HR Službeni list Europske unije C 389/50

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Industrija 4.0 i digitalna transformacija: daljnji koraci”

(COM(2016) 180 final)

(2016/C 389/07)

Izvjestitelj:

Joost VAN IERSEL

Suizvjestitelj:

Nicola KONSTANTINOU

Dana 19. travnja 2016., sukladno članku 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, Europska komisija odlučila je savjetovati se s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom o temi:

„Industrija 4.0 i digitalna transformacija: daljnji koraci”

(COM(2016) 180 final).

Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI), zaduženo za pripremu rada Odbora o toj temi, Mišljenje je usvojilo 22. lipnja 2016.

Europski gospodarski i socijalni odbor Mišljenje je usvojio na 518. plenarnom zasjedanju održanom 13. i 14. srpnja 2016. (sjednica od 14. srpnja 2016.), s 98 glasova za i nijednim suzdržanim.

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO snažno pozdravlja Komunikaciju o digitalizaciji europske industrije (1). Smatra da je cijeli paket (2) prvi korak u velikom europskom programu rada koji će se provoditi u uskoj međusobnoj suradnji svih zainteresiranih javnih i privatnih strana.

1.2. EGSO cijeni dosljednu i ambicioznu stratešku viziju industrijske politike izloženu u Komunikaciji i stavljanje težišta na četiri glavne teme: 1. tehnologije i platforme; 2. norme i referentne arhitekture; 3. geografsku koheziju, koju predstavlja mreža regionalnih inovacijskih čvorišta; 4. vještine na svim razinama.

1.3. Iz analize koju je provela Europska komisija očita je potreba za hitnim djelovanjem. Komisija je naglasila jake strane europske digitalne industrije, no također je izrazila strah da bi dodana vrijednost mogla uvelike prijeći s industrijskih aktera na vlasnike vlasničkih digitalnih platformi te je istaknula nedostatak zajedničkih normi i interoperabilnih rješenja. Nadalje, postoji velika potreba za digitalnim vještinama.

1.4. Industrija 4.0 zapravo je proces koji se odvija „odozdo prema gore”. Ipak, javni sektor, koji ima odlučujuću ulogu kao regulator, posrednik i financijski pokrovitelj, trebao bi razviti strateške smjernice.

1.5. Digitalizacija i industrija 4.0 duboko utječu na poslovne modele i cijeli kontekst u kojemu društva trenutačno posluju. Podizanje razine svijesti i zajednički osjećaj svrhe među svim dionicima od ključne su važnosti: osim poduzeća, to uključuje socijalne partnere na svim razinama, akademsku zajednicu, istraživačke institute, regionalne i lokalne javne aktere, obrazovani sektor i potrošače.

1.6. Nijedna europska zemlja ne može sama uspješno iskoristiti sve mogućnosti u digitalnom dobu. Europa kao cjelina kritična je masa koja se može usporediti s velikim tržištima kao što su SAD i Kina. Digitalizacija industrije zahtijeva zajedničku industrijsku strategiju EU-a i država članica. To bi trebalo ojačati europsku industrijsku bazu, privući nova ulaganja i vratiti ulaganja i radna mjesta. Europa će tako nastaviti raditi na tome da njezina industrijska proizvodnja najkasnije do 2020. godine ostvaruje 20 % BNP-a.

1.7. Pouzdano i predvidivo okruženje od temeljne je važnosti. Pozornost se treba usredotočiti na novoosnovana i rastuća poduzeća. Vijeće, konkretno Vijeće za konkurentnost, trebalo bi na inicijativu Europske komisije hitno odlučiti o strategiji EU-a za industriju 4.0 i jedinstveno digitalno tržište, kojom će zamijeniti trenutačnu rascjepkanost koja proizlazi iz 28 digitalnih politika. Jedinstveno digitalno tržište trebalo bi biti sastavni dio obnovljenog jedinstvenog tržišta kako bi se izbjegla fragmentacija europskog digitalnog okruženja.

1.8. Suradnja je od ključne važnosti. Nacionalne i regionalne platforme 4.0 moraju okupiti sve relevantne dionike. Unutar zajedničkog okvira EU-a svaka od njih trebala bi razviti vlastite karakteristike. Treba poticati partnerstva svih vrsta, sinergiju i stvaranje klastera, prekogranične dogovore i stvaranje europskih standarda.

1.9. U istom smislu treba poticati javno-privatna partnerstva, važne projekte od zajedničkog europskog interesa (3) i inicijative u okviru e-uprave.

1.10. Zabrinjavaju povećane nejednakosti između država članica u smislu industrijske proizvodnje i tehnološkog učinka. Stoga EGSO poziva da odgovarajuće osmišljena suradnja pokrene konvergencije.

