HR Službeni list Europske unije C 487/41

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora – Održivi razvoj: pregled unutarnjih i vanjskih politika EU-a

(razmatračko mišljenje)

(2016/C 487/06)

Izvjestitelj: Ioannis VARDAKASTANIS Suizvjestiteljica: Jarmila DUBRAVSKÁ

Zahtjev za savjetovanje: Europska komisija, 8.6.2016. Pravni temelj: članak 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za poljoprivredu, ruralni razvoj i zaštitu okoliša Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 5.9.2016. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 21.9.2016. Plenarno zasjedanje br.: 519 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 171/0/2

1. Zaključci i preporuke

1.1. Usvajanje Programa UN-a za održivi razvoj 2030. označava povijesni pomak prema novoj paradigmi rješavanjem gospodarskih, socijalnih i ekoloških razlika na univerzalan i integriran način. Sve zemlje moraju prevesti i primijeniti Program, bez obzira na razinu njihova dohotka. Ovaj jedinstveni Program u cijelosti odražava europske vrijednosti socijalne pravde, demokratskog upravljanja i socijalnog tržišnog gospodarstva te zaštite okoliša. Stoga je on sjajna prilika da EU iskoristi ove vrijednosti i pristupi provedbi Programa na sveobuhvatan način. EGSO poziva EU da bude primjer u ovom vrlo zahtjevnom procesu u cijelom svijetu.

1.2. EGSO pozdravlja predanost Europske unije provedbi ciljeva održivog razvoja. Međutim, EGSO izražava zabrinutost što je prošla jedna godina od usvajanja Programa UN-a za 2030., a EU nije poduzeo konkretne mjere usmjerene na budućnost kako bi ciljeve održivog razvoja uveo u svoje politike i programe i nije pokrenuo šire savjetovanje s civilnim društvom.

1.3. EU se suočava s ključnim političkim, društvenim, gospodarskim i strukturalnim izazovima u svim područjima gospodarstva i društva. Nejednakosti, nezaposlenost – posebno nezaposlenost mladih – socijalna isključenost i siromaštvo, rodna nejednakost, diskriminacija i marginalizacija ugroženih skupina u europskim društvima potkopavaju temelje samog EU-a. U brojnim državama članicama financijska kriza dodatno je pogoršala problem i pretvara se u krizu ljudskih i socijalnih prava.

1.4. Program UN-a za 2030. morao bi se pretvoriti u proaktivnu, transformativnu i pozitivnu komunikaciju za Europu, a postupak se mora provoditi jakom političkom voljom i odlučnošću za oblikovanje održive Europske unije koje će naša gospodarstva usmjeriti prema razvoju koji je stabilan i konkurentan, učinkovit u korištenju resursa, s niskom razinom emisija ugljika i socijalno uključiv. Ova komunikacija usmjerena na budućnost doprinijela bi i nadvladavanju nikad većeg nepovjerenja građana EU-a u projekt Europske unije, a osobito pridobivanju podrške mladih. EU bi ovako trebao upotrijebiti Program UN-a za 2030. kako bi građanima EU-a predstavio novu viziju Europe: društveni ugovor 21. stoljeća.

1.5. EGSO poziva na sveobuhvatnu i integriranu strategiju za Održivu Europu do 2030. i nakon toga, koja će pružiti potreban dugoročni vremenski okvir, usklađivanje politike i povezanost za provedbu Programa UN-a za 2030. Ova bi se strategija trebala temeljiti na međuinstitucijskom sporazumu između Komisije, Vijeća i Parlamenta kako bi se stvorio pouzdan temelj za daljnje političko djelovanje. Prema stajalištu EGSO-a, trenutačne europske strategije kao što su strategija Europa 2020., koje zanemaruju strategiju EU-a za održivi razvoj iz 2001. kao prethodnu sveobuhvatnu strategiju, i deset prioriteta predsjednika Junckera ne pružaju sredstvo za potpuno suočavanje s izazovima uvođenja ciljeva održivog razvoja u EU-u.

1.6. Prethodno navedena sveobuhvatna strategija mora obuhvatiti posebne ciljeve za provedbu ciljeva održivog razvoja, mehanizme revizije i praćenja te akcijske planove s potrebnim zakonodavstvom i instrumentima politika, aktivnostima za podizanje svijesti, kao što je anketa Eurobarometra o ciljevima održivog razvoja, te plan za mobilizaciju financijskih sredstava. Postupak koji vodi do ove strategije trebala bi pokrenuti Komisija u svojoj predstojećoj komunikaciji, a pripremna faza strategije trebala bi predvidjeti šire opsežno savjetovanje s civilnim društvom, vladama, parlamentima i tijelima lokalne vlasti. EGSO je na raspolaganju za pružanje potpore tom postupku kao posrednik.

1.7. Aktivnost pregleda usklađenosti unutarnjih i vanjskih politika EU-a sa 17 ciljeva održivog razvoja koju provodi Komisija nužan je korak. EGSO poziva Komisiju da to nadopuni detaljnom analizom razlika s obzirom na 17 ciljeva održivog razvoja kako bi se utvrdila područja u kojima bi EU trebao odmah poduzeti preventivne mjere.

1.8. EGSO je utvrdio sljedeća ključna područja politike za korjenitu promjenu prema održivom razvoju i preporučuje da Komisija odredi odgovarajuće vodeće inicijative, uključujući transparentne akcijske planove i korake, uzimajući u obzir preporuke iz točke 4.3. ovoga mišljenja: — pravedan prijelaz na niskougljičnu, kružnu ekonomiju suradnje, — prijelaz prema socijalno uključivom društvu i gospodarstvu – pristojan rad i ljudska prava, — prijenos na održivu proizvodnju i potrošnju hrane, — ulaganje u inovacije i dugoročnu modernizaciju infrastrukture i poticanje održivog poslovanja, — ostvariti da trgovanje djeluje u korist održivog razvoja na svjetskoj razini.

