IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o ispunjenju, u Peruu, relevantnih kriterija s obzirom na pregovore o sporazumu o ukidanju viza između Europske unije i Perua /* COM/2014/0663 final */





1. UVOD I POZADINA Uredbom Europskog parlamenta i Vijeća br. 509/2014[1] (dalje u tekstu „Uredba o izmjeniˮ) izmijenjena je Uredba Vijeća br. 539/2001[2], a posebno njezini prilozi koji sadržavaju popise trećih zemalja čiji državljani moraju imati vizu pri prelasku vanjskih granica i zemalja čiji su državljani izuzeti od te obveze. Sljedećih devetnaest zemalja iz Priloga I. (obvezna viza) prebačeno je u Prilog II. (izuzeće od obveze posjedovanja vize): Kolumbija, Dominika, Grenada, Kiribati, Maršalovi Otoci, Mikronezija, Nauru, Palau, Peru, Sveta Lucija, Sveti Vincent i Grenadini, Samoa, Salomonovi Otoci, Timor-Leste, Tonga, Trinidad i Tobago, Tuvalu, Ujedinjeni Arapski Emirati i Vanuatu. U Uredbi o izmjeni nadalje je specificirano da bi se izuzeće od zahtjeva za posjedovanje vize za državljane tih 19 zemalja trebalo primjenjivati tek od dana stupanja na snagu sporazuma o ukidanju viza koji svaka od ovih zemalja treba sklopiti s Europskom unijom. U uvodnoj izjavi 5. Uredbe o izmjeni navodi se da bi prije otvaranja pregovora o bilateralnim sporazumima o ukidanju viza s Kolumbijom i Peruom Komisija trebala dodatno ocijeniti situaciju u tim dvjema zemljama u odnosu na kriterije utvrđene Uredbom o izmjeni. Uredba o izmjeni je doista formalizirala (prebacivši ih iz uvodne izjave u novi članak) i proširila uvriježeni popis kriterija koji su se do sada primjenjivali. Popis kriterija, koji nije konačan, a u kojem će se od sada na temelju procjene svakog pojedinog slučaja određivati treće zemlje čiji državljani podliježu zahtjevu za posjedovanje vize ili su izuzeti od tog zahtjeva, može se pronaći u članku 1. stavku 1. Uredbe o izmjeni: „nezakonitu imigraciju, javni poredak i sigurnost, ekonomske pogodnosti, posebno u vidu turizma i vanjske trgovine te na vanjske odnose Unije s predmetnim trećim zemljama, posebno uključujući pitanja ljudskih prava i temeljnih sloboda kao i posljedice regionalne usklađenosti i uzajamnostiˮ. Ovim izvješćem i posebnim, usporedno donesenim izvješćem o Kolumbiji, Komisija ispunjava navedeni zahtjev. Oba su izvješća popraćena radnim dokumentima osoblja Komisije, u kojima su predstavljeni detaljni podaci na kojima se temelje njihovi zaključci i koji sadržavaju informacije o izvorima podataka i korištenom metodologijom za davanje ocjene. Pripremajući ocjenu Komisija je zatražila i primila doprinose od tri agencije EU-a: EASO-a, Europola i Frontexa. Delegacija EU-a u Peruu dostavila je opsežno izvješće o odnosima između EU-a i Perua. Španjolska, kao država članica koja je tradicionalno najviše pogođena migracijom iz Perua, dostavila je dodatne informacije. Peruanska nadležna tijela pokazala su visoku razinu spremnosti na suradnju s Komisijom tijekom pripreme ocjene. 2. OCJENA KRITERIJA U ovom se izvješću u glavnim crtama odražavaju kriteriji navedeni u članku 1. stavku 1. Uredbe o izmjeni. U njemu se također, prije predstavljanja zaključaka, ocjenjuju mogući rizični scenariji koji proizlaze iz liberalizacije viznog režima. 2.1. Migracija i mobilnost Schengenske vize Sljedeća su zapažanja rezultat analize statističkih podataka o zatraženim i izdanim schengenskim vizama u Peruu u posljednjih nekoliko godina: · sve je više Peruanaca spremno otputovati u schengenski prostor radi turizma, posla ili drugih vrsta kratkih boravaka. Broj schengenskih viza izdanih u Peruu povećao se za 21 % u posljednje četiri godine. Dok je 2010. izdano 39 914 viza, do 2013. ta je brojka narasla na 48 488. Takvo je povećanje vjerojatno povezano sa znatnim gospodarskim rastom u Peruu u posljednjem desetljeću; · velika većina peruanskih podnositelja zahtjeva za vizu (93,3 % u 2013.) smatra se putnicima bona fide koji ne