Te će neujednačenosti vjerojatno dovesti do slučajeva dvostrukog oporezivanja i uzrokovati pravnu nesigurnost i dodatne troškove za poduzeća, koji obično završe tek nakon duljeg vremena presudom Suda Europske unije koja dovede do tumačenja koje prije nije bilo zajedničko većini država članica (primjerice primjena „pravila o raspodjeli troškova”). Može se čak dogoditi da presuda Suda Europske unije, zbog toga što se odnosi na specifičnu konkretnu situaciju, ne bude rješenje za sve nesigurnosti. To se, primjerice, dogodilo u slučaju obračuna PDV-a za isporuke između sjedišta i podružnice (u kombinaciji sa skupinama obveznika PDV-a): iako je presuda Suda Europske unije u predmetu Skandia America riješila niz problema, i dalje postoje nejasnoće u pogledu obračuna PDV-a u situacijama koje ne odgovaraju u potpunosti situaciji iz predmeta koji je podnesen Sudu.

Prijedlog je u skladu s načelom supsidijarnosti jer je glavni problem koji je utvrđen upravo to da se koncepti iz Direktive o PDV-u u državama članicama ne primjenjuju usklađeno, što može dovesti do dvostrukog oporezivanja ili neoporezivanja, posebno u prekograničnim situacijama. Države članice ne mogu same riješiti taj problem. Dodjelom određenih provedbenih ovlasti Komisiji omogućit će se brže i učinkovitije rješavanje situacija koje proizlaze iz razlika u tumačenju i gospodarskim subjektima uzrokuju probleme. Komisiji će pritom pomagati odbor koji se sastoji od stručnjaka za PDV iz poreznih uprava država članica pa će kao takav moći dosljedno i brzo rješavati probleme.

–utvrđivanje definicija, priznavanja i ovlaštenja iz članka 132. stavka 1. povjerenih državama članicama (kao što su definicija „medicinskih i paramedicinskih profesija” iz članka 132. stavka 1. točke (c) ili priznavanje tijela kao tijela koje je „posvećeno socijalnoj dobrobiti” iz članka 132. stavka 1. točke (g));

–definiranje pojma „posebnih investicijskih fondova” (članak 135. stavak 1. točka (g)) i utvrđivanje uvjeta i ograničenja za izuzeća u pogledu klađenja, lutrije i ostalih vrsta kockanja (članak 135. stavak 1. točka (i));

–utvrđivanje ograničenja u pogledu izuzeća povezanih s određenim transakcijama koje se tretiraju kao izvoz, što se na temelju Direktive povjerava državi članici domaćinu (članak 151.).

Nadalje, Komisiju se neće ovlastiti da u ime države članice koristi ili spriječi da država članica koristi nijednu od mogućnosti koje države članice imaju u skladu s tom glavom Direktive. Kao primjer u tom kontekstu mogu se navesti mogućnosti u pogledu izuzeća za sportske i kulturne usluge (članak 133. drugi stavak); isključenja iz izuzeća za leasing ili iznajmljivanje nepokretne imovine (članak 135. stavak 2. drugi podstavak) i pravo izbora u pogledu oporezivanja (članak 137.) ili odluka o primjeni bilo kojeg izuzeća na transakcije koje se odnose na međunarodnu trgovinu (poglavlje 10. te glave).

viii. stavak 1. prvi podstavak točka (g) u vezi s drugim podstavkom

Glava X. Direktive o PDV-u odnosi se na odbitke. Komisiju ne bi trebalo ovlastiti da u ime države članice koristi ili spriječi da država članica koristi nijednu od mogućnosti koje države članice imaju u skladu s tom glavom Direktive: naprimjer, mogućnosti proporcionalnog odbitka (članak 173. stavak 2.), ograničenja prava na odbitak (članci 176. i 177.) ili pravila o ostvarivanju prava na odbitak (članci 180. i 181.).

ix. stavak 1. prvi podstavak točka (h) u vezi s drugim podstavkom

Glava XI. i Prilog VI. Direktive o PDV-u odnose se na obveze u vezi s PDV-om. Komisija bi, naprimjer, provedbenim mjerama bila ovlaštena za utvrđivanje pojma „sudjelovanja” (članak 192.a), pojma „građevinskih radova” ili „rušenja” (članak 199.) ili pojma „poreznog zastupnika” (članak 204.). Za razliku od toga, Komisija ne bi mogla u ime države članice koristiti niti spriječiti državu članicu da koristi mogućnosti iz tih odredaba, odnosno mogućnost primjene prijenosa porezne obveze (članak 194. ili 199.) ili mogućnost da se poreznom obvezniku dopusti da imenuje poreznog zastupnika. Nadalje, Komisija ne bi mogla definirati „porezni pozivni broj” (članak 239.) jer je ta definicija na temelju Direktive izravno povjerena državama članicama.

