HR Službeni list Europske unije C 229/1

NACRT UREDBA KOMISIJE (EU) br. …/…

оd 17. srpnja 2013.

o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore

(Tekst značajan za EGP)

2013/C 229/02

EUROPSKA KOMISIJA,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 108. stavak 4.,

uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 994/98 od 7. svibnja 1998. o primjeni članaka 92. i 93. Ugovora o osnivanju Europske zajednice na određene kategorije horizontalnih državnih potpora (1),

nakon objave nacrta ove Uredbe (2),

nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za državne potpore,

budući da:

(1) Državno financiranje koje ispunjava kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („Ugovor”) smatra se državnom potporom te se na temelju članka 108. stavka 3. Ugovora mora prijaviti Komisiji. Međutim, u skladu s člankom 109. Ugovora, Vijeće može odrediti kategorije potpore koje se izuzimaju od te obveze prijave. U skladu s člankom 108. stavkom 4. Ugovora, Komisija može donijeti uredbe koje se odnose na te kategorije državnih potpora. Na temelju Uredbe (EZ) br. 994/98, Vijeće je u skladu s člankom 109. Ugovora odlučilo da se de minimis potpore mogu smatrati takvom kategorijom. Na temelju toga smatra se da de minimis potpore, kao potpore dodijeljene istom poduzetniku tijekom određenog razdoblja koje ne premašuju određeni utvrđeni iznos, ne ispunjavaju sve kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora zbog čega se na njih ne primjenjuje postupak prijave.

(2) Komisija je u brojnim odlukama pojasnila pojam potpore u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora. Komisija je izložila i svoju politiku u pogledu gornje granice de minimis potpore ispod koje se može smatrati da se ne primjenjuje članak 107. stavak 1. Ugovora, prvo u svojoj obavijesti o pravilu de minimis za državne potpore (3), a potom u Uredbi Komisije (EZ) br. 69/2001 (4) i Uredbi Komisije (EZ) br. 1998/2006 (5). Uzimajući u obzir iskustvo stečeno u primjeni Uredbe (EZ) br. 1998/2006 smatra se primjerenim preispitati neke od uvjeta utvrđenih tom Uredbom i zamijeniti je.

(3) Primjereno je zadržati gornju granicu od 200 000 EUR za iznos de minimis potpore koju može primiti jedan poduzetnik po državi članici tijekom bilo kojeg trogodišnjeg razdoblja. Ta gornja granica i dalje je nužna kako bi se spriječilo da bilo koja mjera obuhvaćena ovom Uredbom na bilo koji način utječe na trgovinu između država članica i/ili narušava ili prijeti narušavanjem tržišnog natjecanja.

(4) Za potrebe pravila o tržišnom natjecanju utvrđenih u Ugovoru poduzetnikom se smatra svaki subjekt koji obavlja gospodarsku djelatnost bez obzira na njegov pravni status ili način financiranja (6). Sud je odlučio da se svi subjekti koje kontrolira (na pravnoj ili de facto osnovi) isti subjekt trebaju smatrati jednim poduzetnikom (7). U svrhu pravne sigurnosti i smanjenja administrativnog opterećenja ova Uredba trebala bi pružiti sveobuhvatan popis jasnih kriterija za određivanje kada se dva ili više subjekta smatraju jednim poduzetnikom. Komisija je iz ustaljenih kriterija za određivanje „povezanih poduzeća” u skladu s definicijom malih i srednjih poduzeća iz Priloga I. Uredbi (EZ) br. 800/2008 (8) odabrala one kriterije koji su primjereni za potrebe ove Uredbe. Ti su kriteriji već poznati tijelima javne vlasti i trebali bi se primjenjivati na mala i srednja poduzeća te na velike poduzetnike u skladu s područjem primjene ove Uredbe.

(5) Kako bi se uzela u obzir mala prosječna veličina poduzetnika koji djeluju u sektoru cestovnog teretnog prometa primjereno je odrediti gornju granicu od 100 000 EUR za poduzetnike koji se bave cestovnim prijevozom tereta za najamninu ili naknadu. Pružanje integrirane usluge u kojoj prijevoz čini samo jedan dio, npr. usluge selidbe, poštanske ili kurirske usluge ili usluge prikupljanja i obrade otpada, ne bi se smjele smatrati uslugom prijevoza. S obzirom na prekoračenje kapaciteta u tom sektoru i na ciljeve prometne politike u pogledu zagušenja cesta i teretnog prometa, iz područja primjene ove Uredbe potrebno je isključiti potporu za nabavu vozila za cestovni prijevoz tereta poduzetnicima koji se bave cestovnim prijevozom tereta za najamninu ili naknadu. S obzirom na razvoj sektora cestovnog putničkog prometa više nije primjereno primjenjivati nižu gornju granicu na taj sektor.

(6) S obzirom na posebna pravila koja se primjenjuju u sektorima primarne proizvodnje poljoprivrednih proizvoda, ribarstva i akvakulture te na rizik da bi u tim sektorima iznosi potpore koji su ispod gornje granice utvrđene ovom Uredbom svejedno mogli ispunjavati kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora, ova se Uredba ne bi trebala primjenjivati na te sektore.

