Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (preinaka) /* COM/2014/0167 final - 2014/0091 (COD) */





OBRAZLOŽENJE 1. Kontekst prijedloga Europsko društvo stari. Mirovinski sustavi diljem Europske unije (EU) moraju se prilagoditi tom procesu kako bi se osigurale odgovarajuće, sigurne i održive mirovine. To nije jednostavno pitanje. Za djelotvorno rješavanje tih izazova potrebno je temeljito usklađeno djelovanje država članica. To će se ostvariti predloženom revizijom Direktive 2003/41/EZ o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (IORP)[1] jer će se tim institucijama bolje upravljati, one će biti transparentnije, a povećat će se i njihovo prekogranično poslovanje, što će ojačati unutarnje tržište. U mnogim je aspektima revizija Direktive morala biti davno napravljena. Prvo, potrebni su viši standardi upravljanja kojima se odražavaju najbolje prakse na nacionalnoj razini slijedom gospodarske i financijske krize kako bi se zaštitili članovi i korisnici mirovinskih programa i omogućilo sigurno prekogranično osiguranje. Neke institucije za strukovno mirovinsko osiguranje velike su financijske institucije čije posrnuće može utjecati na financijsku stabilnost i uzrokovati značajne društvene posljedice. To je osobito važno jer sve veći broj strukovnih mirovina pripada programima s definiranim doprinosima. U pogledu mirovina članova tih programa prisutan je rizik u slučaju mogućeg nedovoljnog ili lošeg upravljanja rizicima[2]. Drugo, moraju se smanjiti regulatorna odstupanja, dvostruki zahtjevi i presloženi prekogranični postupci. Tijekom savjetovanja Komisije pokazalo se da je navedeno jedna od prepreka razvoju tržišta prekograničnih strukovnih mirovina, a smanjenjem tih prepreka pomoglo bi se poduzećima, uključujući MSP-ove i multinacionalna poduzeća, da učinkovitije organiziraju isplatu mirovina na europskoj razini[3]. Prekogranične institucije za strukovno mirovinsko osiguranje, poput paneuropskog mirovinskog fonda za mobilne istraživače[4] ili planirani prekogranični program za austrijske poslodavce[5], danas su ograničene. Međutim vjerojatno će se dalje znatno povećati pritisak na sektor strukovnih mirovina zbog sve ograničenijih javnih mirovinskih sustava, a prekogranične institucije za strukovno mirovinsko osiguranje mogu preuzeti dobar udio u isplaćivanju strukovnih mirovina. Naime nekoliko država članica donijelo je novo zakonodavstvo kojim se nude kao potencijalni domaćini prekograničnih institucija za strukovno mirovinsko osiguranje[6]. Treće, postoje dokazi znatnih nejednakosti na razini informiranja članova i korisnika programa diljem EU-a. Mnogi članovi programa ne znaju da se njihova mirovinska prava ne jamče ili da institucije za strukovno mirovinsko osiguranje mogu smanjiti njihova stečena prava, što nije slučaj s ostalim financijskim ugovorima[7]. Često ne znaju ni da troškovi imaju znatan utjecaj na njihova mirovinska prava. Prijedlog se nadovezuje na niz inicijativa pokrenutih proteklih godina poput Bijele knjige o mirovinama[8] i Zelene knjige o dugoročnom financiranju europskog gospodarstva[9]. Slijedom Zelene knjige, revizijom Direktive želi se i povećati sposobnost institucija za strukovno mirovinsko osiguranje da ulažu u imovinu s dugoročnim ekonomskim profilom i podupiru financiranje održivog rasta u realnom gospodarstvu. Sektor institucija za strukovno mirovinsko osiguranje razvija se u mnogim državama članicama u kojima su do sada strukovne mirovine imale ograničen značaj, a razvija se i zahvaljujući uspostavi regulatornih okvira. Zbog izostanka trenutačnog ažuriranja regulatornog okvira EU-a postojao bi rizik da će države članice nastaviti razvijati različita rješenja, čime će se povećati regulatorna rascjepkanost. Osim toga je za ostvarenje boljih rezultata u pogledu strukovnih mirovina potrebno mnogo vremena. Svaki izostanak trenutačnog djelovanja značit će da je propuštena prilika u smislu uštede troškova i povrata ulaganja te u smislu neodgovarajućeg financijskog planiranja za milijune Europljana. Nerazmjerno bi se povećalo i opterećenje na mlađe generacije i potkopala međugeneracijska solidarnost. U prijedlogu se ne razmatra uvođenje novih pravila solventnosti, koja nisu ni važna za programe s definiranim doprinosima. Osim toga se u kvantitativnoj studiji utjecaja[10] koju je 2013. provelo Europsko nadzorno tijelo za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje (EIOPA) navodi da je prije donošenja odluke o aspektima solventnosti potrebno raspolagati potpunijim podacima o tim aspektima. 