na slikama u nastavku prikazuju se stvarna državna potrošnja za rad pravosudnog sustava (isključujući zatvore) po stanovniku (slika 32.) i kao udio u bruto društvenom proizvodu (BDP) (slika 33.) te, naposljetku, glavne kategorije izdataka za sudove (slika 34.) ( ).



Slika 32.: Ukupni rashodi opće države za sudove u 2012. i u razdoblju 2016.–2018. (*) (u EUR po stanovniku) (izvor: Eurostat) (*) Države članice poredane su prema rashodima u 2018. (od najviših do najnižih). Podaci iz 2018. za ES, FR, HR, PT i SK privremeni su. Slika 33.: Ukupni rashodi opće države za sudove u 2012. i u razdoblju 2016.–2018. (*) (kao postotak BDP-a) (izvor: Eurostat)

(*) Države članice poredane su prema rashodima u 2018. (od najviših do najnižih). Podaci iz 2018. za ES, FR, HR, PT i SK privremeni su.



Na slici 34. prikazane su glavne ekonomske kategorije od kojih se sastoje rashodi države za sudove: 1. plaće sudaca i sudskog osoblja, uključujući socijalne doprinose („naknade zaposlenicima” ( )); 2. operativni troškovi za robu i usluge koje koriste sudovi, primjerice najam zgrada, potrošni uredski materijal, energija i pravna pomoć („intermedijarna potrošnja” ( )); 3. ulaganje u dugotrajnu imovinu, primjerice sudske zgrade i softver („bruto investicije u fiksni kapital” ( )) i 4. ostali rashodi. Slika 34.: Ukupni rashodi opće države za sudove po kategorijama (*) (u 2018., kao postotak ukupnih rashoda) (izvor: Eurostat) (*) Za ES, FR, HR i SK podaci su privremeni, a za PT procijenjeni. – Ljudski resursi – Primjereni ljudski resursi ključni su za kvalitetu pravosudnog sustava. Raznolikošću među sucima, uključujući rodnu ravnotežu sudaca, osiguravaju se dodatno znanje, vještine i iskustvo te se time odražava stvarno stanje društva. Slika 35.: Broj sudaca u razdoblju 2012.–2018. (*) (na 100 000 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a ova kategorija uključuje suce koji rade u punom radnom vremenu. Ne uključuje Rechtspfleger/sudske službenike koji postoje u nekim državama članicama. AT: podaci o upravnom pravu prvi su put uvršteni u ciklus za 2016. EL: ukupan broj profesionalnih sudaca uključuje različite kategorije tijekom prethodno prikazanih godina, čime se djelomično mogu objasniti promjene u njihovu broju. Od 2016. podaci o broju profesionalnih sudaca obuhvaćaju sve razine na kaznenim i građanskim sudovima te upravne suce. IT: regionalni revizorski odbori, lokalni porezni odbori i vojni sudovi ne uzimaju se u obzir. LU: brojke su revidirane nakon primjene poboljšane metodologije. Slika 36.: Udio sutkinja na vrhovnim sudovima u razdoblju 2017.–2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Poredano po brojčanim podacima iz 2019., od najvišeg do najnižeg.



Slika 37.: Broj odvjetnika u razdoblju 2012.–2018. (*) (na 100 000 stanovnika) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Na temelju metodologije CEPEJ-a odvjetnik je osoba koja je kvalificirana i ovlaštena u skladu s nacionalnim pravom braniti svoje klijente i postupati u njihovo ime, baviti se odvjetničkim zanimanjem, izlaziti pred sud ili savjetovati i zastupati svoje klijente u pravnim pitanjima (Preporuka (2000)21 Odbora ministara Vijeća Europe o slobodi obavljanja odvjetničkog zanimanja). DE: u Njemačkoj nema razlike između različitih skupina odvjetnika, kao primjerice između odvjetnika nižeg ranga (engl. solicitors) i odvjetnika višeg ranga (engl. barristers). FI: od 2015. navedeni broj odvjetnika obuhvaća odvjetnike iz privatnog sektora i odvjetnike iz javnog sektora. – Izobrazba –

Pravosudna izobrazba važna je za doprinos kvaliteti sudskih odluka i pravosudnih usluga pruženih građanima. Podacima navedenima u nastavku obuhvaća se pravosudna izobrazba u širokom rasponu područja, uključujući komunikaciju sa strankama i novinarima te pravosudne vještine. Slika 38.: Udio aktivnosti trajne izobrazbe sudaca o različitim vrstama vještina u 2018. (*) (kao postotak ukupnog broja sudaca uključenih u te vrste izobrazbe) (izvor: Europska komisija ( )) (*) (*) Na slici 38. prikazana je raspodjela sudaca koji sudjeluju u aktivnostima trajne izobrazbe (tj. aktivnostima nakon početnog razdoblja izobrazbe potrebne da se postane sucem) u svakom od četiriju utvrđenih područja kao postotak ukupnog broja sudaca uključenih u te vrste izobrazbe. Aktivnosti pravne izobrazbe nisu uzete u obzir. Tijela nadležna za pravosudnu izobrazbu u EL, MT i PT nisu provodila posebne aktivnosti izobrazbe o odabranim vještinama. DK: uključujući sudsko osoblje. AT: uključujući državne odvjetnike. Slika 39.: Dostupnost izobrazbe o komunikaciji za suce u 2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Najviši mogući broj bodova: 14 bodova. Države članice dobile su 1 bod ako imaju početnu izobrazbu i 1 bod ako imaju trajnu izobrazbu (najviše dva boda za svaku vrstu izobrazbe). DK: ne nudi se izobrazba o komuniciranju s osobama s oštećenjem vida ili sluha jer država tim osobama nudi potporu u obliku alata ili pomoćnika u sudnici, npr. tumača za gluhe osobe. Ostale vrste izobrazbe koje se odnose na komunikaciju uključuju tečajeve usmjerene na jačanje vještina komuniciranja s javnošću i medijima (BE, BG, EE, LV, NL, PL, RO i SK); tečajeve o vještinama ispitivanja (DE i AT) i tečajeve o upravljanju ljudima (BE, ES i PL), a izobrazbe u području mekih vještina obuhvaćaju veću jasnoću sudskih odluka i metode prezentacije (CZ, DK, LV, HU, PL i SK). 3.2.3. Alati za ocjenu Praćenjem i ocjenjivanjem rada sudova pomaže se u otkrivanju nedostataka i potreba te se tako omogućuje da pravosudni sustav poveća svoju kvalitetu. Redovitim ocjenjivanjem pravosudnog sustava mogla bi se poboljšati njegova sposobnost reagiranja na sadašnje i buduće izazove. Odgovarajućim alatima IKT-a mogli bi se osigurati sustavi za upravljanje predmetima u stvarnom vremenu te bi se moglo pomoći u vođenju standardiziranih statistika sudova na razini cijele države. Osim toga, mogli bi se upotrebljavati za upravljanje neriješenim predmetima i automatiziranim sustavima ranog upozorenja. Ankete su, iz perspektive pravnika i korisnika sudova, ključne za ocjenu rada pravosudnih sustava. Odgovarajuće daljnje mjere na temelju nalaza iz anketa preduvjet su za poboljšanje kvalitete pravosudnih sustava.



