EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 30.8.2017. COM(2017) 458 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Revizija Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma u sredini programskog razdoblja {SWD(2017) 286 final}



U okviru ove revizije u sredini programskog razdoblja razmatra se napredak ostvaren od pokretanja Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma 2011. Revizija se temelji na podacima o tome kako se položaj Roma promijenio te na informacijama dobivenima od nacionalnih tijela, civilnog društva i ostalih partnera. Revizijom se potvrđuju dodana vrijednost Okvira, važnost ciljeva EU-a u pogledu integracije Roma i neprestana potreba za kombinacijom ciljanih i općih pristupa. Najvažnija poboljšanja potaknuta Okvirom EU-a uključuju: üpredanost u svladavanju prepreka u integraciji Roma kao prioritet na europskoj razini i nacionalnim razinama, üstrukture za suradnju i koordinaciju među dionicima u uključivanju Roma, ürazvoj, provedbu i praćenje nacionalnih strategija i mjera integracije te ümobilizaciju i usklađivanje pravnih instrumenata, instrumenata politike i instrumenata financiranja radi suzbijanja diskriminacije i promicanja uključenosti Roma. Uspostavom potrebnih struktura ispunjeni su uvjeti za uvođenje promjena u živote Roma. Međutim, kad je riječ o stvarnoj promjeni položaja Roma u razdoblju od 2011. do 2016., jasno je da je pet godina prekratko razdoblje da bi se poništila stoljeća diskriminacije i potlačenosti. Napredak je uočljiv uglavnom u području obrazovanja; konkretno, sve veći broj romske djece koja sudjeluju u predškolskom odgoju i obrazovanju upućuje na snažan potencijal za njihov kasniji razvoj. S druge strane, iako se smanjuje, rizik od ranog napuštanja obrazovanja i siromaštva među Romima još uvijek je iznimno visok. Sve veći omjer mladih Roma koji nisu zaposleni, ne obrazuju se i ne osposobljavaju (NEET) upozorava na to da prijenos rezultata iz obrazovanja u sferu zaposlenja i u ostala područja zahtijeva učinkovitiju borbu protiv diskriminacije. Revizijom se utvrđuju i ključni prioriteti koje države članice moraju razmotriti te načini za jačanje Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma. 1. Razvoj Okvira EU-a Položaj Roma, najveće nacionalne manjine u Europi (oko 10–12 milijuna ljudi), našao se 2011. u središtu političke pozornosti. U okviru gospodarske krize postalo je jasno da suočavanje s gospodarskom i društvenom marginalizacijom i diskriminacijom Roma nije samo moralna dužnost u skladu s temeljnim vrijednostima EU-a, nego je i prijeko potrebno u gospodarskom smislu jer omogućuje dugoročne koristi za sve starija europska društva. Bilo je jasno da je potrebno poduzeti mjere i na nacionalnoj razini i na razini EU-a. Iako su ponajprije države članice odgovorne i pripremljene za promjenu situacije u svojim romskim zajednicama, Komisija je (u skladu s pozivom Europskog parlamenta) predložila novi ciljani instrument politike na europskoj razini: Okvir EU-a za nacionalne strategije integracije Roma. Cilj je Okvira premostiti jaz između Roma i neroma u četirima ključnim područjima: obrazovanju, zapošljavanju, zdravstvu i stanovanju. Nakon prijedloga Komisije uslijedili su zaključci Vijeća i Europskog vijeća, što ukazuje na dosad neviđenu predanost sveobuhvatnom pristupu uključivanju Roma na razini EU-a. Ključni zahtjevi obuhvaćali su: ·obvezu svih država članica da razviju nacionalne strategije, ·kombinaciju socijalnog uključivanja i pristupa utemeljenog na pravima, pri čemu borba protiv diskriminacije postaje horizontalni zahtjev u svim područjima politike, ·sudjelovanje regionalnih i lokalnih tijela, civilnog društva i Roma u izradi, provedbi i praćenju nacionalnih strategija integracije Roma, ·primjereno i održivo financiranje (nacionalni proračun dopunjuje se iz fondova EU-a), ·praćenje rezultata i ·uvrštavanje ciljeva uključivanja Roma u javne politike. Okvir EU-a za pitanje Roma učvršćen je 2013. Preporukom Vijeća o djelotvornim mjerama integracije Roma. Preporukom je povećan naglasak na suzbijanju diskriminacije, a rad na pitanju Roma proširen je na nova horizontalna i strukturna područja. Njome je uvedena i obveza godišnjeg izvješćivanja za države članice od 2016., čime se pridonijelo razvoju europskog sustava praćenja. U zaključcima Vijeća iz prosinca 2016. o ubrzavanju procesa integracije Roma potvrđena je predanost država članica te je zatražena revizija Okvira EU-a u sredini programskog razdoblja.