1.9. EGSO poziva Komisiju da u sve relevantne politike uvede ciljeve održivog razvoja. U tu svrhu trebale bi se upotrijebiti poduzete revizije tijekom provedbe u razdoblju od 2014. do 2020. Buduća razdoblja VFO-a pružit će izvrsnu priliku za potpuno uvođenje ciljeva održivog razvoja u EU-ove programe potrošnje.

1.10. Osobito je važno uvesti Program UN-a za 2030. u vanjske aktivnosti Europske unije. Komisija bi trebala u potpunosti prilagoditi područja od ključne važnosti, kao što su trgovina i politike razvoja, politike u području zaštite okoliša i djelovanja protiv klimatskih promjena, humanitarne pomoći, smanjenja rizika od katastrofa, prijenos tehnologije i promicanje ljudskih prava, kako bi se proaktivno potaknula provedba Programa UN-a za 2030. EGSO također poziva Komisiju da u cijelosti iskoristi i provodi Program UN-a za 2030. u Europski konsenzus o razvoju te žali što to nije dovoljno uključeno u globalnu strategiju EU-a za vanjsku i sigurnosnu politiku.

1.11. EGSO poziva Komisiju da ocijeni i poboljša horizontalnu i vertikalnu koordinaciju politike u svrhu učinkovite provedbe Programa UN-a za 2030. Bolje upravljanje ključan je pokretač održivog razvoja. Europski semestar treba razviti u odgovarajući okvir upravljanja za vertikalnu koordinaciju provedbe ciljeva održivog razvoja s državama članicama. EGSO naglašava da sudjelovanje, transparentnost, praćenje i revizija, odgovornost i građansko vlasništvo trebaju biti među glavnim značajkama i obilježjima boljeg upravljanja.

1.12. Eurostat bi trebao sastaviti i primijeniti skup pokazatelja i referentnih vrijednosti kako ih je razvio UN radi lakše revizije, praćenja, odgovornosti i transparentnosti postupka provođenja ciljeva održivog razvoja i da bi institucijama EU-a, državama članicama i svim dionicima pružio činjenične statističke podatke po svakom cilju održivog razvoja i po zadatku.

1.13. EGSO s uvažavanjem primjećuje da su od 22 zemlje koje su predstavile prve dobrovoljne revizije provedbe ciljeva održivog razvoja na Političkom forumu UN-a o održivom razvoju na visokoj razini održanom 2016. njih četiri bile države članice EU-a. EGSO poziva EU da bude primjer i prva regija koja će predstaviti dobrovoljnu reviziju na Političkom forumu na visokoj razini 2017. EGSO će biti na raspolaganju za organiziranje doprinosa civilnog društva.

1.14. EU bi trebao prijeći na pristup kojim upravlja više dionika u provođenju ciljeva održivog razvoja, uključivanjem svih dionika i organizacija civilnog društva prema načelima sudjelovanja, odgovornosti i partnerstva. Sam EGSO već je predstavio posebnu inicijativu za Forum europskog civilnog društva za održivi razvoj koji uključuje više dionika. Komisija bi morala proaktivno ispitati i razviti inicijativu za Povelju o ciljevima održivog razvoja radi poticanja stvaranja snažnog partnerstva na nacionalnoj, europskoj i međunarodnoj razini.

2. Uvod

2.1. U rujnu 2015. svjetski čelnici usvojili su program UN-a pod nazivom „Promijeniti svijet: program za održivi razvoj 2030.”, kojim se uspostavlja skup ciljeva održivog razvoja kako bi se okončalo siromaštvo, zaštitio planet, osigurala zaštita ljudskih prava i osigurao napredak za sve. Svaki cilj obuhvaća konkretne zadatke koje je potrebno ostvariti tijekom sljedećih 15 godina.

2.2. EU će imati ključnu ulogu u provedbi ciljeva održivog razvoja u Europi. Komisija je u svojem programu rada za 2016. najavila novu inicijativu nazvanu Daljnji koraci prema održivoj europskoj budućnosti kako bi se ciljevi održivog razvoja proveli u unutarnjim i vanjskim politikama EU-a (1).

2.3. Kao početni korak, Komisija vrši interni pregled kako bi utvrdila koje se postojeće politike EU-a već bave izazovima koje postavljaju ciljevi održivog razvoja. Komisija je zatražila od Odbora da doprinese tom postupku ovim razmatračkim mišljenjem. Kako bi potaknuo širu raspravu u europskom civilnom društvu, Odbor u svojem mišljenju uzima u obzir rezultate dviju glavnih konferencija o provedbi ciljeva održivog razvoja koje su održane 2016. u EGSO-u te drugih važnih konferencija (2).

3. Pretvaranje ciljeva održivog razvoja u europski Program za 2030.: prema uniji održivog razvoja

3.1. Odbor pozdravlja inicijativu u programu rada Komisije za 2016.„Daljnji koraci za održivu budućnost Europe” kao novi pristup osiguranju gospodarskog razvoja Europe i njezine društvene i ekološke održivosti nakon 2020. godine te integriranoj provedbi ciljeva održivog razvoja u europskim unutarnjim i vanjskim politikama (3). Međutim, postoji zabrinutost da neće biti političke volje i predanosti s obzirom da do sada nije učinjeno mnogo za provedbu Programa.

3.2. U situaciji u kojoj je projekt EU-a pod pritiskom i mnogi građani EU-a gube povjerenje u Uniju, EU bi trebao upotrijebiti ciljeve održivog razvoja da razvije pozitivnu transformativnu komunikaciju za održivu Europu, povezujući dugoročnu perspektivu sa specifičnim kratkoročnim i srednjoročnim političkim mjerama. Održivost je „europski zaštitni znak” (4): Program UN-a za 2030. odražava europske vrijednosti te europski model socijalne pravde i demokratskog upravljanja. On stoga predstavlja izvrsnu priliku za definiranje nove pozitivne i uvjerljive komunikacije i vizije za EU.

3.3. Program UN-a za 2030. potvrdile su sve države članice i EU kao cjelina. Sada je trenutak za preuzimanje jasne političke obveze na najvišoj političkoj razini čime će se potvrditi da je EU prihvatio ovaj novi Program kao viziju i sveobuhvatni okvir za prelazak na uniju održivog razvoja (5).