predstavljaju rizik i stoga dobivaju vize za kratkotrajni boravak, pri čemu se stopa odbijanja viza znatno smanjila u posljednje četiri godine, s 11,6 % u 2010. na 6,7 % u 2013. Zakonita migracija Rezidentna populacija Peruanaca (ne računajući one koji su stekli državljanstvo države članice) u zemljama EU+[3] u 2013. procjenjuje se na oko 206 000, pri čemu danas nešto više Peruanaca borave u Italiji nego u Španjolskoj. Podaci pokazuju da je nakon razdoblja značajnog porasta, najviše u Španjolskoj i Italiji, zakonita migracija Peruanaca u EU trenutačno na relativno niskoj razini. To je dijelom posljedica gospodarske krize, odnosno manjeg broja poslova i prilika za migrante u EU+, čime se smanjuju čimbenici njihova privlačenja te uočljivog poboljšanja gospodarske situacije u Peruu, što znači da Peruanci danas traže poslove na lokalnoj razini i prilike za razvijanje uspješnih poduzeća unutar zemlje, čime se smanjuju čimbenici poticanja na iseljavanje. Peruanska vlada upravo promiče povratak Peruanaca koji žive u inozemstvu provođenjem „Zakona o gospodarskoj i socijalnoj reintegraciji useljenika povratnikaˮ i popratnih uredbi, što će olakšati povratak Peruanaca u zemlju. Zakon predviđa da Peruanac povratnik može lakše dobiti pristup kreditima za osnivanje poduzeća, da se iseljenicima odobravaju porezne olakšice za uvoz robe, olakšava pristup školarinama za sveučilišne studije te obrazovnim kreditima i stambenim kreditima, a dostupno je i javno zdravstveno osiguranje. Sve dok peruansko gospodarstvo nastavlja rasti po trenutačnim stopama, uz prosječni porast BDP-a od 6 % u posljednjih 10 godina, Peruanci će imati manje poticaja za iseljavanje. Trenutačnom gospodarskom situacijom u EU-u, geografskim čimbenicima te zajednicama koje su ustaljene, može se objasniti zašto je posljednjih godina više Peruanaca zakonito iseljavalo u Sjedinjene Američke Države nego u EU. Nezakonita migracija Podaci o odbijenim ulascima, uhićenjima i vraćanjima pokazuju da Peru nije važna zemlja kada je riječ o nezakonitom useljavanju u EU. Neki negativni trendovi zabilježeni prije mnogo godina sada su nestali i situacija se posljednjih godina upadljivo poboljšala, uz sve manji broj odbijenih ulazaka i uhićenja. Broj Peruanaca koji su u situaciji nezakonite migracije u zemljama EU+ u 2013. iznosio je 1050. S obzirom da je ta brojka 2008. iznosila 1 950 ljudi, broj uhićenja se u tom razdoblju gotovo prepolovio. Na to može utjecati nekoliko čimbenika: gospodarska recesija u EU-u, a posebno u Španjolskoj i Italiji (glavne ciljne države članice za nezakonite peruanske useljenike), znači manje radnih mjesta i prilika, dok bolji gospodarski uvjeti u Peruu omogućuju Peruancima primjerene uvjete za ostvarivanje napretka u zemlji. Jaz između broja izdanih odluka o vraćanju i broja stvarno vraćenih osoba u treću zemlju mjeri se takozvanim „omjerom vraćanjaˮ. Omjer vraćanja za Peruance bio je vrlo nizak između 2008. i 2011. (niži od 20 %), ali je od tada postupno rastao (26,1 % u 2012. i 37,3 % u 2013.), tako da je sada vrlo sličan globalnom prosječnom omjeru vraćanja (36,6 %). Suradnja s peruanskim nadležnim tijelima u pogledu vraćanja je odlična, kako izvješćuju nadležna tijela najviše pogođene države članice Španjolske[4] – ove dvije zemlje su 2004. potpisale sporazum o suradnji u području migracije, koji obuhvaća vraćanje. Mogući uzroci relativno niskog omjera vraćanja su migranti u bijegu i žalbe uložene na odluke o vraćanju. Prema Frontexu, u usporedbi s općim pritiscima nezakonite migracije s kojom se suočava EU, rizici koji proizlaze iz ukidanja vize za peruanske državljane vjerojatno će ostati umjereni, iako je također vjerojatno da će se broj odbijenih ulazaka povećati, kako se pokazalo u drugim slučajevima liberalizacije viznog režima. Relativno velik protok azilanata iz Perua u ranim 1990.