Izvješće je sastavljeno s pomoću raznih izvora, uključujući studije Main Developments in the Postal Sector (2008-2010), Pricing behaviour of postal operators, Main Developments in the Postal Sector (2010-2013), veći broj izvješća Europske skupine regulatora poštanskih usluga (ERGP), priloge u kontekstu Odbora za direktivu o poštanskim uslugama (PDC) i Foruma korisnika poštanskih usluga, Eurostatove podatke zaključno s 2012. i vlastite poštanske statistike Komisije za razdoblje nakon 2012. nakon odluke Eurostata o prekidu odvojenog prikupljanja podataka o poštanskom sektoru, kao i podatke Svjetske poštanske unije. S obzirom na razdoblje proteklo od prikupljanja do objavljivanja statističkih podataka u brojnim slučajevima najnoviji statistički podaci dostupni su za 2013., ali su, ako je bilo moguće, upotrijebljeni i noviji podaci kako bi se vidjelo u kojem smjeru idu najnovije promjene.

Države članice moraju osigurati prikupljanje i dostavu pisama i paketa najmanje pet radnih dana tjedno s određenom kvalitetom u svim dijelovima svog državnog područja. Broj država članica u kojima je taj zahtjev učestalosti premašen (tj. isporuke tijekom šest dana) sve je manji. Postoji opći trend smanjenja vrste pošiljaka koje se svrstavaju pod obvezu univerzalne usluge, iako mnoge države članice uključuju u područje primjene obveze univerzalne usluge i pošiljke koje nisu jednodijelna pisma, primjerice masovno slanje pisama ili paketa, oglasnu poštu ili novinska izdanja. Sve države članice, osim Njemačke, službeno su kao „davatelja univerzalne usluge” odredile postojećeg nacionalnog poštanskog operatera. U Njemačkoj povijesni nacionalni poštanski operater djeluje kao davatelj univerzalne usluge.

Velika većina pisama u unutarnjem prometu isporučuje se sljedećeg radnog dana (ako su poslana koristeći se uslugom sutrašnjeg uručenja, a ne namjerno sporijom i povoljnijom uslugom), a kvaliteta dostave unutar EU-a i dalje je bolja od norme određene Direktivom. Većina država članica odredila je gornju granicu cijena osnovnih poštanskih usluga kako bi se osigurala njihova pristupačnost. U mnogim državama članicama cijene poštanskih maraka porasle su tijekom proteklih godina, općenito u skladu sa stopama inflacije i kako bi se nadoknadio pad broja poslanih pisama. Od 2012. do 2013. tarife za pismo težine 20 grama povišene su prosječno za otprilike 5,6 %, međutim time se nije utjecalo na pristupačnost cijena usluga za građane EU-a, koje i dalje ostaju pristupačne, posebno u usporedbi s izdacima kućanstava za korištenje drugim sredstvima komunikacije (npr. mobilnim telekomunikacijama).

Sve države članice osiguravaju da svi davatelji poštanskih usluga primjenjuju transparentan, jednostavan i jeftin postupak za rješavanje prigovora korisnika te da većina davatelja univerzalne usluge ima sustav za nadoknadu štete.

5.Nužni su točni i usporedivi podaci o neto troškovima univerzalne usluge

U slučaju da pružanje univerzalne usluge u državi članici uzrokuje neto troškove kojima se nepravedno opterećuje davatelja univerzalne usluge, Direktivom o poštanskim uslugama utvrđeni su načini nadoknade takozvanih „neto troškova” obveze univerzalne usluge koji predstavljaju nepravedan financijski teret za određenog davatelja (ili davatelje) univerzalne usluge. Međutim, kako bi se osiguralo financiranje i osigurala sukladnost financiranja s pravilima o državnim potporama, ti se troškovi moraju izračunati na usporediv način. U Prilogu radnom dokumentu službi koji je priložen ovom izvješću iznose se različiti načini izračunavanja neto troškova obveze pružanja univerzalne poštanske usluge za koje je utvrđeno da su u skladu s Prilogom I. Direktivi o poštanskim uslugama.

6.Tržišno natjecanje u području slanja pisama sporo se razvija, a neki operateri narušavaju tržišno natjecanje

Unatoč potpunom otvaranju tržišta u cijelom EU-u do 2013., tržišno natjecanje na tržištima slanja pisama sporo se razvija u većini država članica, a davatelji univerzalnih usluga zadržali su većinske tržišne udjele u državama članicama. Od petnaest država članica koje su potpuno otvorile svoja tržišta prije 2011. udio novih tržišnih natjecatelja na tržištu dostave pisama (količinski) bio je veći od 5 % u njih osam. Među onim državama članicama koje su svoja tržišta otvorile nakon 2011. u njih pet novi tržišni natjecatelji ostvarili su tržišni udio veći od 5 % do sredine 2013. U slučajevima u kojima se razvilo tržišno natjecanje u području slanja pisama operateri češće pružaju cijelu uslugu od predaje do uručenja i stvaraju svoje distribucijske mreže kako bi sami uručili pošiljke primateljima. Tržišno natjecanje u području pristupa, pri kojem drugi operateri nakon predrazvrstavanja predaju pisma davatelju univerzalne usluge koji ih uručuje, razvilo se u Sloveniji i Ujedinjenoj Kraljevini, kao i u Njemačkoj. U nekoliko država članica nacionalna tijela za tržišno natjecanje donijela su odluke kojima se osuđuje praksa davatelja univerzalne usluge zbog protutržišnog postupanja u obliku zlouporabe vladajućeg položaja. Primjeri takvog postupanja nezakoniti su popusti poslovnim korisnicima, istiskivanje marže i predatorske cijene. Takvim postupcima onemogućuje se tržišno natjecanje. Ulazak na tržište i razvoj tržišnog natjecanja može se ograničavati i nekim regulatornim postupcima, kao što je uvođenje uvjeta za izdavanje dozvola novim sudionicima kojima se izlazi iz okvira područja primjene dopuštenog Direktivom.

