1.Uvod

U srpnju 2014. Komisija je donijela Komunikaciju o rješavanju problema nepoštenih trgovačkih praksi među poduzećima u lancu opskrbe hranom. Nepoštene trgovačke prakse smatraju se praksama koje uvelike odstupaju od dobrog poslovnog ponašanja, koje su oprečne dobroj vjeri i poštenoj trgovini te koje je jedan trgovinski partner jednostrano nametnuo drugome. U Komunikaciji je objašnjeno zašto je lanac opskrbe hranom zbog svoje tržišne strukture posebno podložan nepoštenim trgovačkim praksama te je opisana šteta koju nepoštene trgovačke prakse mogu nanijeti tržišnim subjektima sa slabijom pregovaračkom snagom. Kako bi riješili problem nepoštenih trgovačkih praksi, subjekte u europskom lancu opskrbe hranom Komunikacijom se potiče da sudjeluju u dobrovoljnim programima usmjerenima na promicanje najboljih praksi i smanjenje nepoštenih trgovačkih praksi te se naglašava važnost djelotvornog i neovisnog provođenja na nacionalnoj razini.

Rasprava se pojačala 2015. ponajprije zbog poteškoća s kojima su se europski poljoprivrednici susreli u vezi s padom cijena određenih poljoprivrednih sirovina, posebno mliječnih proizvoda i svinjskog mesa. Potražnja za velikim brojem proizvoda znatno je oslabjela, čemu je pridonijela i ruska zabrana uvoza poljoprivrednih proizvoda. Istodobno je porasla svjetska proizvodnja, što je dovelo do sveopće prekomjerne ponude. Iako nepoštene trgovačke prakse nisu uzrok nedavnog pada cijena, zbog nižih su cijena poljoprivrednici postali podložniji potencijalnom nepoštenom ponašanju svojih trgovinskih partnera. Kao odgovor na probleme poljoprivrednika, ministri poljoprivrede sedam država članica izdali su zajedničku izjavu u kojoj od Komisije traže da produbi svoju analizu nepoštenih trgovačkih praksi i predloži zakonodavstvo EU-a za njihovo suzbijanje.

Komisija je na poljoprivrednu krizu odgovorila paketom opsežnih mjera. Mnoge od njih usmjerene su na sektor mlijeka i mliječnih proizvoda, na koji je posebno utjecao pad cijena. Ovim se izvješćem ne obuhvaćaju posebne mjere za rješavanje problema nepoštenih trgovačkih praksi koje su već donesene za pojedine sektore. Osnovat će se radna skupina za poljoprivredna tržišta koja će Komisiju savjetovati o posebnim aspektima funkcioniranja poljoprivrednih tržišta i mjestu poljoprivrednika u lancu opskrbe hranom. Davat će i preporuke te predlagati odgovarajuće političke inicijative u tom području.

U ovom je izvješću naglasak na postojećim okvirima za rješavanje problema nepoštenih trgovačkih praksi. Ono se sastoji od dva glavna elementa: 1. procjene postojećeg regulatornog i provedbenog okvira u državama članicama te 2. procjene učinka dobrovoljne inicijative o lancu opskrbe hranom (Supply Chain Initiative – SCI) na razini EU-a i uspostavljenih nacionalnih platformi za provođenje te inicijative.

U izvješću se zaključuje da su se mjere za suzbijanje nepoštenih trgovačkih praksi posljednjih godina znatno razvile. Mnoge su države članice, posebno one u kojima je to pitanje istaknutije, nedavno uvele zakonodavne i provedbene mjere kojima se u širem smislu ispunjavaju kriteriji za djelotvorne okvire protiv nepoštenih trgovačkih praksi. Ukupno je 20 država članica uvelo takvo zakonodavstvo ili to planira u bliskoj budućnosti. Iako je prerano za procjenu ukupnog učinka tog zakonodavstva, ovim se izvješćem utvrđuje niz posebnih područja u kojima ima prostora za napredak. Kad je riječ o dobrovoljnoj inicijativi o lancu opskrbe hranom, u izvješću se prepoznaju dosad ostvarene prednosti, ali i predlaže niz mogućih mjera za poboljšanje kako bi se povećala vjerodostojnost i djelotvornost inicijative.