1.1. Ciljevi prijedloga Opći je cilj ovog prijedloga omogućiti razvoj strukovne mirovinske štednje. Sigurnijim i učinkovitijim strukovnim mirovinama pridonijet će se primjerenosti i održivosti mirovina poboljšanjem doprinosa dopunske mirovinske štednje mirovinskim primanjima. Ojačat će se i uloga institucija za strukovno mirovinsko osiguranje kao institucijskih ulagača u realno gospodarstvo EU-a i poboljšati sposobnost europskog gospodarstva da dugoročnu štednju usmjerava u ulaganja kojima se potiče rast. Ovaj prijedlog ima četiri posebna cilja: 1. otkloniti preostale bonitetne prepreke za prekogranične institucije za strukovno mirovinsko osiguranje, osobito uvođenjem zahtjeva da se za ulaganja i davanje informacija članovima i korisnicima primjenjuju pravila matične državne članice, objašnjavanjem postupaka prekograničnog poslovanja i jasnog definiranja područja primjene mjera matične države članice i države članice domaćina; 2. osigurati dobro upravljanje i upravljanje rizicima; 3. omogućiti jasno i odgovarajuće informiranje članova i korisnika; i 4. nadzornim tijelima osigurati potreban alat za učinkovit nadzor institucija za strukovno mirovinsko osiguranje. 1.2. Dosljednost ostalim politikama i ciljevima Unije Ciljevi prijedloga u skladu su s politikama i ciljevima Unije. Ugovorom o funkcioniranju Europske unije (UFEU) omogućuje se djelovanje u cilju uspostave i funkcioniranja unutarnjeg tržišta s boljom zaštitom potrošača te slobodom pružanja usluga. Ovaj prijedlog u skladu je s Bijelom knjigom o mirovinama. Istodobno je u skladu sa strategijom Europa 2020., kojom se poziva da fiskalna konsolidacija i dugoročna financijska održivost idu ukorak sa strukturnom reformom mirovinskih sustava u državama članicama[11]. Naposljetku je ovaj prijedlog u skladu s ostalim inicijativama u području financijskih usluga, kao što su Solventnost II[12], AIFMD[13] i MiFID II[14]. Zbog toga se dobro uklapa u područje primjene programa Komisije za jači financijski sektor za potporu rasta[15]. Prijedlogom se štiti mirovinsko osiguranje te se time promiču ljudska prava. Prijedlog je u skladu s člankom 25. Povelje Europske unije o temeljnim pravima kojom se poziva na priznavanje i poštovanje prava starijih osoba na dostojanstven i neovisan život. Predložena djelovanja mogla bi imati pozitivan utjecaj na zaštitu potrošača iz članka 38. i na slobodu obavljanja poslovne djelatnosti iz članka 16., posebno osiguravanjem više razine transparentnosti mirovinskog osiguranja te omogućivanjem informiranog osobnog financijskog i mirovinskog planiranja te prekograničnog poslovanja institucija za strukovno mirovinsko osiguranje i njihovih pokrovitelja. Opći cilj opravdava određena ograničenja slobode obavljanja poslovne djelatnosti (članak 16.) jer se prijedlogom želi osigurati cjelovitost i stabilnost tržišta. 