-ima bio je kratkoročni fenomen. Broj zahtjeva za azil ostao je na vrlo niskim razinama u posljednjih šest godina, pa su tako Peruanci u 2013. podnijeli samo 105 zahtjeva za azil. Većina odluka o azilu u tome razdoblju bila je negativna. Trenutačne niske razine vjerojatno će se nastaviti, sa ili bez ukidanja obveze posjedovanja vize. Značajno povećanje neutemeljenih zahtjeva za azil, slično onome što se dogodilo nakon ranijih procesa liberalizacije viznog režima, nije vjerojatan scenarij s obzirom na velike razlike u okolnostima među podnositeljima zahtjeva. Na primjer, u slučaju Perua troškovi putovanja su puno veći i nije bilo slučaja podnošenja velikog broja neutemeljenih zahtjeva za azil povezanih s raznim gospodarski marginaliziranim skupinama peruanskog društva. Drugim riječima, zloupotreba režima bez viza za potrebe podnošenja zahtjeva za azil jednostavno nije gospodarski održiva budući da su troškovi putovanja za obitelj značajno veći od očekivanih prednosti povezanih s postupkom dobivanja azila u EU-u. Važno je napomenuti da bi se svako povećanje rizika od nezakonite migracije koje bi moglo uslijediti nakon uvođenja putovanja bez viza za peruanske građane bez mogao djelomično ublažiti pojačanom suradnjom između EU-a i Perua u sprječavanju i suzbijanju nezakonite migracije, uključujući suradnju u pogledu vraćanja, i u tom pogledu bi trebalo razmotriti sklapanje sporazuma s EU-om o ponovnom prihvatu. Sigurnost peruanskih putnih isprava i prijevare povezane s ispravama, u koje su uključeni Peruanci Iako su peruanska nadležna tijela ulagala napore da uvrste tražene međunarodne specifikacije u svoje nacionalne putovnice, mogao bi se ostvariti veći napredak rješavanjem dvaju neznatnih tehničkih pitanja u peruanskim putovnicama (koja se tiču stranice s obnavljanjem valjanosti i bar koda na stranici s biometrijskim podacima). Neovisno o tome, tijekom posljednjih nekoliko godina vlada je povećala sigurnosna obilježja putovnica i pojednostavila postupak njihovog izdavanja. Peruansko Ministarstvo vanjskih poslova (MVP) potvrdilo je preuzetu obvezu Perua da će u bliskoj budućnosti izdavati biometrijske putovnice. Zajedno sa službom Superintendencia de Migraciones, koja je dio Ministarstva unutarnjih poslova i čije ovlasti uključuju izdavanje putovnica peruanskim građanima, MVP je sastavio uvjete natječaja i pokrenuo javno nadmetanje za odabir poduzeća koje će biti odgovorno za taj postupak. U skladu sa službenim izvorima, javno nadmetanje za uvođenje biometrijskih putovnica bit će provedeno u drugoj polovici 2014. Sudeći prema trenutačnoj situaciji nema značajnih rizika povezanih s peruanskim državljanima uključenima u prijevare povezane s ispravama ili sa zlouporabom peruanskih putnih isprava. Međutim, ako će peruanske putne isprave u budućnosti njihovim nositeljima omogućavati ulazak bez vize, vjerojatno je da će postati privlačniji varalicama. Za utvrđivanje ove vrste prijevare bit će potreban povećani nadzor koji provodi granična policija. 2.2. Kriminal i sigurnost Peruanske organizirane kriminalne skupine samo su u ograničenoj mjeri prisutne u EU-u. Latinskoameričke organizirane kriminalne skupine zbog kulturalnih, jezičnih i povijesnih veza daju prednost Iberijskom poluotoku kao bazi za operacije. Tamo su posebno uključeni u trgovinu kokainom (Kolumbija i Peru su najveći svjetski proizvođači kokaina) i pranje prihoda od kaznenih djela. Latinskoameričke organizirane kriminalne skupine uglavnom su aktivne u proizvodnji droga i trgovini drogom, pretežno kokaina, te u krivotvorenju eura, trgovanju ljudima radi seksualnog iskorištavanja, organiziranom imovinskom kriminalu, prijevarama s platnim karticama i pranju novca. Europol je izvijestio da će s obzirom na određeno povećanje protoka putnika iz Perua organizirane kriminalne skupine uključene u trgovinu drogom vrlo vjerojatno pokušati iskoristiti sve veći broj putnika koji putuju između Perua i zemalja EU+, sve više se