Slika 40.: Dostupnost IKT-a za upravljanje predmetima i vođenje statistika o radu sudova u 2018. (*)

(0 = dostupno na 0 % sudova, 4 = dostupno na 100 % sudova ( )) (izvor: studija CEPEJ-a) (*) Nova metodologija, podaci nisu usporedivi s podacima za prethodne godine. Slika 41.: Teme anketa provedenih među korisnicima sudova ili pravnim stručnjacima u 2018. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Državama članicama dodijeljen je po jedan bod po navedenoj temi ankete neovisno o tome je li anketa provedena na razini države, regije ili suda. „Ostale teme” uključuju: ankete među odvjetnicima o funkcioniranju određenih sudova (ES); informiranost o mjerama IKT-a kao sredstva za poboljšanje pristupačnosti za korisnike (MT); resurse i materijalne uvjete sudova (PT); pitanja koja se odnose na projekte o pravičnosti postupka (SI) i mogućnosti poboljšanja funkcioniranja sudova (SK); koncepte primjerene kazne (FI) i zadovoljstvo pravnih stručnjaka i korisnika sudova uslugama pravosudnog sustava (SE). U DE proveden je niz različitih anketa na razini saveznih pokrajina. Slika 42.: Daljnje mjere povezane s anketama provedenima među korisnicima sudova ili pravnim stručnjacima u 2018. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Državama članicama dodijeljen je po jedan bod po vrsti daljnjih mjera. Kategorija „ostale posebne daljnje mjere” uključivala je: inspekcije (ES); primjenu smjernica za izradu unutarnjih politika (MT); objavljivanje informativnih alata za širu javnost (SI) i izvješća o samoocjenjivanju sudova (SK).

3.2.4. Standardi Standardima se može poboljšati kvaliteta pravosudnih sustava. Nakon pregleda standarda o vremenskom rasporedu i pružanju informacija strankama u prošlim izdanjima, Pregled stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. usmjeren je na rokove, neriješene predmete i vremenske okvire kao alat za upravljanje u pravosuđu ( ). Na slici 43. prikazan je pregled država članica koje koriste standardne mjere za rokove, vremenske okvire i neriješene predmete te prvi put uključuje informacije raščlanjene po pravnim područjima i sudskim stupnjevima na kojima takvi standardi postoje. Rokovi podrazumijevaju kvantitativne rokove, npr. maksimalan broj dana od prijave predmeta do prvog ročišta. Neriješeni predmeti stariji su od utvrđenog vremenskog razdoblja. Vremenski su okviri mjerljivi ciljevi/prakse, npr. određivanje prethodno utvrđenih kvota za predmete koje treba riješiti u određenom vremenskom razdoblju. Slika 43.: Postojanje standarda o vremenskom rasporedu u 2019. (*) (izvor: Europska komisija ( )) (*) Državama članicama dodijeljen je po jedan bod po stupnju (prvi, drugi i posljednji) za svako pravno područje (građansko/trgovačko, upravno i kazneno) ako je u njemu utvrđen standard. Najviši mogući broj bodova: 27 bodova. Ako u državi članici postoje samo dva stupnja, bodovi su dodijeljeni za tri stupnja tako da odgovarajući viši stupanj predstavlja stupanj koji ne postoji. Kod onih država članica u kojima se ne pravi razlika između dvaju područja prava (građansko/trgovačko i upravno) za oba su područja dodijeljeni jednaki bodovi.