1.11. EGSO pozdravlja planirano financiranje u iznosu od 5 milijardi EUR za istraživanje i razvoj IKT-a u programu Obzor 2020., kao i financiranje iz niza drugih europskih fondova, uključujući Junckerov plan ulaganja. Komisija mora objasniti kako će se te predviđene politike provesti.

1.12. Očito su potrebna znatna dodatna financijska sredstva. Komisija govori o 50 milijardi EUR samo u ulaganjima u IKT. To podrazumijeva znatno financijsko sudjelovanje javnih i privatnih sektora u cijeloj Europi. I dalje je nejasno kako će se te financijske odredbe provesti u razumnom roku.

1.13. Privatni vlasnički kapital ima središnju ulogu u financiranju. Banke treba poticati da sudjeluju u industriji 4.0. Istinsko europsko tržište kapitala pružilo bi odgovarajuću podršku.

1.14. Prilagođeni proizvodi po cijenama serijske proizvodnje donijet će velike prednosti korisnicima i potrošačima. Većina područja osobne potrošnje imat će koristi od bolje učinkovitosti i kvalitete.

1.15. U Komunikaciji se, nažalost, suviše sažeto govori o znatnim društvenim posljedicama digitalizacije u industriji. Neto učinci su nepredvidivi. To bi moglo osobito teško pogoditi određene generacije i skupine s određenim dohocima pa će njima trebati posvetiti posebnu pozornost kako bi se izbjegla podijeljenost društva. Za mnoge druge stvorit će se nove mogućnosti.

1.16. Digitalizacija će znatno utjecati na tržište rada i organizaciju rada, primjerice na povećanje razlika u plaćama i smanjen pristup sustavima socijalne sigurnosti, što se može pokazati negativnim ako se ne poduzmu odgovarajuće protumjere (4).

1.17. Osiguravanje stabilnih društvenih odnosa, povezanog društva te dobro obrazovane i motivirane radne snage s pristojnim prihodima i kvalitetnim radnim mjestima zahtijeva aktivno sudjelovanje svih dionika. Cjelovit socijalni dijalog na svim razinama – na razini EU-a, država, regija i poduzeća – neophodan je kako bi se osigurali pošteni uvjeti za prilagodbu zaposlenika pogođenih digitalizacijom, uz pravovremeno predviđanje i dovoljnu podršku njihovoj profesionalnoj adaptaciji.

1.18. Postoji izravna veza između obrazovnih programa i ustanova i socijalne kohezije. Moderne vještine i kvalifikacije za korisnike digitalne tehnologije te prekvalifikacija predstavljaju ključna pitanja. Poduzeća i socijalni partneri trebaju biti izravno uključeni u osmišljavanje nastavnih programa za sve razine i oblike obrazovanja.

1.19. EGSO očekuje od Komisije da učinkovitom provedbom strateškog plana djeluje kao katalizator. To konkretno podrazumijeva učinkovitu koordinaciju konkurentskih pristupa, uz izbjegavanje nesigurnosti i fragmentacije tržišta. Jedinstveno digitalno tržište od presudne je važnosti. Ubrzanje postupka europske normizacije imat će odlučujuću ulogu.

1.20. Nadalje, EGSO očekuje da će Komisija imati aktivnu ulogu u: — podizanju razine svijesti u svim dijelovima društva, posebice s ciljem promicanja stjecanja digitalnih vještina, — analiziranju globalne slike i pružanju boljih statističkih podataka o uslugama, — predstavljanju učinkovite koordinacije u EU-u kao primjera koji nacionalne vlade trebaju slijediti, — povećavanju pritiska s ciljem poticanja ulaganja u infrastrukturu (telekomunikacije, širokopojasne mreže), — osiguravanju takve provedbe OUZP-a (5) koja neće prouzrokovati nesklad na tržištu EU-a, — poticanju transparentnih javnih i privatnih financijskih mehanizama, — praćenju, vrednovanju i ocjenjivanju, uključujući preporuke za pojedinu zemlju unutar godišnjeg Europskog semestra, — promicanju platformi 4.0 i javno-privatnih partnerstava, kao i suradnje među dionicima, uključujući njihovo okupljanje na razini EU-a, — promicanju čvorišta digitalnih inovacija kao centara za napredno osposobljavanje radne snage, — produbljivanja socijalnog dijaloga u EU-u na svim razinama kako bi se raspravilo o posljedicama za tržište rada te prilagodbama na području socijalnog i radničkog prava, posebice u pogledu političkih mjera kojima bi se trebala osigurati zaštita za sve radnike (6).

2. Uvod

2.1. Digitalizacija u industriji ključan je dio šire preobrazbe gospodarstva koja uključuje robotizaciju, znanosti o materijalima i nove proizvodne postupke, a naziva se industrija 4.0. Ta promjena paradigme radikalno će promijeniti poslovanje i društvo. Još nedavne 2014. godine EU nije imao jasnu perspektivu o gospodarskim, tehnološkim, socijalnim i društvenim aspektima industrije 4.0. EGSO je predstavio popis poželjnih mjera (7).