3.4. Provedba ciljeva održivog razvoja ne tiče se samo razvoja ili okoliša. Ciljevi održivog razvoja bave se glavnim izazovima transformiranja naših gospodarstava i društva, i to i u razvijenom svijetu. Njihova provedba u EU-u zahtijeva novi model razvoja koji je ekonomski održiviji, socijalno uključiviji i ekološki trajno održiv u dugoročnom razdoblju i osigurava da se resursi našeg planeta poštenije dijele s porastom svjetskog stanovništva. Postoji potreba za preokretom naših gospodarstava (6). Novi koncept razvoja treba podrazumijevati novu definiciju napretka za EU i novi skup pokazatelja. Ciljevi održivog razvoja trebaju se upotrebljavati kao poluge koje će omogućiti i ubrzati dugoročnu tranziciju u otpornije i konkurentno gospodarstvo koje je socijalno uključivo i učinkovito u korištenju resursa.

3.5. Plan za obnovu Europskoga konsenzusa o razvoju koji je pokrenula Komisija ostavlja dojam da se Komisija prvo namjerava usredotočiti na uključivanje novog programa u politike u području razvoja. Takva vrsta davanja prioriteta nije u skladu s integriranim pristupom ciljeva održivog razvoja za koji su potrebne sveobuhvatne i integrirane strategije provođenja koje obuhvaćaju vanjske i unutarnje politike.

3.6. EU će u svojim planovima morati obuhvatiti i razdoblje dugo nakon 2020. kako bi uspostavio okvir upravljanja za provedbu ciljeva održivog razvoja. Sveobuhvatna i dugoročna strategija za održivu Europu s vremenskim okvirom koji obuhvaća 2030. i razdoblje nakon toga (7) trebala bi prenijeti ciljeve održivog razvoja u unutarnje i vanjske politike EU-a, koje se suočavaju s izrazito europskim izazovima, u kombinaciji s transparentnim planovima provedbe i akcijskim planovima za zakonodavne i političke inicijative i detaljnim vremenskim rasporedom do 2030. Na sličan pristup pozvao je Europski parlament (8).

4. Pregled unutarnjih i vanjskih politika EU-a

4.1. Aktivnost pregleda mora se kombinirati s analizom razlika između politika

4.1.1. Za definiranje političke strategije EU-a i plana za ostvarenje ciljeva održivog razvoja nije dovoljan samo pregled postojećih politika EU-a. Preslikavanje postojećih politika EU-a na pojedinačne ciljeve održivog razvoja ne omogućuje procjenu toga mogu li se ciljevi održivog razvoja ostvariti u EU-u bez daljnjih mjera. Postojeće politike možda nisu učinkovite, mogu ih ugrožavati druge politike ili možda postoje druge prepreke. Stoga se pregled politika mora kombinirati s analizom razlika kojom će se utvrditi stvarne razlike u politici EU-a u pogledu 17 ciljeva Programa UN-a za 2030. i povezanih zadataka.

4.1.2. U tom kontekstu EGSO pozdravlja strateški dokument „Održivost sada!” izrađen pod vodstvom bivšeg glavnog direktora GU za okoliš, Karla Falkenberga, u kojem se jasno opisuje potreba za reformom EU-a koja proizlazi iz Programa UN-a za 2030. na primjeru nekoliko političkih polja.

4.1.3. Još uvijek nedostaje sveobuhvatna analiza razlika ciljeva održivog razvoja za EU. Međutim, nedavno objavljeni popis i pokazatelji ciljeva održivog razvoja i druge procjene provedene u državama članicama EU-a pokazuju da su ciljevi održivog razvoja ambiciozan program i za zemlje s visokim dohotkom (9), prije svega zbog načina na koji te zemlje proizvode, isporučuju i troše proizvode i usluge i zbog njihova negativnog utjecaja na okoliš. Ključni izazovi za zemlje EU-a su 12. cilj održivog razvoja o odgovornoj potrošnji i proizvodnji, 13. cilj održivog razvoja o klimatskoj politici, 14. i 15. cilj održivog razvoja o održanju ekosustava, zadaci za održivu poljoprivredu i ishranu u 2. cilju održivog razvoja te 9. cilj održivog razvoja o industriji, inovacijama i infrastrukturi, u kojima su utvrđene razlike u ulaganjima.

4.1.4. Drugi izazovi su ciljevi održivog razvoja usredotočeni na ljude, osobito 10. cilj održivog razvoja o smanjenju nejednakosti, 8. cilj održivog razvoja o pristojnom radu i zapošljavanju i prvi cilj o siromaštvu, te 5. cilj održivog razvoja o rodnoj jednakosti i 4. cilj održivog razvoja o obrazovanju.

4.1.5. Mnoge zemlje OECD-a ne uspijevaju postići 17. cilj održivog razvoja o financijskim doprinosima razvojnoj suradnji.

4.1.6. Svrha ciljeva održivog razvoja, kao općeg programa, također je i smanjenje štetnih socijalnih utjecaja i utjecaja na okoliš koje gospodarstva zemalja s visokim dohotkom imaju u trećim zemljama. Do sada ima malo mjerenja ove dimenzije, ali riječ je o važnom izazovu za zemlje EU-a.

4.2. Doprinos trenutačnih europskih strategija provedbi ciljeva održivog razvoja

4.2.1. Odbor smatra da bi se pregled politika EU-a prvo trebao baviti instrumentima politike koji su od strateške važnosti za donošenje i provedbu politika EU-a. Prve procjene pokazuju da ti instrumenti nisu na visini izazova provedbe ciljeva održivog razvoja u EU-u (10). Niti jedna od tih strategija nema vremenski domet Programa UN-a za 2030.

