HR    HR 
 
 
 EUROPSKA  
KOMISIJA   
Bruxelles, 8.5.2015.  
COM(2015) 191 final  
  
IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOM 
GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA  
Izvješće o primjeni Povelje EU -a o temeljnim pravima za 2014.  
{SWD(2015) 99 final}   
 
2 
 1. Uvod  
U petom  godišnjem  izvješću nalazi  se pregled  provedbe  Povelje  EU-a o temeljnim  pravima  (Povelja)  
tijekom  2014.  u Europskoj  uniji (EU)  i njezinim  državama  članicama.  
Povelja  je pravno  obvezujuća od 1. prosinca  2009.  Obvezuju ća je za institucije  EU-a pri donošenju 
novih  mjera.  Države članice  njome  su obvezane  kada  djeluju  u području primjene  zakonodavstva  EU-
a. Kao noviji  izvor  prava,  Povelja  postupno  dobiva  na pravnoj  važnosti.  U 2014.  Povelja  je citirana1 u 
210 odluka  sudova  EU-a2, u usporedbi  s 43 u 2011.,  87 u 2012.  i 114 u 2013.  
U studenome  2014.  s radom  je počela nova  Komisija  pod predsje dnikom  Junckerom.  Predsjednik  
Juncker  obećao je da će „...iskoristiti  ovlaštenja  Komisije  da, u okviru  područja  svoje  nadležnosti,  
zastupam  naše  zajedničke  vrijednosti  i temeljna  prava  uzimajući  u obzir  raznolikost  ustavnih  i 
kulturnih  tradicija  28 država  članica.”3 Područje temeljnih  prava  povjerio  je prvom  potpredsjedniku,  
Fransu  Timmermansu.  
Komisija  integrira  Povelju  u sve svoje  politike.  Usko  surađuje s nacionalnim,  europskim  i 
međunarodnim  organizacijama  kako  bi osigurala  promicanje  temeljnih  prava.    
U saslušanju u Europskom  parlamentu  prvi potpredsjednik  Timmermans  obvezao  se da će organizirati  
godišnji kolokvij  o trenutačnom stanju  temeljnih  prava  u EU-u radi poboljšanja zajedničke suradnje  i 
političkog angažmana  za promicanje  i zaštitu temeljnih  prava. Države članice,  institucije  i dionici  na 
kolokviju  će održati rasprave  kako  bi se utvrdile  i osigurale  mjere  politike  u pogledu  pitanja  temeljnih  
prava.  Prvi kolokvij  u listopadu  2015.  bit će usmjeren  na promicanje  tolerancije  i poštovanja,  posebno  
radi sprečavanja  i suzbijanja  antisemitizma  i nesnošljivosti  usmjerene  protiv  muslimana.  Tom  će 
kolokviju  prethoditi  savjetovanja  s civilnim  društvom  i dionicima,  uključujući dva dijaloga  na visokoj  
razini,  jedan  s vjerskim  vođama i jedan  s predstavnicima  nekonfesionalnih  organizacija.  
U ovom  se izvješću daje pregled  primjene  Povelje  u institucijama  EU-a i na te institucije,  što se 
posebno  odnosi  na Europsku  komisiju,  te primjena  Povelje  u državama  članicama  i na njih. Naglašava 
se važnost Europske  konvencije  o ljudskim  pravima  (EKLJP)  i daju ažurirane  informacije  o 
pristupanju  EU-a Konvenciji.  Izvješće prvi put sadržava odjeljak  o aktualnom  pitanju:  ove su godine  
to „temeljna  prava  u digitalnom  okruženju”. 
                                                            
1 Vidjeti  Dodatak  I. radnom  dokumentu  službi  s pregledom  sudske  prakse  SEU-a u 2014.  s izravnim  citatima  iz 
Povelje  ili gdje je Povelja  navedena  u obrazloženjima.  
2 Opći  sud, Službenički  sud i Sud Europske  unije  (SEU).  
3 Vidjeti  Jean-Claude  Juncker,  „Političke  smjernice  za sljedeću  Europsku  komisiju”,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_en.pdf , str. 8.  
 
3 2. Primjena  Povelje  u EU-u i na sve aktivnosti  EU-a 
Institucije  EU-a moraju  djelovati  u skladu  s Poveljom  u provođenju svih aktivnosti.   
2.1. Zakonodavne  mjere  
Tijekom  zakonodavnog  procesa  potrebne  su sustavne  provjere  poštovanja  temeljnih  prava  kako  bi se 
zajamčila usklađenost  nacrta  zakonodavnih  tekstova  s Poveljom.  Komisija  je u 2011.  objavila  
„Operativne  smjernice  o razmatranju  temeljnih  prava  pri analizama  utjecaja”4. U 2014.  Komisija  se 
obvezala  da će revidirati  svoje  smjernice  za analizu  utjecaja  i održala javno  savjetovanje5. 
Predmet  Digital  Rights  Ireland6 primjer  je potrebe  za provjerom  usklađenosti  nacrta  zakonodavnog  
akta s temeljnim  pravima.  Sud je Direktivu  o zadržavanju  podataka7 proglasio  nevažećom zbog  kršenja 
temeljnih  prava  na privatnost  i zaštitu osobnih  podataka  zajamčenih člancima  7. i 8. Povelje.  U toj je 
presudi  razjašnjeno  da se posebni  mehanizmi  zaštite temeljnih  prava,  uključujući odredbe  o 
iznimkama  za poslovne  tajne  i prethodno  upravno  ili sudsko  preispitivanje,  moraju  uključiti u 
sekundarno  zakon odavstvo  EU-a i odlučivanje  o tim mehanizmima  ne smije  se prepustiti  nacionalnom  
zakonodavcu.  SEU  je presudio  da zadržavanje  podataka  služi legitimnom  cilju od općeg interesa,  
odnosno  u borbi  protiv  teških oblika  organiziranog  kriminala  te se smatra  primje renim  sredstvom  za 
postizanje  tog cilja.  Međutim,  Sud je ocijenio  da zadiranje  u temeljna  prava  na poštovanje  privatnog  
života  i zaštitu osobnih  podataka  na temelju  Direktive  nije bilo ograničeno na ono što je strogo  nužno.  
Ta je presuda  važna za sve institucije  EU-a uključene u zakonodavni  proces.  Vijeće je u prosincu  
2014.  ažuriralo  svoje  „Smjernice  o metodolo škim etapama  koje je potrebno  slijediti  kako  bi se na 
razini  pripremnih  tijela  Vijeća provjerila  usklađenost  s temeljnim  pravima”8. Osigurano  je 
osposobljavanje  za osoblje  Vijeća kako  bi te smjernice  postale  djelotvornije.  
2.2. Upravljanje  sredstvima  EU-a 
Institucije,  tijela,  uredi  i agencije  Unije  pri upravljanju  sredstvima  EU-a moraju  poštovati  temeljna  
prava  iz Povelje.  Istu obvezu  imaju  i države članice  kad provode  pravo  Unije.  
                                                            