oslanjajući na dostavljače droge i novca. Mobilne organizirane kriminalne skupine porijeklom iz Perua moći će slobodnije ulaziti i izlaziti iz EU-a. Peruanske organizirane kriminalne skupine također bi mogle iskorištavati nezakonite migrante koji se koriste uslugama olakšavanja ozakonjenja dugotrajnog boravka te ih angažirati kao dostavljače novca ili droge u zamjenu za pružene usluge. U režimima bez viza posebno se olakšava pojava kaznenih djela koja uključuju osobe, kao što je olakšavanje nezakonite migracije i trgovanje ljudima (THB). Putovanjem bez viza i lakšim pristupom schengenskom prostoru mogla bi se također povećati mobilnost organiziranih kriminalnih skupine i kriminalaca pojedinaca uklanjanjem filtra koji obveza posjedovanja vize trenutačno osigurava i omogućujući im da po ulasku u schengensko područje prelaze iz jedne zemlje u drugu bez prolaska kroz graničnu kontrolu. Peru je ratificirao Konvenciju UN-a protiv prekograničnog organiziranog kriminaliteta i Protokol iz Palerma o trgovanju ljudima i ima sveobuhvatan pravni okvir usklađen s međunarodnim standardima. Peru bi trebao nastaviti s naporima u jačanju pravosudnog sustava, uključujući pravosudnu suradnju u kaznenim pitanjima, posebno uzajamnu pravnu pomoć. 2.3. Gospodarstvo, trgovina i turizam Peru broji gotovo 30 milijuna stanovnika. Svjetska banka je 2012. procijenila vrijednost njegovog gospodarstva na 192,6 milijardi USD, što ga čini 48. najvećim gospodarstvom na svijetu. BND (PKM) po stanovniku u 2012. iznosio je 10 770 USD, slično onome u Kolumbiji. U proteklom je desetljeću godišnji rast peruanskog gospodarstva u prosjeku iznosio 6,5 %, što je jedan od najvećih porasta zabilježen u svijetu. Postotak ljudi koji žive ispod granice siromaštva smanjio se sa 59 % stanovništva u 2004. na 25,8 % u 2012. Nezaposlenost je manja od 9 %, a inflacija je stabilna na oko 3 %. EU je jedan od najvažnijih trgovinskih partnera Perua. EU je također najveći strani ulagač u zemlju (50 % ukupnih izravnih stranih ulaganja). Trgovina između EU-a i Perua značajno se povećala zadnjih godina, pa je njezina ukupna vrijednost dostigla 8,8 milijardi EUR u 2013. (14,1 % ukupne trgovinske razmjene Perua). EU je treće najveće izvozno tržište Perua (5,3 milijardi EUR, 16,3 % ukupnog izvoza), koje se uglavnom sastoji od sirovina (minerala, goriva, poljoprivrednih proizvoda), a EU je treće najvažnije tržište s kojeg potječe roba koja se uvozi u Peru (3,5 milijardi EUR, 12 % ukupnog uvoza), a to su u prvom redu industrijski proizvodi (strojevi i prometna oprema, ostali industrijski proizvodi, kemikalije). Trgovinski sporazum između EU-a i Perua primjenjuje se privremeno od 1. ožujka 2013., a očekuje se da će se idućih godina trgovinski tokovi robe povećati. Sporazumom će se liberalizirati trgovina za gotovo 98 % robe i omogućiti široki pristup tržištu usluga, ulaganja i nabave te će se utvrditi zajednička pravila u svim područjima povezanima s trgovinom. Nadalje, Peru je uz EU među 23 članice WTO-a koje pregovaraju o ambicioznom višestranom sporazumu o trgovini uslugama (Trade in Services Agreement, ˮTiSAˮ), koji uključuje snažnu komponentu ˮmode 4ˮ. U tom bi kontekstu putovanja peruanskih poslovnih ljudi bez vize mogla dovesti do snažnijih gospodarskih veza između peruanskih i europskih poduzeća, s obzirom da bi učestalije sudjelovanje peruanskih poslovnih ljudi na trgovinskim sajmovima u EU-u primjerice moglo rezultirati većim brojem narudžbi proizvoda europskih poduzeća. Broj peruanskih turista u zemljama EU+ posljednih se godina povećao. Prema podacima peruanskih nadležnih tijela, broj odlazaka peruanskih turista u zemlje EU+ između 2010. i 2013. povećao se za 12,9 %. U 2013. broj peruanskih turista koji odlaze u zemlje EU+ iznosio je 154 349,[5] što predstavlja povećanje u odnosu na brojku od 136 734 turista u 2010. Glavne destinacije u 2013. bile su Španjolska (93 121), Nizozemska (33 059), Francuska (18 203) i Italija (6 309).