4.2.2. Strategija Europa 2020. proglašena je za vrijeme Barrosove Komisije sveobuhvatnom strategijom EU-a, čime je zamijenila strategiju za održivost. Ona navodi doduše, u načelu, sve tri dimenzije održivog razvoja, ali predstavlja kratkoročnu strategiju s jasnim europskim fokusom. Međutim, ona se ne bavi niti međunarodnom perspektivom, niti opisuje učinke domaćih politika EU-a na druge dijelove svijeta i njezine vanjske politike, uključujući razvojnu suradnju. Stoga nikada ne bi mogla ispuniti zahtjev da zamijeni prethodnu strategiju za održivost. Dva cilja održivog razvoja nisu pokrivena: 2. cilj održivog razvoja o hrani i poljoprivredi i 16. cilj održivog razvoja o upravljanju, a drugi su djelomično pokriveni, na primjer 6.cilj održivog razvoja (o vodi) i 11. cilj održivog razvoja (o gradovima).

4.2.3. Među deset prioriteta predsjednika Junckera dva cilja održivog razvoja uopće nisu uključena, i to 14. cilj održivog razvoja o oceanima i 15. cilj održivog razvoja o bioraznolikosti, a neki su samo djelomično pokriveni, npr. 4. cilj održivog razvoja o obrazovanju, 6. cilj održivog razvoja o vodi, 11. cilj održivog razvoja o gradovima i 12. cilj održivog razvoja o održivoj potrošnji i proizvodnji.

4.2.4. Uži skup prioriteta odabran je u „Izvješću petorice predsjednika” koje se usredotočuje na gospodarska, financijska, monetarna i fiskalna pitanja te kao petu temu uključuje upravljanje. Izvješće sadrži neka upućivanja na područja ciljeva održivog razvoja, kao što su energija, zapošljavanje, socijalna uključenost i zdravstveni sustavi.

4.2.5. Europski fond za strateška ulaganja (EFSU) privukao je projekte u sektorima za koje se čini da su u skladu s određenim izazovima provedbe ciljeva održivog razvoja: energija (40 %), okoliš i energetska učinkovitost (12 %), socijalna infrastruktura (3 %) (11).

4.2.6. Dio ciljeva održivog razvoja, posebice 3. cilj održivog razvoja o zdravlju, 5. cilj održivog razvoja o rodu, 10. cilj održivog razvoja o nejednakosti i 11. cilj održivog razvoja o gradovima, nisu na odgovarajući način riješeni u okviru investicijskih prioriteta Europskih strukturnih i investicijskih fondova (ESIF).

4.2.7. S posve novom Globalnom strategijom EU-a za vanjsku i sigurnosnu politiku EU ima širi okvir za prihvaćanje Programa UN-a za 2030. u područjima kao što su trgovina, razvoj, demokracija, ljudska prava, humanitarna pomoć, smanjenje rizika od katastrofa, prijenos tehnologija i djelovanje protiv klimatskih promjena. Strategija se u određenoj mjeri bavi ciljevima održivog razvoja koji su povezani s potrebom da se osigura globalno dijeljenje blagostanja. Također potvrđuje da će ciljevi održivog razvoja oblikovati sporazum koji će uslijediti nakon Sporazuma iz Cotonoua i da su pokretač revizije Europskog konsenzusa o razvoju.

4.3. Ključna područja politike za korjenitu promjenu

4.3.1 Na temelju analize stvarnih razlika i trendova u djelovanju EU-a usmjerenom prema ciljevima i zadacima Komisija treba utvrditi područja politike koja su od ključne važnosti za potrebne korjenite promjene. Mjere politike treba usredotočiti na ta ključna područja s odgovarajućim vodećim inicijativama, uključujući transparentne akcijske planove i ključne etape. EGSO također uzima u obzir svoj prethodni rad u ovim područjima s obzirom na to da su sljedeća ključna područja politike od temeljne važnosti.

4.3.2.

Pravedan prijelaz na niskougljičnu, kružnu ekonomiju suradnje

(7., 8., 9., 11., 12. i 13. cilj održivog razvoja)

4.3.2.1. Jedan od ključnih ciljeva održivog razvoja jest zadržati razvojni put unutar ograničenja planeta, bez obzira je li to u vezi s klimom, potrošnjom resursa, kvalitetom zraka i vode ili zaštitom kopnene i morske bioraznolikosti. U tu svrhu potrebno je da razvijene regije kao što je Europa temeljito smanje utjecaj koji na okoliš ima gospodarstvo na osnovi promjene u proizvodnji, potrošnji i društvu i preusmjere ga na niskougljično i kružno gospodarstvo. Prijelaz je prilika za EU da modernizira svoje gospodarstvo – pojačavajući na taj način svoju konkurentnost i otpornost – i da za to poboljša kvalitetu života i blagostanje svojih građana.

4.3.2.2. Planovi su uvedeni sa 7. europskim akcijskim programom za okoliš, klimatskim i energetskim okvirom do 2030. i akcijskim planom za kružno gospodarstvo. Međutim, postupak na terenu očito se mora ubrzati (12). Mora se poboljšati usklađenost s drugim područjima politika, a razlike u provedbi u brojnim državama članicama moraju se riješiti potpunom integracijom prijelaza na niskougljičnu i kružnu ekonomiju u europski semestar (13). Sedmi europski akcijski program za okoliš i akcijski plan za kružno gospodarstvo zahtijevaju jake mehanizme za provedbu i aktivnu koordinaciju s drugim područjima politika unutar Komisije kako bi se osigurao učinkovit rezultat (14). Za napredak su potrebni poboljšani dijalog i udruživanja s civilnim društvom, uključujući poduzeća i sindikate. Politike aktivnog zapošljavanja moraju predvidjeti pravedan prijelaz (15). Klimatska politika mora se temeljiti na načelu „klimatske pravde” koje osigurava pravednu raspodjelu tereta i prednosti klimatskih promjena, u smislu njihova utjecaja na ljudska prava, siromaštvo i jednakost, a ne da najosjetljivije skupine moraju trpjeti.