3.2.5. Sažetak o kvaliteti pravosudnih sustava Jednostavan pristup, dostatna sredstva, učinkoviti alati za ocjenu i odgovarajući standardi i prakse čimbenici su koji pridonose visokoj kvaliteti pravosudnih sustava. Građani i poduzeća očekuju učinkovit pravosudni sustav u kojem se donose visokokvalitetne odluke. U Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. razrađuje se usporedna analiza tih čimbenika. Dostupnost U ovom izdanju ponovno se razmatra niz elemenata koji pridonose pravosudnom sustavu prilagođenom građanima: ·gotovo sve države članice osiguravaju pristup određenim informacijama na internetu o svojem pravosudnom sustavu, uključujući središnji internetski portal s internetskim obrascima i interaktivnim informacijama o zakonskim pravima (slika 22.). Razlike se pojavljuju kad je riječ o sadržaju informacija te o tome koliko su one prilagođene potrebama građana. Primjerice, samo ograničen broj država članica (devet) omogućuje građanima da s pomoću interaktivne internetske simulacije saznaju imaju li pravo na pravnu pomoć. Međutim, u većini država članica dostupne su informacije za osobe koje nisu izvorni govornici te informacije prilagođene osobama s oštećenjem vida ili sluha, ·dostupnost pravne pomoći i visina sudskih pristojbi imaju velik utjecaj na pristup pravosuđu, osobito za siromašne građane. Na slici 23. vidi se da u pojedinim državama članicama potrošači s dohotkom ispod praga siromaštva Eurostata ne bi primili pravnu pomoć. U usporedbi s prethodnom godinom dostupnost pravne pomoći ostala je nepromijenjena. Istodobno, tijekom godina, pravna pomoć postala je manje dostupna u nekim državama članicama. Visina sudskih pristojbi (slika 24.) i dalje je uglavnom nepromijenjena od 2016. iako je teret sudskih pristojbi i dalje razmjerno visok u sporovima male vrijednosti. Poteškoće u ostvarivanju koristi od pravne pomoći u kombinaciji s visokim razinama sudskih pristojbi u nekim državama članicama mogle bi imati odvraćajući učinak kad je riječ o pristupu siromašnih građana pravosuđu, ·pregled stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prvi put uključuje i informacije o sudskim pristojbama i mogućnosti povrata troškova pravnog zastupanja u trgovačkim predmetima. Visina sudskih pristojbi za trgovačke parnice (slika 25.) znatno se razlikuje među državama članicama (u rasponu od 0,1 % do 6 % vrijednosti spora), pri čemu samo dvije države članice uopće nemaju sudske pristojbe. Na slici 26. prvi je put prikazano u kojoj mjeri stranka koja je pobijedila u trgovačkom predmetu može ostvariti povrat troškova pravnog zastupanja. Kad je riječ o mogućnosti povrata troškova pravnog zastupanja za parničnu fazu, postoje znatne razlike između država članica sa zakonskim sustavom naknada i onima bez njega te unutar tih skupina (osobito između izdašnijih i manje izdašnih zakonskih sustava naknada). Osim toga, u mnogim državama članicama mogućnost povrata troškova pravnog zastupanja ovisi o diskrecijskoj odluci sudova. Razina izdašnosti sustava za povrat troškova pravnog zastupanja može imati poticajne ili odvraćajuće učinke na vjerojatnost pokretanja postupka, a time i na opći pristup pravosuđu, ·dostupnost elektroničkih sredstava tijekom trajanja sudskog postupka pridonosi lakšem pristupu pravosuđu i smanjenju kašnjenja i troškova. Na slici 27. vidi se da u više od polovine država članica elektroničko podnošenje zahtjeva i dostava sudskih poziva nisu uvedeni ili su mogući samo u ograničenoj mjeri, kao što se već moglo vidjeti u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2019. I dalje postoje veliki nedostaci, ponajprije u pogledu mogućnosti praćenja sudskih postupaka na internetu, pri čemu nijedna država članica nije u potpunosti uvela mogućnost takvog praćenja na svim sudovima i u svim pravnim područjima, ·u usporedbi s prethodnim godinama internetski pristup sudskim presudama (slika 28.) ostao je stabilan, osobito s obzirom na objavljivanje presuda na najvišim stupnjevima: 19 država članica objavljuje sve presude u građanskim/trgovačkim i upravnim predmetima, a isti broj država članica objavljuje i sve presude u kaznenim predmetima sudova najvišeg stupnja. Ti pozitivni podaci potiču sve države članice na daljnja poboljšanja jer odluke na sudovima najvišeg stupnja imaju važnu ulogu u pogledu dosljednosti sudske prakse. Na sudovima nižih stupnjeva broj država članica koje objavljuju sve presude i dalje je znatno niži, i u kaznenim i u građanskim/trgovačkim i upravnim predmetima, a ti su brojčani podaci stabilni još od 2017., ·u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. produbljuje se analiza mehanizama koji postoje u državama članicama, a koji mogu olakšati izradu strojno čitljivih sudskih odluka (slika 29.). Sve države članice imaju barem neke mehanizme za građanske/trgovačke, upravne i kaznene predmete. Međutim, mogu se primijetiti znatne razlike među državama članicama. Čini se da su upravni sudovi relativno napredniji u pogledu stvaranja čimbenika koji omogućuju pravosudni sustav prilagođen algoritmima. Osim toga, čini se da pravosudni sustavi u kojima su uvedeni mehanizmi za izradu presuda u skladu sa standardima koji omogućuju njihovu strojnu čitljivost imaju potencijal za ostvarivanje boljih rezultata u budućnosti, ·u usporedbi s prethodnim godinama i dalje raste broj država članica koje promiču dobrovoljnu primjenu alternativnih načina rješavanja sporova (ADR) (slika 30.) za rješavanje privatnih sporova. To je uglavnom postignuto uvođenjem više poticaja za korištenje ADR-a u različitim pravnim područjima. Već drugu godinu zaredom u obzir su uzeti i upravni sporovi, kod kojih je došlo do blagog rasta jer sada više od polovine država članica u praksi dopušta ADR u tom području, ·u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prvi je put prikazan pročišćeni pregled mjera koje su države članice poduzele kako bi pravosudni sustav učinile