IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Sedmo izvješće Komisije o radu inspekcijskih mehanizama za tradicionalna vlastita sredstva (2010.-2012.) (članak 18. stavak 5. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000.) /* COM/2013/0829 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Sedmo izvješće Komisije o radu inspekcijskih mehanizama za tradicionalna vlastita sredstva (2010.-2012.) (članak 18. stavak 5. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000.) 1. Komisija redovno sastavlja izvješće za Europski parlament i Vijeće o radu sustava inspekcijske kontrole za tradicionalna vlastita sredstva („TVS”)[1]. Inspekcija TVS-a temelji se na Odluci Vijeća 2007/436/EZ, Euratom od 7. lipnja 2007.[2], Uredbi Vijeća br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000.[3] i Uredbi Vijeća br. 1026/1999 od 10. svibnja 1999.[4]. || Tradicionalna vlastita sredstva („TVS”): carine i poljoprivredne pristojbe na proizvode koji se uvoze iz trećih zemalja i pristojbe na šećer. Tijekom razdoblja od 2012. do 2012. na raspolaganje je stavljeno preko 48,8 milijardi EUR (neto). || U ovom se izvješću, sedmom te vrste, opisuje i analizira rad sustava inspekcijske kontrole za TVS za razdoblje od 2010. do 2012. U njemu se opisuju inspekcijske mjere Komisije tijekom tog razdoblja, ocjenjuju provedene mjere i donose zaključci[5]. U izvješću se opisuje financijsko, pravno i regulatorno praćenje tih inspekcija. U Prilogu 1. ovom izvješću opisuju se ciljevi inspekcija i način rada sustava inspekcijske kontrole na razini EU-a. 2. Inspekcija koju je Komisija provela od 2010. do 2012. Inspekcije Komisije na licu mjesta temelje se na preciznoj metodologiji kojom se provjerava da su postupci u skladu s normama EU-a. One se planiraju kao dio godišnjeg inspekcijskog programa koji sadržava niz tema koje treba pregledati u jednoj ili više država članica na temelju analize rizika. Provode se s pomoću standardiziranih postupaka za sve inspekcije i uključuju primjenu prilagođenih alata za reviziju, tj. upitnika koji se unaprijed šalju državama članicama i popisa za provjeru koje se primjenjuju na licu mjesta. Time se osigurava dosljednost u provedbi inspekcija i sastavljanju izvješća. 2.1. Glavni rezultati inspekcija Komisija je prema članku 18. Uredbe br. 1150/2000 tijekom razdoblja od 2010. do 2012. provela 94 inspekcije[6]. Šest je od tih inspekcija provedeno u skladu s pristupom Dogovora o zajedničkoj reviziji[7]. Od 372 zabilježena nalaza, njih 120 imalo je izravan financijski utjecaj (32,2 %), a njih 125 regulatorni utjecaj (33,6 %). Komisija je poduzela odgovarajuće mjere kako bi riješila financijske posljedice uočenih nalaza. || 94 inspekcije koje su otkrile 372 nalaza. Dogovor o zajedničkoj reviziji: Posebne vrste zajedničke inspekcije prema kojima odjeli država članica za unutarnju reviziju provode reviziju u skladu s metodom koju je odobrila Komisija. 