Ako gospodarsko vozilo s ozbiljnim nedostacima predstavlja rizik za sigurnost na cesti, njegova se uporaba može zabraniti dok se nedostaci ne uklone. O stranim vozilima s ozbiljnim nedostacima mora se obavijestiti država članica u kojoj je vozilo registrirano kako bi se omogućilo poduzimanje odgovarajućih daljnjih mjera.

Direktivom 2000/30/EZ kako je izmijenjena, koja se primjenjuje do 19. svibnja 2018., utvrđuje se određeni broj uvjeta za preglede tehničke ispravnosti na cesti gospodarskih vozila koja prometuju u EU-u. Direktivom 2010/47/EU izmijenjene su kategorije vozila i popis stavki za pregled iz Priloga I. Direktivi od 1. siječnja 2012.

Prije izmjene, u izvješću o pregledu tehničke ispravnosti na cesti (Prilog I.) vozila su se određivala prema razredima, pa je na primjer cestovni vlak značio bilo koje motorno vozilo za prijevoz robe najveće mase više od 3,5 t (kategorije N2 i N3) s priključenom prikolicom (kategorije O3 i O4). Pritom su se vozila kategorije N2 morala navoditi pod „laka gospodarska vozila”, vozila kategorije N3 pod „kamion”, a kategorije vozila O3 i O4 pod „prikolica” i „poluprikolica”.

Međutim, Direktivom 2010/47/EU uveden je drugačiji način grupiranja vozila uporabom oznake njihove kategorije u skladu sa zakonodavstvom o homologaciji. Stoga se vozilo koje se moglo navoditi pod različitim razredima sada može navoditi samo pod jednom kategorijom vozila. Nadalje, vučno vozilo i prikolica moraju se navoditi zasebno. Uzimajući u obzir da se vučno vozilo i prikolica mogu registrirati u različitim državama članicama, ovim izmijenjenim razvrstavanjem pružaju se točniji podaci te se istovremeno pružaju bolji uvjeti za države članice u slučaju kad moraju obavijestiti drugu državu članicu da su utvrđeni ozbiljni nedostaci na vozilima registriranima u toj državi članici.

3.PODACI KOJE SU DOSTAVILE DRŽAVE ČLANICE

Ovo je sedmo izvješće o primjeni Direktive 2000/30/EZ u državama članicama i obuhvaća kalendarske godine 2017.–2018. Potrebno je napomenuti da je Direktiva 2000/30/EZ stavljena izvan snage Direktivom 2014/47/EU 20. svibnja 2018., no prvo izvješće na temelju Direktive 2014/47/EU obuhvaćat će samo razdoblje 2019.–2020. To znači da su države članice, zbog izostanka prijelaznih mjera utvrđenih Direktivom 2014/47/EU, bile potaknute dostaviti svoja izviješća u skladu sa zahtjevima Direktive 2000/30/EZ i za razdoblje od 20. svibnja 2018. do 31. prosinca 2018. kako bi se ispunili ciljevi Direktive 2000/30/EZ i Direktive 2014/47/EU, koji se nisu promijenili, iako su neke provjere i prikupljanje podataka već provedeni u skladu s Direktivom 2014/47/EU. Zbog tog su se pravnog vakuuma države članice suočile sa znatnim praktičnim problemima i u nekim su slučajevima podnesena pogrešna izvješća, stoga je potreban oprez pri donošenju zaključaka. Države članice morale su Komisiji dostaviti podatke za ovo razdoblje izvješćivanja do 31. ožujka 2019.

Kako bi se olakšalo ispunjavanje obveze izvješćivanja, i u skladu s prethodnom praksom, Komisija je državama članicama sredinom veljače 2019. poslala pisanu obavijest. Obavijesti je bio priložen unaprijed pripremljeni predložak (koji su sastavili Komisija i stručnjaci iz država članica) s pomoću kojeg su države članice mogle dostaviti podatke elektroničkim putem kako bi se pojednostavio postupak obrade podataka nakon što se prikupe sve informacije. U ožujku 2019. poslana je obavijest kako bi se države članice podsjetilo na to da se približava rok za dostavu izvješća. Treći je podsjetnik poslan u svibnju 2019. državama članicama koje nisu dostavile izvješća do roka. Nakon toga se Komisija obratila određenim državama članicama u vezi s konkretnim informacijama. Sve su države članice dostavile podatke s pomoću predloška elektroničkim putem, čime je pojednostavljena zadaća usporedbe podataka.