2. Rezultati savjetovanja sa zainteresiranim stranama i procjena utjecaja Ovaj prijedlog nastao je na temelju višestrukih javnih savjetovanja o količinskim zahtjevima, upravljanju i objavljivanju informacija. S obzirom na vrstu djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje savjetovanja su uvijek uključivala socijalne partnere (poslodavci i sindikati). Komisija je u srpnju 2010. održala savjetovanje o svojoj Zelenoj knjizi o mirovinama u kojoj je navela niz prijedloga o ovoj reviziji[16]. Tijekom savjetovanja primljeno je gotovo 1700 odgovora iz cijelog EU-a, uključujući 350 odgovora od država članica, nacionalnih parlamenata i sindikalnih organizacija, civilnog društva i predstavnika industrije[17]. Uzimajući u obzir reakcije na Zelenu knjigu o mirovinama, službe Komisije zatražile su u travnju 2011. od EIOPA-e tehnički savjet o načinu izmjene Direktive. EIOPA je – uzimajući u obzir načelo proporcionalnosti – preporučila da se okvir upravljanja utvrđen u Direktivi o solventnosti II primjenjuje na institucije za strukovno mirovinsko osiguranje. Nakon objavljivanja nacrta savjeta[18] uslijedila su opsežna savjetovanja[19]. EIOPA je svoj konačni savjet dostavila u veljači 2012. na temelju kojeg je Glavna uprava za unutarnje tržište i usluge tijekom javnog savjetovanja održanog 1. ožujka 2012. organizirala razmjenu mišljenja među dionicima. Nakon toga službe Komisije provele su kvantitativnu studiju utjecaja o količinskim zahtjevima te studiju o administrativnom opterećenju aspekata povezanih s upravljanjem informacijama i njihovim objavljivanjem. Navedene studije nastavljaju se na doprinose sektora i socijalnih partnera. Uz ovaj prijedlog dostavlja se izvješće o procjeni utjecaja u kojem se razmatra niz opcija i podopcija politika. Izvješće je Odboru za procjenu utjecaja prvi put dostavljeno 4. rujna 2013. Odbor je zatražio da se izvješće ponovno podnese s dodatnim informacijama o stavovima raznih skupina dionika, definiranju problema, aspektima supsidijarnosti i proporcionalnosti, opcijama i očekivanim utjecajima. Izvješće je u skladu s tim revidirano, a glavne izmjene bile su sljedeće: i. temeljitiji opis stajališta država članica i raznih kategorija dionika; ii. detaljnije objašnjenje problemâ koji se rješavaju predloženim djelovanjem; iii. detaljniji opis predmeta djelovanja EU-a u pogledu supsidijarnosti; iv. ne predlaže se objašnjenje daljnjeg usklađivanja izvješćivanja o nadzoru; v. novi dio o utjecaju inicijative na mala i srednja poduzeća; i vi. detaljniji opis pretpostavki koje se rabe u izračunu očekivanih koristi i troškova raznih opcija. Procjena utjecaja ponovno je dostavljena 16. listopada 2013. Odbor je 6. studenoga objavio da ne može dostaviti pozitivno mišljenje i zatražio dodatne izmjene. 3. Pravni elementi prijedloga 3.1. Pravna osnova Ovim prijedlogom preinačuje se Direktiva 2003/41/EZ. Njime se istovremeno kodificiraju njezine neizmijenjene odredbe te se ona izmjenjuje. Pravnu osnovu Direktive 2003/41/EZ čine bivši članak 47. stavak 2. te bivši članci 55. i 95. Ugovora o EZ-u (sadašnji članci 53. i 62. te članak 114. stavak 1. UFEU-a). U prijedlogu se zadržava pravna osnova Direktive. Nastoji se uspostaviti unutarnje tržište s pomoću slobode pružanja usluga i slobode poslovnog nastana pri reguliranju početka obavljanja i samog obavljanja djelatnosti kao samozaposlenih osoba i pri uspostavi visoke razine zaštite potrošača. Direktivom 2003/41/EZ uređuju se područja poput uvjeta poslovanja institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, uključujući zajednički pristup upisu u registar i davanju odobrenja za rad, pravila i postupke koje treba slijediti ako institucije za strukovno mirovinsko osiguranje svoje usluge žele pružati u drugim državama članicama, kvantitativna pravila solventnosti, pravila ulaganja u skladu s načelom razboritosti, zahtjeve učinkovitog upravljanja, uključujući zahtjeve u pogledu poslovnog ugleda i iskustva, pružanje usluga unutarnje revizije i aktuarskih usluga, zahtjeve upravljanja rizicima, angažiranje depozitara, informacije koje treba davati članovima i korisnicima te ovlasti nadzora i obveze izvješćivanja. Ovaj prijedlog nastavlja se na te elemente. Kad je riječ o informacijama koje institucije za strukovno mirovinsko osiguranje moraju davati, u prijedlogu se uvodi izvješće o mirovinskim primanjima za cijeli EU. U pogledu učinkovitog upravljanja institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje, utvrđuju se detaljnija pravila o poslovnom ugledu