2.1.1. Inspekcije u vezi s carinskim pitanjima Tijekom 2010. godine nastavljeno je provođenje inspekcijskih mjera u vezi s nacionalnim strategijama carinskog nadzora u onim državama članicama u kojima nisu bile provedene prije 2010. Njima se namjeravalo potvrditi da su države članice uvele opću, brzu i učinkovitu strategiju carinskog nadzora za TVS, zajedno s odgovarajućim strukturama i postupcima kako bi se financijski interesi EU-a mogli zaštititi putem učinkovitih carinskih provjera na temelju analize rizika. Trebalo je ispraviti nedostatke zabilježene u trenutku carinjenja, kao i tijekom provjera nakon carinjenja, i poduzeti mjere potrebne za povećanje učinkovitosti carinskih provjera. Tematsko izvješće o strategiji carinskog nadzora u državama članicama sastavila je Glavna uprava za proračun te je ono predstavljeno državama članicama na Savjetodavnom odboru za vlastita sredstva (ACOR) 7. srpnja 2001. i Skupini za carinsku politiku (CPG)[8] 30. lipnja 2011. Rezultati inspekcija provedenih 2009. i 2010. pokazali su da su države članice općenito uložile trud kako bi se strategije carinskog nadzora razvijale u skladu sa zakonodavstvenim zahtjevima i kako bi se pružila zaštita financijskim interesima EU-a. Međutim, 163 su nalaza dostavljena državama članicama, uključujući pitanja sukladnosti i zahtjeve za unapređenje njihovih postupaka nadzora. Većina je nalaza razmotrena ili se upravo razmatra, što govori o posvećenosti država članica unapređenju njihovih sustava carinskog nadzora. Inspekcije iz 2010., 2011. i 2012. u vezi s naplatom antidampinških i kompenzacijskih pristojbi pokazale su da je u većini država članica naplata tih pristojbi i povezana strategija nadzora u skladu sa zakonodavstvom EU-a i potrebom da se osigura odgovarajuća zaštita financijskog interesa EU-a. Međutim, u nekim su državama članicama utvrđeni nedostaci u vezi s računovodstvenim praćenjem privremenih pristojbi koje postaju konačne, i u vezi s analizom rizika. Komisija je od predmetnih država članica zatražila da brzo poprave to stanje. U 2011. inspekcije postupka kućnog carinjenja otkrile su velike nedostatke u upravljanju i nadzoru tog postupka. Te su se inspekcije nastavile na nalaze Komisije i Europskog revizorskog suda iz prošlih godina i njima se namjeravalo procijeniti sukladnost sa zakonodavstvom EU-a i utvrditi jesu li financijski interesi EU-a zaštićeni na odgovarajući način. Tematsko izvješće o ovoj temi sastavila je Glavna uprava za proračun i ono je predstavljeno ACOR-u 6. prosinca 2012., a CPG-u 12. prosinca 2012. U njemu se pokazalo da su države članice uložile napore u uvođenje elektroničkih obavijesti i carinskih deklaracija te u ponovnu ocjenu starih odobrenja i njihovu prilagodbu novim pravnim zahtjevima. Taj je postupak služio za razmatranje mnogih prethodno utvrđenih nalaza. Međutim, neka su pitanja i dalje zahtijevala posebnu pozornost. Inspekcije o obvezujućim tarifnim podacima (BTI) iz 2011. u četirima državama članicama pokazale su općenito visoku razinu sukladnosti sa zakonodavstvom EU-a. Glavne slabosti utvrđene su u vezi s naknadnom naplatom TVS-a u slučaju poništenja BTI-ja ili nedostatkom strategija nadzora za provjeru primjene produljenja rokova. Inspekcije o provozu u EU-u iz 2012. u 21 državi članici opravdane su velikim brojem nedostataka utvrđenima 2006. tijekom inspekcija na istu temu i razinom prijevare otkrivene u tom području. Komisija je utvrdila da se stanje u većini država članica poboljšalo, osobito u vezi s nadzorom (uključujući i financijski nadzor) postupaka provoza koji nisu izvršeni u zadanom roku. Zabilježene su slabosti u vezi s izračunom jamstva kojim je pokriveno provozno kretanje, sa sadržajem provoznih deklaracija i brojem provedenih provjera