(7) S obzirom na sličnosti između prerade i stavljanja na tržište poljoprivrednih proizvoda i nepoljoprivrednih proizvoda ova bi se Uredba trebala primjenjivati na preradu i stavljanje na tržište poljoprivrednih proizvoda ako se ispune određeni uvjeti. U tom smislu preradom i stavljanjem na tržište ne bi se smjele smatrati radnje na farmama potrebne za pripremu proizvoda za prvu prodaju, kao što su žetva, rezanje i vršidba žitarica, pakiranje jaja itd., niti prva prodaja preprodavateljima ili prerađivačima. Sud je utvrdio (9) da su države članice, nakon što Unija donese propise o zajedničkom uređenju tržišta u određenom sektoru poljoprivrede, obvezne suzdržavati se od poduzimanja bilo kakvih mjera koje bi mogle dovesti u pitanje te propise ili stvarati iznimke od njih. Iz tog se razloga ova Uredba ne bi se smjela primjenjivati na potpore čiji je iznos utvrđen na temelju cijene ili količine kupljenih proizvoda ili proizvoda stavljenih na tržište. Ona se ne bi smjela primjenjivati ni na potpore koje su povezane s obvezom dijeljenja potpore s primarnim proizvođačima.

(8) Ova se Uredba ne bi smjela primjenjivati na izvozne potpore ni na potpore kojima se prednost daje domaćim proizvodima nad uvoznim proizvodima. Ona se posebno ne bi smjela primjenjivati na potpore kojima se financira uspostavljanje i funkcioniranje distribucijske mreže u drugim državama članicama ili trećim zemljama. Potpora za troškove sudjelovanja na sajmovima, odnosno troškove studija ili savjetodavnih usluga potrebnih za uvođenje novog ili postojećeg proizvoda na novo tržište obično se ne smatra izvoznom potporom.

(9) Ova se Uredba ne bi smjela primjenjivati na poduzetnike u teškoćama jer nije primjereno davati financijsku potporu poduzetnicima u teškoćama izvan plana restrukturiranja. Osim toga, postoje poteškoće u pogledu određivanja bruto novčane protuvrijednosti potpora koje se dodjeljuju takvim poduzetnicima. Kako bi se osigurala pravna sigurnost, primjereno je uspostaviti jasne kriterije kojima se ne zahtijeva ocjena svih pojedinosti stanja u kojem se poduzetnik nalazi da bi se za potrebe ove Uredbe utvrdilo je li riječ o poduzetniku koji se nalazi u teškoćama.

(10) Trogodišnje razdoblje koje se uzima u obzir za potrebe ove Uredbe potrebno je ocjenjivati na pomičnoj osnovi tako da se pri svakoj novoj dodjeli de minimis potpore mora uzeti u obzir ukupan iznos de minimis potpora dodijeljenih u predmetnoj fiskalnoj godini, te tijekom prethodne dvije fiskalne godine.

(11) Ako su poduzetnici aktivni u sektorima koji su isključeni iz područja primjene ove Uredbe te u drugim sektorima ili drugim djelatnostima, ova bi se Uredba trebala primjenjivati na te druge sektore ili djelatnosti uz uvjet da države članice osiguraju, na primjeren način, na primjer razdvajanjem djelatnosti ili troškova, da djelatnosti u isključenim sektorima ne ostvaruju korist od de minimis potpore. Isto se načelo treba primjenjivati ako poduzetnik djeluje u sektoru na koji se primjenjuju niže gornje granice de minimis potpore. Ako se ne može osigurati da djelatnosti u sektorima na koje se primjenjuju niže gornje granice de minimis potpore ostvaruju korist od de minimis potpore samo do te niže granice, na sve djelatnosti poduzetnika treba se primijeniti najniža gornja granica.

(12) Ovom Uredbom treba utvrditi pravila kojima će se onemogućiti zaobilaženje najviših iznosa potpora utvrđenih u posebnim uredbama ili odlukama Komisije. Ona bi trebala sadržavati i jasna pravila o pribrajanju koja se mogu jednostavno primjenjivati.

(13) Ovom Uredbom ne isključuje se mogućnost da se mjera može ne smatrati državnom potporom u smislu članka 107. stavka 1. Ugovora iz razloga različitih od onih koji su utvrđeni u ovoj Uredbi, primjerice jer je mjera u skladu s načelom ulagača u tržišnom gospodarstvu ili jer mjera ne uključuje prijenos državnih sredstava.

(14) U svrhu transparentnosti, jednakog tretmana i učinkovitog nadzora, ova bi se Uredba trebala primjenjivati samo na de minimis potpore za koje je moguće prethodno točno izračunati bruto novčanu protuvrijednost bez potrebe za procjenom rizika („transparentne potpore”). Takav točan izračun može se, primjerice, postići za bespovratna sredstva, subvencionirane kamatne stope, ograničena porezna izuzeća ili druge instrumente kod kojih je predviđena gornja vrijednost kojom se sprečava premašivanje primjenjive gornje granice. Određivanje gornje granice znači da sve dok točan iznos potpore nije poznat ili još uvijek nije poznat, država članica mora pretpostaviti da je on jednak gornjoj vrijednosti kako bi se osiguralo da više mjera potpore zajedno ne prelazi gornju granicu utvrđenu u ovoj Uredbi i primjenjivati pravila o pribrajanju.