Međutim, sve države članice nisu dostavile podatke u zadanom roku. Podatke su prije roka 31. ožujka 2019. dostavile Austrija, Cipar, Estonija, Grčka, Latvija, Litva, Nizozemska, Poljska, Portugal i Švedska. Neke su države članice dostavile podatke nedugo nakon roka (Bugarska, Danska, Irska, Luksemburg, Njemačka, Slovenija i Ujedinjena Kraljevina), a ostale su ih dostavile u rujnu 2019. (Finska, Francuska, Mađarska, Malta, Francuska i Španjolska). Tijekom tog razdoblja nisu pokrenuti postupci zbog povrede protiv država članica koje nisu dostavile podatke Komisiji.

Sedamnaest država članica, konkretno Austrija, Bugarska, Češka, Danska, Estonija, Finska, Irska, Latvija, Litva, Luksemburg, Mađarska, Nizozemska, Njemačka, Poljska, Rumunjska, Slovenija i Švedska, dostavile su podatke o vozilima registriranima izvan EU-a razvrstane prema zemlji registracije. Belgija, Italija i Ujedinjena Kraljevina dostavile su podatke o ukupnim provjerama vozila registriranih izvan EU-a, ali nisu naznačile o kojim je državama riječ. Slovačka nije dostavila detaljne statističke podatke za vozila registrirana izvan EU-a u upotrebljivom obliku, pa su se ti podaci morali zanemariti.

Grčka, Francuska i Španjolska nisu dostavile informacije za treće zemlje i Hrvatsku; međutim, Grčka je potvrdila da nije provela provjere vozila iz tih zemljopisnih područja. Cipar nije dostavio informacije za druge države članice te je potvrdio da su provedene samo provjere vozila registriranih na njegovu državnom području. Malta također nije dostavila podatke za treće zemlje i potvrdila je da nisu provedene provjere za vozila iz trećih zemalja. Austrija i Malta uz to su dostavile informacije za vozila kategorija T5; ta je obveza obuhvaćena Direktivom 2014/47/EU.

Konačno, dvanaest država članica, konkretno Austrija, Bugarska, Češka, Danska, Francuska, Malta, Nizozemska, Portugal, Rumunjska, Slovenija, Slovačka i Ujedinjena Kraljevina, dostavile su dodatne informacije u vezi s oznakama za nedostatke utvrđene na pregledanim stavkama (npr. točka .1 kočni uređaji; podtočka 1.1.8. spojnice kočnica priključnih vozila). Te su pojedinosti uvedene Direktivom 2010/47/EU kojom je izmijenjen Prilog I. Direktivi 2000/30/EZ od 1. siječnja 2012., no dostava tih dodatnih podataka nije obvezna.

Komisija je nakon prve analize nacionalnih izvješća kontaktirala nekoliko država članica kako bi utvrdila koji su mogući razlozi za rezultate koji odskaču ili promjene u usporedbi s prethodnim razdobljem. Prema državama članicama, nekoliko je okolnosti negativno utjecalo na količinu i kvalitetu provedenih pregleda tehničke ispravnosti na cesti. Te su okolnosti, među ostalim: prikupljanje podataka u skladu s Direktivom 2014/47/EU, reorganizacija ili decentralizacija nadležnosti te financijska ograničenja, što je dovelo do manjka osoblja, ograničenog broja pregleda i ograničenog pristupa opremi. Razmjene informacija s državama članicama pokazale su i da postoje znatne razlike u razumijevanju i provedbi prikupljanja podataka te izvješćivanja, što bi također moglo pridonijeti uočenim razlikama. Te bi se razlike mogle smanjiti od 20. svibnja 2018. s obzirom na to da će se Direktivom 2014/47/EU uvesti veća usklađenost metoda ispitivanja, procjene nedostataka, upotrebe opreme za ispitivanje i zahtjeva za izvješćivanje. Prvo izvješće na temelju Direktive 2014/47/EU obuhvaćat će razdoblje 2019.–2020., a države članice morat će podnijeti svoja nacionalna izvješća do 31. ožujka 2021.

4.SADRŽAJ PREGLEDA

Komisiji se moraju proslijediti barem podaci koji se odnose na područja koja se pregledavaju navedena u točki 10. uzorka izvješća iz Priloga I. Direktivi 2000/30/EZ. Ta su područja:

·identifikacija,

·kočni uređaji,

·sustav za upravljanje,

·vidljivost,