provoznog kretanja i ovlaštenih pošiljatelja i primatelja. Tematsko izvješće o toj temi priprema Glavna uprava za proračun i bit će predstavljeno ACOR-u 5. prosinca 2013. || Postupak kućnog carinjenja: Postupak kojim se omogućuje deklariranje robe bez svih potrebnih podataka i dokumenata i/ili bez potrebe za predočavanjem robe na carinarnici. Tu situaciju treba zakonski urediti. BTI: Pisani podaci koje izdaju carinska tijela o razvrstavanju robe prema kombiniranoj nomenklaturi ili iz nje izvedenoj nomenklaturi, kao što je TARIC. Produljenje rokova: Razdoblje produljene primjene ništavnog BTI-ja koje u određenim uvjetima odobravaju carinska tijela. Provoz u EU-u: postupak kojim se omogućuje kretanje robe iz treće zemlje bez carina i davanja između dviju točaka na teritoriju EU-a. Nerazdužen provoz: provoz za koji ne postoje dokazi da roba nije stigla na zadano odredište. Tada se mora osigurati povrat pristojbi i poreza. 2.1.2. Inspekcije u vezi s računovodstvenim pitanjima Upravljanje posebnim računom tema je koja se ponavlja u inspekcijama za Komisiju u svim državama članicama[9]. Taj račun predstavlja vrijedan izvor podataka o tome kako uprave izvršavaju svoje obveze u pogledu upravljanja TVS-om (utvrđivanje prava, upravljanje jamstvima, nadzor povrata, ukidanja, otpis nenaplativih dugovanja). Inspekcijama na tom području tijekom razdoblja od 2010. do 2012. potvrđeno je da je većina pogrešaka bila jednokratna i da su sustavne pogreške bile stvar iznimke. Države članice preuzele su financijske posljedice koje su proizašle iz zabilježenih nalaza. Inspekcijama Komisije potvrđeno je da se sveukupno stanje popravljalo zahvaljujući pritisku koji je zbog njih nastao, kao i uvođenju računalnih carinskih i/ili računovodstvenih alata s pomoću kojih se smanjuje rizik od jednokratnih pogrešaka u većinu država članica. Opsežnije inspekcijske mjere provedene su u 7 država članica kako bi se procijenili njihovi sustavi naplate TVS-a. Nalazi inspekcija doveli su do općeg zaključka da su države članice uvele odgovarajuće sustave naplate unatoč tome što su otkrivene razne strukturalne i jednokratne pogreške. Posebna pozornost posvećena je sustavu TVS-a u Belgiji s obzirom na to da su se pojavile sumnje u pouzdanost belgijskih automatiziranih postupaka carinjenja i računovodstvenih postupaka, a time i u točnost iznosa TVS-a koje je Belgija prenijela u proračun EU-a. Uzimajući u obzir te sumnje, glavni direktor Glavne uprave za proračun ogradio se u izjavama o jamstvu u godišnjim izvješćima o radu za 2011. i 2012. Komisija je tome posvetila nekoliko inspekcija na licu mjesta i zatražila djelovanje, uključujući poboljšanje unutarnjeg nadzora i opsežne vanjske revizije računovodstvenog sustava. Belgijska su nadležna tijela prihvatila naloge Komisije i naručena je opsežna vanjska revizija čija je provedba započela 17. siječnja 2013. Ta će revizija biti dovršena 2013., a njezini rezultati pregledani prije nego što se glavni direktor Glavne uprave eventualno prestane ograđivati. Proveden je i niz određenih inspekcijskih mjera kako bi se ispitalo na koji način države članice rješavaju pitanje nenaplativih iznosa TVS-a. Utvrđeni su veliki nedostaci (iznosi za koje odreknuće nije bilo opravdano, iznosi koji nisu prijavljeni Komisiji itd.). Neki su od njih imali financijske posljedice. || Države