2. Mobilizacija europskih pravnih instrumenata, instrumenata politike i instrumenata financiranja Od pokretanja Okvira EU-a radi promicanja uključivanja Roma mobilizirani su i usklađeni pravni instrumenti, instrumenti politike i instrumenti financiranja. Glavnim zakonodavstvom EU-a (Direktiva o rasnoj jednakosti, Okvirna odluka Vijeća o suzbijanju rasizma i ksenofobije) zabranjuju se diskriminacija Roma, govor mržnje i zločin iz mržnje. U okviru Europskog semestra promiču se reforme glavnih politika kojima se pridonosi uključivanju Roma. Europski strukturni i investicijski fondovi (ESIF-i) za razdoblje 2014.–2020. uključuju nekoliko inovacija za povezivanje prioriteta politika s europskim financiranjem. 2.1. Suzbijanje diskriminacije Nakon donošenja Okvira EU-a Komisija je poduzela niz mjera za suzbijanje diskriminacije Roma. Pojačala je praćenje država članica u provedbi zakonodavstva za suzbijanje diskriminacije, rasizma i ksenofobije. Komisija neprestano prati pridržavaju li se države članice zakonodavstva za suzbijanje diskriminacije. Poseban je naglasak na područjima obrazovanja i stanovanja. Slučajevi sustavne diskriminacije Roma na temelju njihove nacionalnosti odmah se istražuju. U tijeku su postupci zbog povrede koji se odnose na diskriminaciju romske djece u obrazovanju. Komisija je istaknula da upisivanje romske djece u odvojene škole ili razrede s isključivo romskom djecom prema manjkavim kurikulumima te dijagnosticiranje blagih psihičkih poteškoća kod romske djece u nerazmjernom broju na temelju njihove socijalne ugroženosti čine povredu Direktive o rasnoj jednakosti. Komisija prati i prenošenje Okvirne odluke Vijeća o suzbijanju rasizma i ksenofobije u zakonodavstva država članica te se bori protiv rasističkih i ksenofobnih stereotipa te govora mržnje i zločina iz mržnje, među ostalim i kad je riječ o Romima. Na temelju tog Okvira Komisija je započela dijalog s državama članicama koji je potaknuo izmjene zakonodavstva, osnovala je skupinu EU-a na visokoj razini za suzbijanje rasizma i ksenofobije radi poticanja suradnje među relevantnim dionicima i postigla je sporazum s glavnim pružateljima usluga društvenih mreža o kodeksu ponašanja za suzbijanje nezakonitog govora mržnje na internetu. Poduzeto je nekoliko važnih koraka za utvrđivanje i borbu protiv antiromizma kao posebnog oblika rasizma protiv Roma i jednog od temeljnih uzroka socijalne isključenosti i diskriminacije Roma: ·u Preporuci Vijeća iz 2013. istaknuta je potreba za suzbijanjem antiromizma te se potaknulo države članice na donošenje mjera za sprečavanje nepovoljnog položaja Roma ili nadoknađivanje pretrpljene štete (pozitivne mjere), ·Rezolucijom Europskog parlamenta iz 2015. države članice pozvane su da službeno priznaju holokaust nad Romima i da odrede europski dan sjećanja, ·o antiromizmu se dodatno raspravljalo na Europskoj platformi za uključivanje Roma 2015., ·europsko romsko i proromsko civilno društvo izradilo je referentni dokument o antiromizmu, ·u zaključcima Vijeća iz 2016. navode se antiromizam te priznavanje genocida nad Romima i sjećanje na njega, a ·prethodno navedena skupina na visokoj razini za suzbijanje rasizma i ksenofobije nastoji, među ostalim, spriječiti i suzbiti antiromizam. Komisija je radila i na rješavanju problema višestruke diskriminacije romske djece i Romkinja kao skupina izloženih visokom riziku od nasilja, trgovanja ljudima, izrabljivanja te maloljetničkog i prisilnog braka i na poboljšanju njihove zaštite. Rad na jačanju položaja obiju skupina, kao i romske mladeži, u središtu je prethodno navedenih zaključaka Vijeća. 2.2. Promicanje uključive reforme u okviru Europskog semestra U okviru aktivnosti Europskog semestra Komisija upravlja aktivnostima država članica te ih prati kako bi se povećala uključenost Roma u glavne politike. Od 2012. pet je država članica za koje je to najrelevantnije (tj. s najvećim romskim zajednicama i najtežim izazovima) primilo posebne preporuke u pogledu uključivanja Roma. Preporuke su većinom bile usmjerene na obrazovanje i u njima se pozivalo na sustavne mjere za promicanje sudjelovanja romske djece u kvalitetnom uključivom redovnom obrazovanju. Preporukama po državama članicama utvrđeni su prioriteti financiranja za programsko razdoblje 2014.–2020. 2.3. Mobilizacija financijskih sredstava EU-a Okvirom EU-a države članice potiču se na iskorištavanje punog potencijala fondova EU-a za uključivanje Roma. U razdoblju 2007.–2013. financiranje iz fondova vođeno je integracijskim pristupom prema ugroženim skupinama/regijama koji nije bio izričito usmjeren na Rome te se zbog toga ne može precizno odrediti iznos financijskih sredstava upotrijebljenih za njihovo uključivanje. Ugrožene su skupine financijska sredstva iz Europskog socijalnog fonda (ESF) mogle primiti uglavnom u području socijalne uključenosti, ali i u područjima zapošljavanja i obrazovanja. Približno 10 milijardi EUR dodijeljeno je za integraciju ugroženih osoba (uključujući Rome) u tržište rada. Približno 17 milijardi EUR dodijeljeno je iz Europskog fonda za regionalni razvoj (EFRR) za socijalnu infrastrukturu (među ostalim u korist Roma). Uredba o EFRR-u izmijenjena je 2010., a Komisija je 2011. izdala smjernice radi potpore integriranim intervencijama u stanovanju za romske zajednice. Politikom ruralnog razvoja podržano je uključivanje marginaliziranih manjina, uključujući Rome. Okvirom EU-a i Europskim semestrom za programsko razdoblje 2014.–2020. osigurana je snažna poveznica između prioriteta politike i financiranja. Poveznica između provedbe preporuka po državama članicama i ESIF-a osigurava da reforme glavne politike služe ostvarenju ciljeva uključenosti. Na primjer, Komisija je od država članica koje su primile posebne preporuke kojima se poziva na veću uključenost Roma u obrazovanju zatražila da kao investicijski prioritet odaberu „socioekonomsku integraciju marginaliziranih zajednica kao što su Romi” te da uključivanje Roma integriraju u ostale relevantne prioritete (od kojih je najvažnija „borba protiv ranog napuštanja obrazovanja i promicanje jednakog pristupa kvalitetnom predškolskom, osnovnoškolskom i srednjoškolskom obrazovanju”). Uključivo obrazovanje ne može se ostvariti isključivo ciljanim aktivnostima, već zahtijeva reforme redovnog obrazovanja. Programima ruralnog razvoja za razdoblje 2014.–2020. u državama članicama za koje je to najrelevantije pruža se potpora u skladu sa 6. prioritetom, „promicanje socijalne uključenosti, suzbijanja siromaštva i gospodarskog razvoja u ruralnim područjima”, koji uključuje mjere za ispunjavanje konkretnih potreba marginaliziranih skupina, uključujući Rome, ali ne ograničavajući se isključivo na njih. Komisija je poticala i sudjelovanje nacionalnih kontaktnih točaka za Rome u planiranju dodjele financijskih sredstava EU-a, među ostalim i kao članova nadzornih odbora. Za razdoblje 2014.–2020. uvedeno je nekoliko novih alata (osim investicijskog prioriteta „socioekonomska integracija marginaliziranih zajednica”) radi poboljšanja učinkovitosti ESIF-a u pogledu socijalne uključenosti, među ostalim i Roma:

·novi niz zahtjeva kojima se osigurava da države članice koje dodjeljuju financijska sredstva EU-a za uključivanje Roma imaju razrađene nacionalne strateške okvire politike za uključivanje Roma te da ispunjavaju preduvjete za njihovu učinkovitu provedbu, ·čvršće načelo partnerstva (kao dio europskog kodeksa ponašanja) za upravljanje suradnjom s civilnim društvom, lokalnim tijelima i socijalnim partnerima u planiranju, provedbi i praćenju intervencija koje se financiraju iz fondova EU-a, ·povećanje sredstava namijenjenih izgradnji kapaciteta za organizacije civilnog društva, ·obvezni minimalni omjeri dodijeljenih sredstava za ulaganje u socijalnu uključenost, ·potpora fizičkoj, gospodarskoj i socijalnoj obnovi ugroženih zajednica koja može uključivati snažnije mjere integracije u stanovanju, ·teritorijalni i integrirani pristupi kojima se nastoje ispuniti konkretne potrebe zemljopisnih područja koja su najviše pogođena siromaštvom i ciljnih skupina s najvećim rizikom od socijalne isključenosti, što se omogućuje pristupom sredstvima iz više fondova, ·poboljšani mehanizmi za praćenje usmjereni na rezultate (zajednički pokazatelji usmjereni na ostvarenja i rezultate) i izvješćivanje o investicijskim prioritetima za Rome te ·smjernice državama članicama za upotrebu fondova EU-a u rješavanju problema segregacije. U lipnju 2016. Revizorski je sud objavio rezultate svoje revizije inicijativa politike i financijske potpore EU-a za uključivanje Roma te je zaključio da su uslijed znatnog napretka u uvođenju inicijativa politike EU-a za promicanje uključenosti Roma postignuta jasna poboljšanja za razdoblje 2014.–2020. Sud je pozvao na ulaganje dodatnih napora kako bi se osiguralo da se novim alatima poboljšaju rezultati na terenu. Iznio je i posebne preporuke koje se odnose na upotrebu ESIF-a, prikupljanje podataka i praćenje. Komisija je mobilizirala financijska sredstva EU-a kojima se izravno upravlja za financijske projekte kojima se potiču uključivanje Roma i suzbijanje diskriminacije diljem Europe: ·programom o pravima, jednakosti i građanstvu financiraju se lokalni, nacionalni i međunarodni projekti za uključivanje Roma i suzbijanje diskriminacije, ·programom Europa za građane podupiru se projekti obilježavanja holokausta nad Romima, ·programom za zapošljavanje i socijalne inovacije promiče se inovacija socijalne politike usmjerene na uključivanje Roma, ·programom Erasmus+ pridonosi se razvoju mjera za cjeloživotno obrazovanje u okviru uključivanja Roma, ·programom javnog zdravstva podupiru se inicijative za promicanje jednakog pristupa zdravstvu, a ·programom za istraživanje i inovacije Obzor 2020. i Sedmim okvirnim programom za istraživanje financira se istraživanje o socijalnoj uključenosti i obrazovanju, uključujući istraživačke projekte na temu kretanja Roma prema zapadnoj Europi i utjecaja politika obrazovanja na Rome. 2.4. Glavne europske inicijative politike Glavne europske inicijative politike u području obrazovanja, zapošljavanja, socijalnih pitanja i zdravstva mogu pomoći u promicanju uključivanja Roma. U Preporuci Vijeća iz 2011. o politikama za smanjenje ranog napuštanja obrazovanja preporučuje se uključivanje ciljanih mjera za najugroženije skupine, uključujući Rome. U nastavku na Parišku deklaraciju Komisija je pojačala svoju potporu uključivom obrazovanju. Jedan je od prioriteta poticati obrazovanje ugrožene djece i mladih osoba, uključujući Rome, i to tako da se osigura da sustav obrazovanja i osposobljavanja ispunjava njihove potrebe. Garancija za mlade i inicijative za zapošljavanje mladih iz 2013. posebno su važne za Rome. Odigrale su ključnu ulogu pomažući mladim ljudima da se vrate na posao ili u obrazovanje, ali Komisija priznaje da je potrebno uložiti više truda u pružanje potpore mladim ljudima do kojih je teško doprijeti, kao što su Romi. Ključne kategorije europskog stupa socijalnih prava obuhvaćaju jednake mogućnosti i pristup tržištu rada, pravedne radne uvjete i socijalnu zaštitu te uključenost.

Komisijine inicijative usmjerene na zdravlje Roma nastavljaju se provoditi u okviru niza općih i posebnih politika. Izvješće o zdravlju Roma iz 2014. važan je doprinos poboljšanju baze znanja i mehanizama za praćenje zdravstvenog stanja Roma i izvješćivanje o njemu, s naglaskom na zemlje s velikim brojem romskog stanovništva. 2.5. Uključivanje svih dionika na europskoj razini Namjeravamo li iskorijeniti isključenost Roma, svi relevantni dionici moraju udružiti snage i ispuniti svoje odgovornosti u okviru svojih ovlasti, nadležnosti i kapaciteta. Radi promicanja uzajamnog učenja, dijaloga i suradnje Komisija je olakšala i financijski poduprla dijalog među dionicima putem europske platforme za uključivanje Roma, mreže nacionalnih kontaktnih točaka za Rome i redovitih savjetodavnih sastanaka s krovnim romskim i proromskim nevladinim organizacijama u EU-u te s međunarodnim organizacijama. Tijekom godina osnaženi su pristup usmjeren na sudjelovanje i suradnja s međunarodnim organizacijama. 