(15) U svrhu transparentnosti, jednakog tretmana i pravilne primjene gornje granice za de minimis potpore, sve bi države članice trebale primjenjivati isti način izračunavanja. Radi lakšeg izračunavanja, iznose potpora koji nisu u obliku novčanih potpora potrebno je pretvoriti u njihovu bruto novčanu protuvrijednost potpore. Pri izračunavanju novčane protuvrijednosti transparentnih oblika potpora koji nemaju oblik bespovratnih sredstava i potpora koje se isplaćuju u više obroka potrebno je primijeniti tržišne stope koje prevladavaju u trenutku dodjela takvih potpora. S ciljem jedinstvene, transparentne i jednostavne primjene pravila o državnim potporama primjenjivima za potrebe ove Uredbe, tržišnim stopama u smislu ove Uredbe potrebno je smatrati referentne stope kako su određene u Komunikaciji Komisije o reviziji metode za utvrđivanje referentnih kamatnih i diskontnih stopa (10).

(16) Potpore sadržane u zajmovima trebaju se smatrati transparentnim de minimis potporama ako je bruto novčana vrijednost potpore izračunana na temelju tržišnih kamatnih stopa koje su prevladavale u trenutku dodjele bespovratnih sredstava. Radi pojednostavljenja postupka za kratkoročne zajmove male vrijednosti, ova Uredba treba sadržavati jasno i lako primjenjivo pravilo kojim se uzima u obzir i iznos zajma i njegovo trajanje. Na temelju iskustva Komisije, za zajmove koji su osigurani kolateralom kojim se pokriva najmanje 50 % zajma i koji ne premašuju iznos od 1 000 000 EUR uz trajanje od pet godina ili 500 000 EUR uz trajanje od deset godina može se smatrati da imaju bruto novčanu vrijednost potpore jednaku gornjoj granici de minimis potpore.

(17) Potpore sadržane u dokapitalizacijama ne bi se smjelo smatrati transparentnim de minimis potporama osim ako ukupan iznos javne dokapitalizacije ne premašuje gornju granicu za de minimis potpore. Potpore sadržane u mjerama rizičnog financiranja u obliku vlasničkih ili kvazivlasničkih ulaganja kako je navedeno u (novim smjernicama o rizičnom financiranju) ne bi se smjelo smatrati transparentnim de minimis potporama osim ako se takvom mjerom pribavlja kapital koji za svakog ciljanog poduzetnika ne premašuje gornju granicu za de minimis potpore.

(18) Potpore sadržane u jamstvima trebale bi se smatrati transparentnima ako je bruto novčana vrijednost potpore izračunana na temelju premija sigurne luke utvrđenih u obavijesti Komisije za dotičnu vrstu poduzetnika. Na primjer, za mala i srednja poduzeća se u obavijesti Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora EZ-a na državne potpore u obliku jamstava (11) navode vrijednosti godišnje premije iznad kojih se državno jamstvo ne smatra potporom. Kako bi se pojednostavio postupak za kratkoročna jamstva kojima se osigurava do 80 % relativno malog zajma, ova bi Uredba trebala sadržavati jasno i lako primjenjivo pravilo kojim se u obzir uzima iznos predmetnog zajma i trajanje jamstva. Ta se gornja granica ne bi smjela primjenjivati na jamstva za temeljne transakcije koja ne predstavljaju zajam, primjerice jamstva za transakcije s dionicama. Ako jamstvo ne premašuje 80 % temeljnog zajma, zajamčeni iznos ne premašuje 1 500 000 EUR i trajanje jamstva ne premašuje pet godina, može se smatrati da jamstvo ima bruto novčanu vrijednost potpore jednaku gornjoj granici de minimis potpore. Isto se primjenjuje ako jamstvo ne premašuje 80 % temeljnog zajma, zajamčeni iznos nije veći od 750 000 EUR i trajanje jamstva ne premašuje deset godina.

(19) Ako se zajam ili jamstvo daje na manji iznos ili na kraće trajanje od onih koji su navedeni u uvodnim izjavama 16. i 18., bruto novčanu vrijednost potpore treba izračunavati množenjem omjera između stvarnog iznosa i maksimalnog iznosa navedenog u uvodnim izjavama 16. i 18. s omjerom između stvarnog trajanja i pet godina s 200 000 EUR. Na primjer, smatra se da zajam od 500 000 EUR na 2,5 godine ima bruto novčanu vrijednost potpore od 50 000 EUR.

(20) Po primitku obavijesti države članice Komisija može ispitati doseže li mjera koja se ne sastoji od bespovratnih sredstava, zajma, jamstva, dokapitalizacije ili mjere rizičnog financiranja u obliku vlasničkog ili kvazivlasničkog ulaganja bruto novčanu protuvrijednost potpore koja ne premašuje gornju granicu za de minimis potpore te stoga može biti obuhvaćena odredbama ove Uredbe.