članice ulaze u TVS na jedan od dva računa: - redovni račun – za namirene ili zajamčene iznose (ti se iznosi uplaćuju u proračun EU-a) - posebni račun – za nenamirene iznose ili zajamčene iznose koji su pobijeni. Sustav naplate TVS-a: Svi sustavi i postupci koje su uvele države članice kako bi osigurale da je TVS utvrđen, knjižen na račun, namiren i plaćen. Svi iznosi koji su nenaplativi povlače se s posebnog računa. Iznos se mora staviti na raspolaganje (platiti) Komisiji, osim ako mu se ne može namiriti u slučaju više sile ili iz razloga koji se ne mogu pripisati predmetnoj državi članici (odreknuće). 2.2. Praćenje inspekcijskih mjera Komisije 2.2.1. Regulatorni aspekti Kad se tijekom inspekcija pronađu pogreške u nacionalnim propisima ili upravnim odredbama, od država se članica zatraži da poduzmu potrebne mjere, uključujući pravne i regulatorne, kako bi te propise i odredbe uskladile sa zahtjevima EU-a. Takve su prilagodbe važan rezultat inspekcija Komisije. Utvrđeni su nalazi i važan izvor podataka o problemima na koje su naišle države članice tijekom primjene carinskih uredbi i utjecaja tih problema na TVS. 2.2.2. Ishod sporova Neke točke u pravilima izvor su neslaganja između država članica i Komisije čija je jedina opcija da pokrene postupak zbog povrede (članak 258. Ugovora o funkcioniranju Europske unije). Na dan 31. prosinca 2012. dva su slučaja bila u različitim fazama postupka zbog povrede. Tijekom razdoblja od 2010. do 2012. Sud je donio niz važnih presuda nakon postupaka zbog povrede koje je pokrenula Komisija. Kad je to bilo potrebno, predmetne su države članice morale preuzeti financijske posljedice. Za neke se od tih presuda financijske posljedice i dalje procjenjuju ili namiruju. U svojim je presudama od 17. lipnja 2010.[10], 1. srpnja. 2010.[11] i 7. travnja 2011.[12] Sud podržao stav Komisije u vezi s posljedicama odgoda knjiženja nepodmirenih carinskih davanja u račune u slučaju naknadnih naplata ili u slučajevima kad ih nadležna tijela trećih zemalja izvoza obavijeste da roba koja se izvozi nema prava na povlašteni tretman i da su potvrde o prometu robe pogrešno izdane. U svojoj je presudi od 17. ožujka 2011. [13] Sud podržao stav Komisije i naveo da se sustavnim prihvaćanjem carinskih deklaracija za puštanje svježih banana u slobodni promet dok su carinska tijela znala ili su opravdano trebala znati da deklarirana težina banana ne odgovara njihovoj stvarnoj težini predmetna carinska tijela nisu pridržavala carinskog zakonodavstva EU-a. Država bi članica u takvoj situaciji trebala nadoknaditi gubitak TVS-a. Sud je podržao stav Komisije i u svojoj presudi od 8. srpnja 2012.[14] i naveo da bi, u slučajevima kad propust (pravovremenog) utvrđivanja ili naplate TVS-a proizlazi iz nezakonitog ponašanja carinskih službenika, taj propust trebalo pripisati državi članici kojoj ti carinski službenici pripadaju. U takvoj bi situaciji ta država članica trebala nadoknaditi gubitak TVS-a, a zatezne bi kamate tekle od datuma kad je TVS trebao Komisiji biti stavljen na raspolaganje da su kamate bile točno utvrđene u odnosu na nastanak carinskog duga. || Knjiženje u račune: Knjiženje pristojbi u carinske računovodstvene evidencije. Povlašteni tretman: Povlaštene tarifne mjere koje se nalaze u sporazumima koje je sklopio EU ili koje je EU jednostrano donio za robu podrijetlom iz zemlje korisnice. Potvrda o prometu robe: Dokumentirani dokazi izvornosti. Stavljanje na raspolaganje: stvarna isplata Komisiji. 