[6] U skladu s podacima dobivenima od delegacije EU-a u Bogoti, koji se mogu primijeniti na slučaj Perua s obzirom na sličnost obilježja turističkih odlazaka iz Perua i Kolumbije, europski zračni prijevoznici koji lete između Kolumbije i schengenskog prostora očekuju povećanje broja putnika od 10 do 20 % ako se liberalizira vizni režim. Ova se procjena, slično onoj koju su kolumbijska nadležna tijela dostavila Frontexu (+17 %), uglavnom temelji na povećanjima uočenima nakon liberalizacije viznog režima. U svakom slučaju, tokovi turista iz Perua rastu svake godine, tako da bi liberalizacija viznog režima pružila dodatni poticaj porastu tokova turista između Perua i zemalja EU+. Na temelju ovih brojki i prošlih i budućih procijenjenih stopa rasta realno bi bilo očekivati između 200 000 i 225 000 peruanskih turista u zemljama EU+ u 2016., pod pretpostavkom da bi 2016. bila prva puna godina u kojoj bi se ostvarila putovanja bez viza između Perua i schengenskog prostora. 2.4. Vanjski odnosi, posebno oni s EU-om, i pitanja ljudskih prava Vanjski odnosi Peruanska vanjska politika u prvom je redu usmjerena na jačanje dobrih odnosa sa susjedima u svim područjima i razvoj intenzivnijih trgovinskih odnosa s Azijom, uz očuvanje dobrih odnosa s EU-om i SAD-om. Peru igra konstruktivnu ulogu na regionalnoj razini. Peru je član Pacifičkog saveza kojeg čine četiri zemlje Latinske Amerike (Peru, Kolumbija, Čile i Meksiko), čiji je cilj ojačati gospodarsku/trgovinsku integraciju, ali i šira suradnja u području migracije, obrazovanja, sigurnosti i drugim područjima. Peru također sudjeluje u pregovorima o inicijativi Transpacifičko partnerstvo. Nakon povlačenja Venezuele iz Andske zajednice (CAN), četiri aktivne članice CAN-a uključuju Peru, Boliviju, Kolumbiju i Ekvador. CAN je trenutačno u prijelaznoj fazi i opseg organizacije uglavnom je smanjen na trgovinu, infrastrukturu i mobilnost građana. Peru je jedan od vodećih partnera Europske unije u Latinskoj Americi. EU je jedan od najvećih donatora pomoći i ostvaruje najveći broj stranih ulaganja. Bilateralni su odnosi dobri, nema nikakvih zapreka, i obuhvaćaju među ostalim politički dijalog na visokoj razini, trgovinu i ulaganja, borbu protiv trgovine drogom te još uvijek značajan okvir razvojne suradnje (66 milijuna EUR za 2014. – 2017. samo za bilateralnu suradnju). Europskim sredstvima za razvojnu suradnju podupiru se napori Perua u modernizaciji države, jačanju socijalne uključenosti, borbi protiv pothranjenosti, droge i trgovine drogom te u promicanju alternativnog razvoja, diversifikacije proizvoda i ekološki prihvatljive trgovine. EU vodi redoviti neformalni politički dijalog s Peruom (uspostavljen u okviru Memoranduma o razumijevanju potpisanog 2009.) u kojem se razmatraju pitanja od zajedničkog interesa kao što su dobro upravljanje, vanjska politika, društveni sukobi i eksploatacija mineralnih sirovina, ljudska prava i droge. Sastanci se održavaju svake godine uz sudjelovanje visokih predstavnika Ministarstva vanjskih poslova i ostalih nadležnih ministarstava i dužnosnika EU-a. Peru dijeli viziju EU-a o mnogim svjetskim izazovima i ima slične strateške interese (demokracija, ljudska prava, dobro upravljanje, zaštita okoliša i klimatske promjene, borba protiv droga). Suradnja s Peruom na multilateralnim forumima sve je veća (kao npr. u okviru Vijeća za ljudska prava UN-a ili u pogledu klimatskih promjena – Peru je 2014. domaćin Konferencije stranaka – COP20). Na spomenutim multilateralnim forumima Peru je uglavnom podržavao stajališta EU-a. Ljudska prava Uz sudjelovanje civilnog društva Peru provodi srednjoročnu i dugoročnu politiku poboljšanja zaštite ljudskih prava. Peru je osnovao institucije na visokoj razini kao što je Nacionalno vijeće za ljudska prava i Nacionalno vijeće za promicanje rada i zapošljavanja, čiji