4 SEC(2011)  567 završna  verzija,  6.5.2011.  
5 http://ec.europa.eu/smart -regulation/impact/consultation_2014/index_en.htm . 
6 Presuda  SEU-a od 8.4.2014.  u predmetima  C-293/12  i C-594/12  Digital  Rights  Ireland  i Kärntner  
Landesregierung . 
7 Direktiva  2006/24/EZ,  SL L 105/54.  
8 Glavno  tajništvo  Vijeća,  ST 5377 2015  INIT.  
 
4 U predmetu  Liivimaa  Lihaveis  MTÜ9 Sud je potvrdio  prijašnju sudsku  praksu  da se za „provedbu  
prava  Unije” zahtijeva  određeni stupanj  povezanosti  veći od toga da su obuhvaćena pitanja  usko  
povezana  ili da jedno  od tih pitanj a ima neizravan  učinak na drugo10. U tom se predmetu  na temelju  
prava  EU-a zahtijevalo  od dviju  država članica  uključenih u operativni  program  da provedu  pravo  
Unije.  Prvo,  te su države članice  morale  osnovati  odbor  za praćenje u skladu  s člankom  63. stavci ma 1. 
i 2. Uredbe  br. 1083/2006.  Drugo,  sve mjere  za provedbu  tog programa  morale  su biti u skladu  s 
uredbama  br. 1083/2006  i 1080/2006.  SEU  je smatrao  da donošenje programskog  priručnika za koje je 
nadležan odbor  za praćenje čini provedbu  prava  EU-a u smislu članka  51. stavka  1. Povelje.  U 
programskom  priručniku bila je isključena mogućnost sudskog  preispitivanja  odluka  odbora  za 
praćenje o odbijanju  subvencija;  SEU  je smatrao  da se time krši pravo  na učinkovit  pravni  lijek iz 
članka  47. Povelje.  
Europski  ombudsman  pokrenuo  je u svibnju  2014.  istragu  o poštovanju  temeljnih  prava  u kohezijskoj  
politici  EU-a11. Komisija  se u odgovoru  od 29. listopada  2014.12 obvezala  da će donijeti  mjere  za 
podizanje  svijesti  o Povelji  među državama  članicama  pri upravljanju  europskim  strukturnim  i 
investicijskim  fondovima  (ESI fondovi).  Komisija  je službeno  podsjetila  države članice  na njihove  
obveze  poštovanja  Povelje.  Osim  toga,  Komisija  nudi i pomoć iz ESI fondova  za postupke  podnošenja 
pritužbi. Komisija  će širiti dobru  praksu i izdavati  smjernice  za države članice  o poštovanju  Povelje  pri 
upravljanju  ESI fondovima  u 2015.  
Komisija  je utvrdila  moguće kršenje zaštite temeljnih  prava  u privremenom  centru  za pritvor  
nezakonitih  migranata;  Revizorski  sud potvrdio  je tu procjenu  u posebnom  izvješću u 2014.  Troškovi 
najma  za centar  bili su uključeni u nacionalni  program  u okviru  Fonda  za vanjske  granice  i Komisija  
nije prihvatila  odgovaraju će troškove  nakon  završetka tog programa.  Revizorski  sud utvrdio  je da ta 
država članica  nije postupala  u skladu  sa zabranom  ponižavajućeg postupanja  (članak  4. Povelje)  i 
načelom  ljudskog  dostojanstva  (članak  1. Povelje)  zbog  loših uvjeta  u kojima  je držala nezakonite  
migrante.   
2.3. Dimenzija  ljudskih  prava  u vanjskom  djelovanju  EU-a 
Vanjsko  djelovanje  Unije  u skladu  je s člankom  21. Ugovora  o Europskoj  uniji (UEU).  U tom se 
članku  potvrđuje uloga  EU-a u promicanju  demokracije,  vladavine  prava,  univerzalnosti  i nedjeljivosti  
ljudskih  prava  te poštovanje  načela Povelje  Ujedinjenih  naroda  i međunarodnog  prava.  U državama  
                                                            
9 Presuda  SEU-a od 12.9.2014.  u predmetu  C-562/12  Liivimaa  Lihaveis  MTÜ . 
10 Presuda  SEU-a od 29.5.1997.  u predmetu  C-299/95  Kremzow,  točka  16. 
11 http://www.ombudsman.europa.eu/en/press/release.faces/en/54420/html.bookmark . 
12 http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/correspondence.faces/en/58451/html.bookmark .  
 