i iskustvu te ključnim poslovnim procesima, uključujući upravljanje rizicima. Prijedlogom se želi olakšati i prekogranično poslovanje. Zadržavaju se dva cilja Direktive 2003/41/EZ. Ni jedan od njih nije važniji ili neizravniji od drugog. Primjerice zbog profesionalizacije upravljanja institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje utvrđivanjem zadaća i nadležnosti ključnog upravljačkog osoblja i uvođenja procjene samorizika usmjerene prema budućnosti bolja je zaštita potrošača. Suprotno tomu, bolje informiranje s pomoću izvješća o mirovinskim primanjima omogućuje članovima i korisnicima da odgovornijim smatraju upravljanje institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje. Većom razinom usklađivanja tih zahtjeva olakšava se prekogranično poslovanje jer se smanjuju transakcijski troškovi i potiču tržišne inovacije. 3.2. Supsidijarnost i proporcionalnost Djelovanjem na razini EU-a u ovom području stvara se dodana vrijednost jer se samostalnim djelovanjem država članica neće: i. otkloniti prepreke prekograničnom poslovanju institucija za strukovno mirovinsko osiguranje; ii. osigurati viša najmanja razina zaštite potrošača na razini EU-a; iii. dovesti do ekonomija razmjera, diversifikacije rizika i inovacija povezanih s prekograničnim poslovanjem; iv. izbjeći regulatorna arbitraža među sektorima financijskih usluga; v. izbjeći regulatorna arbitraža među državama članicama; i vi. uzeti u obzir interesi prekograničnih radnika. Na temelju predloženog djelovanja države članice zadržavaju punu nadležnost za organizaciju svojih mirovinskih sustava. Revizijom se taj prerogativ ne dovodi u pitanje. Revizijom se ne obuhvaćaju ni pitanja nacionalnog socijalnog ili radnog, poreznog ili ugovornog zakonodavstva. Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti kako je utvrđeno u članku 5. stavku 4. Ugovora o Europskoj uniji (UEU). Odabranim opcijama politike želi se uspostaviti ravnoteža između javnog interesa i zaštite članova i korisnika te troškova institucija, pokrovitelja i nadzornih tijela. Opcije su brižno razmatrane te izrađene u obliku minimalnih standarda i prilagođene uzimajući u obzir različite poslovne modele. Zato će se općenito prijedlogom poticati pružanje strukovnih mirovina. 3.3. Upućivanja na druge direktive Ovaj prijedlog predstavlja preinaku i odnosi se na direktive 2003/41/EZ, 2009/138/EZ, 2010/78/EU[20], 2011/61/EU i 2013/14/EU[21]. Ovom će se Direktivom staviti izvan snage Direktiva 2003/41/EZ. 3.4. Detaljno objašnjenje prijedloga Budući da je ovo preinaka Direktive 2003/41/EZ, detaljno objašnjenje u nastavku dano je samo za nove odredbe ili odredbe koje treba izmijeniti. Glava I. – OPĆE ODREDBE U članak 6. uključuju se nove i/ili objašnjene definicije „pokroviteljskog poduzeća”, „matične države članice”, „države članice domaćina”, institucije „prenositeljice” i institucije „primateljice”, „uređenog tržišta”, „multilateralne trgovinske platforme”, „organizirane trgovinske platforme”, „trajnog medija” i „ključnih poslovnih procesa”. Iz članka 9. u vezi s člankom 10. izbačen je popis uvjeta odvojenog poslovanja, ali se državama članicama daje nadležnost da se pobrinu da svaka institucija bude upisana u registar ili da ima odobrenje za rad te da utvrde odgovarajuća pravila za mirovinski program. Članak 12. mijenja se na tri načina. Prvo, utvrđuje se da institucija obavlja prekograničnu djelatnost ako upravlja mirovinskim programom koji podliježe socijalnom i radnom pravu druge države članice, uključujući u slučajevima kada su institucija i pokroviteljsko poduzeće u istoj državi članici[22]. Drugo, u stavku 4. zahtijeva se obrazložena odluka nadležnog tijela matične države članice ako to tijelo zabrani obavljanje prekogranične djelatnosti. Osim toga, ako nadležno tijelo matične države članice ne obavijesti nadležno tijelo države članice domaćina, ono obrazlaže svoje odbijanje. Treće, država članica domaćin ne može više institucijama koje obavljaju