2.6. Podizanje razine osviještenosti te promicanje sudjelovanja Roma i izgradnje kapaciteta za civilno društvo i lokalna tijela Komisija je pojačala svoje napore u promicanju podizanja razine osviještenosti, sudjelovanja i jačanja položaja Roma te izgradnje kapaciteta za civilno društvo i lokalna tijela. Kampanjom „Za Rome s Romima” podržala je ciljane komunikacijske aktivnosti za borbu protiv predrasuda i diskriminacije lokalnog romskog stanovništva. Komisija je pokrenula zajedničke programe s Vijećem Europe: ·programom JUSTROM Romkinjama i Putnicama omogućuje se bolji pristup pravosuđu, ·programom ROMED promiče se uključenost osposobljavanjem posrednika među kulturama, ·programom ROMACT izgrađuje se kapacitet lokalnih tijela za razvoj i provedbu mjera uključivanja, ·programom ROMACTED promiču se dobro upravljanje i jačanje položaja Roma na lokalnoj razini na zapadnom Balkanu i u Turskoj. Komisija je pokrenula pilot-program za izgradnju kapaciteta među dionicima lokalnog civilnog društva radi povećanja njihove uključenosti u praćenje nacionalnih strategija integracije Roma. Komisija i slovačko predsjedništvo organizirali su 2016. skup na visokoj razini na temu jačanja položaja mladih Roma na kojem je potvrđena neodgodiva potreba za jačanjem položaja mladih Roma i njihovim aktivnim sudjelovanjem u politici uključivanja Roma. 3. Ocjena rada i rezultata u državama članicama Politička predanost država članica prenesena u nacionalne strategije bila je važan prvi korak prema poboljšanju životnih uvjeta Roma. Nacionalni pristupi uključivanju Roma razlikuju se diljem država članica u skladu s veličinom i socioekonomskom situacijom lokalnog stanovništva. Komisija je u svojim godišnjim izvješćima utvrdila prioritetne izazove s kojima se države članice moraju suočiti radi osiguravanja učinkovite provedbe. Oni uključuju postavljanje mjerljivih ciljeva, pokazatelja i dodijeljenih proračunskih sredstava, praćenje učinka glavnih mjera u pogledu Roma, suradnju s lokalnim tijelima i civilnim društvom te uključivanje Roma u sve faze postupka izrade politike. Države članice pristupile su rješavanju nekih od navedenih pitanja, posebice kad je riječ o institucionalnim mehanizmima, suradnji dionika, praćenju i financiranju. Međutim, učinak njihovih mjera na položaj Roma u obrazovanju, na tržištu rada, te u zdravstvu i stanovanju još uvijek je ograničen. 3.1. Ključna područja politike Okvirom EU-a postavljeni su ciljevi za poboljšanje pristupa Roma obrazovanju, tržištu rada, zdravstvu i stanovanju te za suzbijanje diskriminacije u tim područjima. U nastavku se iznosi pregled promjena položaja Roma (od 2011. do 2016.) na temelju izvješća država članica o mjerama integracije, glavnim uspjesima i provedbenim izazovima. Mjere o kojima su izvijestile države članice u ključnim područjima politike i suzbijanju diskriminacije 3.1.1. Obrazovanje Obrazovanje je glavno područje u kojem je poboljšan položaj Roma. To je i najistaknutije područje u kombinaciji politika država članica za uključivanje Roma. Postignut je jasan napredak u borbi protiv ranog napuštanja obrazovanja, a u svim je državama članicama u kojima je provedeno ispitivanje rano napuštanje obrazovanja sve rjeđe (najveća su poboljšanja u ES, SK, BG, CZ i RO). To je u skladu s politikom država članica: većina je država članica provela strategije za suzbijanje ranog napuštanja obrazovanja, a nekoliko ih je slijedom toga ostvarilo svoj cilj u okviru strategije Europa 2020. u tom području. Međutim, Romi su unatoč poboljšanjima još uvijek iznimno zastupljeni među osobama koje rano napuštaju obrazovanje, a stope su i do 24 puta više u odnosu na ukupno stanovništvo.

Drugo je vidljivo poboljšanje postignuto u području predškolskog odgoja i obrazovanja, u kojem je sudjelovanje romske djece u većini država članica u porastu (znatan napredak u BG, EL, ES, SK i HU, ali pogoršanje u PT i RO). Poboljšano prepoznavanje važnosti predškolskog obrazovanja odražava se u velikom broju mjera i povećanim ulaganjima u tom području, uz potporu izmjena zakonodavstva, kao što je uvođenje obveznog pohađanja dječjeg vrtića (BG, CZ, FI, HU i LT). Međutim, potrebna je namjenska financijska potpora kako bi se pomoglo najugroženijim obiteljima u pogledu neizravnih troškova predškolskog obrazovanja (školarina, hrana, odjeća, prijevoz itd.). Zabilježena su manja poboljšanja u području obveznog obrazovanja te sada devetero od desetero romske djece koja moraju sudjelovati u obveznom obrazovanju pohađa školu u većini država članica (osim u EL i RO). Iako je obrazovanje područje u kojem je postignut najveći napredak, još uvijek su prisutni važni sustavni izazovi. Suzbijanje segregacije u obrazovanju i okončanje neprimjerenog upisivanja Roma u škole za djecu s posebnim potrebama istaknuti su kao prioriteti unutar Okvira EU-a, Preporuke Vijeća iz 2013., Direktive o rasnoj jednakosti i Europskog semestra. Segregacija je još uvijek postojana, a katkad i u porastu, pri čemu jedna do dvije trećine romske djece pohađa škole u kojima su većina djece ili sva djeca Romi (SK, HU, BG: najmanje 60 %; EL, HR, ES, CZ, RO: 29–48 %). To se samo djelomično može opravdati rezidencijalnom segregacijom. Unatoč sve većem broju država članica koje ulažu u mjere promicanja uključivih metoda poučavanja i učenja, aktivne mjere suzbijanja segregacije ne postoje u nekoliko zemalja za koje je to najrelevantije, a u nekim su slučajevima financijska sredstva EU-a čak upotrijebljena za ustanove u kojima se provodi segregacija. Dokazi da su integrirano školsko okruženje i miješani razredi korisni i za Rome i za nerome još uvijek nisu općeprihvaćeni. Premalo se pozornosti pridaje drugim ključnim područjima koja su prijeko potrebna za poboljšanje zapošljivosti, kao što su ponovno uključivanje u obrazovanje i razvoj vještina u skladu s potrebama tržišta. Među uspjesima u području obrazovanja nacionalne kontaktne točke za Rome ističu: üreformu zakonodavstva, üuključive strukture, üpovećano sudjelovanje Roma (posebno u predškolskom, ali i u obveznom i strukovnom obrazovanju), üpoboljšane multikulturne kompetencije, üpotporu romskim učenicima i nastavnicima te ükomunikaciju s roditeljima. Među preostale izazove ubrajaju: ûstope ranog napuštanja obrazovanja koje su još uvijek visoke, iako su u padu, ûpoteškoće u promicanju učinkovitog prelaska Roma u srednjoškolsko ili fakultetsko obrazovanje, ûjezične nedostatke i ûdiskriminaciju. 