(21) Komisija je dužna osigurati poštivanje pravila o državnim potporama, a u skladu s načelom suradnje utvrđenom u članku 4. stavku 3. Ugovora o Europskoj uniji, države članice trebale bi olakšati izvršenje tog zadatka uspostavom instrumenata potrebnih kako bi se osiguralo da ukupan iznos de minimis potpora dodijeljenih istom poduzetniku u skladu s pravilom o de minimis potporama ne premašuje ukupnu dopuštenu gornju granicu.

(22) Prije dodjele svake de minimis potpore države članice bi trebale provjeriti da se novom de minimis potporom neće premašiti gornja granica za de minimis potpore te da su ispunjeni ostali uvjeti iz ove Uredbe.

(23) Kako bi države članice mogle raspolagati točnim, pouzdanim i cjelovitim podacima na temelju kojih bi se moglo spriječiti da se dodjelom nove de minimis potpore premaši gornja granica koja se primjenjuje na dotičnog poduzetnika, odnosno gornja granica na nacionalnoj razini, potrebno je od država članica zatražiti da uspostave središnji registar de minimis potpora koji bi sadržavao informacije o svim de minimis potporama koje dodjeljuje bilo koje tijelo države članice. Države članice trebale bi imati slobodu osmišljavanja svojeg registra i odlučivanja o primjerenim mehanizmima za njegovu uspostavu u skladu sa svojom ustavnom i upravnom strukturom uz uvjet da osiguraju da se tim registrom svim tijelima javne vlasti omogući provjera iznosa de minimis potpore koju primi svaki poduzetnik. Državama članicama treba dati dovoljno vremena da uspostave takve registre.

(24) Ako još nije uspostavila registar kojim se pokriva razdoblje od tri godine, država članica mora predmetnog poduzetnika obavijestiti o dodijeljenom iznosu de minimis potpore te upućivanjem na ovu Uredbu, da je riječ o de minimis potpori. Osim toga, prije dodjele takve potpore predmetna država članica treba od poduzetnika dobiti izjavu o drugim de minimis potporama koje su obuhvaćene ovom Uredbom ili drugim uredbama o de minimis potporama, a koje je poduzetnik primio tijekom predmetne fiskalne godine i u prethodne dvije fiskalne godine.

(25) Kako bi se Komisiji omogućio nadzor primjene ove Uredbe te utvrdila moguća narušavanja tržišnog natjecanja, od država članica trebalo bi se zahtijevati da jednom godišnje dostave osnovne informacije o iznosima dodijeljenima u skladu s ovom Uredbom. Ako je država članica obavijestila Komisiju o mjestu na kojem su svi zatraženi podaci iz izvješća javno dostupni, od države članice ne bi se trebalo zahtijevati da dostavi izvješće Komisiji.

(26) Uzimajući u obzir iskustvo Komisije, posebno učestalost kojom je općenito potrebno preoblikovati politiku državnih potpora, potrebno je ograničiti razdoblje primjene ove Uredbe. Ako se rok važenja ove Uredbe ne produži nakon njegova isteka, državama članicama trebalo bi se omogućiti razdoblje prilagodbe od šest mjeseci u vezi s de minimis potporama iz ove Uredbe,

DONIJELA JE OVU UREDBU:

Članak 1.

Područje primjene

1. Ova se Uredba primjenjuje na potpore koje se dodjeljuju poduzetnicima u svim sektorima, osim na:

(a) potpore koje se dodjeljuju poduzetnicima koji djeluju u sektorima ribarstva i akvakulture, kako je obuhvaćeno Uredbom (EZ) br. 104/2000 (12);

(b) potpore koje se dodjeljuju poduzetnicima koji djeluju u primarnoj proizvodnji poljoprivrednih proizvoda;

(c) potpore koje se dodjeljuju poduzetnicima koji djeluju u preradi i stavljanju na tržište poljoprivrednih proizvoda, u sljedećim slučajevima: i. ako je iznos potpore fiksno utvrđen na temelju cijene ili količine takvih proizvoda kupljenih od primarnih proizvođača odnosno koje na tržište stavljaju poduzetnici u pitanju; ii. ako su potpore uvjetovane njihovim djelomičnim ili potpunim prenošenjem na primarne proizvođače;

(d) potpore za djelatnosti usmjerene izvozu u treće zemlje ili države članice, odnosno potpore koje su izravno povezane s izvezenim količinama, s uspostavom i funkcioniranjem distribucijske mreže ili s drugim tekućim troškovima povezanima s izvoznom djelatnošću;

(e) potpore uvjetovanih korištenjem domaće, a ne uvezene robe;

(f) potpore dodijeljene poduzetnicima u teškoćama, kako je definirano u članku 2. točki (e).

2. Ako poduzetnici djeluju u sektorima navedenima u stavku 1. točkama (a), (b) ili (c) te u sektorima koji su obuhvaćeni područjem primjene ove Uredbe, ova se Uredba primjenjuje samo na potpore dodijeljene u vezi s tim drugim sektorima ili djelatnostima, uz uvjet da države članice osiguraju, na primjeren način, na primjer razdvajanjem djelatnosti ili troškova, da djelatnosti iz isključenih sektora ne ostvaraju korist od de minimis potpore dodijeljene na temelju ove Uredbe.

Članak 2.