2.2.3. Financijski aspekti Tijekom referentnog razdoblja (2010. – 2012.) dodatna prava u ukupnom iznosu većem od 249 milijuna EUR[15] isplaćena su Komisiji nakon primjedbi iz inspekcijskih izvješća i iz ostalih inspekcijskih aktivnosti Komisije te kao rezultat praćenja nalaza Revizorskog suda i odluka Suda o postupcima zbog povrede u vezi s TVS-om[16]. Naplaćene su i zatezne kamate za kašnjenja kod stavljanja TVS-a na raspolaganje. Zatezne kamate koje su platile države članice ukupno su iznosile više od 484,5 milijuna EUR[17]. 2.3. Mjere Komisije za poboljšanje povrata tradicionalnih vlastitih sredstava Osim inspekcija na licu mjesta u državama članicama, Komisija raspolaže i nekim drugim sredstvima za nadzor povrata TVS-a. Prikladnom se primjenom tih sredstava povrat učinkovito poboljšava. 2.3.1. Ispitivanje otpisanih nenaplativih prava Države članice moraju poduzeti mjere potrebne za stavljanje TVS-a na raspolaganje, osim kad se ispostavi da je povrat nemoguć zbog više sile ili iz razloga koji se ne mogu pripisati tim državama članicama (članak 17. stavak 2. Uredbe br. 1150/2000). Prema pravilima EU-a, samo Komisija može neku državu članicu osloboditi obveze da na raspolaganje stavi nepovratan iznos veći od 50 000 EUR. Za iznose ispod tog praga države članice same odlučuju jesu li ispunjeni uvjeti za odreknuće (ne dovodeći u pitanje inspekcije Komisije na licu mjesta). Kako bi se državama članicama pomoglo u donošenju odluke, članovima ACOR-a dostavljen je dokument (kompendij) s pregledom načina na koji je Komisija tijekom razdoblja od 1992. do 2012. ocjenjivala jesu li ispunjeni uvjeti za odreknuće. Sve zahtjeve za oslobođenje od obveze stavljanja nenaplativog prava na raspolaganje treba proslijediti Komisiji putem višejezične baze podataka WOMIS (Write-Off Management and Information System, Sustav upravljanje otpisom i podacima o otpisu) koji je stavljen u upotrebu 1. siječnja 2010. Taj je alat osmišljen radi učinkovitog i sigurnog upravljanja zahtjevima država članica. || Zahtjevi za oslobođenje od obveze stavljanja nenamirivog prava na raspolaganje nakon što je ono otpisano: Postupak kojim se Komisiji omogućuje da provjeri je li pravo nenamirivo zbog razloga koji se mogu pripisati državama članicama. Bude li zahtjev odbijen, iznos se mora isplatiti Komisiji. Svrha ispitivanja prijavljenog slučaja koje provodi Komisija jest ocijeniti stupanj revnosti koji je država pokazala u provođenju svojih djelatnosti u vezi s povratom. Tijekom razdoblja od 2010. do 2012. poslana su 424 zahtjeva za odreknuće koja su uključivala bruto iznos viši od 114 milijuna EUR. Kao odgovor na zahtjeve ispitane tijekom tog razdoblja (trenutačni slučajevi i novi zahtjevi) Komisija je odobrila 395 odreknuća koja uključuju više od 153 milijuna EUR. S druge strane, oslobođenje je odbijeno za 268 zahtjeva koji uključuju više od 90 milijuna EUR (bruto) koje predmetne države članice trebaju staviti na raspolaganje. Komisija je trebala zatražiti dodatne podatke za otprilike jednu trećinu ispitanih zahtjeva. 2.3.2. Postupanje s pogreškama utvrđivanja koje uzrokuju gubitak tradicionalnih vlastitih resursa U svojoj je presudi od 15. studenog 2005.