3.1.2. Zapošljavanje Poboljšanja u obrazovanju još nisu učinkovito prenesena u zapošljavanje. Iako su razine zaposlenosti Roma u porastu u nekim državama članicama (PT i HU), drugdje su promjene manje ili su čak nepovoljne. Stopa mladih Roma koji nisu zaposleni, ne obrazuju se i ne osposobljavaju još uvijek je zabrinjavajuće visoka i zapravo je u porastu u nekoliko država članica (51–77 % u ES, HR, BG, SK, RO, CZ i HU, a samo je u PT vidljiv jasan pad). Jedan od razloga za izostanak napretka mogao bi biti taj što su mjere usmjerene na ponudu, tj. zapošljivost (putem strukovnog osposobljavanja, cjeloživotnog učenja itd.), ali se razmjerno tomu ne uklanjaju prepreke u potražnji, npr. praćenjem i suzbijanjem diskriminacije. Jednako bi tako glavne mjere mogle biti bolje usmjerene na pitanje Roma. Pitanje velikih nejednakosti u zapošljavanju žena i muškaraca romske nacionalnosti (koje su najizraženije u EL, RO, PT i HU) ne razmatra se dovoljno. Trebalo bi bolje istražiti načine mobilizacije privatnog sektora i poticanja poslodavaca na zapošljavanje Roma, koji u nekoliko država članica čine znatan i sve veći udio radno sposobnog stanovništva, npr. namjenski se usmjeriti na Rome u okviru Garancije za mlade, a u javnoj nabavi uzimati u obzir socijalna pitanja. Razine zaposlenosti na nacionalnoj razini u nekoliko država članica za koje je to najrelevantije odnedavno su u porastu. Obnovljeni gospodarski rast Romima nudi dugo iščekivanu mogućnost (ponovnog) ulaska na otvoreno tržište rada, uz uvjet da države članice primjenjuju pametne politike s učinkovitim poticajima. Ako su početne plaće iznimno niske, socijalne naknade koje nisu povezane s poticajnim mjerama mogu postati zamka nezaposlenosti. Prema nacionalnim kontaktnim točkama za Rome najvažniji je čimbenik uspjeha : üusmjerenost na Rome preko glavnih službi za zapošljavanje, npr. pojedinačnom potporom ili kontaktiranjem Roma na terenu ili preko službenika iz ureda za zapošljavanje. Među izazovima nacionalne kontaktne točke za Rome izdvajaju:

ûnedostatak vještina i kompetencija, ûdiskriminaciju, û potrebu da se poslodavcima dokaže važnost upravljanja različitošću i suzbijanja diskriminacije te ûbolju usmjerenost na Romkinje. 3.1.3. Zdravstvo U području zdravstva pokrivenost osnovnim socijalnim osiguranjem još uvijek predstavlja izazov te nema važnijih poboljšanja u zemljama za koje je to najrelevantije, a u kojima približno polovina romskog stanovništva još uvijek nema osnovno zdravstveno osiguranje (BG i RO, ali s poboljšanjem od više od 30 postotnih bodova u EL). To se događa unatoč mjerama koje su usmjerene na otklanjanje prepreka koje Romima onemogućuju pristup zdravstvenom sustavu, a koje često podrazumijevaju neposjedovanje osobnih isprava. Vlastita procjena zdravstvenog stanja Roma općenito se poboljšala (s najvećim poboljšanjima u RO, BG, HU, PT i EL), što upućuje na određeni uspjeh drugih zdravstvenih mjera, kao što su promicanje osviještenosti o zdravlju, pristup cijepljenju, zdravstveni pregledi, prenatalna i postnatalna skrb te planiranje obitelji. Poboljšana percepcija zdravlja može se povezati i sa sve nižom stopom Roma koji redovito gladuju u većini zemalja. Pružanje javnih usluga i usmjerenost na Romkinje najprisutniji su u području zdravstva, ali reforme zdravstva uglavnom nisu izričito usmjerene na potrebe Roma. Nacionalne kontaktne točke za Rome potvrđuju te nalaze, a među uspjehe ubrajaju: üzdravstvenu osviještenost, üpromicanje zdravog načina života, ünaglasak na prevenciji, üzdravstvenu pismenost, üromske posrednike u zdravstvu, üsudjelovanje građana i ümeđusektorsku suradnju s većim brojem dionika. Istaknuti izazovi uključuju: ûnepokrivenost zdravstvenim osiguranjem i nedostatak liječnika opće prakse u područjima naseljenima Romima, ûslabu upotrebu zdravstvenih usluga, ûpsihičke i fizičke zdravstvene probleme, ûmaloljetničku trudnoću i ûpotrebu za većim brojem romskih zdravstvenih djelatnika.

3.1.4. Stanovanje U području stanovanja mogu se uočiti manja poboljšanja kad je riječ o osnovnim životnim uvjetima Roma, uz sve nižu stopu Roma koji žive u kućanstvima bez tekuće vode, zahoda, tuša ili kupaonice u nekoliko država članica (posebno u BG, RO, SK i CZ). Pristup električnoj energiji isto se tako polako poboljšava, pri čemu su u većini država članica stope iznad 90 % (osim u PT i EL). Međutim, u nekoliko država članica (CZ, ES, IT i PT) Romi su sve češće žrtve diskriminacije kad je riječ o pristupu stanovanju. U nacionalnim strategijama integracije Roma države članice usmjerile su se na promicanje nediskriminacijskog pristupa socijalnom stanovanju, a neke donose i mjere za suzbijanje segregacije. Međutim, neke od zemalja za koje je to najrelevantnije ne izvješćuju o mjerama za suzbijanje segregacije, a druge uopće ne razmatraju nediskriminacijski pristup socijalnom stanovanju. Oba su područja krajnje važna za daljnje intenzivno djelovanje koje se eventualno može financirati iz fondova EU-a u skladu s Komisijinom smjernicom o suzbijanju segregacije. To je posebno važno zbog čestih deložacija u nekoliko država članica. Uspjesi koje navode nacionalne kontaktne točke za Rome (koji su često preduvjeti za buduće promjene) obuhvaćaju: üdodjelu stambenih objekata marginaliziranim zajednicama u okviru operativnih programa ESIF-a za razdoblje 2014.–2020., üankete o stambenoj situaciji i ünove akcijske planove ili strateške dokumente o stanovanju. Kao izazove izdvajaju: ûograničenu dostupnost i lošu kvalitetu socijalnog stanovanja, ûdiskriminaciju na tržištu stambenih nekretnina te ûsegregaciju i getoizaciju. 3.2. Upotreba fondova EU-a U razdoblju 2014.–2020. države članice dodijelile su ukupni iznos od 42,3 milijarde EUR financijskih sredstava iz ESIF-a za promicanje socijalne uključenosti te suzbijanje siromaštva i diskriminacije omogućivši provedbu aktivnosti usmjerenih na društveno ugrožene osobe (uključujući, među ostalim, Rome): ·21,2 milijarde EUR iz ESF-a, tj. 25,6 % ukupnog proračuna ESF-a, što znatno premašuje minimalnih 20 % propisanih Uredbom, ·11,9 milijardi EUR iz EFRR-a i