2.2. U rujnu 2015. EGSO je usvojio mišljenje u kojemu su se razmatrale društveno-gospodarske posljedice digitalizacije industrije i disruptivnih oblika tržišta rada (8).

A. Globalni razvoj

2.3. Međusektorski razvoj ponajprije se događa u SAD-u, Kini, EU-u, Japanu i Koreji. Druge države postupno će im se pridružiti. Velika količina podataka, kao nova sirovina, katalizator je za promjene u obrascima proizvoda i usluga. Dosad nepovezana područja (9) međusobno se povezuju, a usluge (posebice digitalne) u lancima vrijednosti donose znatnu dodanu vrijednost procesima proizvodnje.

2.4. Danas nijedan posao ne može funkcionirati bez digitalne strategije. Ta strategija istodobno utječe na proizvode, usluge i procese u industriji kao cjelini. S obzirom na razvoj novih tržišta, digitalizacija industrije stvara žestoku konkurenciju među poduzećima te među gospodarskim blokovima. U poslovanju je također uobičajena pretkonkurentna suradnja diljem svijeta.

2.5. Mjerama upravlja usredotočena industrijska strategija, posebice u SAD-u i Kini, gdje velika unutarnja tržišta donose prednosti poslovanju. Riječ je o politici na visokoj razini. Obamina vlada pokrenula je 2011. godine opsežan program (koji je još u tijeku) za nove tehnologije, posebice IKT, koji uključuje poduzeća, istraživačke institute i sveučilišta diljem zemlje.

2.6. Kao i obično, privatni projekti imati će znatnu korist od novih tehnoloških programa koje su nedavno najavile federalne agencije.

2.7. SAD namjerava iskoristiti digitalnu transformaciju kako bi vratio izgubljenu prednost na industrijskim tržištima, uz istodobno iskorištavanje američkog načela slobode poslovanja kao i dominacije svjetskih igrača na području IKT-a i velikih količina podataka kao što su Google, Amazon, Microsoft, Cisco i drugi (10).

2.8. Konzorcij vodećih industrijskih tvrtki djeluje u istom smjeru. Popis od 50 najinovativnijih tvrtki u 2014. pokazuje da sedam od deset vodećih tvrtki ima sjedište u SAD-u (11).

2.9. Kineske vlasti s pomoću digitalne transformacije jačaju kineski položaj u svijetu. Službeni dokumenti naglašavaju cilj dostizanja razine SAD-a.

2.10. Izričita ambicija Kine istaknuta je u međusektorskom programu koji vodi država pod nazivom Made in China 2025, a temelji se na ciljevima njemačkog programa Industrie 4.0. To je potpuno nov koncept u kineskim gospodarskim i proizvodnim procesima, s visokim stupnjem koordinacije među donositeljima odluka, gospodarskim subjektima i inovativnim silama.

2.11. Predviđena su velika financijska sredstva. Unatoč gospodarskoj krizi, ti posebni programi nisu pogođeni.

B Trenutačno stanje u Europi

2.12. Interes za industriju 4.0 dramatično se povećao. Istodobno Junckerova Komisija digitalizaciji pridaje izuzetnu važnost. Ona će zahtijevati optimalnu koordinaciju među službama Komisije.

2.13. Jasan fokus u Vijeću za konkurentnost presudan je za zajednički osjećaj svrhe među donositeljima odluka na razini EU-a te na nacionalnoj i regionalnoj razini. Digitalizacija industrije i velike količine podataka u europskoj proizvodnji moraju osigurati snažnu poziciju za budućnost. To je zapravo proces koji se odvija „odozdo prema gore” i koji uključuje sve dionike. Javni sektor ima ulogu regulatora, posrednika i financijskog pokrovitelja.

2.14. Inicijativa od 2011. godine dolazi iz Njemačke, zahvaljujući zajedničkim naporima savezne vlade, akademske zajednice i poslovnog svijeta. Nakon pokretanja programa Industrie 4.0 2013. godine proces je usmjeren na program Plattform 4.0 i sporazum o suradnji između vlade, poduzeća i sindikata. Poduzeća su sve više uključena u međusektorske inicijative, često u suradnji s regionalnim vlastima.

2.15. U međuvremenu su nastali programi Industrie 4.0 u Austriji, L’Industrie du Futur u Francuskoj, Catapult u Ujedinjenoj Kraljevini, Smart Industry u Nizozemskoj i dr. To je vrlo šarolika slika, jer svaka zemlja razvija vlastitu viziju industrije 4.0 i budućnosti industrije. Međutim, intenzitet suradnje i osjećaj hitnosti uvelike se razlikuju od zemlje do zemlje.

2.16. Nacionalne, regionalne i lokalne (gradovi!) inicijative međusobno se nadopunjuju. Komisija s pravom predviđa prekogranične dogovore i partnerstva, kao i razmjenu najboljih praksi.