su ciljevi promicanje i obrana građanskih, političkih, društveno-ekonomskih i kulturalnih prava. Te su institucije osmislile i provele razne aktivnosti, programe i strategije, kao što je Nacionalna strategija za sprečavanje i iskorjenjivanje dječjeg rada, Nacionalni akcijski plan zaštite okoliša i Zakon o prethodnim konzultacijama. U lipnju 2014. vlada je usvojila Nacionalni plan za ljudska prava 2014. ̶ 2016. Ljudska prava zajamčena su peruanskim Ustavom i vanjski promatrači potvrđuju da se situacija u posljednjih nekoliko godina poboljšala. Organizacije civilnog društva uglavnom se usredotočuju na slučajeve pravosudnog uznemiravanja organizacija za zaštitu okoliša i branitelja ljudskih prava koji često sudjeluju u prosvjedima protiv eksploatacije mineralnih sirovina. Postoje izvješća i o prekomjernoj upotrebi policijske sile protiv prosvjednika u društvenim sukobima. Najvažnija pitanja ljudskih prava u Peruu su sljedeća: a) Rasprava o završnom izvješću Komisije za istinu i pomirenje kojim se ocjenjuju uzroci i posljedice političkog nasilja koje se dogodilo između 1980. i 2000. godine još uvijek je izvor polarizacije u Peruu. Drugo neriješeno pitanje povezano sa situacijom nakon sukoba u državi odnosi se na sudski progon kršitelja ljudskih prava (tijekom unutarnjeg sukoba). Osim toga, odšteta žrtava općenito se smatra nedovoljnom. b) Socijalna i ekonomska prava: stope siromaštva i krajnjeg siromaštva smanjile su se za 11,5 % odnosno 4,9 % tijekom posljednjih pet godina, ali na ruralnoj razini te stope ostaju relativno visoke. Međutim, treba napomenuti da su socijalne politike važan stup programa vlade predsjednika Humale, a širom države je pokrenuto nekoliko socijalnih inicijativa čiji su ciljevi najsiromašniji dijelovi društva. c) Prethodne konzultacije s autohtonim zajednicama: Neposredno nakon što je izabran, predsjednik Humala odobrio je Zakon o prethodnim konzultacijama kojim se provodi Konvencija Međunarodne organizacije rada br. 169 kako bi se autohtonom stanovništvu zajamčilo pravo konzultacije oko svake odluke koja bi mogla utjecati na njihov teritorij i egzistenciju. Trenutačni izazov predstavlja provedba zakona, posebno onih koji se odnose na prava autohtonog stanovništva nasuprot interesima ulagača. d) Prava žena: Iako je Peru potpisao sve konvencije UN-a o pravima žena, žene su i dalje nedovoljno zastupljene na visokim razinama donošenja odluka, njihova prosječna stopa nepismenosti i dalje je viša nego kod muškaraca, manje žena sudjeluje u formalnom gospodarstvu i njihova prosječna plaća značajno je niža od one koju primaju muškarci. Zaštitu zdravlja i reproduktivnih prava žena treba poboljšati, a stope nasilja nad ženama i djevojčicama, uključujući silovanje, kućno nasilje i seksualno, fizičko i psihičko zlostavljanje ostaju velik problem. e) Prava djece: u ruralnim, planinskim i amazonskim područjima ne poštuju se mnoga prava djece, posebno u pogledu identiteta/registracije, obrazovanja, pothranjenosti, dječjeg rada, nasilja i seksualne zlouporabe/iskorištavanja. f) Još uvijek postoji značajna rodna i rasna diskriminacija, posebno prema ženama, autohtonom stanovništvu, osobama s invaliditetom, zajednici LGBT i ljudima zaraženima HIV-om/AIDS-om. 2.5. Regionalna povezanost Ako se uzme Latinska Amerika kao referentna regija, Peru je u manjini zemalja čiji građani moraju imati vizu.[7] Zbog povijesti unutrašnjih sukoba i nasilja, proizvodnje droge / trgovine drogom i rezultirajućih migracijskih i sigurnosnih rizika jasno je zašto se od peruanskih građana tradicionalno zahtijevala viza. Peru je, međutim, ostvario značajan napredak u rješavanju tih problema, što je vidljivo iz drugih dijelova ovog izvješća. Iako se samo nekoliko zemalja u susjedstvu Perua mogu smatrati u potpunosti nerizičnima, većina su tradicionalno uživale status bez viza za schengenski prostor. Stoga bi se moglo činiti neprimjerenim zadržati zahtjev za posjedovanje vize za Peruance, a napraviti izuzeće za građane većine ostalih zemalja u regiji. 