prilagođenim djeci (slika 31.). Gotovo sve države članice napravile su barem neke prilagodbe za djecu, pri čemu posebno prevladavaju mjere za sudske rasprave prilagođene djeci (među ostalim i s obzirom na okruženje u kojem se odvijaju) i za sprečavanje potrebe za djetetovim sudjelovanjem u više sudskih rasprava. Međutim, manje od polovine država članica ima posebne internetske stranice prilagođene djeci na kojima se daju informacije o pravosudnom sustavu. Resursi Kako bi pravosudni sustavi u državama članicama bili visoke kvalitete, potrebne su dostatne razine financijskih sredstava i ljudskih resursa, uključujući potrebna ulaganja u fizičku i tehničku infrastrukturu, odgovarajuću početnu i trajnu izobrazbu te raznolikost među sucima, uključujući rodnu ravnotežu. Iz Pregleda stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. vidljivo je sljedeće: ·kad je riječ o financijskim sredstvima, podaci pokazuju da su u 2018., ukupno gledajući, rashodi opće države za sudove u državama članicama i dalje ostali uglavnom stabilni iako i dalje postoje znatne razlike u stvarnim iznosima, i u EUR po stanovniku i kao postotak BDP-a (slike 32. i 33.). Gotovo sve države članice povećale su svoje rashode po stanovniku 2018. (povećanje u odnosu na 2017.), a većina je povećala svoje rashode i kao postotak BDP-a, ·kao i za 2019., u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prikazana je i raščlamba ukupnih rashoda po različitim kategorijama na temelju podataka Eurostata. Na slici 34. vidljive su velike razlike u obrascima potrošnje među državama članicama. S jedne strane, dok najveći udio u troškovima u većini država članica otpada na naknade i plaće sudaca i sudskog osoblja (uključujući socijalne doprinose), ulaganja u dugotrajnu imovinu, kao što su sudske zgrade i softver, općenito su vrlo niska, a u nekim državama članicama u to se uopće ne ulaže. S druge strane, rashodi za operativne troškove (npr. najam zgrada, pravna pomoć i drugi potrošni materijal) znatno su veći u nekoliko država članica nego u većini ostalih. Ta raščlamba i dalje je relativno stabilna iz godine u godinu (slika 34.), ·žene i dalje čine manje od 50 % sudaca na razini vrhovnih sudova u većini država članica (slika 36.). Promjene tijekom trogodišnjeg razdoblja od 2017. do 2019. pokazuju da se kretanja razlikuju među državama članicama, ali i da se od 2010. udio žena među sucima na vrhovnim sudovima povećao u većini država članica, ·kad je riječ o izobrazbi sudaca, iako gotovo sve države članice provode barem neke oblike trajne izobrazbe o vještinama sudaca, manji broj njih provodi izobrazbu o IT vještinama, upravljanju sudovima i sudskoj etici te je udio sudaca koji su uključeni u takvu izobrazbu i dalje nizak u većini država (slika 38.). Nastavlja se trend poboljšanja u pogledu izobrazbe o komuniciranju sa strankama iz ranjivih skupina, osobito kad je riječ o osobama s oštećenjima vida ili sluha, žrtvama rodno uvjetovanog nasilja i tražiteljima azila (slika 39.). U usporedbi s prethodnom godinom dostupnija je postala i izobrazba o jačanju svijesti o dezinformacijama i postupanju s njima. Alati za ocjenu ·Iako je većina država članica u potpunost provela sustave IKT-a za upravljanje predmetima (uz nekoliko iznimaka), i dalje postoje nedostaci u pogledu alata za izradu statistika o radu sudova (slika 40.). Ti sustavi služe u različite svrhe, uključujući izradu statistika, te bi se trebali dosljedno primjenjivati u cijelom pravosudnom sustavu. Neke države članice imaju sustave ranog upozorenja radi otkrivanja neispravnosti ili nepoštovanja standarda za obradu predmeta, kojima se omogućuje pravodobno pronalaženje rješenja. U nekim državama članicama još uvijek nije moguće osigurati prikupljanje podataka iz svih pravosudnih područja na razini cijele države. ·Ponovno se smanjila upotreba anketa među korisnicima sudova i pravnim stručnjacima (slika 41.) te sve veći broj država članica odlučuje ne provoditi ankete. Međutim, čini se da postoje određene razlike s obzirom na to koje države članice nisu provodile ankete, što upućuje na to da se ankete ponekad provode samo svake druge godine ili svakih nekoliko godina. Česte teme u anketama i dalje su dostupnost, usluge za korisnike, sudske rasprave i presude te opće povjerenje u pravosudni sustav, no samo je nekoliko država članica provodilo ankete o zadovoljstvu skupina s posebnim potrebama ili informiranosti pojedinaca o njihovim pravima. Gotovo sve države članice koje su provodile ankete provele su i daljnje mjere (slika 42.), iako se njihov opseg i dalje znatno razlikuje. Rezultati su se općenito uzimali u obzir u godišnjim ili posebnim izvješćima, a u mnogim državama članicama uzimali su se u obzir pri ocjenjivanju ili su se koristili za utvrđivanje potrebe za izmjenama zakonodavstva. Standardi Standardima se može poboljšati kvaliteta pravosudnih sustava. U ovom izdanju Pregleda stanja u području pravosuđa u EU-u nastavljaju se detaljnije analizirati određeni standardi usmjereni na poboljšanje stanja u vezi s trajanjem postupaka i informiranjem stranaka te se ti standardi detaljnije raščlanjuju vodeći računa o sudskom stupnju i pravnim područjima za koje takvi standardi postoje. ·Gotovo sve države članice primjenjuju standarde o vremenskom rasporedu iako oni nisu uvijek u jednakoj mjeri razrađeni na svim sudskim stupnjevima i u svim pravnim područjima. Najrašireniji su standardi kojima se utvrđuju rokovi (npr. fiksno vrijeme od prijave predmeta do prvog ročišta), dok su standardi o vremenskim okvirima (kojima se, primjerice, unaprijed određuje kvota za predmete koji moraju biti riješeni unutar određenog vremena) i neriješenim predmetima i dalje relativno manje uobičajeni (slika 43.). Međutim, određene države članice koje se suočavaju s posebnim problemima u pogledu učinkovitosti trenutačno ne primjenjuju takve standarde ili ih primjenjuju samo u ograničenoj mjeri.