2.17. Velika i specijalizirana srednja poduzeća preuzimaju vodstvo. Glavni su problemi velike razlike između zemalja, zaostaci ili nedovoljna razina svijesti malih i srednjih poduzeća te nedovoljno sudjelovanje javnosti. Posebno složen problem predstavlja rascjepkanost europskog tržišta i uobičajena obeshrabrujuća europska slika koju čini 28 industrijskih i digitalnih politika.

2.18. Digitalizacija industrije i industrija 4.0 obuhvaćaju mnogo više od tehnologije. Poduzeća se moraju pripremiti za radikalne promjene zbog niza čimbenika, kao što su brzina, razmjeri i nepredvidivost proizvodnje, kao i dodatna rascjepkanost i preusmjeravanje lanaca vrijednosti, novi odnosi između istraživačkih instituta, visokog obrazovanja i privatnog sektora, novi poslovni modeli, nove poveznice između velikih i manjih poduzeća, novi načini suradnje između svih razina u poduzeću (osmišljavanje, proizvodnja, prodaja, logistika, održavanje), potreba za osuvremenjenim i novim vještinama zajedno s novim načinima rada te uža povezanost između poduzeća i korisnika. Tradicionalnim industrijama potpuno novi koncepti predstavljaju posebno velik problem (12).

2.19. Potrošač danas više nego ikada prije može utjecati na taj proces. Kombinirajući proizvodnju i usluge, digitalizacija podrazumijeva prilagodbu i prilagođenu proizvodnju s istim ili nižim troškovima od serijske proizvodnje, često u novom okruženju. Istodobno potrošači moraju imati mogućnost dobiti odgovarajuće informacije o društvenim i ekološkim učincima proizvoda, što će im olakšati donošenje utemeljenih odluka u vezi s planiranom kupnjom.

3. Industrijska politika te postojeće i željene akcije

3.1. Kako bi podržao industriju 4.0 i njezine dionike – poduzetnike, osoblje, socijalne partnere, dobavljače i klijente, pružatelje usluga obrazovanja – EU treba industrijsku strategiju s odgovarajućom podjelom rada među svim dionicima. Uloga Vijeća za konkurentnost od presudne je važnosti. Kao i u svakoj industrijskoj politici, riječ je o zajedničkoj nadležnosti.

3.2. Europsko vijeće (13) postavilo je cilj u skladu s kojim bi do 2020. europska industrija trebala činiti 20 % europskog BDP-a umjesto sadašnjih 12 %. Međutim, oklijevanje među ulagačima i nedostatak (europskog) usmjeravanja dovodi, naprotiv, do pada proizvodnje.

3.3. Ističući potrebu za dosljednim politikama, službe Komisije – u bliskoj suradnji s državama članicama i poduzećima – trenutačno pripremaju impresivan program rada koji obuhvaća propise, normizaciju, istraživanje i razvoj te financijska sredstva.

3.4. EGSO sa zadovoljstvom primjećuje da je većina od sedamnaest preporuka koje je predstavio u mišljenju iz 2014. (14) trenutačno u postupku rasprave.

3.5. Komisija, vlade, poduzeća i dionici s pravom će istodobno sudjelovati na sastancima u vezi s politikom u pogledu industrije 4.0. Treba poticati europska javno-privatna partnerstva (15), kao i planirani važan projekt od zajedničkog europskog interesa na području elektroničkih komponenti s niskom potrošnjom električne energije za internet stvari. Potreban je detaljan plan za poduzeća i vlade.

3.6. Posebno je zabrinjavajuće to što još uvijek postoji 28 digitalnih politika. To je u osnovi kontraproduktivno u odnosu na potrebu za razmjerom te predstavlja glavni argument za ubrzanje uspostave jedinstvenog digitalnog tržišta.

3.7. Jedinstveno digitalno tržište trebalo bi postati sastavni dio obnovljenog jedinstvenog tržišta. Pametno zakonodavstvo i propisi moraju se ubrzati. Program obuhvaća sljedeće: — uklanjanje unutarnjih prepreka trgovini i osuvremenjivanje zastarjelih zakona, — ujednačenu obradu velikih količina podataka u Europi, — digitalnu infrastrukturu (telekomunikacije, širokopojasne mreže), — otvorenu standardizaciju uz uporabu standardnih osnovnih patenata dostupnih pod poštenim, razumnim i nediskriminirajućim (FRAND) gospodarskim i pravnim uvjetima, — zakonski režim za licenciranje i zaštitu podataka, uključujući podatke u vezi s radnicima, — važnost zaštite podataka za postojeću i buduću upotrebu podataka te pristup stvarnim podacima, — odgovornost i sigurnost autonomnih mrežnih uređaja, strojeva i vozila, — računalstvo u oblaku i standarde platformi za obradu u „oblaku”, — računalnu sigurnost i povjerljivost podataka, — autorsko pravo, — provedbu socijalnih i poreznih propisa u ekonomiji honorarnih poslova te u internetskim radnim odnosima (npr. skupni rad (crowd working)), — ažuriranu detaljnu statistiku o uslugama.