Definicije

Za potrebe ove Uredbe:

(a) „poljoprivredni proizvodi” znači proizvodi koji se navode u Prilogu I. Ugovora uz iznimku proizvoda ribarstva i akvakulture navedenih u Prilogu I. Uredbi (EU) br. (još nije donesena; vidi prijedlog Komisije COM(2011) 416) o zajedničkom uređenju tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture;

(b) „prerada poljoprivrednih proizvoda” znači svi postupci prerade poljoprivrednog proizvoda koji za ishod imaju proizvod koji je također poljoprivredni proizvod, osim u poljoprivrednim djelatnostima potrebnima za pripremu životinjskog ili biljnog proizvoda za prvu prodaju;

(c) „stavljanje na tržište poljoprivrednih proizvoda” znači držanje ili izlaganje s ciljem prodaje, ponuda na prodaju, isporuka ili bilo koji drugi način stavljanja na tržište, osim prve prodaje od strane primarnog proizvođača preprodavateljima ili prerađivačima te svih aktivnosti kojima se proizvod priprema za takvu prvu prodaju; prodaja krajnjim potrošačima koju obavlja primarni proizvođač smatra se stavljanjem na tržište ako se odvija u prostorima posebno namijenjenima za tu svrhu;

(d) „jedan poduzetnik” za potrebe ove Uredbe znači svi subjekti koji su u najmanje jednom od sljedećih međusobnih odnosa: i. jedan subjekt ima većinu glasačkih prava imatelja udjela ili članova u drugom subjektu; ii. jedan subjekt ima pravo imenovati ili smijeniti većinu članova upravnog, upravljačkog ili nadzornog tijela drugog subjekta; iii. jedan subjekt ima pravo ostvarivati vladajući utjecaj na drugi subjekt prema ugovoru sklopljenom s tim subjektom ili prema odredbi statuta ili društvenog ugovora tog subjekta; iv. jedan subjekt koji je imatelj udjela ili član u drugom subjektu, sam kontrolira, u skladu s dogovorom s drugim imateljima udjela ili članovima tog subjekta, većinu glasačkih prava imatelja udjela ili članova u tom subjektu. Subjekti koji su u bilo kojem prethodno opisanom odnosu preko jednog ili više drugih subjekata također se smatraju jednim poduzetnikom;

(e) „poduzetnik u teškoćama” znači poduzetnik koji ispunjava najmanje jedan od sljedećih uvjeta: i. u slučaju društva s ograničenom odgovornosti, više od polovice njegova upisanog kapitala izgubljeno je zbog prenesenih gubitaka; to se događa kada se odbijanjem prenesenih gubitaka od pričuva (i svih drugih elemenata koji se općenito smatraju dijelom vlastitih sredstava društva) dobije negativan rezultat koji premašuje polovicu temeljnog upisanog kapitala; ii. u slučaju društva u kojem najmanje nekoliko članova snosi neograničenu odgovornost za dug društva, više od polovice njegova kapitala navedenog u financijskom izvještaju društva izgubljeno je zbog prenesenih gubitaka; iii. nad poduzetnikom se provodi stečajni postupak ili on ispunjava kriterije u skladu s nacionalnim zakonom da se nad njim provede stečajni postupak na prijedlog vjerovnika; iv. odnos knjiženog duga i vlasničkog kapitala veći je od 7,5; v. dobit poduzetnika prije kamata i poreza (EBIT) i isplaćenih kamata u protekle dvije godine niži je od 1,0; vi. poduzetniku je najmanje jedna agencija za kreditni rejting registrirana u skladu s Uredbom (EZ) br. 1060/2009 (13) dodijelila kreditni rejting u vrijednosti CCC+ („platežna sposobnost uvjetovana je stalnim povoljnim uvjetima”) ili niži. Za potrebe prvog podstavka točke (e), malo i srednje poduzeće koje postoji manje od tri godine ne smatra se poduzetnikom u tekoćama osim ako ispunjava uvjet naveden u podtočki iii. te točke.

Članak 3.

De minimis potpora

1. Ako mjere potpore ispunjavaju uvjete iz stavaka 2. do 8. ovog članka te iz članaka 4. i 5., smatra se da ne ispunjavaju sve kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora te se stoga izuzimaju od obveze prijave iz članka 108. stavka 3. Ugovora.

2. Ukupan iznos de minimis potpore koja se po državi članici dodjeljuje jednom poduzetniku iz članka 2. točke (d) ne smije premašivati 200 000 EUR tijekom bilo kojeg razdoblja od tri fiskalne godine.

Ukupan iznos de minimis potpore koja se po državi članici dodjeljuje jednom poduzetniku iz članka 2. točke (d) koji obavlja cestovni prijevoz tereta za najamninu ili naknadu ne smije premašivati 100 000 EUR tijekom bilo kojeg razdoblja od tri fiskalne godine. De minimis potpora ne smije se koristiti za kupovinu vozila za cestovni prijevoz tereta.