[18] Sud podržao stav Komisije i prepoznao da obveza države članice za utvrđivanje prava EU-a na TVS (i stavljanje TVS-a na raspolaganje) nastaje čim se ispune uvjeti određeni carinskim propisima. Stoga nije nužno da se utvrđivanje stvarno i izvrši. . S obzirom na to da se države članice oslobađaju od obveze da stave TVS na raspolaganje jedino u slučajevima više sile ili ako je nemoguće osigurati povrat iznosa zbog razloga koji se ne mogu pripisati tim državama članicama, one stoga moraju preuzeti financijske posljedice svojih pogrešaka. Na temelju je te sudske prakse Komisija pratila administrativne pogreške koje su učinile države članice na štetu financijskih interesa EU-a tijekom razdoblja od 2010. do 2012. (inspekcije na licu mjesta, izvješća o nacionalnim odlukama u vezi s otplatom ili otpustom temeljenima na administrativnoj pogrešci itd.). Kao rezultat tog praćenja Komisija je od država članica zatražila da na raspolaganje stave gotovo 88 milijuna EUR (bruto) tijekom razdoblja od 2010. do 2012. Kao posljedica presude od 8. srpnja 2010. navedene pod 2.2.2, zatezne kamate od sada treba računati od datuma kad je iznos trebalo staviti na raspolaganje, ako nije bilo administrativnih pogrešaka. 2.3.3. Baza podataka OWNRES Prema Uredbi br. 1150/2000 države članice moraju Komisiji slati podatke o slučajevima prijevare i nepravilnostima u vezi s pravima iznad 10 000 EUR. Ti se podaci prijavljuju putem baze podataka OWNRES. Ta baza podataka Komisiji pruža podatke koji joj trebaju kako bi nadzirala povrat i pripremila svoje inspekcije na licu mjesta. Prijavljeni se podaci upotrebljavaju i za razne analize koje provodi Ured za borbu protiv prijevara (OLAF). 2.4. Mjere nadzora za zemlje pristupnice Tijekom priprema za pristupanje Hrvatske Komisija je 2010., 2011. i 2012. provela posjete radi nadzora posebno usmjerene na TVS. Ti posjeti radi nadzora i provedene računovodstvene simulacijske vježbe omogućili su Komisiji razuman stupanj sigurnosti u hrvatski administrativni kapacitet za primjenu pravne stečevine u vezi s TVS-om. 3. Ocjena inspekcijskih mehanizama Kao i prethodnih godina, nalazi iz razdoblja između 2010. i 2012. potvrđuju korist koju Komisija može ostvariti iz inspekcijskih mehanizama TVS-a. U svojim je godišnjim izvješćima Europski revizorski sud ustanovio da su ti mehanizmi učinkoviti. Financijski utjecaj inspekcija jasno je vidljiv, no to nije jedini razlog za provjere. Glavna je svrha raznih inspekcija osigurati da se proračun EU-a ispravno financira u pogledu TVS-a. Kao rezultat svih podataka prikupljenih od država članica, inspekcije mogu i povećati usklađenost s pravilima EU-a, pa čak i utjecati na postupak poboljšanja pravila kako bi se bolje zaštitili financijski interesi EU-a. U Berlinu je 27. i 28. listopada 2011. održan seminar o inspekcijama TVS-a kako bi se s državama članicama raspravilo o tome kako inspekcije funkcioniraju i kako se u budućnosti mogu razvijati. Na temelju donesenih zaključaka poduzete su mjere kako bi se poboljšala priprema inspekcija (dnevni red, ispunjavanje predinspekcijskog upitnika, obavješćivanje o inspekcijskoj listi za provjeru itd.). Uz to se tijekom pripreme godišnjeg inspekcijskog programa države članice sada pozivaju da predlože teme za inspekciju. Konačno, odlučeno je djelovati kako bi se pojačale provjere/revizije