3.8. EGSO potiče savjetovanja kako bi se postigla odgovarajuća ravnoteža između zakonskih odredbi i manevarskog prostora za gospodarske subjekte.

3.9. Europa mora nastojati postaviti standarde na svjetskoj razini, u uskoj suradnji s dionicima izvan Europe.

3.10. Opća uredba o zaštiti podataka (OUZP) državama članicama omogućuje veliku fleksibilnost. Važno je da ta uredba ne rezultira ograničavanjem pristupa podacima i njihove ponovne upotrebe, što bi dovelo do povećanja nesklada na tržištu EU-a.

3.11. Poduzeća i države i dalje uvelike podcjenjuju kibersigurnost. Računalni kriminal širi se diljem svijeta. EU mora imati istaknutu ulogu na tom području.

3.12. EGSO traži od Komisije da posebnu pozornost posveti statistici, koja se i dalje sustavno zanemaruje. Detaljniji statistički pokazatelji u vezi s uslugama od ključne su važnosti za poduzeća i tvorce politika.

4. Nacionalne i regionalne mjere

4.1. Sve veći broj zemalja i regija danas ozbiljno radi na digitalizaciji.

4.2. Međutim, povećanje nejednakosti među zemljama i nejednaka razina svijesti u poslovanju u različitim zemljama predstavljaju velike poteškoće. Glavni je problem interoperabilnost između poduzeća i dobavljača.

4.3. Za poduzeća i dionike uspostavljaju se programi podizanja razine svijesti. Svaka zemlja pronalazi svoje metode. Platforme, često na regionalnoj razini, vrlo su važne za jačanje suradnje između velikih i malih poduzeća, kao i između njih i istraživačkih instituta i sveučilišta.

4.4. Potrebno je poticati proširenje regionalnih i nacionalnih JPP-ova. Oni spajaju partnere iz različitih pozadina i promiču interakciju na zajedničku korist. Promiču suradnju i mogu biti dobrodošao izvor prijeko potrebne financijske potpore.

4.5. Platforme, centri izvrsnosti i terenski laboratoriji često su usredotočeni na određene dijelove digitalizacije, primjerice na promjenu lanaca vrijednosti, nove poslovne modele te socijalne inovacije i inovacije na radnom mjestu (16), uz aktivno sudjelovanje zaposlenika i sindikata. Potrebno je poticati službe koje pružaju sve usluge na jednom mjestu (one stop shops). Sektorske organizacije imaju važnu ulogu u rješavanju pitanja specifičnih za sektor.

4.6. (Tehnička) sveučilišta oko kojih su se okupili inkubatori – poslovni kampusi – također imaju proaktivnu ulogu. Koncept poduzetničkog sveučilišta, koji se širi preko kontinenta, vrlo je koristan (17).

4.7. Mreže poduzeća, platformi, sektorskih organizacija i sveučilišta dodatno pojačavaju poželjne trendove. Jedinstveno digitalno tržište trebalo bi poboljšati uvjete za prekograničnu suradnju. Gospodarski i pravni uvjeti za dijeljenje stvaranja vrijednosti kroz digitalizaciju u industriji mogli bi biti potrebni za poticanje suradnje između aktera (vrlo) različitih veličina. Potrebno je staviti poseban naglasak na mala i srednja poduzeća te novoosnovana poduzeća. Većini njih nedostaju ciljane informacije, a mnogima i alati za poboljšanje.

4.8. U usporedbi sa SAD-om, novoosnovana i rastuća poduzeća prilično su slabe točke u Europi. Interakcija na zajedničku korist između velikih i malih mreža (prekograničnih) inkubatora donosi rezultate. Instruktori kao što su honorarni, umirovljeni i iskusni poduzetnici i mentori mogu pružiti vrlo značajnu podršku.

5. Financiranje

5.1. Digitalizacija postaje prioritet za europske fondove (Obzor 2020., izvori financiranja na regionalnoj razini i ostala financiranja). Zajednički istraživački centar u Sevilli i buduća inovacijska središta s iskustvima iz cijeloga svijeta mogu biti vrlo korisni.

5.2. Sa stajališta EGSO-a pitanje financiranja svih potrebnih ulaganja znatno je složenije nego što je prikazano u Komunikaciji. Očito su potrebna znatna dodatna financijska sredstva. Komisija govori o 35 milijardi EUR samo u ulaganjima u IKT. To podrazumijeva blisku suradnju između izvora financiranja na razini EU-a, nacionalnoj i regionalnoj razini, kao i aktivnu uključenost industrije putem platformi i JPP-ova. Potrebno je objasniti kako će se te financijske odredbe provesti u razumnom roku. Može se postaviti uobičajeno pitanje: tko će što platiti i u koju svrhu?