4.3.2.3. Mora se osigurati da tržišta podupiru gospodarsku tranziciju, a da cijene budu odraz stvarnih vanjskih troškova emisija u okoliš i upotrebe prirodnih resursa (16). Moraju se provoditi postojeće obveze o uklanjanju subvencija štetnih za okoliš i snažnije promicati reforme poreza za zaštitu okoliša. Moraju se povećati novi modeli za decentralizirana tržišta čistom energijom na kojima će potrošači postati i proizvođači. Na sličan način decentralizirana ekonomija dijeljenja omogućuje potrošačima da se okrenu modelu kružnog gospodarstva. Ekonomija suradnje u nastajanju uključuje idejni prijelaz u pogledu rada i bit će bitan izvor radnih mjesta. U ovom novom sektoru morat će se osigurati prava potrošača i radnika i pošteno tržišno natjecanje (17).

4.3.3.

Prijelaz prema socijalno uključivom društvu i gospodarstvu – pristojan rad i ljudska prava

(1., 3., 4., 5., 8. i 10. cilj održivog razvoja)

4.3.3.1. Temeljna pitanja ciljeva održivog razvoja odnose se na iskorjenjivanje siromaštva i na to da svi mogu dostojanstveno i jednako ostvariti svoj potencijal. U ovome ciljevi održivog razvoja odražavaju europske vrijednosti i društveni model. Međutim, jaz između bogatih i siromašnih u Europi proteklih desetljeća raste, a posljednjih osam godina recesije, financijske krize, politika štednje i, u određenim područjima, nedostatak strukturne reforme doveli su do dodatnog porasta nezaposlenosti i stopa siromaštva, dodatno pogoršali nejednakosti i stavili veći pritisak na socijalnu zaštitu, što je najviše pogodilo najosjetljivije skupine.

4.3.3.2. Za ostvarivanje ciljeva održivog razvoja potrebno je da EU usmjeri gospodarsku paradigmu prema uključivijem modelu razvoja koji poštenije raspodjeljuje postojeće bogatstvo i povećava gospodarsku i financijsku otpornost (18). EU mora stvoriti povoljno okruženje za ulaganja, zajedno s unutarnjim tržištem koje dobro funkcionira, međunarodnom konkurentnosti i većom domaćom potražnjom kako bi se otvorila nova radna mjesta i potaklo gospodarski razvoj.

4.3.3.3. Ciljevi održivog razvoja trebali bi biti razlog za ponovno potvrđivanje zadataka strategije Europa 2020. za smanjivanje siromaštva, otvaranje radnih mjesta i obrazovanje i za osmišljavanje učinkovitijih načina za njihovo ostvarivanje. Ključni društveni ciljevi, kao što su dostojno zapošljavanje, iskorjenjivanje siromaštva, smanjenje nejednakosti i socijalno ulaganje moraju se staviti u ravnopravan položaj s makroekonomskim razmatranjima u europskom semestru (19). Prvi prijedlog Komisije o europskom stupu socijalnih prava nije spominjao ciljeve održivog razvoja. U daljnjoj pripremi europskog stupa socijalnih prava trebalo bi razmotriti mogućnost uključivanja ciljeva održivog razvoja. Odbor trenutno priprema mišljenje o europskom stupu socijalnih prava u okviru kojeg će izraziti svoje stajalište.

4.3.3.4. EU bi trebao ulagati u dosljedniji i sustavniji pristup borbi protiv socijalne isključenosti, marginalizacije i siromaštva, pristup koji je usredotočen na osjetljive skupine, temelji se na ljudskim pravima i rješava pitanja rodne diskriminacije. Mora se usvojiti direktiva o jednakom postupanju (20).

4.3.3.5. Pored izazova koje predstavljaju nezaposlenost i starenje stanovništva, sustavi socijalne sigurnosti moraju se prilagoditi novim izazovima, osobito onima koji su uzrokovani novim oblicima zapošljavanja koji nude nove mogućnosti zapošljavanja, ali mogu dovesti do nesigurnosti radnih mjesta i siromaštva zaposlenih. Mora se iskoristiti potencijal otvaranja radnih mjesta koji pružaju ključne gospodarske tranzicije kao što je digitalno, niskougljično i kružno gospodarstvo (21). Standardi zapošljavanja i europski minimalni dohodak pomoći će osigurati teritorijalnu i socijalnu koheziju i pravednu raspodjelu bogatstva i dohotka (22) uzimajući u obzir nadležnosti država članica i EU-a u tim pitanjima. I državni i privatni dionici morali bi aktivirati ogroman potencijal socijalnih ulaganja (23). Kako se „nikoga ne bi zapostavilo”, valja ulagati u kvalitativno i uključivo obrazovanje i u visokokvalitetne, pristupačne i integrirane usluge za potporu siromašnim pojedincima.

4.3.3.6. Socijalna poduzeća podupiru integraciju na tržište rada pružajući pristupačne proizvode i usluge za društvene svrhe, npr. usluge u decentraliziranom niskougljičnom i kružnom gospodarstvu. Trebalo bi ih poduprijeti poticajima za nova poduzeća u socijalnoj ekonomiji i stvaranjem regulatornog okružja (24).

4.3.4.

Prijelaz na održivu proizvodnju i potrošnju hrane

(2., 12. i 15. cilj održivog razvoja)

4.3.4.1. Način na koji se hrana uzgaja, proizvodi, troši, kako se njome trguje, kako se prevozi, skladišti i stavlja na tržište temeljna je veza između ljudi i planeta i put je prema uključivom i održivom gospodarskom rastu (25). Ciljevi održivog razvoja, a posebno 2. i 12. cilj pružaju ključan okvir za zajedničko djelovanje radi postizanja globalne održivosti prehrane do 2030. godine. Tranzicija je uvelike potrebna za održivije prehrambene sustave koji obuhvaćaju sve faze od proizvodnje do potrošnje. Proizvođači moraju proizvoditi više hrane s manje utjecaja na okoliš, a potrošače treba potaknuti na prijelaz na hranjiv i zdrav način ishrane sa smanjenim ugljičnim otiskom.