2.Regulatorni i provedbeni okviri u državama članicama

Na razini EU-a ne postoji zakonodavstvo usmjereno na nepoštene trgovačke prakse među poduzećima u lancu opskrbe hranom. Pravom EU-a o tržišnom natjecanju nastoje se rješavati zloporabe prevladavajućeg položaja i narušavanje tržišnog natjecanja, ali većina prijavljenih nepoštenih trgovačkih praksi ne podliježe pravu o tržišnom natjecanju jer je većina sudionika u jakom, ali ne i prevladavajućem položaju. Neke su države članice proširile primjenu zakonodavstva EU-a o zaštiti potrošača na odnose među poduzećima. To se odnosi na Direktivu 2005/29/EZ o nepoštenoj poslovnoj praksi ili Direktivu 93/13/EEZ o nepoštenim uvjetima u potrošačkim ugovorima. Međutim, prakse o kojima je riječ u toj Direktivi uglavnom se razlikuju od onih o kojima je riječ u ovom izvješću.

Situacija je drugačija na nacionalnoj razini gdje većina država članica rješava problem nepoštenih trgovačkih praksi raznim pristupima, uglavnom regulatornima, ali i nekima koji se temelje na samoregulatornim inicijativama među sudionicima na tržištu. U regulatornom smislu posljednjih nekoliko godina smatra se razdobljem velikih promjena. Točnije, od 20 država članica koje već imaju takvo zakonodavstvo, 15 ih je uvelo to zakonodavstvo u posljednjih pet godina. Nekoliko ih razmatra potencijalno zakonodavstvo u bliskoj budućnosti, a neke države članice unaprijedile su svoje stare okvire u posljednjih pet godina. Slika u nastavku prikazuje trenutačnu situaciju.

Komisija je 2015. organizirala više sastanaka s ministarstvima i provedbenim tijelima država članica kako bi prikupila detaljne podatke o postojećim ili planiranim regulatornim okvirima. Nakon procesa utvrđivanja činjenica uslijedile su bilateralne rasprave.

Kako bi se djelotvornim regulatornim okvirima riješio problem nepoštenih trgovačkih praksi, potrebno je pet ključnih elemenata koji su opisani u odjeljcima u nastavku. Države članice mogu različito urediti tih pet elemenata, no ne čini se da ti različiti pristupi imaju negativne posljedice na jedinstveno tržište. Bez obzira na cjelokupnu procjenu regulatornih okvira na nacionalnoj razini koja je zadovoljavajuća, analizom u nastavku predlažu se područja u kojima bi određene države članice mogle poboljšati svoje regulatorne okvire i utvrđuju mogućnosti suradnje država članica.

1. Pokrivenost u opskrbnom lancu

Mjere protiv nepoštenih trgovačkih praksi usmjerene su na prakse koje su uglavnom rezultat gospodarskih neravnoteža. Većina država članica odredila je jasne kriterije za utvrđivanje situacija koje pridonose nepoštenim trgovačkim praksama. Zakoni u većini država članica primjenjuju se na odnose među poduzećima (B2B) u svim fazama opskrbnog lanca. Neke države članice primjenjuju zakonodavstvo samo na odnose u kojima je jedna strana trgovac na malo.

S obzirom na to da se nepoštene trgovačke prakse mogu pojaviti u svim fazama lanca, države članice koje to još nisu učinile, u budućnosti bi trebale razmotriti uvođenje zakonodavstva koje obuhvaća cijeli lanac opskrbe hranom među poduzećima. To je važno kako bi se osiguralo da svi manji tržišni subjekti budu zaštićeni od nepoštenih trgovačkih praksi na odgovarajući način, s obzirom na to da mnogo malih tržišnih subjekata ne posluje izravno s trgovcima na malo. Države članice trebale bi osigurati i da njihovo zakonodavstvo obuhvaća subjekte iz država koje nisu članice EU-a (primjerice, primarne proizvođače iz Afrike ili Latinske Amerike).

2. Osnovne vrste nepoštenih trgovačkih praksi