5 koje žele pristupiti  EU-u moraju  se poštovati  ljudska  prava.  U svim  sporazumima  o suradnji  i trgovini  
s trećim zemljama  navodi  se da su ljudska  prava13 ključan element  u odnosima  među strankama.  
Europska  služba za vanjsko  djelovanje  i Komisija  2014.  su ocijenile  Akcijski  plan za ljudska  prava  i 
demokraciju  (2012.  – 2014.)14. Tim akcijskim  planom  utvrđeno je 97 posebnih  mjera.  Jedan  su primjer  
smjernice  EU-a o slobodi  izražavanja  na internetu  i izvan  njega,  koje je Vijeće donijelo  u 
svibnju  2014.  U smjernicama  su dane  definicije  i upute  o tome  na koji način zaštititi pravo  na slobodu  
izražavanja,  obuhvaćajući sve njezine  aspekte,  uključujući pravo  na neometanu  slobodu  mišljenja,  
pravo  na traženje i primanje  informacija  te pravo  na širenje svih vrsta  informacija  i ideja  bilo kojim  
medijem  i bez obzira  na granice.  
Planira  se novi akcijski  plan za razdoblje  od 2015.  od 2019.  s naglaskom  na osiguravanje  usklađenosti  
između unutarnje  i vanjske  politike  u području ljudskih  prava,  posebno  u okviru borbe  protiv  
terorizma  te migracija,  mobilnosti  i trgovine.  
Kako  bi se postigli  ciljevi  iz članka  21. UEU -a, EU primjenjuje  mjere  ograničavanja15, kojima  se često 
omogućuje provedba  obvezujućih rezolucija  Vijeća sigurnosti  UN-a na temelju  članka  41. ili 42. 
Povelje  Ujedinjenih  naroda,  ali koje mogu  biti i samostalne  mjere  EU-a. Neke  od tih mjera  
ograničavanja  uključuju popis  pojedinaca  i subjekata  čija su financijska  sredstva  i gospodarski  izvori  
zamrznuti.  Za predmetne  pojedince  i subjekte  ključna su prava na dobru  upravu,  na učinkovit  pravni  
lijek i na pravično suđenje (članci  41. i 47. Povelje  EU-a o temeljnim  pravima).  SEU  je 2014.  saslušao 
predmete  koji su se odnosili  na postupak  uvođenja mjera  ograničavanja  za pojedince  i subjekte.  Među 
više od 30 presuda  iz 2014.  o zakonitosti  uvedenih  mjera  ograničavanja,  Sud je potvrdio  popise  iz 
samo  jedne  četvrtine  predmeta;  u svim  drugim  predmetima  odluke  o popisu  poništene su. 
Jedan  predmet  — presuda  Yusef  16 — odnosio  se na mjere  ograničavanja  koje su se temelj ile na Uredbi  
Vijeća (EZ)  br. 881/200217. Tom  se Uredbom  provodi  Rezolucija  Vijeća sigurnosti  UN-a o 
zamrzavanju  imovine  pojedinaca,  subjekata  i grupacija  za koje je UN-ov Odbor  za sankcije  utvrdio  da 
su povezani  s Al Qaidom.  Opći sud presudio  je da je Komi sija počinila propust  time što nije ispravila  
postupovne  nedostatke  i znatne  nepravilnosti  koji su utjecali  na zamrzavanje  sredstava  g. Yusefa.  
Stoga  je Sud pozvao  Komisiju  da ispuni  svoju  obvezu  i ispita  razloge  za uvrštenje  g. Yusefa  na popis  
                                                            
13 Izraz  „temeljna  prava”  u EU-u se upotrebljava  za izražavanje  koncepta  „ljudskih  prava”  u specifičnom  
kontekstu  EU-a. Izraz  „temeljna  prava”  tradicionalno  se upotrebljava  u ustavnom  okviru,  a izraz  „ljudska  
prava”  u međunarodnom  pravu.  
14 http://eeas.eu ropa.eu/human_rights/index_en.htm . 
15 Vidjeti  članak  215. UFEU -a. 
16 Presuda  SEU-a od 21.3.2014.  u predmetu  T-306/10  Hani  El Sayyed  Elsebai  Yusef  protiv  Europske  komisije.  
17 Uredba  br. 881/2002,  SL L 139/9.  
 
6 pažljivo,  nepristrano  i po potrebi  „učinkovito  surađujući” s UN-ovim  Odborom  za sankcije18. Komisija  
preispituje  razloge  za uvrštenje  na popis  u suradnji  s relevantnim  tijelima  UN-a.  
Većina predmeta19 u kojima  je SEU  poništio mjere  ograničavanja  protiv  subjekata  ili pojedinaca  
odnosila  se na odluke  i uredbe  Vijeća u kojima  dokazi  ili podaci  kojima  su potkrijepljeni  razlozi  za 
uvrštenje  na popis  nisu bili dostatni,  a teret dokazivanja,  koji je u skladu  s člankom  47. Povelje  bio na 
Vijeću, kako  je tumačeno u predmetu  Kadi II20, nije bio prebačen. Drugi  predmeti  poništeni su zbog  
postupovnih  razloga21.  
U trgovinskoj  politici,  mehanizam  revidiranog  jednostranog  Općeg sustava  povlastica  (GSP+),  u 
okviru  kojeg  se zahtijeva  poštovanje  temeljnih  konvencija  o ljudskim  pravima,  počeo se primjenjivati  
1. siječnja 2014.  Mehanizam  praćenja znatno  je pojačan, čime se osigurava  da korisnici  sustava  GSP+  
ispunjavaju  svoje  obveze,  a posebno  da ratificiraju  i provode  27 međunarodnih  konvencija  o ljudskim  
pravima  i drugim  pitanjima.  Europsk i parlament  i Vijeće također provode  strože kontrole.  
3. Primjena  Povelje  u državama  članicama  i na države članice  
Pod nadzorom  SEU -a Komisija  nadgleda  poštuje li se Povelja  u državama  članicama  pri provedbi  
prava  EU-a. Ako uoči kršenje Povelje,  Komisija  može pokrenuti  postupak  zbog  povrede  prava.  
Nacionalni  suci upoznati  su s Poveljom  kao instrumentom  za osiguranje  usklađenosti  država članica  s 
temeljnim  pravima.  Odredbe  prava  EU-a i nacionalnog  prava  temeljenog  na pravu  EU-a moraju  se 
tumačiti u skladu  s obvezama  na temelju  Povelje  kako  bi se osiguralo  ostvarivanje  prava  zajamčenih u 
Povelji.  Ako nacionalni  sud ima dvojbe  u pogledu  primjenjivosti  Povelje  ili ispravnog  tumačenja 
njezinih  odredaba,  može se, a u slučaju nacionalnog  suda u posljednjem  stupnju  mora  obratiti  SEU -u 
za odluku  o prethodnom  pitanju.  Na temelju  odgovora  SEU -a nacionalni  sud može donijeti  odluku  u 
predmetu.  Nacionalni  suci redovito  se služe tim postupkom.  Njime  se podupire  razvoj  sudske  prakse  
koja se odnosi  na Povelju  i jača uloga  nacionalnih  sudaca  u njezinoj  primjeni.  Nacionalni  suci 2014.  su 
                                                            