4.3.4.2. Reformom ZPP-a uvedena je kombinacija mjera, što se može smatrati korakom u pravom smjeru (26). Prijelaz na održive prehrambene sustave zahtijeva sveobuhvatnu prehrambenu politiku, u kombinaciji sa širokom biogospodarskom strategijom, a ne samo poljoprivrednu politiku. Na temelju priznavanja međuovisnosti proizvodnje i potrošnje hrane mora se razviti prikladan europski politički pristup kojim će se isplanirati put prema održivosti, zdravlju i otpornosti (27).

4.3.4.3. Pri tome se, primjerice, mora odgovoriti na pitanje iz izvješća Falkenberg o tome je li usmjerenost europske poljoprivrede na izvoz sukladna s ciljem jačanja proizvodnje hrane u zemljama u razvoju.

4.3.4.4. EU će odigrati ključnu ulogu u ispunjavanju cilja 12.3. smanjenja otpada od hrane po glavi stanovnika za pola. Dok gotovo 800 milijuna ljudi na svijetu gladuje, brojke pokazuju da se trećina hrane u svijetu proizvedene za prehranu ljudi izgubi ili potrati, samo u EU-u 100 milijuna tona (28). EGSO pozdravlja plan Komisije za osnutak platforme za dionike kojom bi se pomoglo uokviriti potrebne mjere i razmijeniti najbolje prakse za sprečavanje i smanjenje rasipanja hrane (29).

4.3.5.

Ulaganje u inovacije i dugoročnu modernizaciju infrastrukture i poticanje održivog poslovanja

(7., 8., 9. i 13. cilj održivog razvoja)

4.3.5.1. Prijelaz na održiviji model gospodarstva zahtijevat će veliku promjenu u ulaganjima. Procjenjuje se da bi za postizanje ciljeva održivog razvoja na svjetskoj razini bilo potrebno oko 3 bilijuna američkih dolara (30) ulaganja iz javnih i privatnih izvora. Za aktiviranje sredstava na razini EU-a i država članica potreban je sveobuhvatan pristup. Moraju se ujediniti razni programi i inicijative EU-a za financiranje.

4.3.5.2. EU mora učinkovitije usmjeriti javna ulaganja u zemljama u razvoju prema postizanju integriranog održivog razvoja i mora integrirati pokazatelje ciljeva održivog razvoja u javno financiranje projekata razvoja. I još važnije, EU mora poticati i povećati ulaganja privatnog sektora u ovim područjima.

4.3.5.3. Ali ciljevi održivog razvoja u EU-u također zahtijevaju znatna ulaganja u modernizaciju infrastrukture i održivo poslovanje. Prve procjene provođenja ciljeva održivog razvoja u EU-u pokazuju ozbiljne razlike u ulaganju u industriju, inovacije i infrastrukturu (31).

4.3.5.4. Postoji jasan poslovni model za održivost. Da bi EU u potpunosti iskoristio ovu priliku, morao bi stvoriti povoljno poslovno okružje koje potiče inovacije, poduzetništvo i održivo ulaganje. Neki su poslovni projekti već pokrenuti, ali od ključne je važnosti usavršavanje i reproduciranje uspješnih poslovnih iskustava. Dobrovoljni pristupi kao što je društveno odgovorno poslovanje, mogu pozitivno doprinijeti ovom prijelazu. Moraju biti popraćeni dodatnim mjerama kao što su mjere za povećavanje transparentnosti, razvijanje kompetencija, olakšavanje sklapanja partnerstava i smjernice o izvješćivanju poduzeća. Komisija mora procijeniti bi li udruženja različitih dionika s privatnim sektorom bila koristan instrument na razini EU-a.

4.3.5.5. Programi EU-a za financiranje moraju biti usklađeni sa ciljevima održivog razvoja. Inicijative kao Junckerov plan te financijske institucije i javne investicijske banke odigrat će odlučujuću ulogu. Ovdje je izazov preraspodjela kapitala. Unija tržišta kapitala pruža priliku za promicanje održivog ulaganja (32). Revizija tijekom provedbe VFO-a bit će prilika za uvođenje ciljeva održivog razvoja u glavne fondove EU-a. Mora se potaknuti dugoročno ulaganje, a prepreke ukloniti (33).

4.3.6.

Ostvariti da trgovanje bude u korist održivog razvoja na svjetskoj razini

(12. i 17. cilj održivog razvoja)

4.3.6.1. U globaliziranom gospodarstvu trgovina ima ključni utjecaj na održivi razvoj u EU-u i u svijetu. U raznim ciljevima održivog razvoja trgovina se prema tome smatra važnim sredstvom za provedbu Programa UN-a za razdoblje do 2030. Komisija je svojom Komunikacijom „Trgovina za sve” pokrenula ambiciozan akcijski plan za odgovorniju trgovinu i ulaganje radi očuvanja socijalnih standarda i standarda zaštite okoliša i promicanja održivog razvoja. (34) Provođenje ciljeva održivog razvoja morat će se sustavno i učinkovito povezivati s tim akcijskim planom, a rezultate će trebati pratiti.

4.3.6.2. Ambiciozna poglavlja o trgovini i održivom razvoju morala bi se uvrstiti u sve sporazume EU-a o trgovini i ulaganju i učinkovito provoditi i poticati. Mora se osnažiti dimenzija održivog razvoja u okviru Svjetske trgovinske organizacije (35). Najbolji način za očuvanje socijalnih, radnih i standarda zaštite okoliša u sporazumima o slobodnoj trgovini jest osigurati znatno veće sudjelovanje civilnog društva u pregovorima i postupku provedbe i praćenja. (36).

4.3.6.3. Komisija bi trebala donijeti strategiju koja promiče pristojan rad u globalnim lancima opskrbe (37). Podršku valja predvidjeti za inicijative koje uključuju više dionika kako bi se promicala dubinska analiza u globalnim lancima opskrbe.

4.4. Bolje upravljanje za održivi razvoj

4.4.1. Radi potpore ključnim područjima politike EU mora provesti procjenu i poboljšati horizontalnu i vertikalnu koordinaciju politike u svrhu učinkovite provedbe Programa UN-a za 2030. Bolje upravljanje ključni je pokretač održivog razvoja (38), a bolja koordinacija ključan je pristup za ostvarenje usklađenosti politika.