prekograničnu djelatnost uvoditi dodatne zahtjeve za informacije. To je stoga što se prijedlogom uvodi standardizirano izvješće o mirovinskim primanjima (vidi članke 40. do 54.). U članku 13. utvrđuju se nova pravila prekograničnog prijenosa mirovinskih programa koji prethodno mora odobriti nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice. Osim ako je nacionalnim socijalnim i radnim pravom o organizaciji mirovinskim sustava utvrđeno drugačije, prijenos i uvjeti prijenosa podliježu prethodnom odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je primjenjivo, njihovih predstavnika. U članak 13. uključena su i pravila o razmjeni informacija o primjenjivom socijalnom i radnom pravu u skladu s kojim se mirovinskim programom mora upravljati. Ako nakon prijenosa institucija primateljica obavlja prekograničnu djelatnost, primjenjuje se članak 12. stavci 8. i 9. Institucija će mirovinskim programom upravljati u skladu sa socijalnim i radnim pravom države članice domaćina[23] i time se neće mijenjati razina zaštite članova i korisnika na koje se odnosi prijenos. Glava II. – KOLIČINSKI ZAHTJEVI Članak 20. o pravilima ulaganja mijenja se na tri načina. Prvo, država članica domaćin ne može više institucijama koje obavljaju prekograničnu djelatnost uvoditi dodatna pravila ulaganja. Time se olakšava organizacija upravljanja ulaganjima, osobito za programe s definiranim doprinosima. Time se ne ugrožava zaštita članova i korisnika jer je popraćeno poboljšanim upravljanjem i pravilima nadzora. Drugo, izmijenjen je članak 20. stavak 6. točka (a) kako bi se u obzir uzela terminologija iz Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR]. Treće, nejasan izraz „tržište rizičnog kapitala” (članak 20. stavak 6. točka (c)) zamjenjuje se izrazom koji bolje odgovara izvornom značenju te odredbe, da države članice ne mogu ograničiti institucije da ulažu u dugoročne instrumente kojima se ne trguje na uređenim tržištima. Osim toga pravilima ulaganja ne bi se smjelo ograničiti ulaganje u neuvrštenu imovinu kojom se financiraju infrastrukturni projekti s niskim udjelom ugljika otporni na klimatske promjene. Ne predlaže se daljnje usklađivanje pravila povezanih sa stanjem financijske solventnosti institucije. Glava III. – UVJETI KOJIMA SE UREĐUJU DJELATNOSTI Kad je riječ o malim institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, u prijedlogu se zadržava mogućnost da države članice isključe institucije koje upravljaju programima koji ukupno imaju manje od 100 članova. Za ostale institucije za strukovno mirovinsko osiguranje posebnim mjerama, poput ključnih poslovnih procesa i ocjene rizika, osigurava se razmjernost zahtjeva upravljanja. POGLAVLJE 1. – Sustav upravljanja Uz iznimku članaka 31. i 32. (bivši članci 10. i 12.), ova glava Direktive jest nova i u njoj se za institucije za strukovno mirovinsko osiguranje utvrđuju novi detaljni zahtjevi u pogledu upravljanja. U članku 21. utvrđuje se da je upravno, upravljačko ili nadzorno tijelo institucije za strukovno mirovinsko osiguranje nadležno pratiti poštuju li institucije za strukovno mirovinsko osiguranje zakone i druge propise donesene u skladu s ovom Direktivom. Pravila o upravljanju institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje ne dovode u pitanje ulogu socijalnih partnera u tom upravljanju. U članku 22. utvrđuje se da institucije moraju uspostaviti učinkovit sustav upravljanja kojim se osigurava upravljanje djelatnostima pažnjom dobrog stručnjaka. Taj sustav razmjeran je vrsti, području primjene i složenosti djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje kako zahtjevi u pogledu upravljanja ne bi predstavljali preveliko opterećenje za primjerice male institucije. U članku 23. od institucija za strukovno mirovinsko osiguranje zahtijeva se da se pobrinu da sve osobe koje učinkovito upravljaju institucijom za strukovno mirovinsko osiguranje ili obavljaju ključne poslovne procese imaju stručne kvalifikacije, znanje