18 Presuda  SEU-a od 21.3.2014.  u predmetu  T-306/10  Hani El Sayyed  Elsebai  Yusef  protiv  Europske  komisije.  
19 Na primjer  presuda  SEU-a od 3.7.2014.  u predmetu  T-565/12  poduzeće  National  Iranian  Tanker  Company  
protiv  Vijeća;  presuda  SEU-a od 9.12.2014.  u predmetu  T-439/11  Sport -pari protiv  Vijeća.  
20 Presuda  SEU-a od 18.7.2013.  u predmetu  C-584/10  P Komisija  i drugi  protiv  Kadija  (presuda  Kadi  II)., žalba  
protiv  T-85/09  Kadi  protiv  Komisije  (presuda  Kadi  I.). 
21 Vidjeti,  na primjer,  LTTE  protiv  Vijeća , T-208/11  i T-508/11.  Ta je presuda  predmet  žalbe  koja je u tijeku  u 
predmetu  C-599/14  P.. 
 
7 podnijeli  43 takva  zahtjeva  za odluku  o prethodnom  pitanju,22 što je nešto više nego  prethodnih  
godina23. 
3.1. Postupci  zbog  povrede  prava  
Povelja  je 2013.  navedena  u pet postupaka  zbog  povrede  prava, a Komisija  je 2014.  uputila  na Povelju  
u 11 predmeta  u kojima  se postupak  temeljio  na člancima  258.  – 260. UFEU -a. Države članice  upućuju 
se na Povelju  samo  kad provode  pravo  Unije.  Stoga  se postupci  zbog  povrede  povezani  s Poveljom  
moraju  odnositi  na odredbe  prava  Unije  na temelju  kojih  se Povelja  primjenjuje.  
Pet od tih 11 predmeta  odnosi  se na azil i migracije24.  
Postupci  zbog  povrede  prava  u području  azila  i migracija  
Komisija  je 2014.  pokrenula  postupke  zbog  povrede  prava  protiv  jedne  države članice u pogledu  
Direktive  o povratku25 izražavajući zabrinutost  u pogledu  trajanja  pritvora,  materijalnih  uvjeta  u 
pritvoru,  nedostatka  besplatne  pravne  pomoći za povratnike  u centrima  za pritvor  i nedostatka  sudskog  
preispitivanja  naloga  za zadržavanje  pritvo renika  prije isteka  razdoblja  od šest mjeseci  i ograničenog  
preispitivanja  odluka  o produženju pritvora  nakon  šest mjeseci  (članci  4., 6. i 47. Povelje).  
Protiv  jedne  države članice  pokrenuti  su i postupci  zbog  povrede  prava  zbog  nepravilne  primjene  
direkt iva o uvjetima  prihvata26 i postupcima  azila27. Komisija  je izrazila  zabrinutost  u pogledu  trajanja  
postupka  traženja i ishođenja azila,  učinkovitosti  pravnih  lijekova  protiv  odluka  o odbijanju  zahtjeva  
za azil, nedostatka  besplatne  pravne  pomoći, zadržavanj a u pritvoru  podnositelja  zahtjeva  za azil koji 
pripadaju  određenim  kategorijama,  a za koje se čini da se primjenjuje  automatski  bez pojedinačnog 
ocjenjivanja,  prava  na učinkovit  pravni  lijek protiv  odluke  o zadržavanju  u pritvoru  i besplatne  pravne  
pomoći u pritvoru  (članci  6. i 47.). 
Komisija  je 2014.  ispitala  na koji su način države članice  primjenjivale  Povelju  pri provedbi  
zakonodavstva  EU-a na vanjskim  granicama  Unije,  posebno  načelo zabrane  vraćanja (članci  4., 6., 18. 
i 19.). Problemati čna pitanja  uključuju primjenu  i trajanje  pritvora,  uvjete  pritvora,  specifičnu situaciju  
                                                            
22 Vidjeti  Prilog  II. „Pregled  zahtjeva  za odluku  o prethodnom  pitanju  podnesenih  tijekom  2014.  koji se odnose  
na Povelju”  u radnom  dokumentu  službi.  
23  U 2012.  i 2013.  SEU-u je dostavljeno  41 upućivanje  na Povelju.  
24 Za više pojedinosti  vidjeti  radni  dokument  službi  priložen  ovom  izvješću.  
25 Direktiva  2008/115/EZ,  SL L 348/98.  
26 Direktiva  2003/9/EZ,  SL L 31/18.  
27 Direktiva  2005/85/EZ,  SL 326/12.  
 
8 maloljetnika,  besplatnu  pravnu  pomoć i učinkovite  pravne  lijekove  u postupku  traženja i ishođenja 
azila  u nekim  državama  članicama  (članci  6., 24. i 47. Povelje).  
Zakonik  o vizam a i žalbe  na odluke  o odbijanju  zahtjeva  za vizu  
Krajem  2014.  Komisija  je pozvala  pet država članica  na djelovanje  kako  bi osigurale  da se u 
postupcima  žalbe na odluku  o odbijanju,  poništenju  ili ukidanju  vize osigura  pristup  sudskom  tijelu.  
Uredbom  o Zako niku o vizama28 utvrđuju se postupci  i uvjeti  za izdavanje  viza za kratkotrajne  
boravke  i zrakoplovno -tranzitnih  viza.  Njome  se obvezuje  države članice  da osiguraju  pravo  na žalbu 
protiv  odbijanja/poni štenja/ukidanja  vize.  Na temelju  članka  47. pojedincima  se daje pravo  na 
učinkovit  pravni  lijek pred sudom  u slučaju kršenja njihovih  prava  i sloboda  u okviru  prava  Unije.  
Međutim,  u nacionalnim  zakonima  u predmetnim  državama  članicama  predviđena je samo  mogućnost 
žalbe pred izvansudskim  upravnim  tijelima.  Komi sija smatra  da se time ne zadovoljava  norma  u 
pogledu  neovisnog  suda iz članka  47. 
Segregacija  romske  djece  u obrazovanju  
Komisija  je u rujnu  2014.  pokrenula  postupke  zbog  povrede  prava  protiv  jedne  države članice  zbog  
diskriminacije  romske  djece  u obrazov anju,  čime se krše odredbe  Direktive  o rasnoj  jednakosti29. U 
raspravi  s Komisijom  ta je država članica  opravdala  svoje  aktivnosti  upućivanjem  na sudsku  praksu  
SEU -a koja je povezana  s Poveljom.  Komisija  je stoga  smatrala  potrebnim  pojasniti  tumačenje te 
sudske prakse  u službenoj  opomeni,  koja se posebno  odnosila  na članak  21. Povelje,  kojim  se 
zabranjuje  diskriminacija  na temelju  rasnog  ili etničkog podrijetla.  
3.2. Smjernice  SEU -a za države članice  (odluke  u prethodnim  pitanjima)  
SEU  je tijekom  2014.  u odgovorima  na zahtjeve  za odluke  o prethodnim  pitanjima  nastavio  davati  
nacionalnim  sucima  smjernice  u pogledu  primjenjivosti  Povelje  i tumačenja njezinih  odredaba.  
Ljudsko  dostojanstvo  podnositelja  zahtjeva  za azil 
SEU  je u prosincu  2014.  donio  odluku  o pitanjima  koje mu je uputilo  nizozemsko  državno  vijeće u 
predmetu  A, B, C v Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie  30 o tumačenju odredaba  EU-a o azilu  u 
pogledu  metoda  koje se upotrebljavaju  za ocjenu  vjerodostojnosti  izjavljene  spolne  orijentacije  
podnositelja  zahtjeva  za azil. Podnositelji  zahtjeva  za azil izjavili  su da ih je u njihovim  državama  
                                                            