3.3. Neovisnost Neovisnost sudstva, koja je sastavni dio zadaće donošenja sudskih odluka, zahtjev je koji proizlazi iz načela učinkovite sudske zaštite iz članka 19. UEU-a te iz prava na učinkovit pravni lijek pred sudom, koje je utvrđeno u Povelji EU-a o temeljnim pravima (članak 47.) ( ). Taj zahtjev pretpostavlja: (a) vanjsku neovisnost, koja znači da predmetno tijelo svoje funkcije izvršava posve samostalno, a da se pritom ni u kojem pogledu ne nalazi u hijerarhijskom ili podređenom odnosu prema ikojem drugom tijelu i da ne prima naloge ili naputke ikoje vrste te da je tako zaštićeno od vanjskih utjecaja ili pritisaka koji mogu ugroziti neovisnu prosudbu njegovih članova i utjecati na njihove odluke te (b) unutarnju neovisnost i nepristranost, koja znači osiguravanje jednakog odmaka od stranaka spora i njihovih pripadajućih interesa u odnosu na predmet spora (). Neovisnost sudstva jamstvo je zaštite svih prava koja osobe izvode iz prava Unije i očuvanja zajedničkih vrijednosti država članica navedenih u članku 2. UEU‑a, osobito vrijednosti vladavine prava (). Očuvanje pravnog poretka EU-a od temeljne je važnosti za sve građane i poduzeća čija su prava i slobode zaštićeni na temelju prava EU-a. Percepcija neovisnosti sudstva čimbenik je kojim se potiče rast jer percepcija manjka neovisnosti može odvraćati od ulaganja. Uz pokazatelje percepcije neovisnosti sudstva iz različitih izvora u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prikazan je niz pokazatelja koji se odnose na organizaciju pravosudnih sustava u svrhu zaštite neovisnosti sudstva u određenim situacijama u kojima ona može biti ugrožena. Na temelju informacija dobivenih od Europske mreže sudbenih vijeća (ENCJ), Mreže predsjednika vrhovnih sudova EU-a (NPSJC) i Stručne skupine za sprečavanje pranja novca i financiranja terorizma, u Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prikazani su ažurirani pokazatelji u vezi s pravnim zaštitnim mjerama u disciplinskim postupcima protiv sudaca i imenovanjem članova sudbenih vijeća te dva nova pregleda disciplinskih postupaka protiv državnih odvjetnika.

3.3.1. Percepcija neovisnosti sudstva Slika 44.: Percepcija neovisnosti sudova i sudaca u javnosti (*) (izvor: Eurobarometar ( ) – svijetle boje: 2016. 2018. i 2019., tamne boje: 2020.) (*) Države članice poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo dobar ili dobar (ukupno dobar); ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih ocjena, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca loš ili vrlo loš (ukupno loš); ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih i ukupno loših ocjena, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo dobar; ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih, ukupno loših i vrlo dobrih odgovora, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo loš. Na slici 45. prikazani su glavni razlozi zbog kojih ispitanici smatraju da sudovima i sucima nedostaje neovisnosti. Ispitanici iz šire javnosti koji su ocijenili neovisnost pravosudnog sustava kao „lošu” ili „vrlo lošu” mogli su birati među trima razlozima kojima objašnjavaju svoju ocjenu. Redoslijed država članica jednak je kao na slici 44. Slika 45.: Glavni razlozi zbog kojih javnost ima percepciju manjka neovisnosti (udio svih ispitanika – viša vrijednost znači veći utjecaj) (izvor: Eurobarometar ( ))

Slika 46.: Percepcija neovisnosti sudova i sudaca među trgovačkim društvima (*) (izvor: Eurobarometar ( ) – svijetle boje: 2017. 2018. i 2019., tamne boje: 2020.) (*) Države članice poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo dobar ili dobar (ukupno dobar); ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih ocjena, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca loš ili vrlo loš (ukupno loš); ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih i ukupno loših ocjena, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo dobar; ako neke države članice imaju isti postotak ukupno dobrih, ukupno loših i vrlo dobrih odgovora, poredane su po postotku ispitanika koji su izjavili da je pravosudni sustav u pogledu neovisnosti sudova i sudaca vrlo loš. Na slici 47. prikazani su glavni razlozi zbog kojih ispitanici smatraju da sudovima i sucima nedostaje neovisnosti. Ispitana društva koja su ocijenila neovisnost pravosudnog sustava kao „lošu” ili „vrlo lošu” mogla su birati među trima razlozima kojima objašnjavaju svoju ocjenu. Redoslijed država članica jednak je kao na slici 46. Slika 47.: Glavni razlozi zbog kojih trgovačka društva imaju percepciju manjka neovisnosti (udio svih ispitanika – viša vrijednost znači veći utjecaj) (izvor: Eurobarometar ( )) Slika 48.: Svjetski gospodarski forum (WEF): percepcija poduzeća o neovisnosti sudstva u razdoblju 2010.