koje države članice provode u vezi s TVS-om koji bi mogao biti u vezi s Komisijom u skladu s člankom 18. stavkom 2. Uredbe br. 1150/2000. U tom je pogledu 2012. osnovana projektna skupina u skladu s carinskim planom aktivnosti za 2013. u kojem je predstavljeno 13 država članica. Očekuje se da će ta skupina razvijati preporuke za zajedničke ciljeve i alate za reviziju za službe unutarnje revizije (ili službe za inspekciju TVS-a) carinskih uprava kako bi se pojačala odgovornost država članica u vlastitom provođenju inspekcija TVS-a. Zaključke i preporuke skupine predstavit će se svim članovima ACOR-a do kraja 2013. 4. Zaključak Zabilježeni rezultati od 2010. do 2012. pokazuju da su inspekcije Komisije TVS-a i sustavno praćenje uočenih nedostataka nužni. To je pokazala povećana sukladnost s odredbama EU-a, kao i financijski utjecaj (dodatni neto iznos stavljen na raspolaganje proračunu EU-a iznosio je oko 733,5 milijuna EUR). Ta inspekcijska djelatnost osigurava jednakost u postupanju među državama članicama kako u pogledu primjene carinskih i računovodstvenih pravila, tako i u pogledu zaštite financijskih interesa EU-a. Stoga Komisija u budućnosti namjerava: · nastaviti obnašati svoju ulogu u vezi s inspekcijama na licu mjesta; · nastaviti jačati nadzor mjera povrata u državama članicama; · nastaviti nadzor nad zemljama pristupnicama; · pojačati sposobnost i volju država članica da same provode inspekcije TVS-a. [1] Članak 18. stavak 5. Uredbe br. 1150/2000. [2] SL L 163, 23.6.2007., str. 17. [3] SL L 130, 31.5.2000., str. 1. – 9., kako je izmijenjena Uredbom Vijeća br. 105/2009 od 26. siječnja 2009. (SL L 36, 5.2.2009., str.1.). [4] SL L 126, 20.5.1999., str. 1. [5] Izvješće je usmjereno na provjere koje provode institucije EU-a (Komisija i Revizorski sud). Njime nisu obuhvaćene provjere koje provode države članice, a čiji su detaljni rezultati utvrđeni u godišnjem izvješću koje se sastavlja u skladu s člankom 325. Ugovora o funkcioniranju Europske unije. [6] Vidi Prilog 2. za prikaz tema o inspekciji po državama članicama. [7] Inspekcije u Danskoj, Nizozemskoj i Austriji. Nizozemska je od 2012. prestala sudjelovati. [8] Glavni direktori nacionalnih carinskih uprava članovi su ovog CPG-a. [9] Svaki inspekcijski posjet, uz glavnu temu, obuhvaća i tu temu. [10] Predmet C-423/08 [11] Predmet C-442/08 [12] Predmet C-405/09 [13] Predmet C-23/10 [14] Predmet C-334/08 [15] Uključujući više od 103 milijuna EUR u vezi s praćenjem Odluke Suda od 15.12.2009. o uvozu vojne opreme, spomenute u šestom izvješću o dogovorima za TVS (COM(2010)219). [16] Ta brojka ne obuhvaća iznose zatražene od država članica, ali koji još nisu stavljeni na raspolaganje. [17] Uključujući više od 302 milijuna EUR u vezi s praćenjem Odluke Suda od 15.12.2009. o uvozu vojne opreme. [18] Predmet C 392/02 PRILOZI IZVJEŠĆU KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Sedmo izvješće Komisije o radu inspekcijskih mehanizama za tradicionalna vlastita sredstva (2010. – 2012.) (članak 18. stavak 5. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000.) PRILOG 1. 