5.3. Europski izvori financiranja s pravom se često kritiziraju zbog sporosti i previše birokracije, što je obično vrlo skupo i obeshrabruje mala poduzeća. Treba se ugledati na SAD. Nužno je prilagoditi postupke i smanjiti birokraciju, a da se pritom zadrži pravednost. Smanjenje broja obveznih partnera u konzorciju istraživanja i razvoja može biti korisno (18).

5.4. Ljestvice inkubatora poduzeća povezanih sa sveučilištima za mala poduzeća mogu biti koristan alat za mjerenje napretka obećavajućih novoosnovanih poduzeća i ubrzavanje birokratskih postupaka EU-a.

5.5. Inovativne digitalne poslovne procese pokreću novoosnovana i rastuća poduzeća, kao što su tzv. „jednorozi” (19). Amerikanci u tome prednjače. Osim toga, američki pratioci inovacija vrlo su aktivni u Europi i traže mogućnosti profitabilnog preuzimanja poduzeća.

5.6. Uz bankarski sektor, i privatni kapital ima aktivnu ulogu. Privatno bankarstvo također je u postupku digitalizacije. Financijske tehnologije djeluju usporedno s tim. Kao ogranak digitalnog svijeta, one promiču brzinu, povećanje učinkovitosti i transparentnosti, kao i drugačiji stav prema klijentima. Bilo bi korisno imati više žarišnih točaka financijskih tehnologija u Europi, a ne samo u Londonu.

5.7. Banke i financijska tehnologija trebale bi biti ključni partneri u jedinstvenom digitalnom tržištu, uz višu razinu učinkovitosti i stvaranja vrijednosti. Trebalo bi ih poticati da djeluju kao strateški partner industrije koji stručno procjenjuje gospodarske, socijalne i ekološke koristi od projekata. Od pomoći bi mogli biti radikalno novi oblici međusobnog povezivanja platformi i usluga s dodanom vrijednošću.

5.8. Financijska uredba (ili njezina revidirana verzija) ne smije ometati bankarski sektor u preuzimanju proračunatih rizika za ulaganja u industriju 4.0.

5.9. Istinsko europsko tržište kapitala potrebno je za stvaranje jednakih financijskih uvjeta usporedivih s onima u SAD-u.

6. Društvo i tržište rada

A Društvo

6.1. Industrija 4.0 i digitalno društvo tiču se sviju te je potrebno podizanje svijesti u tom smislu. Raspravlja se o rizicima i nesigurnosti u pogledu budućnosti, kao i o prilikama, mogućnostima, društvenim uvjetima i prihvaćanju.

6.2. U sjeverozapadnoj Europi digitalna revolucija već je svakodnevno prisutna u medijima (TV, tiskovni mediji, društveni mediji). U nekim je zemljama javno mnijenje razumno dobro informirano, ali informiranje mora biti znatno poboljšano u cijeloj Europi.

6.3. Kupcima prilagođeni proizvodi po cijenama serijske proizvodnje uvelike će koristiti korisnicima i potrošačima. Znatno veća učinkovitost može se očekivati u sljedećim područjima: — poljoprivreda i prehrambena industrija, — kružno gospodarstvo, COP 21, — automatsko testiranje i dijagnostika, popravci i održavanje, rastavljanje, — e-zdravstvo, m-zdravstvo i e-skrb, — robotika u zdravstvu (blizina i interakcija), — visokogradnja i niskogradnja (20), — manja potrošnja energije, — promet i mobilnost, — e-uprava, — pametni gradovi, — razvoj udaljenih područja, — nedovoljno razvijene zemlje.

B Tržište rada

6.4. Industrija 4.0 snažno utječe na sve struke na tržištu rada. Time se politike u vezi s tržištem rada stavljaju u središte budućeg razvoja. Ti su aspekti u Komunikaciji nažalost obrađeni šturo i prilično površno.

6.5. EGSO je 2015. godine raspravljao o širokom spektru učinaka digitalizacije na uslužne djelatnosti i zapošljavanje (21). Do promjena dolazi u opisu radnih mjesta, vještinama i kvalifikacijama, obrazovanju i osposobljavanju, radnim okruženjima i organizaciji procesa, ugovornim odnosima između poduzeća i zaposlenika, metodama rada, planiranju karijere itd.

6.6. Jedan od velikih izazova našeg vremena pronalaženje je načina na koji ćemo se nositi s tehnologijom koja će se vrlo brzo razvijati, a koja bi neke ljude (potencijalno mnogo njih) mogla ostaviti iza sebe (22). Potrebna je uključenost svih dionika: politike i društva u cjelini, poslovnog sektora, sindikata, neprofitnih organizacija i javnog sektora, sektorskih organizacija i nevladinih organizacija.