x. stavak 1. prvi podstavak točka (i) u vezi s drugim podstavkom

Glava XII. Direktive o PDV-u odnosi se na posebne odredbe. Komisija ne bi trebala biti ovlaštena da u ime države članice koristi ili spriječi da država članica koristi nijednu od mogućnosti koje države članice imaju u skladu s tom glavom Direktive, odnosno člancima 281., 284., 285., 286., 287., 296., 301., 303., 318., 326., 330., 333., 342., 344., 349., 352., 366., 367., 369.d, 369.h i 369.i. Jednako tako, Komisija ne bi trebala biti ovlaštena za utvrđivanje postupaka za odbitak ili povrat PDV-a, koje je povjereno državama članicama u skladu s člankom 303. o posebnoj odredbi za poljoprivrednike. Nadalje, Komisija ne bi trebala biti ovlaštena za utvrđivanje pravila navedenih u vezi s korištenjem mogućnosti iz članaka 316. i 324. o posebnoj odredbi za oporezive preprodavatelje.

xi. stavak 1. treći podstavak

U skladu s člankom 291. stavkom 3. UFEU-a „Europski parlament i Vijeće, uredbama, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, unaprijed utvrđuju pravila i opća načela za mehanizme kojima države članice nadziru izvršenje provedbenih ovlasti dodijeljenih Komisiji”. Europski parlament i Vijeće to čine na temelju tzv. Uredbe o komitologiji, donesene u veljači 2011.

Iako bi u načelu bilo pravno moguće da zakonodavac dodijeli provedbene ovlasti Komisiji, a da se za to ne zahtijeva nadzor koji bi provele države članice, to nije opcija odabrana u prijedlogu. Mehanizam nadzora umjesto toga povjeren je odboru. To znači da Komisija pri izvršavanju svojih provedbenih ovlasti ne može djelovati sama jer će za to izvršavanje u svakom slučaju biti potrebno pozitivno mišljenje odbora. U tom okviru primjenjivat će se pravila iz Uredbe o komitologiji koja se odnose na postupak ispitivanja.

xii. stavak 2.

Pravila koja je donijelo Vijeće i koja su trenutačno sadržana u Provedbenoj uredbi o PDV-u ostaju na snazi unatoč dodjeli određenih provedbenih ovlasti Komisiji. Neovisno o tome, Komisija će uz pomoć odbora uvijek moći u definiranom okviru svojih ovlasti donositi buduća pravila koja bi mogla imati isto područje primjene kao trenutačne odredbe Provedbene uredbe o PDV-u, koje bi Vijeće u takvim slučajevima trebalo izbrisati.

B] Novi odbor: Članak 398.a Direktive o PDV-u

Dodjela provedbenih ovlasti Komisiji na temelju ovog prijedloga ni u kojem slučaju ne podrazumijeva manjak nadzora država članica nad Komisijinim izvršavanjem tih ovlasti. Pravila i opća načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije utvrđena su sekundarnim zakonodavstvom, odnosno Uredbom o komitologiji. Za pitanja oporezivanja „postupkom ispitivanja” iz članka 5. Uredbe o komitologiji (u području oporezivanja ne može se primijeniti „savjetodavni postupak” iz članka 4.) osigurava se da Komisija ne može djelovati bez suglasnosti država članica u novom odboru. Komisija može donijeti provedbenu mjeru samo uz pozitivno mišljenje odbora; za razliku od toga, Komisija nema ovlast za donošenje predmetnog provedbenog akta ni bez mišljenja odbora ni uz negativno mišljenje odbora.

Odredbe o sastavu i predsjedatelju odbora izravno su utvrđene u članku 3. Uredbe o komitologiji. Odbor za PDV zadržava ulogu tijela nadležnog za ispitivanje savjetovanja na temelju Direktive o PDV-u. Na ta se savjetovanja upućuje u člancima 11., 27., 102., 155., 164., 167., 177., 191., 238., 281., 318. i 352. Odbor za PDV bi ujedno trebao moći ispitivati sva druga pitanja u vezi s primjenom odredaba Unije o PDV-u, ali u tim će područjima moći samo donositi neobvezujuće smjernice, kao što i trenutačno vrijedi.

2020/0331 (CNS)