·9,2 milijarde EUR iz Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj (EPFRR). Dvanaest država članica dodijelilo je 1,5 milijardi EUR (tj. 3,5 % ukupnih dodijeljenih sredstava za socijalno uključivanje) prioritetu koji je izričito usmjeren na Rome. Osim toga, 11 država članica dodijelilo je ukupni iznos od 447 milijuna EUR za suzbijanje diskriminacije. Prioritet ulaganja Države članice koje su odabrale taj prioritet ulaganja Dodijeljena financijska sredstva Socioekonomska integracija marginaliziranih zajednica kao što su Romi AT, BE, BG, CZ, ES, FR, EL, HU, IT, PL, RO, SK 1,5 milijardi EUR Većina financijskih sredstava (1,2 milijarde EUR) odnosi se na BG, CZ, HU i RO. Borba protiv svih vrsta diskriminacije i promicanje jednakih prilika BE, CY, CZ, DE, ES, FR, EL, IE, PL, PT, SK 447 milijuna EUR Ostali su važni prioriteti socijalne uključenosti aktivno uključivanje, pristup dostupnim, održivim i visokokvalitetnim uslugama te zdravstvena i socijalna infrastruktura. Romi mogu dobiti potporu i u okviru cilja „obrazovanja” (npr. predškolsko i osnovnoškolsko obrazovanje) te cilja „zapošljavanja” (u kojem važni prioriteti obuhvaćaju pristup zaposlenju i socijalno poduzetništvo). Nekoliko se država članica u provedbi integracijskih mjera pretežno oslanja na fondove EU-a, bez nacionalnih ulaganja ili odgovarajućeg praćenja utjecaja intervencija koje se financiraju iz ESIF-a. 3.3. Suzbijanje diskriminacije Države članice uspostavile su pravne okvire kojima se zabranjuju diskriminacija, govor mržnje i zločin iz mržnje, ali provedba zakonodavstva EU-a u pogledu Roma još uvijek je ozbiljan izazov. Općenito, situacija se nije popravila tijekom godina. Diskriminacija i rasizam usmjereni prema Romima još uvijek su prisutni i rašireni u svim ključnim područjima. Govor mržnje i zločin iz mržnje još uvijek uvelike pogađaju romsku zajednicu. Nedostatak napretka može se objasniti s pomoću nekoliko postojanih izazova, uključujući: ûnedostatak političke volje na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini da se osiguraju suzbijanje diskriminacije i jednako postupanje, ûadministrativne prakse koje mogu rezultirati diskriminacijom ili segregacijom, ûnedostatak podataka, ûnedovoljno izvješćivanje, ûoskudnu sudsku praksu i ûneprikladnu zaštitu Roma koji su žrtve diskriminacije i zločina iz mržnje. Unatoč nedostatku napretka treba prepoznati određena pozitivna dostignuća: üdonošenje novog zakonodavstva i/ili bitnih izmjena zakonodavstva koje ima izravan učinak na Rome, konkretno u području obrazovanja (HR, CZ, EL, HU, RO i SK), üpojačanu suradnju i umreživanje među ključnim dionicima, kao što su nacionalne kontaktne točke za Rome, tijela za jednakost, pravni stručnjaci, državni službenici, policija, pružatelji usluga (uključujući nastavnike), općine i članovi romskih zajednica,

ürad nacionalnih tijela za jednakost na potpori romskim žrtvama, üsprečavanje, podizanje razine osviještenosti, promicanje standarda za suzbijanje diskriminacije i aktivnosti kojima se ljudima približava položaj Roma, uključujući mogućnost da postanu žrtve trgovanja ljudima, promicanje najboljih praksi u borbi protiv zločina iz mržnje, govora mržnje i negativnih stereotipa te üprimjenu nacionalne sudske prakse u pogledu diskriminacije (iako se u većini država članica sudska rješenja i odluke kojima je utvrđena diskriminacija protiv Roma ne slijede na odgovarajući način). Komisija podupire rad država članica na brojne načine, među ostalim radom na poboljšanju uloge nacionalnih tijela za jednakost i promicanju prikupljanja podataka o jednakosti. Prioriteti država članica: 3.4. Uključivanje svih dionika na nacionalnoj razini U skladu s Komisijinim smjernicama države članice utvrdile su strukturne preduvjete za uspješnu provedbu svojih strategija, uključujući suradnju i koordinaciju s relevantnim dionicima. Počele su ulagati u koordinaciju unutarnje politike, strateško planiranje i dijalog među dionicima. U okviru svojih upravnih struktura imenovale su nacionalne kontaktne točke za Rome za koordinaciju politika koje se odnose na Rome. Nacionalne kontaktne točke za Rome sve se više uključuju u koordinaciju te pridonose izradi politika i upotrebi nacionalnih fondova i fondova EU-a. Povećanje njihovih ljudskih i financijskih resursa omogućilo bi im učinkovitije obavljanje zadataka. Većina je država članica uspostavila mehanizme za koordinaciju rada na uključivanju Roma. Strukture za dijalog znatno su poboljšane zahvaljujući financijskoj potpori EU-a razvoju nacionalnih platformi za uključivanje Roma. Tu je potporu do danas iskoristilo ukupno 15 država članica, koje su uspostavile nacionalne postupke savjetovanja koje provode i kojima upravljaju nacionalne kontaktne točke za Rome. Međutim, ostaju važne prepreke, kao što su nedostatak kapaciteta i održivog financiranja, nedovoljno transparentno i uključivo sudjelovanje civilnog društva te ograničen administrativni kapacitet lokalnih tijela za provedbu održivih integriranih mjera. Mlade Rome moglo bi se dodatno poticati na preuzimanje aktivne uloge u oblikovanju politika koje imaju izravan učinak na njih. Iako se u većini država članica pitanje položaja romske djece i Romkinja rješava glavnim politikama, potrebne su i ciljane intervencije. 4. Ocjena dionika u pogledu postignuća i izazova Komisija je pozvala europske i nacionalne nevladine organizacije, međunarodne organizacije, stručnjake i nacionalne kontaktne točke za Rome da iznesu svoju procjenu ključnih prednosti i nedostataka Okvira EU-a, načina kako ga poboljšati i prioriteta za djelovanje. Analiza njihovih doprinosa otkrila je veliku suglasnost u pogledu postignuća, izazova i prioriteta na europskoj i nacionalnoj razini, iz čega se može zaključiti da dionici cijene dosad poduzete korake, ali bi željeli vidjeti i daljnje reforme/poboljšanja u suočavanju s izazovima. 4.1. Postignuća Općeprihvaćeno je mišljenje da je najveće postignuće Okvira EU-a uvrštavanje pitanja uključenosti Roma među prioritete europskih i nacionalnih političkih programa, čime je uspostavljena politička obveza na konkretno, opsežno i dugoročno integrirano djelovanje. Dionici općenito vjeruju da su godišnje praćenje i izvješćivanje Komisije, ciljane političke smjernice za države članice, prikupljanje podataka i novija obveza izvješćivanja država članica ključni za opstanak tog pitanja u programu politike te za poboljšanje znanja i donošenja politika na temelju dokaza.