–2019. (percepcija – viša vrijednost znači bolja percepcija) (izvor: Svjetski gospodarski forum ( )) 3.3.2. Strukturna neovisnost Jamstva strukturne neovisnosti zahtijevaju pravila, osobito u pogledu sastava suda, imenovanja, trajanja dužnosti kao i razloga za nesudjelovanje u odlučivanju, izuzeće i opoziv njegovih članova, koja omogućuju da se kod pojedinaca otkloni svaka legitimna sumnja u pogledu otpornosti navedenog tijela na vanjske čimbenike i njegove neutralnosti u odnosu na suprotstavljene interese ( ). Ta pravila moraju posebno omogućiti isključenje ne samo svakog izravnog utjecaja, u obliku naputaka, nego i posrednijih oblika utjecaja koji mogu usmjeriti odluke dotičnih sudaca (). Razrađeni su europski standardi, u čemu je predvodilo Vijeće Europe, na primjer u Preporuci Vijeća Europe iz 2010. o sucima: neovisnost, učinkovitost i odgovornosti ( ). U Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. prikazan je niz pokazatelja koji se odnose na organizaciju pravosudnih sustava u svrhu zaštite neovisnosti sudstva. Ovo izdanje Pregleda stanja u području pravosuđa u EU-u sadržava ažurirane pokazatelje za tijela uključena u disciplinske postupke protiv sudaca (slike 49. i 50.) i pokazatelje za imenovanje članova sudbenih vijeća (slike 51. i 52.) ( ). U Pregledu stanja u području pravosuđa u EU-u za 2020. nalaze se i informacije o tijelima uključenima u disciplinske postupke protiv državnih odvjetnika (slike 53. i 54.) te ažurirani detaljniji prikaz o naputcima državnim odvjetnicima u pojedinačnim slučajevima (slika 55.) ( ). Na slikama se nalaze nacionalni okviri na snazi u prosincu 2019. Na slikama u Pregledu stanja ne daje se ocjena niti se prikazuju kvantitativni podaci o učinkovitosti tih zaštitnih mjera. Njima se ne nastoji dati slika o složenosti i detaljima zaštitnih mjera. Postojanje više zaštitnih mjera samo po sebi ne osigurava učinkovitost pravosudnog sustava. Važno je napomenuti i da je provedba politika i praksi za promicanje integriteta i sprečavanje korupcije u pravosuđu isto tako bitna za jamstvo neovisnosti sudstva. Naposljetku, radi djelotvorne zaštite neovisnosti sudstva potrebna je kultura integriteta i nepristranosti koja je zajednička svim sucima i koju poštuje društvo u cjelini. – Zaštitne mjere u disciplinskim postupcima protiv sudaca – Disciplinski postupci protiv sudaca ubrajaju se među najosjetljivije postupke u kontekstu pravosudne neovisnosti. Prema presudi Suda, „pravila koja uređuju stegovni sustav […] osoba koje su zadužene za suđenje, sadržavaju nužna jamstva kako bi se izbjegla svaka opasnost od upotrebe takvoga sustava za politički nadzor nad sadržajem pravosudnih odluka” ( ). Skup jamstava koje je Sud utvrdio kao ključan za očuvanje neovisnosti pravosuđa obuhvaća pravila kojima se utvrđuje ponašanje koje se smatra disciplinskim prekršajem te stvarno primjenjive sankcije, pravila kojima je predviđeno uključivanje neovisnog tijela u skladu s postupkom u kojem su u cijelosti zajamčena prava zaštićena člancima 47. i 48. Povelje, a posebno prava obrane, te pravila kojima se utvrđuje mogućnost pokretanja pravnih postupaka kojima se osporavaju odluke disciplinskih tijela ( ). Sud je presudio da „članak 267. UFEU‑a nacionalnim sudovima daje najširu mogućnost obraćanja Sudu (…) u svakom stadiju postupka kada to smatraju prikladnim” ( ). Prema presudi Suda bilo koji nacionalni propis kojim se priječi to diskrecijsko pravo kako bi se izbjegla izloženost disciplinskim sankcijama „negativno utječe na ovlasti koje su nacionalnim sudovima priznate člankom 267. UFEU-a i, posljedično, na učinkovitost suradnje između Suda i nacionalnih sudova (...) uspostavljene putem mehanizma zahtjeva za prethodnu odluku” ( ). Sud je naveo i da činjenica da sudovi „ne podliježu stegovnim sankcijama zbog (…) podnošenj[a] zahtjeva za prethodnu odluku Sudu (…) predstavlja jamstvo svojstveno neovisnosti sudova” ( ). Prema standardima Vijeća Europe, ako suci ne ispunjavaju svoje dužnosti učinkovito i pravilno, moguć je disciplinski postupak protiv sudaca ( ). Tumačenje zakona, ocjena činjenica i odvagivanje dokaza od strane sudaca u postupku donošenja odluka ne bi trebali prouzrokovati građansku ili disciplinsku odgovornost, osim u slučajevima zle namjere i grubog nemara ( ). Nadalje, disciplinske postupke treba voditi neovisno tijelo ili sud sa svim jamstvima pravičnog suđenja. Sudac protiv kojeg se vodi disciplinski postupak trebao bi imati pravo na osporavanje odluke i kazne. Disciplinske sankcije trebale bi biti razmjerne ( ). Na slici 49. prikazan je ažurirani pregled tijela koja odlučuju o disciplinskim sankcijama protiv redovnih sudaca, a to mogu biti: (a) redovna neovisna tijela kao što su sudovi (vrhovni sud, upravni sud ili predsjednik suda) ili sudbena vijeća, odnosno (b) druga tijela čije je članove izričito imenovalo sudbeno vijeće, suci ili izvršna vlast. Slika 49.: Tijelo koje odlučuje o disciplinskim sankcijama protiv sudaca (*) ( ) (*) BG: predsjednik suda može izreći blaže