4.4.2. EU mora poboljšati usklađenost svojih politika i dosljedno ih voditi prema uravnoteženom održivom razvoju. Treba preispitati, ojačati i ponovo konceptualizirati postojeći mehanizam „usklađenosti politike za razvoj” u instrument koji će pružiti „usklađenost politika za održivi razvoj” i biti povezan s drugim naporima horizontalne koordinacije.

4.4.3. Komisija također treba ispitati kako se alati „bolje regulative” mogu upotrijebiti kao doprinos ostvarenju ciljeva održivog razvoja. Smjernice za procjenu učinka potrebno je odgovarajuće revidirati, npr. uvođenjem kriterija održivosti u procjenama učinka za novo zakonodavstvo.

4.4.4. Kako bi se ciljevi održivog razvoja uveli u relevantne političke sektore, Komisija bi trebala primijeniti glavna načela Programa UN-a za 2030. kao okvir za revidiranje zakonodavstva EU-a i oblikovanje politika, osobito u vezi s pristupom koji se temelji na ljudskim pravima i načelu „ne zapostaviti nikoga”.

4.4.5. Na temelju globalnih pokazatelja za ciljeve održivog razvoja koji su nadopunjeni odgovarajućim europskim pokazateljima EU mora uspostaviti sustav za praćenje i reviziju ciljeva održivog razvoja koji je usklađen s mehanizmima praćenja u državama članicama EU-a i povezan s globalnim praćenjem na razini Političkog foruma o održivom razvoju na visokoj razini.

4.4.6. Pokazatelji za ciljeve održivog razvoja trebaju se uvesti i u postojeće procese za praćenje i procjenu politika. To se posebno odnosi na europski semestar, kao središnji mehanizam upravljanja EU-a, koji je potrebno prilagoditi ciljevima održivog razvoja.

4.4.7. Jačanje uloge pokazatelja održivosti u zakonodavnom postupku dodjele proračunskih sredstava predstavljalo bi važnu polugu za provedbu održivog razvoja. Kriterije uvjeta u europskim strukturnim i investicijskim fondovima potrebno je prilagoditi provedbi ciljeva održivog razvoja.

4.4.8. Trebalo bi predvidjeti potporu za inicijativu Europske mreže za održivi razvoj (ESDN) radi uspostave platforme suradničkog učenja između država članica.

4.4.9. Sam EU trebao bi biti prva regionalna organizacija koja će pokrenuti inicijativu i predstaviti dobrovoljnu reviziju na sjednici Političkog foruma o održivom razvoju na visokoj razini koja će se održati 2017. Uz to, EU bi trebao objavljivati godišnja izvješća o tome kako unutarnje i vanjsko djelovanje EU-a doprinosi provođenju ciljeva održivog razvoja u godišnjem tematskom glavnom području Političkog foruma o održivom razvoju na visokoj razini (39). U pripremi i predstavljanju dobrovoljnog izvješća i tematskih izvješća trebalo bi u potpunosti uključiti civilno društvo preko Europskog foruma o održivom razvoju.

5. Civilno društvo kao pokretačka snaga

5.1. Program UN-a za 2030. zahtijeva pomak prema pristupu kojim upravlja više dionika, s većom ulogom civilnog društva. Ciljeve održivog razvoja moguće je provesti samo ako civilno društvo i drugi dionici preuzmu aktivnu ulogu i odgovornost. Civilno društvo mora se angažirati od lokalne, regionalne i nacionalne razine pa do razine EU-a i razine Političkog foruma o održivom razvoju na visokoj razini, u svim fazama do provedbe.

5.2. Za EU i njegove države članice EGSO predlaže da se organizira Europski forum o održivom razvoju kako bi se što širi raspon organizacija civilnog društva i dionika uključio u provedbu ciljeva održivog razvoja u EU-u i u njezino stalno praćenje i reviziju (40). Prvi zadatak tog foruma trebao bi biti da olakša dijalog civilnog društva u postupku koji vodi sveobuhvatnoj strategiji EU-a za održivi razvoj.

5.3. Komisija bi trebala uvesti poseban program i liniju financiranja za potporu izgradnji kapaciteta organizacija civilnog društva tako da u potpunosti mogu sudjelovati u ovom postupku. Postojeći programi izgradnje kapaciteta moraju biti otvoreniji za organizacije civilnog društva koje se bave domaćim pitanjima i rade na „premošćivanju” u vezi s unutarnjim i vanjskim komponentama, u pitanjima provedbe ciljeva održivog razvoja i upravljanja.

Bruxelles, 21. rujna 2016. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Georges DASSIS

(1) COM(2015) 610 final.

(2) Konferencija „Kako ciljeve održivog razvoja učiniti europskim poslom”, održana 30. i 31. svibnja 2016., u organizaciji nizozemskog predsjedništva, EGSO-a, SDSN-a i nizozemske Povelje o ciljevima održivog razvoja; konferencija „Daljnji koraci prema održivoj europskoj budućnosti”, održana 7. srpnja 2016.; konferencija „Održivi razvoj: vrijeme je!” u organizaciji IDDRI-ja održana u Parizu 10. i 11. svibnja 2016.; konferencija „Pokretanje ciljeva održivog razvoja u Njemačkoj” održana od 1. do 3. svibnja 2016. u organizaciji IIAS-a.

(3) Mišljenje EGSO-a „Forum europskog civilnog društva za održivi razvoj” (SL C 303, 19.8.2016., str. 73.).

(4) „Održivost sada!” Strateški dokumenti Europskog centra za političke strategije (EPSC), broj 18., 20. srpnja 2016.

(5) Op. cit.

(6) Govor koji je održao Potpredsjednik Komisije Frans Timmermans na sastanku na vrhu UN-a održanom 27. rujna 2015.

(7) Točka 4.3.3. mišljenja EGSO-a „Provjera napretka strategije Europa 2020.” (SL C 12, 15.1.2015., str. 105.); mišljenje EGSO-a „Forum europskog civilnog društva za održivi razvoj” (SL C 303, 19.8.2016., str. 73.).