6.7. U digitalnom će dobu socijalna kohezija uvelike ovisiti o obrazovanju. U obrazovanju na svim razinama i sustavima osposobljavanja diljem Europe hitno je potrebno moderniziranje vještina i kvalifikacija ako ljudi žele ići ukorak s razvojem i potrebom za (međunarodnom) mobilnosti. Trebalo bi promicati kreativnost i poduzetništvo (23).

6.8. Kako bi se radnoj snazi u EU-u omogućilo usvajanje vještina koje su potrebne u digitalno doba, treba poticati javna i privatna ulaganja u strukovno obrazovanje te ispitati postoji li potreba za europskim mjerama kako bi se na europskoj razini uopćila pozitivna iskustva država članica vezana uz dopust za stručno osposobljavanje (24).

6.9. EU treba program za vještine koji se temelji na popisu ključnih kompetencija. Europski forum za obrazovanje i poduzeća, u koji će biti uključeni socijalni partneri, pružit će odličnu podršku. Socijalni partneri iz sektora korisnika također bi trebali sudjelovati u definiranju digitalnih vještina za industriju. Velika koalicija EU-a za digitalna radna mjesta i odgovarajuće nacionalne koalicije trebale bi biti dobro usklađene.

6.10. Digitalizacija otvara mogućnosti i nudi veći izbor osobama u smislu osobne odgovornosti i slobode (na primjer vrijeme i mjesto rada). Vrlo mnogo ljudi ima koristi od toga, bilo u postojećim poduzećima, bilo prelaskom u nova poduzeća, bilo u samostalnom radu. Trebalo bi proučiti način na koji bi nacionalni socijalni partneri trebali provesti različite oblike fleksibilnosti, u skladu s nacionalnim praksama i nacionalnim zakonom, kako bi se postigla pravedna ravnoteža interesa radnika i poslodavaca (25).

6.11. Trenutačno se otpuštaju velike skupine radnika, uključujući na menadžerskim razinama, i to uglavnom zbog robotizacije. Najviše su pogođene niža srednja klasa i starija generacija. Društvo ima jasnu odgovornost prema onima koji zbog starosti ili nedovoljnih kvalifikacija više ne mogu sudjelovati na tržištu rada.

6.12. Kako bi se zapošljavanje potaklo unatoč smanjenoj potražnji za radnom snagom, u dijalogu svih dionika treba ukazati na moguće probleme i razviti odgovarajuće strategije za pronalaženje rješenja u skladu s potrebama pojedinih država članica (među ostalim na području javnih ulaganja, inovacija kojima se potiče stvaranje radnih mjesta te raspodjele i skraćivanja radnog vremena) (26).

6.13. Istodobno je potrebno ispraviti neusklađenosti na tržištu rada. Mora se olakšati nadogradnja vještina za sve one koji mogu unaprijediti svoje vještine. U cijeloj Europi postoje stotine tisuća radnih mjesta u tehničkom sektoru i sektoru IKT-a. To zahtijeva odgovarajuću komunikaciju.

6.14. Poduzeća i sindikati suočavaju se s istim izazovima. Dobro obrazovana i motivirana radna snaga s dostojnim prihodima i kvalitetnim radnim mjestima u svačijem je interesu. Ako se njome ne upravlja dobro, otpor u javnom mnijenju i među radnicima može uzrokovati štetnu napetost.

6.15. Potreban je socijalni dijalog na svim razinama: na razini EU-a, na nacionalnoj, regionalnoj i korporativnoj razini. Stanje u gospodarstvu i društveno okruženje, tradicije i kultura razlikuju se od zemlje do zemlje. Ključno je da svi dionici preuzmu zajedničku odgovornost.

6.16. Na razini EU-a socijalni dijalog u industriji 4.0 trebao bi se odnositi na sljedeće: — analiza gospodarskih i socijalnih složenosti i predviđanje promjena na sektorskoj razini, s ciljem usvajanja zajedničkog stajališta, — utvrđivanje posljedica za različite segmente – niže, srednje i više – na tržištu rada, te za ranjive skupine, — promjene u odnosu između poslodavaca i zaposlenika, — odgovornost za zaštitu zdravlja i sigurnost na radu, uzevši u obzir automatizirane i umrežene strojeve i vozila, — opisi radnih mjesta, — „fleksigurnost” i mobilnost zbog dodatne rascjepkanosti lanaca vrijednosti, — vještine i kvalifikacije usmjerene na potrebe korisnika digitalne tehnologije te preškolovanje stoga su ključni problemi, — obrazovanje i školovanje, od osnovne škole do fakulteta, te — kontinuirano preškolovanje i usavršavanje, — pozornost usmjerena na rodnu ravnotežu, — najbolje prakse, usredotočenost na promicanje konvergencije između država članica, — mobilnost (Schengen), — komunikacija i informiranje.