disciplinske sankcije. Sve odluke o disciplinskim mjerama mogu se sudski preispitivati pred Vrhovnim upravnim sudom. CZ: disciplinske predmete ispituju disciplinska vijeća Vrhovnog upravnog suda. Članove predlaže predsjednik suda na temelju popisa sudaca, a biraju se ždrijebom. DK: o disciplinskim sankcijama odlučuje posebni Revizijski sud koji se sastoji od pet članova, koje formalno imenuje ministar pravosuđa, ali ih predlažu Vrhovni sud, visoki sudovi, Udruga sudaca odnosno Odvjetnička komora, uz istaknutog člana akademske zajednice. Predsjednik prvostupanjskog suda može izdati upozorenje. DE: disciplinske mjere mogu se izreći u okviru službenih disciplinskih postupaka (vidjeti članak 63. njemačkog Zakona o sudstvu za savezne suce i jednakovrijedne odredbe na razini saveznih pokrajina), a izriču ih službenički sudovi („Dienstgericht des Bundes” službenički je sud za savezne suce, a „Dienstgerichte der Länder” službenički je sud za suce saveznih pokrajina), koji su posebni paneli na redovnim sudovima. Članove tih panela imenuju suci („Präsidium”) određenog suda (Savezni sud, viši regionalni sud ili regionalni sud). Manje ozbiljne disciplinske mjere, kao što je ukor, mogu se izreći u okviru disciplinskog rješenja (vidjeti članak 64. njemačkog Zakona o sudstvu za savezne suce i jednakovrijedne odredbe na razini saveznih pokrajina), a izriče ih predsjednik suda ili ministar pravosuđa (i na razini saveznih pokrajina i na saveznoj razini). EE: disciplinske predmete ispituje disciplinsko vijeće sudaca koje imenuje Vrhovni sud i opća skupština svih estonskih sudaca. IE: o disciplinskim mjerama odlučuje Odbor za ponašanje sudaca, koji je osnovalo Sudbeno vijeće i koji se sastoji od triju sudaca koje su izabrali njihovi kolege, pet predsjednika sudova (članovi po službenoj dužnosti) i pet članova laika koje imenuje vlada. Suca se može smijeniti na temelju Ustava zbog navedenih povreda ili nesposobnosti za rad ako oba doma parlamenta (Oireachtas) donesu odluke kojima se traži smjena određenog suca. EL: disciplinsku nadležnost nad sucima u prvom i drugom stupnju imaju vijeća sastavljena od redovnih sudaca višeg ranga, koji se biraju ždrijebom. Disciplinsku nadležnost nad sucima visokog ranga ima Vrhovno disciplinsko vijeće. IT: odluke Sudbenog vijeća o disciplinskim mjerama mogu se sudski preispitivati pred Vrhovnim sudom. LV: disciplinske predmete ispituje Pravosudni disciplinski odbor čiji se članovi imenuju na općoj skupštini sudaca. ES: disciplinske odluke o manjim disciplinskim prekršajima donosi upravljačko vijeće odgovarajućeg suda okruga u kojem sudac protiv kojeg se izriče disciplinska mjera obavlja dužnost (Visoki sud, Nacionalni sud i Vrhovni sud, a u skladu s člankom 421. stavkom 1. točkom (a) Organskog zakona o pravosuđu takve odluke mogu donositi čak i predsjednici Vrhovnog suda, Nacionalnog suda i Višeg suda na kojima sudac protiv kojeg se izriče disciplinska mjera obavlja dužnost). LT: u prvom stupnju odlučuje Pravosudni sud časti, čiji se članovi i predsjednik (sudac kojeg bira Sudbeno vijeće) utvrđuju odlukom Sudbenog vijeća. Čini ga šest sudaca koje odabire i imenuje Sudbeno vijeće, dva člana koje imenuje predsjednik Republike i dva člana koje imenuje predsjednik parlamenta (Seimas). U drugom stupnju odlučuje Vrhovni sud. HU: disciplinske predmete ispituje Službenički sud, a njega imenuje Nacionalno sudbeno vijeće. Predsjednik suda može izreći najblažu sankciju („upozorenje”), koju se može osporavati pred Službeničkim sudom. MT: odlučuje Odbor za suce, koji je pododbor Komisije za pravosuđe. Odbor se sastoji od triju sudaca koje biraju njihovi kolege. PL: ministar pravosuđa bira suce koji sude u disciplinskim postupcima nakon neobvezujućeg savjetovanja s Nacionalnim sudbenim vijećem. Za Disciplinsko vijeće Vrhovnog suda, čija je zadaća odlučivanje, među ostalim, o disciplinskim predmetima protiv sudaca u drugom stupnju, utvrđeno je da nije neovisni sud u smislu prava EU-a u trima presudama Vrhovnog suda, kojima je provedena presuda Suda Europske unije od 19. studenoga 2019. SI: disciplinski sud imenuje Sudbeno vijeće, a članovi su članovi samog Vijeća i suci koje predloži Vrhovni sud. SK: predsjednici prvostupanjskih sudova ovlašteni su izricati disciplinske sankcije u obliku „pisanog upozorenja”. Disciplinske panele imenuje Sudbeno vijeće. Ustavni sud nadležan je za disciplinske postupke protiv predsjednika i potpredsjednika Vrhovnog suda. SE: suca je moguće smijeniti samo ako je počinio teško kazneno djelo ili opetovano zanemarivao dužnosti te tako dokazao da je nesposoban obnašati dužnost. Ako drugo tijelo, a ne sud, donese odluku o smjeni suca (u praksi je to Nacionalni disciplinski odbor), predmetni sudac može zatražiti preispitivanje te odluke na sudu. Odluku može osporavati sam sudac pred okružnim sudom ili uz potporu sindikata pred radnim sudom kao prvostupanjskim sudom.