3. Ako poduzetnik obavlja cestovni prijevoz tereta za najamninu ili naknadu te druge djelatnosti na koje se primjenjuje gornja granica od 200 000 EUR, gornja granica od 200 000 EUR primjenjuje se na poduzetnika uz uvjet da države članice osiguraju, na primjeren način, na primjer razdvajanjem djelatnosti ili troškova, da korist od djelatnosti cestovnog prijevoza robe ne premašuje 100 000 EUR i da se nijedna de minimis potpora ne koristi za kupovinu vozila za cestovni prijevoz tereta.

4. De minimis potpore dodjeljuju se u trenutku kada poduzetnik u skladu s odgovarajućim nacionalnim pravnim poretkom stekne zakonsko pravo na primanje potpore.

5. Gornje granice utvrđene u stavku 2. primjenjuju se bez obzira na oblik de minimis potpora ili na cilj koji se namjerava postići te neovisno o tome financira li se potpora koju dodjeljuje država članica u cijelosti ili djelomično iz sredstava koja su podrijetlom iz Unije. Razdoblje od tri godine određuje se na temelju fiskalne godine koju poduzetnik primjenjuje u državi članici u pitanju.

6. Gornje granice iz stavka 2. ovog članka izražavaju se kao bespovratna novčana sredstva. Svi iznosi koji se primjenjuju bruto su iznosi, tj. iznosi prije odbitka poreza i drugih naknada. Ako se potpora ne dodjeljuje u obliku bespovratnih sredstava, iznos potpore jednak je bruto novčanoj protuvrijednosti potpore.

Potpore koje se isplaćuju u više obroka diskontiraju se na vrijednost potpore u trenutku njezine dodjele. Kamatna stopa koja se primjenjuje pri diskontiranju je diskontna kamatna stopa koja se primjenjuje u trenutku dodjele.

7. Ako bi se dodjelom novih de minimis potpora mogla premašiti gornja granica za de minimis potpore utvrđena u stavku 2., nijedna od tih potpora ne može imati koristi od ove Uredbe.

8. U slučaju spajanja ili preuzimanja, kako bi se utvrdilo premašuje li bilo koja nova de minimis potpora dodijeljena novom poduzetniku ili poduzetniku preuzimatelju gornju granicu, u obzir se uzimaju sve prethodne de minimis potpore dodijeljene svim poduzetnicima koji su se spojili, bez dovođenja u pitanje de minimis potpora koje su zakonski dodijeljene prije spajanja ili preuzimanja.

Ako se jedan poduzetnik podijeli na dva ili više zasebnih poduzetnika, de minimis potpora dodijeljena prije podjele dodjeljuje se poduzetniku koji je od nje ostvario korist, što je načelno poduzetnik koji je preuzeo djelatnosti za koje je korištena de minimis potpora. Ako takva dodjela nije moguća, de minimis potpora dodjeljuje se proporcionalno na temelju knjigovodstvene vrijednosti vlasničkog kapitala novih poduzetnika.

Članak 4.

Izračun bruto novčane protuvrijednosti potpora

1. Ova se Uredba primjenjuje samo na potpore za koje je moguće prethodno točno izračunati bruto novčanu protuvrijednost bez potrebe za procjenom rizika („transparentne potpore”). Transparentnim potporama posebno se smatraju mjere potpore iz stavaka 2. do 6.

2. Potpore sadržane u zajmovima smatraju se transparentnim de minimis potporama ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) zajam je osiguran kolateralom kojim se pokriva najmanje 50 % zajma i zajam ne premašuje iznos od 1 000 000 EUR (ili 500 000 EUR za poduzetnike koji obavljaju cestovni prijevoz robe) uz trajanje od pet godina niti iznos od 500 000 EUR (ili 250 000 EUR za poduzetnike koji obavljaju cestovni prijevoz robe) uz trajanje od deset godina. Ako je iznos zajma manji od navedenih iznosa i/ili se taj zajam dodjeljuje na manje od pet odnosno deset godina, bruto novčana protuvrijednost tog zajma izračunava se kao razmjerni postotak primjenjive gornje granice utvrđene u članku 3. stavku 2; ili

(b) ukupna novčana protuvrijednost potpore izračunana je na temelju referentne stope koja se primjenjivala u trenutku dodjele.

3. Potpore sadržane u dokapitalizacijama smatraju se transparentnim de minimis potporama samo ako ukupan iznos javne dokapitalizacije ne premašuje gornju granicu za de minimis potpore.

4. Potpore sadržane u mjerama rizičnog financiranja u obliku vlasničkih ili kvazivlasničkih ulaganja smatraju se transparentnim de minimis potporama u odnosu na ciljanog poduzetnika samo ako se predmetnom mjerom osigurava kapital koji ne premašuje gornju granicu za de minimis potpore za svakog ciljanog poduzetnika.