7.Broj poslanih pisama smanjen je zbog sve češćeg prijelaza na internetske usluge

Broj pisama poslanih preko davatelja univerzalne usluge u EU-u smanjio se s otprilike 107,6 milijardi 2008. na 85,5 milijardi 2013. Prosječna godišnja stopa smanjenja od 2007. do 2010. bila je 4,3 % u pogledu količine i 5,2 % u pogledu prihoda. Od 2010. do 2011. smanjenje se usporilo na 3,3 % odnosno 1,4 %, ali je došlo do rasta na 4,85 % u pogledu količine od 2012. do 2013. u okviru EU-28. Općenito, utjecaj na izravnu poštu (oglasni materijal) i publikacije manji je od onog na pisma, iako je pad najveći u državama članicama sa zrelijim tržištima dostave pisama, a očekuje se i nastavak tog trenda. Primjerice, u Danskoj su se količine pošte smanjile za više od 60 % od 2000. do 2014., te dodatno za 15 % u prvom tromjesečju 2015. Smanjenje u Nizozemskoj bilo je 13 % u prvom tromjesečju 2015., a predviđa se da će se količine smanjiti između 32 % i 49 % od 2010. do 2020.

Budući da se količine pisama u državama članicama razlikuju, a uzimajući u obzir stope smanjenja, u nekim državama članicama količine vjerojatno nikada neće dosegnuti one koje su prethodno postojale u državama članicama sa zrelim poštanskim tržištima. Stoga, čak i ako je smanjenje količine pisama na manje razvijenim poštanskim tržištima relativno manje, ipak je vjerojatno da će imati znatan učinak s obzirom na to da su ekonomije razmjera manje izražene nego na zrelijim tržištima.

8.Tržište dostave paketa raste, ali se potrošači i internetski trgovci žale na kvalitetu i troškove usluga prekogranične dostave

Ne postoji jasan konsenzus o veličini europskog tržišta dostave paketa. Primjerice, u procjenama veličine europskog tržišta dostave paketa navodi se iznos od 60 milijardi EUR za cjelokupno europsko tržište kurirske i brze dostave te dostave paketa 2010., iznos od 47 milijardi EUR 2011. (uključujući pošiljke težine do 2 500 kg), iznos od 37 milijardi EUR za tržište brze dostave i dostave paketa 2011. i 53,5 milijardi EUR 2014. Čak i ako se uzmu u obzir samo paketi koje su otpremili davatelji univerzalne usluge, tržište dostave paketa u EU-u naraslo je s procijenjenih 1,65 milijardi običnih paketa 2008. na 1,96 milijardi 2013. Postoje velike razlike u broju poslanih paketa po stanovniku u državama članicama. U procjenama za cjelokupno tržište dostave paketa navodi se raspon u broju poslanih paketa po stanovniku 2011. od gotovo 30 (u Njemačkoj i Ujedinjenoj Kraljevini) do otprilike dva (u Poljskoj, Rumunjskoj, Hrvatskoj i Latviji).

Budući da usluga dostave paketa nikad nije bila dio prethodno rezerviranog područja, čini se da se tržišno natjecanje više razvilo na tržištu dostave paketa nego na tržištu dostave pisama. „Brzi” operateri kao što su UPS, DHL, TNT i FedEx kao i kurirska poduzeća koji su se tradicionalno usredotočivali na usluge s dodanom vrijednošću od poduzeća do poduzeća (B2B) sve više razvijaju svoje usluge od poduzeća prema potrošaču (B2C) kako bi se iskoristio rast internetske trgovine i ulazak novih poduzeća na tržište. Istodobno davatelji univerzalne usluge razvijaju usavršenije usluge dostave paketa, primjerice s jamstvom roka isporuke, kako bi se iskoristila internetska kupovina. Stoga nastaje određena konvergencija među proizvodima i uslugama koje nude različite vrste dostavnih operatera te granice među njima postupno postaju nejasne.

Međutim, postoje dvojbe o pristupačnosti, dostupnosti i raspoloživosti prekogranične usluge dostave paketa: izostanak značajki dostave (primjerice, traženje i praćenje pošiljke), nedostatna transparentnost cijena i visoke cijene učestalo su među glavnim pritužbama i potrošača i internetskih trgovaca. Uz donošenje Strategije jedinstvenog digitalnog tržišta 6. svibnja 2015., Komisija je pokrenula javno savjetovanje kako bi se pronašla rješenja kojima bi se poboljšala prekogranična dostava paketa i omogućilo bolje razumijevanje funkcioniranja tržišta. Komisija će u prvoj polovini 2016. pokrenuti mjere kojima bi se poboljšali transparentnost cijena i regulatorni nadzor prekogranične dostave paketa. To se poduzima uz mjere koje već provode Komisija i razni dionici nakon što je Komisija 2013. donijela Plan za ostvarenje jedinstvenog tržišta za dostavu paketa .