28 Direktiva  810/2009/EZ,  SL L 243/1.  
29 Direktiva  2000/43/EZ,  SL L 180/22.  
30 Presuda  SEU-a od 2.12.2014.  u spojenim  predmetima  C-148/13,  C-140/13  i C-150/13  A, B, C v 
Staatssecretaris  van Veiligheid  en Justitie.  
 
9 podrijetla  strah  progona  zbog  njihove  homoseksualnosti.  Nacionalni  sud pitao  je SEU  postoje  li na 
temelju  zakonodavstva  EU-a ograničenja u pogledu  provjere  spolne  orijentacije  podnositelja  zahtjeva  
za azil. SEU  je utvrdio  da se Direktivom  o kvalifikaciji  za azil31 i Poveljom  nameću ograničenja:  
nacionalna  tijela  pri primjeni  tih metoda  moraju  poštovati  temeljna  prava,  kao što su pravo  na 
poštovanje  ljudskog  dostojanstva  (članak  1.) i pravo  na poštovanje  privatnog  i obiteljskog  života  
(članak  7.). od podnositelja  zahtjeva  ne smije  se zahtijevati  ništa čime bi se ugrozilo  njihovo  ljudsko  
dostojanstvo  ili osobni  integritet,  poput  invazivnog  i ponižavajućeg medicin skog  ili 
pseudomedicinskog  testiranja,  nametljivog  ispitivanja  ili zahtijevanja/prihva ćanja fotografskih  ili 
videosnimaka  kao dokaza  seksualnih  praksi.  Tom  se odlukom  nacionalnim  tijelima  omogućuje 
dosljedniji  način ocjenjivanja  zahtjeva  i istovremeno  osigurava  potpuno  poštovanje  temeljnih  prava.  
Ravnopravnost  u području  zaštite  potrošača  
Predmet  Sanchez  Morcillo32, povezan  s člankom  47., odnosi  se na postupovna  prava  potrošača u 
hipotekarnim  ovršnim postupcima,  u kojima  SEU  naglašava aspekt  ravnopravnosti.  SEU  je smatrao  da 
nacionalno  pravo  nije u skladu  s Direktivom  o nepoštenim  uvjetima  u potrošačkim ugovorima33 i 
člankom  47. Povelje  u predmetima  kad potrošačima nije pravno  omogućeno pravo  na žalbu,  a u 
obratnoj  situaciji  vjerovnik  ostvaruje  korist  od istog  prava.  
SEU  je naglasio  i osjetljivost  položaja potrošača izloženih riziku  od gubitka  doma.  U predmetu  
Kusinova34 SEU  je izjavio  da je, u skladu  s pravom  EU-a, pravo  na poštovanje  doma  temeljno  pravo  
zajamčeno u članku  7. i da ga nacionalni  sudovi  moraju  uzeti u obzir  pri provedbi  Direktive  o 
nepoštenim  uvjetima  u potrošačkim ugovorima.  
Načelo  ne bis in idem  u Konvenciji  o provedbi  Schengenskog  sporazuma  
U predmetu  Zoran  Spasic35 SEU  je ocijenio  usklađenost  uvjeta  izvršenja iz Konvencije  o provedbi  
Schengensk og sporazuma  s načelom  ne bis in idem  u skladu  s Poveljom  (članak  50). 
U Konvenciji  o provedbi  Schengenskog  sporazuma  predviđeno je da osoba  protiv  koje je vođen i 
zaključen kazneni  postupak  ne može biti predmet  kaznenog  progona  za isto djelo  u drugoj  državi 
članici  (načelo ne bis in idem ). Međutim,  u Konvenciji  o provedbi  Schengenskog  sporazuma  navodi  se 
da se to načelo primjenjuje  samo  ako je kazna  izvršena, trenutačno u postupku  izvršenja ili se više ne 
                                                            
31 Direktiva  2004/83/EZ,  SL L 304/12.  
32 Presuda  SEU-a od 17.7.2014.  u predmetu  C-169/14  Sanchez  Morcillo . 
33 Direktiva  93/13/EEZ,  SL L 95/29.  
34 Presuda  SEU-a od 10.9.2014.  u predmetu  C-34/13  Kusinova . 
35 Presuda  SEU-a od 18.7.2014.  u predmetu  C-129/14  Zoran  Spasic . 
 