2.6. Uzajamnost Većina građana EU-a tradicionalno je izuzeta od obveze posjedovanja vize za ulazak u Peru. Danas su svi građani EU-a izuzeti od zahtjeva za posjedovanje vize za ulazak u Peru za boravak do šest mjeseci. Stoga Peru već ispunjuje uvjete uzajamnosti i čak ih premašuje. Bez obzira na to, svaki budući sporazum o ukidanju viza između EU-a i Perua trebao bi potvrditi uzajamna putovanja bez viza. 3. SCENARIJI RIZIKA S obzirom na sve opisane trendove, događanja i razvoj, moguće je zamisliti barem dva scenarija rizika za schengenski prostor nakon ukidanja zahtjeva za posjedovanje viza za građane Perua. 3.1. Scenarij niskog rizika Prema ovom scenariju putovanje bez viza za Peruance ne bi izazvalo nikakve neželjene posljedice za zemlje EU+. U ovom se scenariju pretpostavlja da će peruansko gospodarstvo nastaviti rasti zdravim ritmom, što bi dovelo do većih plaća i nižih stopa nezaposlenosti i siromaštva. Aktivnosti kriminalnih skupina bi se smanjile, kao i važnost proizvodnje droge i trgovine drogom. Demokracija i temeljna prava bi dalje jačali. Peru bi tada ispunio svoj razvojni potencijal. Daljnjim gospodarskim rastom uklonili bi se jedini postojeći čimbenici poticanja nezakonite migracije u zemlje EU+. Vjerojatno bi se povećala trgovina i turizam prema zemljama EU+, što bi donijelo konkretne gospodarske koristi. 3.2. Scenarij srednjeg rizika Prema ovom scenariju gospodarstvo Perua nastavlja rasti, iako znatno sporijim tempom; razine kriminala rastu; nacionalni mehanizmi zaštite ljudskih prava bi oslabili, što može dovesti do zlouporaba, zbog čega je potrebno detaljno praćenje stanja ljudskih prava. Tim bi s problemima neke Peruance moglo potaknuti na zlouporabu režima bez viza kako bi zakonito ušli na državno područje zemalja EU+, iako namjeravaju ostati nezakonito nakon isteka zakonitog razdoblja kratkog boravka (90 dana). Zločinačke mreže bi također mogle napredovati u nestabilnom Peruu i jednostavnije izvoziti svoje kriminalne aktivnosti u zemlje EU+. U slučaju ovakvog negativnog razvoja i značajnih prijetnji Uniji u smislu migracije, sigurnosti ili drugih područja, Unija bi morala biti spremna brzo reagirati na svako pogoršanje situacije. Sporazum o ukidanju viza koji treba ispregovarati s Peruom treba u završnim odredbama uključivati mogućnost da svaka ugovorna stranka može obustaviti i raskinuti sporazum. Time će biti zajamčeno da se, u slučaju zabrinjavajuće situacije, omogući brza provedba popravnih mjera. Osim toga, mogla bi se razmotriti mogućnost jačanja suradnje s Peruom na lakšem vraćanju nezakonitih migranata i odbijenih podnositelja zahtjeva za azil kako je gore opisano radi kompenziranja mogućeg porasta nezakonite imigracije. Takvom bi se suradnjom dalje smanjila svaka potreba za obustavom ili raskidom sporazuma o ukidanju viza. 4. ZAKLJUČCI Informacije iz ovog izvješća, koje ukazuju na značajno poboljšanje gospodarske i društvene situacije u Peruu posljednjih godina, sadržavaju razloge za odobravanje ulaska bez vize u schengenski prostor Peruancima, kao što je to već slučaj s građanima većine ostalih latinskoameričkih zemalja. Iz ovog je izvješća vidljivo da raste povjerenje u peruanske podnositelje zahtjeva za vizu; nezakonita migracija na vrlo je niskim razinama; peruanske putne isprave dovoljno su sigurne; sigurnosne su se prijetnje smanjile; peruanske organizirane kriminalne skupine (OKS) trenutačno se ne ocjenjuju kao značajna prijetnja EU-u (osim onih koje se bave trgovinom drogom); gospodarske prilike, uključujući veće trgovinske i turističke tokove, povećavaju se usporedo sa značajnim rastom peruanskog gospodarstva; ljudska prava i temeljne slobode u Peruu sada su puno bolje zaštićene i poštuju se više nego u prošlosti; uzajamnost će se osigurati jer Peru već izuzima sve