Na slici 50. prikazan je ažurirani pregled istražnih tijela koja provode službenu istragu tijekom disciplinskih postupaka protiv sudaca. To se ne odnosi na preliminarne istrage u kojima se odlučuje o pokretanju službenog disciplinskog postupka. Faza istrage posebno je osjetljiv korak u disciplinskom postupku jer bi mogla utjecati na neovisnost sudstva. Istražne ovlasti mogu primjenjivati: (a) redovna neovisna tijela kao što su predsjednici sudova ili sudbena vijeća ili (b) drugi istražitelji koje su izrijekom imenovali sudbeno vijeće, suci ili druga tijela kako bi provodili istrage u disciplinskim postupcima protiv sudaca. Slika 50.: Istražitelj zadužen za službeni disciplinski postupak protiv sudaca (*) ( ) (*) BG: istragu vodi administrativni čelnik suda [za činjenice koje bi mogle dovesti do sankcije u obliku ukora] ili vijeće sudaca (disciplinski panel) pri Vrhovnom pravosudnom vijeću Bugarske. Inspektorat Vrhovnog pravosudnog vijeća provodi inspekcije na temelju kojih može donositi prijedloge za provođenje disciplinskog postupka. CZ: i ministar pravosuđa može provesti neke preliminarne istrage kako bi pripremio zahtjev za pokretanje disciplinskog postupka, a obično se savjetuje s predsjednikom suda na kojem predmetni sudac obavlja dužnost. DK: bilo tko može podnijeti pritužbu Posebnom revizijskom sudu, koji se nalazi i kojim se upravlja na Vrhovnom sudu te koji odlučuje nakon saslušanja obiju stranaka. Istragu može voditi i predsjednik državnog odvjetništva. DE: nema službene predistražne faze. Ako se izriču manje ozbiljne disciplinske mjere, kao što je ukor, predsjednik suda i najviše službeničko tijelo (obično ministarstvo pravosuđa, i na razini saveznih pokrajina i na saveznoj razini) ocjenjuju činjenice. Najviše službeničko tijelo odlučuje treba li pokrenuti disciplinski postupak pred sudom. Sud potom provodi službene istrage. EE: predsjednik suda ili kancelar pravosuđa (ombudsman) mogu provesti istragu. IE: suci ne podliježu disciplinskom tijelu ili disciplinskom sustavu osim postupka na temelju Ustava prema kojem je suca moguće smijeniti zbog navedenih povreda ili nesposobnosti za rad ako oba doma parlamenta (Oireachtas) donesu odluke kojima se traži smjena određenog suca. EL: za građanske i kaznene sudove: pravosudna inspekcija, čiji se članovi biraju ždrijebom među sucima. Za upravne sudove: istražitelj se bira ždrijebom među članovima Državnog vijeća. ES: pokretača disciplinskih postupaka imenuje Glavno sudbeno vijeće. Pokretač se bira među sucima Vrhovnog suda i sucima s više od 25 godina pravnog iskustva, no on tijekom mandata obavlja isključivo dužnosti pokretača. FR: predsjednik Sudbenog vijeća za provođenje relevantnih istraga bira jednog ili dva člana Sudbenog vijeća. Ministarstvo može zatražiti izvješće od pravosudne inspekcije prije odluke o pokretanju postupka pred Vijećem. IT: ovlast za provođenje istrage ima glavni državni odvjetnik pri Vrhovnom sudu. Ovlast za provođenje upravnih istraga ima Glavni inspektorat pri Ministarstvu pravosuđa. CY: istragu vodi istražni sudac kojeg imenuje Vrhovni sud. LV: istragu vodi Pravosudni disciplinski odbor. HU: istragu vodi disciplinski povjerenik kojeg imenuje Službenički tribunal (disciplinski sud). LT: istragu vodi Povjerenstvo za pravosudnu etiku i disciplinske postupke, čiji se članovi i predsjednik (bira ga Sudbeno vijeće) utvrđuju odlukom Sudbenog vijeća, a čine ga četiri suca koje imenuje Sudbeno vijeće, dva člana koje imenuje predsjednik Republike i jedan član kojeg imenuje predsjednik parlamenta (Seimas). Predsjednik Povjerenstva za pravosudnu etiku i disciplinske postupke ima pravo povjeriti predsjedniku suda na kojem je sudac zaposlen ili predsjedniku višeg suda provođenje istrage i predstavljanje njezinih rezultata. MT: istragu vodi Odbor za suce. NL: istragu vodi glavni državni odvjetnik. PL: ministar pravosuđa za vođenje istraga imenuje službenika za disciplinske postupke za redovne suce te njegova dva zamjenika (oni mogu imenovati vlastite zamjenike među kandidatima iz redova sudaca). Ministar pravosuđa može preuzeti svaku istragu koja je u tijeku imenovanjem ad hoc službenika za disciplinske postupke ministra pravosuđa. PT: Sudbeno vijeće imenuje pravosudnu inspekciju, koja vodi istrage. RO: istragu vodi pravosudna inspekcija. SI: istragu vodi tužitelj u disciplinskim postupcima kojeg imenuje Sudbeno vijeće, a kandidate predlaže Vrhovni sud. SK: istragu vodi disciplinski panel, a imenuje ga Sudbeno vijeće. SE: parlamentarni ombudsman i kancelar pravosuđa djeluju kao tužitelji u slučajevima teške zloupotrebe dužnosti. – Zaštitne mjere u pogledu predlaganja sudaca članova sudbenih vijeća – Sudbena vijeća ključna su tijela u osiguravanju neovisnosti pravosudnih sustava. Države članice same odlučuju o organizaciji svojih pravosudnih sustava, među ostalim i o osnivanju sudbenog vijeća. Međutim, u uvriježenim europskim standardima, posebno u Preporuci CM/Rec(2010)12, preporučuje se da bi „najmanje polovina članova [sudbenih vijeća] trebali (...) biti suci koje su izabrali njihovi kolege iz svih razina sudstva s poštovanjem pluralizma unutar sudbenog sustava” ( ). Na slici u nastavku prikazana je uključenost sudstva u imenovanje sudaca članova sudbenih vijeća. Slika 51.: Imenovanje sudaca članova sudbenih vijeća: uključenost sudstva (*) ( ) (*) Države članice prikazane su abecednim redom svojih zemljopisnih imena na izvornom jeziku. Na slici