i iskustvo primjerene da omoguće upravljanje institucijom za strukovno mirovinsko osiguranje pažnjom dobrog gospodara ili primjereno obavljanje ključnih poslovnih procesa (iskustvo) te da imaju dobar ugled i integritet (poslovni ugled). U članku 24. utvrđuje se da institucije moraju imati razumnu politiku nagrađivanja i da je ta politika javno objavljena. U ovom članku predlaže se davanje ovlasti Komisiji da donese delegirani akt. U članku 25. utvrđuju se glavna načela o ključnim poslovnim procesima. Institucije za strukovno mirovinsko osiguranje mogu jednoj osobi ili organizacijskoj jedinici dopustiti obavljanje više od jednog ključnog poslovnog procesa, ali se poslovni proces upravljanja rizicima nikad ne dodjeljuje istoj osobi ili organizacijskoj jedinici koja obavlja poslovni proces unutarnje revizije. U članku 26. navodi se da institucije za strukovno mirovinsko osiguranje moraju uspostaviti učinkovit sustav upravljanja rizicima potreban za redovito utvrđivanje, praćenje, upravljanje i izvješćivanje u pogledu svih rizika uključujući rizike povezane s izdvojenim poslovnim procesima ili naknadnim ponovno izdvojenim poslovnim procesima, kojima su izložene ili bi mogle biti izložene, te međusobnoj ovisnosti tih rizika. Upravljanje rizicima moralo bi biti razmjerno veličini, unutarnjem ustroju te vrsti, području primjene i složenosti djelatnosti institucije. U članku 27. predviđa se učinkovit poslovni proces unutarnje revizije u okviru koje se ocjenjuje primjerenost i učinkovitost sustava unutarnje kontrole i ostalih elemenata sustava upravljanja, uključujući (lančane) izdvojene poslovne procese. Poslovni proces unutarnje revizije treba obavljati barem jedna neovisna osoba, unutar institucije ili izvan nje. U članku 28. zahtijeva se učinkovit aktuarski poslovni proces u cilju usklađivanja i nadzora izračuna tehničkih pričuva te procjene primjerenosti metodologija i temeljnih modela ako članovi i korisnici ne snose sav rizik. U članku 29. utvrđuje se da institucije moraju provoditi procjenu rizika za mirovine redovito i bez odgađanja nakon svake znatne promjene profila rizičnosti institucije. U procjeni se mora prikazati usklađenost niza elemenata s nacionalnim zahtjevima. Procjena bi trebala uključivati nove ili buduće rizike povezane s klimatskim promjenama, iskorištavanjem resursa i okolišem. Procjena rizika za mirovine morala bi biti razmjerna veličini, unutarnjem ustroju te vrsti, području primjene i složenosti djelatnosti institucije. U članku 30. predlaže se dodjela ovlasti Komisiji da donese delegirani akt u pogledu procjene rizika za mirovine. POGLAVLJE 2. – Izdvajanje poslovnih procesa i upravljanje ulaganjima U članku 33. utvrđuju se pravila sklapanja ugovora s trećim stranama (izdvajanje poslovnih procesa), uključujući ponovno izdvojene djelatnosti. POGLAVLJE 3. – Depozitar U člancima 35. do 37. utvrđuje se da institucije za strukovno mirovinsko osiguranje moraju imenovati jednog depozitara za dužnosti čuvanja imovine i nadzora dužnosti ako njihovi članovi i korisnici u cijelosti snose rizik ulaganja. Glava IV. – INFORMACIJE KOJE SE DOSTAVLJAJU BUDUĆIM ČLANOVIMA, ČLANOVIMA I KORISNICIMA POGLAVLJE 1. — Opće odredbe U ovom poglavlju utvrđuju se pojedinosti o informacijama koje se moraju davati članovima, budućim članovima i, nakon umirovljenja, korisnicima te se ono nadovezuje na članak 11. U članku 38. utvrđuje se opće načelo za objavu informacija. U članku 39. utvrđuje se vrsta informacija koje se moraju slati članovima (i korisnicima), poput prava i obveza strana, rizika i ulagačkih opcija te jesu li one standardne ili nisu. Uvjeti određenog mirovinskog programa moraju se objaviti na internetskim stranicama predmetne institucije. U članku 40. institucije za strukovno mirovinsko osiguranje obvezuju se na dostavljanje, svakih dvanaest mjeseci, izvješća o mirovinskim primanjima (PBS) za pojedince na najjasniji mogući način te kao temelj za davanje informacija mogućim