građane EU-a od obveze posjedovanja vize; i odnos između EU-a i Perua je snažan i stabilan. Ove pozitivne promjene ne znače da je ukidanje zahtjeva za posjedovanje vize za peruanske građane u potpunosti lišeno rizika. Iako se učinak liberalizacije viznog režima na teški organizirani kriminal smatra ograničenim i nije vjerojatno da će uspostava režima bez viza s Peruom dovesti do značajnog povećanja aktivnosti OKS-ova koji potječu iz te zemlje u EU-u, peruanski OKS-ovi nastavljaju djelovati kao krijumčari kokaina u Europu, a liberalizacija viznog režima može olakšati njihove aktivnosti. Iako se velika količina kokaina u EU krijumčari morem koristeći kontejnere na komercijalnim rutama, korištenje dostavljača droga i dalje je važan modus operandi. Povećanjem toka putnika zbog uvođenja putovanja bez viza omogućit će OKS-ima da pojačaju korištenje pojedinačnih dostavljača. Postoji i rizik od povećanja trgovine ljudima i broja Peruanaca koji zakonito ulaze u zemlje EU+, ali namjeravaju ostati duže od roka predviđenog zakonom, čime postaju nezakoniti migranti. Unatoč tome ovi se rizici smatraju savladivima. Većina njih može se smanjiti na najmanju moguću mjeru jačom suradnjom na vraćanju kako je prethodno navedeno te osiguravanjem ispravne provedbe graničnih kontrola, ako je potrebno pojačavanjem resursa, u zračnim lukama kroz koje većina Peruanaca dolazi do vanjskih granica schengenskog prostora, s obzirom da će se s povećanim brojem dolazaka iz Perua u slučaju da se omoguće putovanja bez viza, sigurnosna provjera putnika premjestiti s konzulata na tijela za graničnu kontrolu. U svakom slučaju, sporazum o ukidanju viza koji treba ispregovarati s Peruom sadržavat će potrebne sigurnosne mjere za obustavu ili raskid sporazuma ako to bude potrebno radi izbjegavanja sigurnosnih ili migracijskih rizika za Uniju. Kako bi pratila negativne promjene, Komisija će uspostaviti mehanizam praćenja nakon liberalizacije viznog režima s naglaskom na potencijalne migracijske i sigurnosne prijetnje i njihove uzroke. Zbog pozitivne ocjene Perua sadržane u ovom izvješću i bez obzira na to što treba posebno razmotriti potrebu i načine uključivanja Perua u pojačanu suradnju na vraćanju, nakon što se o ovom izvješću raspravi u odgovarajućim odborima i skupinama Europskog Parlamenta i Vijeća, Komisija uskoro namjerava predstaviti Vijeću preporuku za donošenje odluke o davanju ovlaštenja Komisiji za otvaranje pregovora o sklapanju sporazuma o ukidanju kratkotrajnih viza između EU-a i Perua. [1] SL L 149, 20.05.2014, str.67. [2] SL L 81, 21.03.2001, str. 1. [3] Kada se prikazuju „ukupne brojke u EU-u“, one isključuju, osim ako nije navedeno drugačije, Ujedinjeno Kraljevstvo i Irsku jer te dvije zemlje ne sudjeluju u zajedničkoj viznoj politici EU-a. Kada se prikazuju „ukupne brojke u EU+“, oni uključuju podatke za četiri zemlje pridružene Schengenu (Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska). [4] Španjolska je Peruancima 2013. izdala 385 odluka o vraćanju; Italija je bila na drugom mjestu s 205 odluka o vraćanju. [5] Ovaj je broj puno veći od broja izdanih schengenskih viza. Razlika može nastati uslijed različitih čimbenika: oko 30 % schengenskih viza izdanih u Peruu su vize s višestrukim ulaskom; neki Peruanci zabilježeni kao odlazni turisti mogu imati valjanu dozvolu boravka izdanu u državi schengenskog prostora, itd. [6] Treba napomenuti da se ove brojke vjerojatno odnose na prvo mjesto dolaska na europsko područje i raspoloživost izravnih letova između Perua i Španjolske, Nizozemske i Francuske, a ne nužno na glavno odredište putovanja. [7] Šest zemalja: Kuba, Dominikanska Republika, Kolumbija, Ekvador, Peru i Bolivija. Građani ostalih 13 zemalja Latinske Amerike oslobođeni su obveze posjedovanja vize: Meksiko, El Salvador, Gvatemala, Honduras, Nikaragva, Kostarika, Panama, Venezuela, Brazil, Argentina, Urugvaj, Paragvaj i Čile.