10 može izvršiti prema  zakonima  države koja ju je izrekla („uvjet  izvršenja”). Međutim,  u članku  50. 
Povelje  taj uvjet  nije izričito naveden.  SEU  je utvrdio  da uvjet  iz Konvencije  o provedbi  
Schengenskog  sporazuma  nije u suprotnosti  s Poveljom.  
3,3. Nacionalna  sudska  praksa  u kojoj  se citira  Povelja  
Nacionaln i suci imaju  ključnu ulogu  u zaštiti temeljnih  prava  i vladavine  prava.  Istraživanjem  
Agencije  za temeljna  prava36 potvrđeno je da su tijekom  2014.  visoki  sudovi  država članica  nastavili  
upućivati na Povelju  za smjernice  i nadahnuće, čak i u predmetima  koji su izvan  područja primjene  
prava  EU-a. 
Komisija  promiče dijalog  i suradnju  među sucima.  Novim  „Europskim  identifikatorom  sudske  
prakse”37 olakšat će se razumijevanje  tumačenja instrumenata  EU-a na nacionalnim  sudovima  najvišeg 
stupnja  i pružiti podaci  o primjeni  instrumenata  EU-a na nacionalnim  sudovima.  Još jedan  projekt  koji 
sufinancira  EU, „Europska  pravosudna  suradnja  u praksi  nacionalnih  sudova  povezanoj  s temeljnim  
pravima”, uključuje priručnik za suce o tehnikama  pravosudne  interakcije  i bazi podatak a s 
nacionalnim  presudama  prema  odredbama  Povelje38. 
3.4. Podizanje  svijesti  o Povelji  
Istraživanje  Eurobarometra  u veljači 2015.39 pokazalo  je da se svijest  o Povelji  posljednjih  godina  tek 
neznatno  poboljšala: samo  je 14 % ispitanika  zapravo  znalo  o čemu je riječ u Povelji  (11 % u 2012.  i 
8 % u 2007.).  Oko 51 % ispitanika  čulo je za Povelju,  ali nisu znali  točno što je ona (53 % u 2012.  i 
48 % u 2007.).  U istraživanju  Eurobarometra  također je naglašena potreba  za podizanjem  javne  
svijesti  o tome  kome  se obratiti  u pogledu  pitanja  koja se odnose  na temeljna  prava.  Projektom  
„CLARITY ” Agencije  za temeljna  prava40 namjerava  se dati smjernice  u pogledu  nadležnih tijela  
kojima  se potrebno  obratiti  kad su u pitanju  temeljna  prava  (nacionalna  institucija  za ljudska  prava,  
nadležno tijelo  za ravnopravnost  i/ili pravobranitelj).  Još jedan  novi projekt,  „Ne kucajte  na kriva  
vrata:  Povelja  u jednom  kliku!  jednostavan  alat za otkrivanje  prekršaja obuhvaćenih područjem 
                                                            
36 Godišnje  izvješće  Agencije  za temeljna  prava  za 2014.,  za objavu  22. svibnja  2015.  
37 https://e -justice.europa.eu/content_european_case_law_identifier_ecli -175-en.do . 
38http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/EuropeanJudicialCooperationinFR/Docume
nts.aspx . 
39 Eurobarometar  416, „Povelja  Europske  unije  o temeljnim  pravima”,  istraživanje  provedeno  između  16. i 
18. veljač e 2015.  u svih 28 država  članica  EU-a, dostupno  na 
http://ec.europa.eu/public_opinion/archives/flash_arch_420_405_en.htm#416  
40 http://fra.europa.eu/en/project/2013/clarity -complaints -legal -assistance -and-rights -information -tool-you.  
 
11 primjene  Povelje  EU-a o temeljnim  pravima”,41 pokrenut  je u veljači 2015.  i sufinanciran  u okviru  
Programa  za temeljna  prava  i građanstvo.  
Potreba  za jačanjem  svijesti  o Povelji  i utvrđivanjem  posebnih  potreba  za osposobljavanjem  te 
najbolje  prakse  za javne  vlasti  bile su teme  rasprave  na konferenciji  u prosi ncu 2014.  pod nazivom  
„Povelja  Europske  unije  o temeljnim  pravima:  ocjenjivanje  i odgovaranje  na potrebe  za 
osposobljavanjem  pravosudnog  osoblja  i državnih  službenika”42. Sudionici  su predložili osmišljavanje  
strategija  za osposobljavanje,  iskustva  i alate  za promicanje  svijesti  i provedbe  Povelje  na lokalnoj,  
regionalnoj  i nacionalnoj  razini  te razini  EU-a i naglasili  presudnu  ulogu  civilnog  društva i nacionalnih  
tijela  za ljudska  prava.  EU financira  osposobljavanje  povezano  s Poveljom  za tijela  javne  vlast i i to će 
nastaviti  činiti u razdoblju  od 2014.  do 2020.43  
4. Europska  konvencija  o ljudskim  pravima  
SEU  je 18. prosinca  2014.  donio  mišljenje  o nacrtu  sporazuma  o pristupanju  EU-a Europskoj  
konvenciji  o ljudskim  pravima.  Sud je utvrdio  probleme  u pogledu  njegove  usklađenosti  s pravom  
EU-a; utvrdio  je da nacrt  sporazuma  o pristupanju  nije u skladu  s člankom  6. stavkom  2. UEU -a i s 
njime  povezanim  Protokolom  br. 8. Sud je zatražio određene izmjene  u pogledu:  nadređenosti  prava  
Unije  u odnosu  na mogućnosti  na temelju  članka  53. Povelje  u smislu  većih temeljnih  prava  u 
ustavima  država članica;  uzajamnog  povjerenja  među državama  članicama,  posebno  u području 
slobode,  sigurnosti  i pravde;  povezanosti  s novim  Dodatnim  protokolom  16. uz Konvenciju;  očuvanja  
isključive nadležnosti  SEU -a za odlučivanje  u sporovima  među državama  članicama  koji se odnose  na 
tumačenje ili primjenu  Ugovora;  određenih aspekata  postupaka  pred Europskim  sudom  za ljudska  
prava  koji se odnose  na EU i sudske  zaštite u području zajedničke vanjsk e i sigurnosne  politike.   
Komisija  je i dalje  u potpunosti  predana  pristupanju  EU-a Konvenciji.  Pristupanjem  će se učvrstiti  
temeljne  vrijednosti,  poboljšati djelotvornost  prava  EU-a i povećati dosljednost  u zaštiti temeljnih  
prava  u Europi.  Pristupanje  Europskoj  konvenciji  o ljudskim  pravima  i dalje  je od presudne  važnosti.  
Osim  toga,  institucije  EU-a imaju  pravnu  obvezu  nastojati  zaključiti sporazum  o pristupanju  koji je u 
                                                            