(8) Rezolucija Europskog parlamenta 2016/2696(RSP).

(9) SDSN, Bertelsmann Stiftung, SDG Index & Dashboard, srpanj 2016.; Niestroy, „Kako se pripremamo?”(How are we getting ready?) DIE-ov dokument za raspravu, 9/2016.

(10) Za temelj ocjene iz točaka 4.2.2–4.2.7 vidjeti Niestroy (2016.), str. 38–45., Europska komisija, GU za istraživanja i inovacije (2015.) Uloga znanosti, tehnologije i inovativnih politika u poticanju provedbe ciljeva održivog razvoja (The role of science, technology and innovation policies to foster the implementation of the SDGs).

(11) COM(2016) 359 final.

(12) Mišljenje EGSO-a „Pariški protokol – plan za rješavanje problema globalnih klimatskih promjena nakon 2020.” (SL C 383, 17.11.2015., str. 74.); mišljenje EGSO-a „Tržišni instrumenti” (SL C 226, 16.7.2014., str. 1.).

(13) Mišljenje EGSO-a „Tržišni instrumenti” (SL C 226, 16.7.2014., str. 1.).

(14) Mišljenje EGSO-a „Kružno gospodarstvo” (SL C 264, 20.7.2016., str. 98.).

(15) Mišljenje o koaliciji za ispunjavanje obveza proizašlih iz Pariškog sporazuma, usvojeno 14. srpnja 2016. (još nije objavljeno u Službenom listu).

(16) Mišljenje EGSO-a „Tržišni instrumenti” (SL C 226, 16.7.2014., str. 1.); mišljenje EGSO-a „Novi model energetskog tržišta” (SL C 82, 3.3.2016., str. 13.); mišljenje EGSO-a „Ostvarivanje novih pogodnosti za potrošače energije” (SL C 82, 3.3.2016., str. 22.).

(17) Mišljenje EGSO-a „Zajednička ili participativna potrošnja” (SL C 177, 11.6.2014., str. 1.); mišljenje EGSO-a „Ekonomija dijeljenja i samoregulacija” (SL C 303, 19.8.2016., str. 36.).

(18) Mišljenje EGSO-a „Utjecaj socijalnih ulaganja na zapošljavanje i javne proračune” (SL C 226, 16.7.2014., str. 21.); „Načela učinkovitih i pouzdanih sustava socijalne skrbi” (SL C 13, 15.1.2016., str. 40.).

(19) Mišljenje EGSO-a „Utjecaj socijalnih ulaganja na zapošljavanje i javne proračune” (SL C 226, 16.7.2014., str. 21.); mišljenje EGSO-a „Suzbijanje siromaštva” (SL C 133, 14.4.2016., str. 9.).

(20) COM(2008) 426 final.

(21) Mišljenje EGSO-a „Zeleni akcijski plan za mala i srednja poduzeća/Inicijativa za zeleno zapošljavanje” (SL C 230, 14.7.2015., str. 99.); Mišljenje EGSO-a „Digitalno društvo: pristup, obrazovanje, izobrazba, zapošljavanje i instrumenti za ravnopravnost” (SL C 451, 16.12.2014., str. 25.); Mišljenje EGSO-a „Prema rastućem gospodarstvu temeljenom na podacima” (SL C 242, 23.7.2015., str. 61.).

(22) Mišljenje EGSO-a „Europski minimalni dohodak i pokazatelji siromaštva” (SL C 170, 5.6.2014., str. 23.).

(23) Mišljenje EGSO-a „Utjecaj socijalnih ulaganja na zapošljavanje i javne proračune” (SL C 226, 16.7.2014., str. 21.).

(24) Mišljenje EGSO-a „Izgradnja financijskog ekosustava za socijalna poduzeća” (SL C 13, 15.1.2016., str. 152.).

(25) FAO i 17 ciljeva održivog razvoja: http://www.fao.org/3/a-i4997e.pdf.

(26) Mišljenje EGSO-a „Održiviji prehrambeni sustavi” (SL C 303, 19.8.2016, str. 64.).

(27) Op. cit.

(28) FUSIONS (2016) „Procjene razina rasipanja hrane u Europi”;

http://www.eu-fusions.org/phocadownload/Publications/Estimates%20of%20European%20food%20waste%20levels.pdf

(29) Vidjeti bilješku 26.

(30) IDDRI, sažetak izdanja 2015.: http://www.iddri.org/Publications/Three-commitments-governments-should-take-on-to-make-Sustainable-Development-Goals-the-drivers-of-a-major-transformation.

(31) Niestroy (2016), str. 28

(32) „Analiza UNEP-a, Stvaranje održivog financijskog sustava u Europskoj uniji” (Building a sustainable Financial System in the European Union), str. 5.: http://web.unep.org/inquiry.

(33) Mišljenje EGSO-a „Dugoročno financiranje” (SL C 327 od 12.11.2013., str. 11.).

(34) COM(2015) 497 final.

(35) Mišljenje EGSO-a „Trgovina, rast i razvoj” (SL C 351, 15.11.2012., str. 77.; Mišljenje EGSO-a „Financiranje razvoja – položaj civilnog društva” (SL C 383, 17.11.2015., str. 49.).

(36) Mišljenje EGSO-a „Trgovina za sve” (SL C 264, 20.7.2016., str. 123.).

(37) Mišljenje EGSO-a „Pristojan rad u globalnim lancima opskrbe” (SL C 303, 19.8.2016., str. 17.).

(38) „U konačnici je riječ o upravljanju” (Ultimately, it’s all about governance), govor povjerenika Timmermansa na sastanku na vrhu UN-a od 27. rujna 2015.

(39) Mišljenje EGSO-a o Programu UN-a za razdoblje do 2030. – Predanost Europske unije ostvarenju ciljeva održivog razvoja na svjetskoj razini (još nije objavljeno u Službenom listu).

(40) Mišljenje EGSO-a „Forum europskog civilnog društva za održivi razvoj” (SL C 303, 19.8.2016., str. 73.).