1. Ciljevi inspekcija Tri su posebna cilja inspekcija u vezi s naplatom TVS-a: · održati podjednake konkurentske uvjete između gospodarskih subjekata, neovisno o tome gdje se u EU-u carini roba. Komisija mora osigurati da se pravila EU-a primjenjuju jednako kako nikakve nepravilnosti ne bi dovele do narušavanja tržišnog natjecanja; · poboljšati stanje u pogledu povrata. Komisija mora provjeriti da države članice postupaju u skladu sa svojim obvezama u pogledu naplate TVS-a. Cilj je osigurati ne samo da države članice preuzmu odgovornost u pogledu proračuna EU-a, nego i da se financijski teret pravilno podijeli među njima; · obavještavati proračunsko tijelo. Iz inspekcijskih nalaza Komisija može procijeniti učinkovitost i revnost država članica u pogledu naplate TVS-a kako bi poduzela potrebne mjere za popravljanje stanja i na kraju podnijela izvješće proračunskom tijelu. 2. Rad inspekcijskog sustava na razini EU-a Odgovornost za naplatu TVS-a prenosi se državama članicama. One preuzimaju odgovornost za provedbu sustava i smiju putem troškova naplate zadržati 25 % svih iznosa TVS-a koje stave Komisiji na raspolaganje[1]. Države članice moraju same provoditi provjere i Komisiji podnositi izvješća . Međutim, te provjere provedene na nacionalnoj razini ne znače da Komisija ne treba izvršavati svoje ovlasti na tom području. Nekoliko je vrsta provjera moguće za nadzor sustava za naplatu TVS-a u okviru Komisije: provjere propisa, provjere isprava i inspekcije na licu mjesta. Komisija mora odgovoriti i na primjedbe Revizorskog suda iz njegova godišnjeg izvješća, posebnih izvješća ili pisma o privremenim nalazima, kao i na zahtjeve Europskog parlamenta podnesene tijekom postupka davanja razrješnice u pogledu izvršavanja proračuna. Komisija osigurava da države članice točno primjenjuju pravila EU-a i podnosi izvješća proračunskom tijelu. || Vrste provjera: Provjere propisa: Provjere odredbi država članica u vezi sa sustavom za naplatu TVS-a. Provjere isprava: Analiza računovodstvenih izvješća i svih vrsta računovodstvenih isprava i spisa država članica, uključujući zahtjeve za oslobođenje od obveze stavljanja na raspolaganje nenaplativih prava. Inspekcije na licu mjesta: provjera sukladnosti nacionalnih sustava i temeljnih isprava s računovodstvenog i carinskog aspekta sa zakonodavstvom EU-a. Te se inspekcije provode u suradnji s predmetnim državama članicama ili samostalno. PRILOG 2. Tema inspekcije || Posjećene države članice (razdoblje od 2010. do 2012.) Strategija carinskog nadzora || BE, BG, DK, AT, RO Pregled otplata i zasebnih slučajeva unesenih u odvojeni račun || 1 inspekcija u DK, CY, LU, MT, AT 2 inspekcije u EE, NL 3 inspekcije u BG, CZ, IE, LV, LT, HU, PL, PT, RO, SI, SK, FI, SE 4 inspekcije u EL, ES 5 inspekcija u BE, DE, IT 6 inspekcija u FR, UK Upravljanje nenaplativim dugovanjima || BE, DE, IE, EL, ES, FR, IT, PT, FI, SE, UK Upravljanje redovnim i odvojenim računima || BE, DE (2 inspekcije), IE, FR, IT, NL, UK Inspekcije robe koja podliježe antidampinškim i kompenzacijskim pristojbama i naplata tih pristojbi || Sve DČ osim LU, NL, RO Unutarnja proizvodnja || NL Postupak kućnog carinjenja || Sve države članice osim BG, EE, EL, CY, MT, PT Obvezujuće tarifne informacije || BE, DE, FR, UK Funkcija unutarnje revizije || EL Otplata/otpusti i nemogućnost nadoknade carina || DK, NL, AT Provoz u EU-u || Sve države članice osim DK, IE, CY, LU, MT, AT [1] Na Europskom vijeću od 8. veljače 2013. dogovoreno je da će od 1. siječnja 2014. države članice putem troškova naplate zadržavati 20 % naplaćenih iznosa.