41 http://www.eui.eu/Projects/CentreForJudicialCooperation/Projects/CharterClick/Charterclick.aspx . 
42  http://ec.europa.eu/justice/events/fundamental -rights -charter -training -2014/index_en.htm .  
43  Osposobljavanje  pravnih  stručnjaka  u pogledu  Povelje  i aktivnosti  informiranja  o primjeni  Povelje  prioriteti  
su poziva  na podnošenje  prijedloga  u okviru  Programa  za temeljna  prava  i građanstvo.  Nakon  poziva  na 
podnošenje  prijedloga  u 2013.  projektima  u tom području  dodijeljeno  je oko 2,8 milijuna  EUR  (25 % 
ukupnog  proračuna);  u 2012.  bilo je dodijeljeno  1,9 milijuna  EUR  od ukupnih  20,9 milijuna  (9 % ukupnog  
proračuna).  U financijskoj  perspektivi  za razdoblje  od 2014.  do 2020.  osposobljavanje  pravosudnih  tijela  i 
pravosudnog  osoblja  predviđeno  je u okviru  Programa  za pravosuđe  (2014.  – 2020.).  Osim  toga,  
osposobljavanje  i aktivnosti  za podizanje  svijesti  podržat  će se i u okviru  Programa  o pravima,  jednakosti  i 
građanstvu  (2014.  – 2020.)  usmjerenog  na prava  pojedinaca.  
 
12 skladu  sa zahtjevima  iz Ugovor â, posebno  iz Protokola  8. Ugovoru  iz Lisabona.  Komis ija trenutačno 
još ispituje  najbolji  način za daljnje  djelovanje.   
Neovisno  o datumu  pristupanja  sve institucije  i države članice  EU-a obvezne  su tumačiti Povelju  u 
kontekstu  postojeće sudske  prakse  Europskog  suda za ljudska  prava.  Na temelju  članka  52. stavka  3. 
Povelje  postoji  pravna  obveza  davanja  jednakog  značenja i opsega  primjene  pravima  na temelju  
Povelje  i EKLJP -a u mjeri  u kojoj  ta prava  odgovaraju  pravima  zajamčenima  EKLJP -om. U 
objašnjenjima  koja se odnose  na Povelju  o temeljnim  pravima44 navedeni  su članci  Povelje  čije je 
značenje i područje primjene  jednako  kao u odgovaraju ćim člancima  Konvencije  te članci  čije je 
značenje jednako,  ali područje primjene  šire. Iako Poveljom  nije utvrđena pravna  obveza  usklađivanja  
tumačenja s ugovorima  Ujedinjenih  naroda,  SEU  ipak upućuje na instrumente  UN-a za tumačenje 
prava  u skladu  s pravom  EU-a. Jedan  je primjer  definicija  pojma  „invaliditet ”. SEU  se u predmetu  
Kaltoft45 poslužio Konvencijom  Ujedinjenih  naroda  o pravima  osoba  s invaliditetom,  čiji je potpisnik  
EU, u svojoj  odluci  o tome  može li se ozbiljna  pretilost  smatrati  „invaliditetom ” za potrebe  Direktive  o 
jednakom  postupanju  u zapošljavanju46. 
5. Glavni  dio: temeljna  prava  i digitalni  program  
Zahvaljuju ći digitalnoj  revoluciji  nastale  su mnoge  mogućnosti  za društvo, građane i poslovanje.  
Međutim,  ona je i temelj  za zabrinutost  u pogledu  učinkovite  zaštite temeljnih  prava  u tom okruženju.  
Nagao  porast  u prikupljanju,  upotrebi  i širenju  osobnih  podataka  tek je jedan  primjer  nove  digitalne  
stvarnosti.  Zajedno  s otkrićima o globalnim  programima  nadzora  taj je porast  dokaz  potrebe  za 
uspostavom  učinkovitije  zaštite temeljnih  prava,  posebno  prava  na zaštitu privatnosti  i osobnih  
podataka.   
Komisija  pomno  prati globalne  aktivnosti47 povezane  s temeljnim  pravima  u digitalnom  društvu, kao 
što je vodič Vijeća Europe  o ljudskim  pravima  za korisnike  interneta48. Među brojnim  su tekućim 
pitanjima  potreba  za jednakim  pristupom  internetu,  opasnost  od diskriminacije  pojedinaca  
                                                            
44 2007/C  303/02,  SL C 303/17.  
45 Presuda  SEU-a od 18.12.2014.  u predmetu  C-354/13  Kaltoft . 
46 Direktiva  2000/78 /EZ, SL L 303/16.  
47 Vidjeti,  na primjer,  tekuće  rasprave  o „velikim  količinama  podataka”  u izvješću  američke  Bijele  kuće o velikim  
količinama  podataka  i privatnosti  
(http://www.whitehouse.gov/sites/default/files/docs/big_data_privacy_report_5.1.14_final_print.pdf ), 
izvješću  francuskog  Državnog  vijeća  o digitalnoj  tehnologiji  i temeljnim  pravima  (http://www.conseil -
etat.fr/content/download/33163/287555/version/1/file/Digital%20technology%20and%20fundamental%20rig
hts%20and%20freedoms.pd f) ili nacrtu  talijanske  deklaracije  o pravima  na internetu  koji je sastavio  
istraživački  odbor  za prava  i dužnosti  na internetu  talijanskog  Zastupničkog  doma  
(http://www.camera.it/application/xmanager/projects/leg17/attachments/upload_file/upload_files/000/000/189
/dichiarazione_dei_diritti_internet_inglese.pdf ). 
48 Vidjeti  http://www.coe.int/en/web/internet -users -rights/guide . 
 