Mobilizacija glavnih europskih pravnih instrumenata, instrumenata politike i financijskih instrumenata još je jedan prepoznat rezultat. Dionici veliku važnost pridaju Komisijinoj predanosti u provedbi zabrane diskriminacije i njezinu poticanju uključive reforme glavnih politika (s pomoću preporuka po državama članicama u okviru Europskog semestra). Usklađivanje financijskih sredstava EU-a s prioritetima politike u razdoblju 2014.–2020. smatra se čak i važnijim. Najveće su priznanje dobili novi investicijski prioritet usmjeren na Rome, povezani ex ante uvjeti i načelo partnerstva u skladu s europskim kodeksom ponašanja. Prepoznati su razvoj europskih i nacionalnih struktura za koordinaciju, stvaranje prostora za sudjelovanje Roma i suradnja među dionicima. Imenovanje nacionalnih kontaktnih točaka za Rome radi koordinacije razvoja, međusektorske provedbe i praćenja nacionalnih strategija integracije Roma te njihovo povećano sudjelovanje u planiranju upotrebe ESIF-a i glavnih politika smatraju se vrijednim doprinosom. Osnivanje Europske platforme za uključivanje Roma 2009. i nacionalnih platformi 2015. te uloga tijela za jednakost u borbi protiv diskriminacije navedene su kao dodatne prednosti. Konačno, prepoznata je činjenica da je Okvir EU-a tijekom vremena prilagođen kako bi se uzeli u obzir prioriteti i nejednakosti koji se tek pojavljuju. Konkretno se ističu sve veće prepoznavanje antiromizma na razini EU-a i Preporuka Vijeća kojom se Okvir proširuje na nova područja. Kad je riječ o posebnim postignućima nacionalnih strategija integracije Roma, nacionalne kontaktne točke za Rome ističu napredak u pogledu horizontalnih i strukturnih preduvjeta za provedbu: ürevizije strategija integracije Roma, üuvođenja uključivanja Roma u ostala područja, üizrade lokalnih akcijskih planova, üporasta aktivnosti lokalnih tijela, ürazvoja znanja (ankete, smjernice, osposobljavanje), üpriznavanja važnosti romske manjine, jezika, kulture i povijesti, ürazvoja struktura za koordinaciju, üsudjelovanja Roma i üreforme zakonodavstva. Konkretna poboljšanja u položaju Roma navode se znatno rjeđe. 4.2. Izazovi i prioriteti Najvažniji sveobuhvatni izazov i prioritet još je uvijek ograničeni učinak Okvira EU-a na poboljšanje položaja Roma. To se često povezuje s vanjskim čimbenicima, kao što su gospodarska kriza ili zabrinjavajući porast ksenofobije i nacionalističkih, populističkih političkih struja. Drugi istaknuti čimbenici uključuju nedostatak angažiranosti i kapaciteta za provedbu integracijskih mjera i osiguravanje financijskih sredstava na lokalnoj razini. Uočeni izazovi ukazuju na kontinuiranu važnost ključnih područja politika. Većina dionika ističe obrazovanje (posebno predškolsko obrazovanje i suzbijanje segregacije) i stanovanje (posebno prisilne deložacije i prostornu segregaciju). Međutim, navode se i pretvaranje poboljšanja u pogledu zapošljivosti u stvarnu zaposlenost te osiguravanje pristupa osnovnim zdravstvenim uslugama. Brojni dionici civilnog društva vjeruju da bi Okviru EU-a više koristila veća usredotočenost na suzbijanje diskriminacije, konkretno na borbu protiv antiromizma kao temeljnog uzroka isključenosti Roma. Drugi izazovi i prioriteti uvelike se preklapaju s postignućima. Dionici navode da smanjenje političke angažiranosti i novonastali prioriteti, kao što je izbjeglička kriza, odvlače pozornost država članica od uključenosti Roma. Kad je riječ o izvješćivanju država članica, one zahtijevaju veću transparentnost, daljnji razvoj i bolju uključenost civilnog društva u praćenje, čime bi se trebalo omogućiti i uzajamno učenje. Pozivaju na pridavanje više pozornosti suzbijanju diskriminacije, npr. pokretanjem većeg broja postupaka zbog povrede i određivanjem sankcija državama članicama koje ne poštuju obveze. Države članice izražavaju žaljenje zbog toga što Komisijine smjernice u pogledu pitanja Roma i smjernice glavne politike unutar Okvira EU-a i programa Europa 2020. nisu izvršive. Poziva se na otvoreniju usmjerenost na Rome u okviru europskih i nacionalnih programa, kao što su Garancija za mlade i Erasmus+. Mnogi ističu moguća daljnja poboljšanja u upotrebi ESIF-a i zahtijevaju da se nevladinim organizacijama i lokalnim tijelima omogući izravan pristup financijskim sredstvima radi bolje provedbe ex ante uvjeta, sankcija za nepridržavanje načela partnerstva, boljeg praćenja (jačanjem uloge Komisije i samih Roma) i mjera za sprečavanje neučinkovite upotrebe financijskih sredstava (npr. programi osposobljavanja koji ne omogućuju zapošljavanje) ili njihove zloupotrebe (npr. upotreba sredstava ESIF-a za financiranje segregiranih okruženja), među ostalim i transparentnim pritužbenim mehanizmom. Kad je riječ o strukturama za koordinaciju, izazovi uključuju razvoj nacionalnih kontaktnih točaka za Rome koje još uvijek nemaju dovoljno ovlasti, kapaciteta i resursa, nedovoljno sudjelovanje Roma te potrebu da se civilnom društvu osiguraju transparentnije i uključivije sudjelovanje, izgradnja kapaciteta i pristup financiranju. Razni dionici pozivaju na kontinuiranu i prilagodljiviju potporu nacionalnim platformama za Rome koja će obuhvatiti više država članica i omogućiti međunarodnu suradnju. Moglo bi se poraditi i na boljoj koordinaciji između nacionalnih i europskih platformi za Rome. Kad je riječ o usmjerenosti Okvira EU-a i nacionalnih strategija integracije Roma, neki smatraju da naglasak na marginaliziranim Romima nije dovoljan te preporučuju veća ulaganja u mlade Rome, Romkinje i romsku djecu i jačanje njihovog položaja te pridavanje više pozornosti mobilnosti Roma unutar EU-a. 5. Uključivanje Roma u postupak proširenja

