1.Uvod

Zaštita trgovine (poznata i kao sredstva za zaštitu trgovine) osigurava se trima instrumentima zaštite trgovine („TDI”): antidampinške („AD”), antisubvencijske („AS”) i zaštitne („SFG”) mjere. Cilj je antidampinških i antisubvencijskih mjera je sprečavanje negativnih učinaka nepoštene trgovačke prakse koji proizlaze iz dampinškog/subvencioniranog uvoza koji domaćoj industriji prijeti materijalnom štetom ili je nanosi, a cilj je zaštitnih mjera je privremena zaštita domaće industrije od negativnih učinaka nepredviđenog i znatnog porasta uvoza koji joj prijete ozbiljnom štetom ili je nanose. Također treba podsjetiti da se mjere SFG-a primjenjuju na uvoz iz svih izvora, zbog čega imaju učinak erga omnes, dok su antidampinške i antisubvencijske mjere ciljane i stoga usmjerene na određenu državu (pa čak i poduzeće).

Primjena instrumenata zaštite trgovine uređena je odgovarajućim sporazumima i sudskom praksom Svjetske trgovinske organizacije („WTO”). Ta se pravila moraju strogo poštivati kako bi multilateralni sustav WTO-a mogao pravilno funkcionirati. Nepravilna primjena instrumenata zaštite trgovine dovodi do nezakonitih i neopravdanih mjera koje negativno utječu na slobodnu i poštenu trgovinu. To se osobito odnosi na instrument zaštitnih mjera, koji najsnažnije ograničava trgovinu, jer se te mjere primjenjuju na sve zemlje podrijetla, neovisno o tome povećavaju li baš one svoj izvoz i/ili nanose štetu. Zato je relevantna sudska praksa WTO-a postavila više standarde u pogledu uvođenja zaštitnih mjera.

Posljednjih godina te zbog posljedica potaknutih i svjetskom gospodarskom i financijskom krizom sve se češće pribjegava mjerama za zaštitu trgovine protiv Europske unije („EU”) i pojedinačnih zemalja članica. U vrijeme usporavanja gospodarstva, kad se smanjuje domaća potrošnja u određenim sektorima, industrija traži druga tržišta u nastojanju da zadrži razinu proizvodnje/zaposlenosti i kontrolu nad troškovima pa se, prirodno, okreće izvoznim tržištima. Zato je od presudne važnosti da te izvozne mogućnosti ne ometaju neopravdane mjere trgovinske zaštite kojima se protupropisno ograničava pristup tržištu.

Države članice WTO-a imaju pravo koristiti se instrumentima trgovinske zaštite. Međutim, važno je da se ti instrumenti pravilno upotrebljavaju i da ne dovode do protekcionističkih mjera. EU se i sam redovito koristi tim instrumentima (osobito antidampinškim i antisubvencijskim), a njegov se sustav temelji na uravnoteženom i umjerenom pristupu, s normama ugrađenima u zakonodavstvo EU-a koje čak i nadilaze obveze WTO-a. Primjerice, obvezni su test javnog interesa i primjena pravila niže pristojbe, kojim se nameću mjere koje su ispod dampinške marže kad su one dovoljne za uklanjanje štete koju je pretrpjela odgovarajuća industrija. Europska unija od svojih trgovinskih partnera očekuje i strogu primjenu dogovorenih mjerila koje zahtijeva WTO kad se služe instrumentima protiv EU-a ili pojedine zemlje članice. U tom kontekstu Europska komisija („Komisija”) nastavlja promicati najbolju praksu u uporabi instrumenata trgovinske zaštite među svojim trgovinskim partnerima, a aktivnost nadzora trećih zemalja u korištenju instrumenata trgovinske zaštite i dalje je intenzivna i usredotočena.

To su razlozi zbog kojih, kad god je to potrebno, Komisija intervenira kako bi riješila sistemske probleme uočene u uporabi i provedbi trgovinske zaštite trećih zemalja i osigurala usklađenost s WTO-om. Komisija dostavlj pisane primjedbe i redovito sudjeluje u javnim raspravama o postupcima s instrumentima zaštite trgovine u trećim zemljama kad se ocijeni da su nepravedno prekršeni prava i interesi izvoznika iz EU-a. Komisija također intervenira u odgovarajućim institucionalnim slučajevima koji proizlaze iz bilateralnih sporazuma.

Uz to, Komisija nastoji proširiti svoja visoka mjerila u ispitnim postupcima o uvođenju instrumenata trgovinske zaštite i time poboljšati kvalitetu tih postupaka u trećim zemljama pa dužnosnicima iz istražnih tijela trećih zemalja omogućuje sveobuhvatnu izobrazbu o instrumentima trgovinske zaštite. Takva se izobrazba obično organizira jedanput godišnje u obliku jednotjednog seminara na kojem može sudjelovati do 25 osoba iz različitih trećih zemalja. U izobrazbi organiziranoj 2015. sudjelovali su dužnosnici iz Indije, Japana, Jordana, Tunisa i Vijetnama. Tijekom 2015. Komisija je bila u kontaktu s još nekim trećim zemljama koje se redovito koriste instrumentima trgovinske zaštite kako bi, uz već postojeći dijalog, uspostavila razmjenu načina najbolje prakse najboljih praksi u uporabi tih instrumenata.

U ovom se izvješću opisuju opći trendovi u aktivnostima trećih zemalja u području trgovinske zaštite koji negativno utječu ili bi mogli utjecati na izvoz iz EU-a (antidampinške i antisubvencijske mjere trećih zemalja mogu biti usmjerene ili na EU kao cjelinu ili na pojedine države članice). U njemu se konkretno opisuje praćenje treće zemlje, s detaljnim analizama i podacima o pojedinoj zemlji koji se nalaze u prilogu.

2.Opći trendovi

2.1.Mjere na snazi krajem 2015.

U 2015. je broj instrumenata trgovinske zaštite koji utječu na izvoz EU-a bio 151, što je povećanje u odnosu na 140 mjera koje su na snazi bile 2014. Kako je prikazano u dijagramu u nastavku, od 2010. je vidljiv jasan trend povećanja broja mjera na snazi, a aktivnosti u području trgovinske zaštite i dalje su vrlo velike.



Ukupan broj mjera na snazi u 2015.

Izvor: Statistike WTO-a i EU-a

Indija je, zajedno s Kinom, zemlja koja i dalje primjenjuje najveći broj mjera protiv izvoza EU-a, ukupno imaju po 19 mjera na snazi (Indija četiri zaštitne i 15 antidampinških, a Kina 17 antidampinških i dvije antisubvencijske). Dok je kod Indije riječ o smanjenju od 7 antidampinških mjera u usporedbi s 2014., stanje kod Kine razmjerno je stabilno jer je posrijedi povećanje za jednu mjeru od 2014. Iza njih slijede Sjedinjene Države s 18 mjera na snazi, većinom antidampinških, a dvije među njima su novi instrumenti trgovinske zaštite od izvoza EU-a (jedna antisubvencijska i jedna antidampinška). Brazil ima 16 antidampinških mjera, što je značajno povećanje od 7 dodatnih mjera u odnosu na prošlu godinu. Konačno, Turska ima vrlo ujednačen, ali stabilan broj mjera na snazi (12). Ove godine, međutim, prvi put nakon dužeg vremena Turska provodi ima više antidampinških (7) nego zaštitnih mjera (5).

Mjere na snazi krajem 2015. po zemljama

Izvor: Statistike WTO-a i EU-a