6.17. Istodobno se na razini sektora provodi socijalni dijalog. Jedan je primjer dijalog između Ceemeta i IndustriAlla u metalnoj industriji, inženjerstvu i novim tehnologijama. Europska bankarska federacija, sektor osiguranja i središnje banke vode sličan dijalog s federacijom europskih sindikata Uni-Europa za financije. Štoviše, Europska bankarska federacija i Uni-Europa rade na projektu prekvalifikacija na razini cijele Europe koji uključuje 40 000 zaposlenih.

6.18. Isti pristupi primjenjuju se ili bi se trebali primjenjivati na nacionalnoj razini, uzimajući u obzir goleme razlike u kulturi, programima i praksama između zemalja te razlike u pogledu samog socijalnog dijaloga i uključenosti vlade kao zakonodavca i posrednika.

6.19. Na regionalnoj razini i razini poduzeća socijalni dijalog usredotočit će se na promjene u poslovnim modelima te na konkretne situacije u kojima se nalaze pojedinci, regionalne specijalizacije i interakciju na zajedničku korist između poduzeća, škola te sveučilišnih i poslovnih kampusa. Nacionalne i regionalne platforme također mogu biti od velike pomoći u svim tim područjima (27).

6.20. Ukratko, socijalni dijalog kojim se dobro upravlja ključan je za stvaranje zajedničkog načina razmišljanja i zajedničkih ciljeva za društvo, poduzeća i izravno uključene dionike u području koje je i dalje puno gospodarskih i socijalnih zamki.

Bruxelles, 14. srpnja 2016. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Georges DASSIS

(1) COM(2016) 180 final.

(2) Vidjeti druge dijelove paketa, inicijativu o računalstvu u oblaku itd.

(3) U skladu s člankom 107. stavkom 3. točkom (b) UFEU-a te kao što je dodatno utvrđeno Komunikacijom Europske komisije (2014/C 188/2).

(4) Vidjeti mišljenje EGSO-a „Učinci digitalizacije na uslužne djelatnosti i zapošljavanje” (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.), točku 1.2.

(5) Opća uredba o zaštiti podataka

(6) Vidjeti mišljenje EGSO-a (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.), točka 6.3.

(7) Mišljenje EGSO-a „Utjecaj poslovnih usluga u industriji” (SL C 12, 15.1.2015., str. 23.), posebno točka 1.15.

(8) Vidjeti mišljenje EGSO-a (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.)

(9) Umjetna inteligencija i strojno učenje, robotika, nanotehnologija, 3D ispis, genetika i biotehnologija.

(10) Skupina Digital-Big-5 u SAD-u ima veću tržišnu kapitalizaciju od zbroja svih njemačkih tvrtki u skupini Dax-30.

(11) Analizu je provela tvrtka Boston Consulting Group.

(12) Dobri primjeri su automobil koji sam vozi u automobilskoj industriji ili financijska tehnologija u bankarskom sektoru.

(13) Europsko vijeće, 11. prosinca 2013.

(14) Vidjeti bilješku 7., posebice poglavlje 1., Zaključci i preporuke.

(15) Na primjer, Tvornica budućnosti (Factory of the Future, FoF), SPIRE.

(16) Primjer toga je Europska mreža inovacija na radnom mjestu (EUWIN).

(17) Vidjeti također mišljenje EGSO-a „Sveučilišta uključena u oblikovanje Europe” (SL C 71, 24.2.2016., str. 11.).

(18) To je već provedeno u nekim dijelovima programa Obzor 2020.

(19) „Jednorog” (eng. unicorn) je zrelo novoosnovano poduzeće koje vrijedi barem milijardu USD.

(20) Vidjeti nizozemsku inicijativu na području informacijskog modela zgrada (eng. Building Information Model, BIM) koje iziskuje suradnju stručnjaka iz raznih disciplina – arhitekata, graditelja, ugraditelja i izvođača – s pomoću zajedničke baze podataka.

(21) Vidjeti mišljenje EGSO-a iz bilješke 4.

(22) Vidjeti, među brojnim drugim studijama i analizama, Digitalisation of the economy and its impact on labour markets („Digitalizacija gospodarstva i njezin učinak na tržišta rada”).

(23) Vidjeti, među ostalim, mišljenje EGSO-a „Sveučilišta uključena u oblikovanje Europe” (SL C 71, 24.2.2016., str. 11.).

(24) Vidjeti mišljenje EGSO-a (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.), točka 1.5.1.

(25) Vidjeti mišljenje EGSO-a iz bilješke 4. (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.), posebno točke 1.5.6, 1.5.8 i 1.5.9.

(26) Vidjeti mišljenje EGSO-a (SL C 13, 15.1.2016., str. 161.), točka 1.5.9.

(27) Zanimljiv je primjer nizozemski terenski laboratorij za socijalne inovacije u Ypenburgu.