U skladu s Okvirom EU-a ciljevi integracije Roma jednako se primjenjuju na sve zemlje proširenja. Komisija je uvrstila integraciju Roma u strategiju proširenja kao ključni prioritet. Iako je uključivanje Roma prioritet u političkom programu regije proširenja od 2011., u praksi je napredak ograničen. Većina je Roma još uvijek izvrgnuta socijalnoj isključenosti na više razina, posebno u obrazovanju, zapošljavanju, zdravstvu i stanovanju. Poteškoćama u integraciji na koje nailaze Romi koji su interno raseljeni nakon balkanskih ratova nije se pridavalo dovoljno važnosti te se stanje u nekim zemljama sad pogoršalo zbog potrebe za rješavanjem pitanja povratnika. U većini zemalja neposjedovanje osobnih isprava još uvijek uzrokuje ozbiljne probleme nekim Romima. Komisijina politika promicanja integracije Roma u regiji proširenja uključuje: ·podupiranje svih zemalja u razvoju strategije i akcijskog plana za integraciju Roma te praćenje njihove provedbe, ·suradnju sa svim vladama na zapadnom Balkanu u cilju organizacije seminara za integraciju Roma svake dvije godine uz sudjelovanje tijela javne vlasti, civilnog društva i međunarodnih organizacija; provedbu zaključaka seminara svake godine prate odgovarajući pododbori osnovani na temelju Sporazuma o pridruživanju, ·stavljanje integracije Roma u središte postupka proširenja utvrđivanjem konkretnih ciljeva u pogledu pitanja Roma u ključnim politikama kao što su plan za liberalizaciju viznog režima i pregovori iz poglavlja 23. (pravosuđe i temeljna prava) te ·mobilizaciju financijskih sredstava EU-a za uključivanje Roma (u okviru pretpristupnog instrumenta (IPA I) za razdoblje 2007.–2013. Komisija je dodijelila znatna financijska sredstva za uključivanje Roma i dala provesti neovisnu procjenu radi utvrđivanja mogućih poboljšanja u budućem financiranju; u okviru instrumenta IPA II (2014.–2020.) Komisija namjerava poboljšati i bolje usmjeriti financiranje uključivanja Roma uz unaprijeđenu suradnju s međunarodnim organizacijama). Od 2016. sve zemlje proširenja imaju nacionalne strategije integracije Roma i akcijske planove te su uspostavile nacionalne kontaktne točke za Rome i nacionalne platforme za Rome. Komisija je potpuno predana pružanju potpore dionicima u uključivanju Roma, s posebnim naglaskom na sudjelovanje civilnog društva, suradnju s drugim donatorima i poboljšane alate za praćenje. 6. Zaključci U ovoj su reviziji potvrđene dodana vrijednost Okvira EU-a, važnost ciljeva integracije Roma u EU-u i kontinuirana potreba za kombinacijom ciljanih i općih pristupa, pri čemu ciljane mjere mogu pomoći u uklanjanju prepreka učinkovitom jednakom pristupu Roma pravima i uslugama u glavnim javnim politikama. Savjetovanje s dionicima potvrdilo je da prepoznaju europski angažman na temelju unaprijeđenog Okvira EU-a te da i dalje postoji potreba za njim. To jednako vrijedi i za zemlje proširenja. Kao odgovor na poziv Vijeća da se predloži europski strateški pristup uključivanju Roma za razdoblje nakon 2020. Komisija će otići korak dalje i pokrenuti cjelovitu dubinsku procjenu djelotvornosti, učinkovitosti, usklađenosti, važnosti i dodane vrijednosti Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma, pri čemu će obuhvatiti sve ključne elemente europskih i nacionalnih pristupa integraciji Roma, uključujući instrumente politike, pravne i financijske instrumente koji su usklađeni i mobilizirani od pokretanja Okvira EU-a 2011. U okviru procjene dodatno će se istražiti načini za razvoj Okvira EU-a, a na njoj će se temeljiti planiranje instrumenata ciljanih i glavnih politika EU-a te pravnih i financijskih instrumenata nakon 2020. Rezultati te inventure ukazali su na to da su zaključci navedeni u nastavku prioritete za jačanje provedbe Okvira EU-a. HORIZONTALNA PODRUČJA ·Učvršćivanje i razlučivanje usmjerenosti na suzbijanje diskriminacije i antiromizma u Okviru EU-a i u nacionalnoj strategiji integracije Roma ·Promicanje sudjelovanja Roma i jačanje položaja romske djece, mladih Roma i Romkinja Kako bi se osiguralo usko međudjelovanje pristupa suzbijanja diskriminacije i socijalne uključenosti, izvješćivanjem u okviru međunarodnih mehanizama za ljudska prava moglo bi se sustavnije nadopuniti praćenje diskriminacije i antiromizma unutar Okvira EU-a bliskom suradnjom s organizacijama kao što su Vijeće Europe, Ujedinjeni narodi i Organizacija za europsku sigurnost i suradnju. Poželjni su nastavak rada Agencije Europske unije za temeljna prava (FRA) na integraciji pokazatelja utemeljenih na pravima u okvir izvješćivanja te detaljnija dubinska analiza suzbijanja diskriminacije i antiromizma u svim područjima okvira. Radi promicanja sudjelovanja Roma trebalo bi dodatno ojačati položaj određenih skupina koje imaju aktivnu ulogu u poticanju integracije Roma. To uključuje primjenu integriranog pristupa životnog ciklusa u intervencijama politike usmjerenima na mlade Rome, Romkinje i romsku djecu te poboljšanje njihova sudjelovanja u svim fazama postupka donošenja politika i odluka koje na njih utječu. STRUKTURNA PODRUČJA ·Učvršćivanje partnerstva i podupiranje uključivijih struktura koordinacije