13 profiliranjem  i neravnopravnost  moći između stran a koje čuvaju  podatke  i strana  koje ih namjerno  ili 
nenamjerno  dostavljaju.  Novonastala  pitanja  odnose  se na prava  intelektualnog  vlasništva i dužnosti  
internetskih  platformi  u pogledu  sprječavanja  i suzbijanja  terorizma  i organiziranog  kriminala.  
Zaštita osobnih  podataka,  zajamčena člankom  8. Povelje,  postaje  sve važnija u digitalnom  svijetu.  
Komisija  je u siječnju 2012.  objavila  prijedloge  Opće uredbe  o zaštiti podataka49 i Direktive  o zaštiti 
podataka  za policiju  i tijela  kaznenog  pravosuđa50. Europski  parlament  u prvom  je čitanju  12. ožujka 
2014.  potvrdio  svoju  potporu51. Komisija  je nastavila  pregovore  sa sugovornicima  iz SAD -a o 
Krovnom  sporazumu  o zaštiti podataka  u cilju zaštite osobnih  podataka  koji se za potrebe  provedbe  
zakona  prenose  između EU-a i SAD-a te o uvjetima  novog  režima „sigurne  luke” za prijenos  podataka  
u SAD.  
SEU  je naglasio  potrebu  za zaštitom,  ali i ispravnim  održavanjem  ravnoteže između temeljnih  prava  u 
digitalnom  okruženju.  U predmetu  Digital  Rights  Ireland  Sud je podsjetio  na obvez u poštovanja  
Povelje  u aktivnostima  institucija  EU-a, odnosno  u slučajevima  kad se tim aktivnostima  utječe na 
pravo  na zaštitu privatnosti  i osobnih  podataka.  Direktivu  o zadržavanju  podataka  proglasio  je 
nevažećom jer se njome  nerazmjerno  ograničavalo  pravo na privatnost  i zaštitu osobnih  podataka  kako  
je zajamčeno u Povelji.  Na temelju  te Direktive  od država članica  zahtijevalo  se da osiguraju  da 
pružatelji  telekomunikacijskih  usluga  čuvaju  podatke  o prometu  i lokaciji  svojih  korisnika  u razdoblju  
od šest mjeseci  do dvije  godine  te na zahtjev  ustupe  te podatke  tijelima  nadležnima  za provedbu  
zakona  za potrebe  istraživanja,  utvrđivanja  i kaznenog  progona  teškog kriminala  i terorizma.  U 
predmetu  Google52 SEU  je pojasnio  da Google,  kao nadzornik  obrade  podatak a sa sjedištem u EU-u, 
ima obvezu  poštovati  pravo  EU-a o zaštiti podataka  (članci  7. i 8. Povelje)  i stoga  mora  udovoljiti  
zahtjevima  za uklanjanje  poveznica  na određene osobne  podatke,  u određenim  okolnostima  („pravo  na 
zaborav”). 
U svojim  Političkim smje rnicama  za Europski  parlament  predsjednik  Juncker  pozvao  je na uklanjanje  
nacionalnih  ograda  u propisima  o telekomunikacijama,  u području zakonodavstva  o zaštiti autorskih  
prava  i zaštiti podataka,  u upravljanju  radijskim  valovima  i primjeni  zakonodavstva  o tržišnom 
                                                            
49 Prijedlog  uredbe  o zaštiti  pojedinaca  u vezi s obradom  osobnih  podataka  i o slobodnom  kretanju  takvih  
podataka,  COM(2012)  11, završna  verzija . 
50 Prijedlog  direktive  o zaštiti  pojedinaca  u pogledu  osobnih  podataka  koje obrađuju  nadležna  tijela  u svrhu  
sprečavanja,  istrage,  otkrivanja  i progona  kaznenih  djela  ili izvršavanja  kaznenopravnih  sankcija  te o 
slobodnom  kretanju  takvih  podataka,  COM(201 2) 10, završna  verzija.  
51 Zakonodavna  rezolucija  Europskog  parlamenta  od 12. ožujka  2014.  (COM(2012)  0010  — C7-0024/2012  – 
2012/0010(COD)).  
52 Presuda  SEU-a od 13.5.2014.  u predmetu  C-131/12  Google  Spain  i Google . 
 
14 natjecanju53. Strategija  za jedinstveno  digitalno  tržište jedna  je od vodećih inicijativa  ove Komisije.  
Povjerenje  i pouzdanje  građana temelji  su te strategije  i važni preduvjeti  potpuno  funkcionalnog  
jedinstvenog  digitalnog  tržišta. U to je uključena jaka i djelotvorna  zaštita temeljnih  prava  na internetu.  
Uz to, za potpuno  ostvarenje  prava  na jedinstvenom  digitalnom  tržištu potrebno  je riješiti pitanje  
potreba  osoba  s invaliditetom.  
Komisija  neprestano  prati novosti  u zaštiti temeljnih  podat aka u svim  područjima politike,  kako  se 
zahtijeva  u Povelji.  Temeljna  prava  ne služe prvenstveno  za promicanje  sigurnosti  ili politika  
temeljenih  na tržištu, nego  su i sama  od presudne  važnosti  za dobrobit  otvorenog  i demokratskog  
društva. 
 
6. Zaključak 
Komisija  se zalaže za visoku  razinu  zaštite temeljnih  prava  u EU-u. Nastoji  osigurati  da su svi njezini  
zakonodavni  prijedlozi  i mjere  u potpunosti  usklađeni s Poveljom.  
U kontekstu  novih  prijetnji  našim društvima  Komisija  će u svojem  pristupu  sigurnosti  osigurati  
potpuno  poštovanje  i promicanje  temeljnih  prava.  Ona osim  toga ažurira  politike  o temeljnim  pravima  
u kontekstu  novih  kretanja,  od digitalnog  programa  do izazova  povezanih  s migracijama,  u skladu  sa 
sudskom  praksom  SEU -a i Europskog  suda za ljudska  prava.  
Povelja  se primjenjuje  na institucije  EU-a, ali i na države članice  kad provode  pravo  EU-a. Komisija  
potiče poštovanje  Povelje  u državama  članica.  
Namjerava  promicati  temeljna  prava  diljem  EU-a, posebno  na prvom  godišnjem  kolokviju  o 
temeljnim  pravi ma u listopadu  2015.  
                                                            
53 Vidjeti  Jean-Claude  Juncker,  „Političke  smjernice  za sljedeću  Europsku  komisiju”,  
http://ec.europa.eu/priorities/docs/pg_en.pdf .