5. Potpore sadržane u jamstvima smatraju se transparentnim de minimis potporama ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:

(a) jamstvo ne premašuje 80 % temeljnog zajma i zajamčeni iznos nije viši od 1 500 000 EUR (ili 750 000 EUR za poduzetnike koji obavljaju cestovni prijevoz robe) i trajanje jamstva ne premašuje pet godina ili zajamčeni iznos ne premašuje 750 000 EUR (ili 375 000 EUR za poduzetnike koji obavljaju cestovni prijevoz robe) i trajanje jamstva ne premašuje deset godina. Ako je iznos zajma manji od tih iznosa i/ili se taj zajam dodjeljuje na manje od pet odnosno deset godina, bruto novčana protuvrijednost zajma izračunava se kao razmjerni postotak primjenjive gornje granice utvrđene u članku 3. stavku 2; ili

(b) bruto novčana protuvrijednost izračunana je na temelju premija sigurne luke utvrđenih u obavijesti Komisije (14); ili

(c) prije njezine primjene, metodologija za izračun bruto novčane vrijednosti jamstva prihvaćena je nakon njezina prijavljivanja Komisiji u skladu s bilo kojom uredbom koju je Komisija donijela u području državnih potpora te se odobrena metodologija izričito odnosi na vrstu jamstva i vrstu temeljne transakcije o kojima je riječ u kontekstu primjene ove Uredbe.

6. Potpore sadržane u ostalim instrumentima smatraju se transparentnim de minimis potporama uz uvjet da je instrumentom predviđena gornja vrijednost kojom se osigurava da se ne premaši primjenjiva gornja granica.

Članak 5.

Pribrajanje

1. De minimis potpore koje se dodjeljuju u skladu s ovom Uredbom mogu se pribrajati de minimis potporama dodijeljenima u skladu s Uredbom Komisije (EU) br. 360/2012 (15) do gornjih granica utvrđenih u ovoj Uredbi. Mogu se pribrajati de minimis potporama dodijeljenima u skladu s drugim uredbama o de minimis potporama do gornje granice utvrđene u članku 3. stavku 2.

2. De minimis potpore ne pribrajaju se državnim potporama u vezi s istim prihvatljivim troškovima ili državnom potporom za istu mjeru rizičnog financiranja ako bi takvo pribrajanje moglo dovesti do intenziteta potpore koji prelazi iznos koji je u posebnim okolnostima svakog pojedinog slučaja utvrđen uredbom o skupnom izuzeću ili odlukom Komisije.

Članak 6.

Nadzor i izvješćivanje

1. Države članice moraju uspostaviti središnji registar de minimis potpora do 31. prosinca 2015. Središnji registar sadržava podatke o svakom korisniku (uključujući o tome je li malo, srednje ili veliko poduzeće i o gospodarskom sektoru (šifra NACE na razini odsjeka (16)) glavne djelatnosti), datum dodjele i bruto novčanu vrijednost potpore za svaku mjeru de minimis potpore koju je u skladu s ovom Uredbom dodijelilo bilo koje nadležno tijelo u toj državi članici. Registra sadržava sve de minimis mjere dodijeljene u skladu s ovom Uredbom od 1. siječnja 2016. nadalje.

2. Stavak 3. primjenjuje se sve dok država članica ne uspostavi središnji registar i taj registar ne obuhvaća razdoblje od tri godine.

3. Ako država članica u skladu s ovom Uredbom poduzetniku namjerava dodijeliti de minimis potporu, pisanim putem obavještava tog poduzetnika o mogućem iznosu potpora izraženom kao bruto novčana protuvrijednost potpore, kao i o njihovoj naravi de minimis, pozivajući se izričito na ovu Uredbu, te navodeći njezin naziv i upućivanje na objavu u Službenom listu Europske unije. Ako se de minimis potpora dodjeljuje u skladu s ovom Uredbom različitim poduzetnicima na temelju programa u skladu s kojim se tim poduzetnicima dodjeljuju različiti iznosi pojedinačnih potpora, predmetna država članica može odlučiti tu obvezu ispuniti obavještavajući poduzetnike o fiksnom iznosu koji odgovara najvišem iznosu potpora koji se dodjeljuje u okviru tog programa. U takvom slučaju, taj utvrđeni iznos koristit će se za utvrđivanje poštuje li se gornja granica iz članka 3. stavka 2. Prije dodjeljivanja potpore, država članica dobiva izjavu od predmetnog poduzetnika, u pisanom ili elektroničkom obliku, o svim drugim de minimis potporama na koje se primjenjuje ova Uredba ili druge uredbe o de minimis potporama, a koje je primio tijekom prethodne dvije fiskalne godine te tijekom tekuće fiskalne godine.

4. Država članica dodjeljuje nove de minimis potpore u skladu s ovom Uredbom tek nakon što utvrdi da to neće povisiti ukupan iznos de minimis potpora koji je taj poduzetnik primio do razine koja premašuje gornju granicu iz članka 3. stavka 2. i da su ispunjeni svi uvjeti iz članaka 1. do 5.

5. Države članice bilježe i prikupljaju sve informacije u vezi s primjenom ove Uredbe. Takvi zapisi sadrže sve informacije koje su potrebne kako bi se pokazalo da su ispunjeni uvjeti iz ove Uredbe. Zapisi o pojedinim de minimis potporama čuvaju se 10 fiskalnih godina od datuma kada su dodijeljene. Zapisi u vezi s programom de minimis potpora čuvaju se 10 godina od trenutka kada je u skladu s tim programom dodijeljena posljednja pojedina potpora. Na pisani zahtjev predmetna država članica dostavlja Komisiji, u roku od 20 radnih dana ili u kakvom duljem roku koji se može utvrditi u zahtjevu, sve informacije koje Komisija smatra potrebnima kako bi procijenila jesu li ispunjeni uvjeti iz ove Uredbe, a posebno o ukupnom iznosu de minimis potpora u skladu s ovom Uredbom i drugim uredbama o de minimis potporama koje su primili svi poduzetnici.

6. Države članice izvješćuju Komisiju o primjeni ove Uredbe jedanput godišnje. Izvješće sadrži:

(a) ukupan broj de minimis potpora dodijeljenih u predmetnoj državi članici u skladu s ovom Uredbom tijekom prethodne kalendarske godine, raščlanjen prema gospodarskim sektorima i veličini korisnika (malo, srednje i veliko poduzeće);

(b) ukupan broj korisnika de minimis potpora dodijeljenih u određenoj državi članici u skladu s ovom Uredbom tijekom prethodne kalendarske godine, raščlanjen prema gospodarskim sektorima i veličini korisnika (malo, srednje i veliko poduzeće);

(c) sve druge informacije koje se odnose na primjenu ove Uredbe koje zatraži Komisija i koje je potrebno navesti pravovremeno prije dostave izvješća.

Prvo se izvješće podnosi do 30. lipnja 2017. i odnosi se na kalendarsku godinu 2016. Ako je država članica sve zatražene podatke stavila na raspolaganje javnosti, nije obvezna dostaviti izvješće Komisiji. Svake godine Komisija objavljuje sažetak informacija sadržanih u godišnjim izvješćima, uključujući ukupni iznos de minimis potpora koje je svaka država članica dodijelila u skladu s ovom Uredbom.

Članak 7.

Prijelazne odredbe

1. Za sve de minimis potpore koje su dodijeljene od 2. veljače 2001. do 30. lipnja 2007. koje ispunjavaju uvjete iz Uredbe (EZ) br. 69/2001, smatra se da ne ispunjavaju sve kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora te se stoga izuzimaju od obveze prijave iz članka 108. stavka 3. Ugovora.

2. Za sve de minimis potpore koje su dodijeljene od 1. siječnja 2007. do 30. lipnja 2014. koje ispunjavaju uvjete iz Uredbe (EZ) br. 1998/2006, smatra se da ispunjavaju sve kriterije iz članka 107. stavka 1. Ugovora te se stoga izuzimaju od obveze prijave iz članka 108. stavka 3. Ugovora.

3. Po prestanku važenja ove Uredbe, sve de minimis potpore koje ispunjavaju uvjete iz ove Uredbe mogu se i dalje valjano provoditi kroz razdoblje od šest mjeseci.

Članak 8.

Stupanje na snagu i razdoblje važenja

Ova Uredba stupa na snagu 1. siječnja 2014. i primjenjuje se od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2020.

Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu 17. srpnja 2013. Za Komisiju Predsjednik […] […]

(1) SL L 142, 14.5.1998., str. 1.

(2) SL C 229, 8.8.2013., str. 1.

(3) SL C 68, 6.3.1996., str. 9.

(4) Uredba Komisije (EZ) br. 69/2001 od 12. siječnja 2001. o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora na de minimis potpore (SL L 10, 13.1.2001., str. 30.).

(5) Uredba Komisije (EZ) br. 1998/2006 od 15. prosinca 2006. o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora na de minimis potpore (SL L 379, 28.12.2006., str. 5.).

(6) Predmet C-222/04 Ministero dell’Economia e delle Finanze protiv Cassa di Risparmio di Firenze SpA et al. [2006] I-289.

(7) Predmet C-382/99 Nizozemska protiv Komisije [2002] ECR I-5163.

(8) Uredba Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka 87. i 88. Ugovora (SL L 214, 9.8.2008., str. 3.).

(9) Predmet C-456/00 Francuska protiv Komisije [2002] ECR I-11949.

(10) SL C 14, 19.1.2008., str. 6.

(11) SL C 155, 20.6.2008., str. 10.

(12) Uredba Vijeća (EZ) br. 104/2000 od 17. prosinca 1999. o zajedničkom uređenju tržišta proizvodima ribarstva i akvakulture (SL L 17, 21.1.2000., str. 22.).

(13) Uredba (EZ) br. 1060/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. rujna 2009. o agencijama za kreditni rejting (SL L 302, 17.11.2009., str. 1.).

(14) Trenutačno, Obavijest Komisije o primjeni članaka 87. i 88. Ugovora o EZ-u na državne potpore u obliku jamstava (SL C 155, 20.6.2008., str. 10.).

(15) Uredba (EU) br. 360/2012 od 25. travnja 2012. o primjeni članaka 107. i 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na de minimis potpore koje se dodjeljuju poduzetnicima koji pružaju usluge od općeg gospodarskog interesa (SL L 114, 26.4.2012., str. 8.).

(16) U skladu s člankom 2. stavkom 1. točkom (b) i Prilogom I. Uredbi (EZ) br. 1893/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. prosinca 2006. o utvrđivanju statističke klasifikacije ekonomskih djelatnosti NACE Revision 2 te izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3037/90 kao i određenih uredbi EZ-a o posebnim statističkim područjima Tekst značajan za EGP (SL L 393, 30.12.2006., str. 1.).