službama za praćenje mirovina kako je opisano u Bijeloj knjizi o mirovinama[24]. Ako države članice pojedincima već daju temeljite informacije o najmanje jednom mirovinskom stupu, one će i dalje biti fleksibilne u oblikovanju svojih mirovinskih informacijskih sustava ako poštuju zahtjeve ovog prijedloga. POGLAVLJE 2. – Izvješće o mirovinskim primanjima U člancima 40. do 44. utvrđuju se opće odredbe povezane s izvješćem o mirovinskim primanjima, koje je namijenjeno aktivnim članovima mirovinskog programa. Zamisao izvješća o mirovinskim primanjima temelji se na savjetu EIOPA-e Europskoj komisiji o reviziji Direktive o institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, na najboljoj praksi u nekoliko država članica i međunarodnom radu koji je razvio OECD[25]. Izvješćem o mirovinskim primanjima jamči se usporedivost informacija koje su u ostalim financijskim sektorima obvezne u skladu sa zakonom, poput ključnog ulagačkog dokumenta za otvorene investicijske fondove (UCITS) uzimajući u obzir posebnosti sektora strukovnih mirovina. Osim toga je i pored izvješća o mirovinskim primanjima državama članicama ostavljeno dovoljno prostora za uvođenje konkretnijih zahtjeva i integriranih sustava koji omogućavaju usporedbu različitih stupova mirovinskog sustava. Standardizacijom izvješća o mirovinskim primanjima trebala bi se omogućiti automatizacija redovitog sastavljanja tog izvješća i njegova mogućeg izdvajanja uz zadržavanje niskih troškova osobito za male institucije. U člancima 46. do 53. utvrđuju se dijelovi izvješća o mirovinskim primanjima koji se čitaju uz članak 45. Dijelovi izvješća jesu sljedeći: · osobne informacije o članu; · naznaka institucije; · jamstva; · saldo, doprinosi i troškovi; · projekcije mirovina; · ulagački profil; · povijesni prinosi; i · dodatne informacije. U članku 54. predlaže se dodjela ovlasti Komisiji da donese delegirani akt u pogledu PBS-a. POGLAVLJE 3. – Ostale informacije i dokumenti koji se dostavljaju Ovo poglavlje odnosi se na informacije koje institucije za strukovno mirovinsko osiguranje moraju dostaviti članovima i korisnicima tijekom raznih mirovinskih faza, poput faze prije učlanjenja, faze neposredno prije umirovljenja i faze isplate. U članku 55. utvrđuju se posebna pravila za institucije za strukovno mirovinsko osiguranje o dostavljanju informacija budućim članovima prije učlanjenja u mirovinske programe tih institucija. U članku 56. utvrđuje se vrsta informacija koje se moraju slati članovima prije umirovljenja. Te informacije morale bi se slati uz izvješće o mirovinskim primanjima, bez obzira je li to prethodno utvrđeno. U članku 57. detaljno se navode koje se informacije moraju dostavljati korisnicima tijekom faze isplate. Te informacije za korisnike morale bi zamijeniti izvješće o mirovinskim primanjima. U članku 58. utvrđuju se informacije koje se moraju dostaviti na zahtjev članova i korisnika. Glava V. – BONITETNI NADZOR POGLAVLJE 1. – Opća pravila o bonitetnom nadzoru U članku 59. zaštita članova i korisnika programa utvrđuje se kao glavni cilj bonitetnog nadzora. U članku 60. daje se definicija područjâ koja se u kontekstu ove Direktive moraju smatrati dijelom bonitetnog nadzora. Ovim člankom za institucije za strukovno mirovinsko osiguranje otklanja se pravna neizvjesnost koju uzrokuju razlike područja primjene odredaba država članica o nadzoru. U članku 61. utvrđuju se opća načela bonitetnog nadzora. U njemu se primjerice utvrđuje da nadležno tijelo matične države članice ima isključivu nadležnost za bonitetni nadzor nad svim institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje s odobrenjem za rad ili koje se upisane u registar pod njezinom jurisdikcijom. U članku se utvrđuje i načelo da se nadzor nad institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje mora temeljiti na perspektivnom pristupu i pristupu koji se temelji na riziku, koji mora biti i pravovremen i razmjeran. U članku 63. uvodi se postupak nadzornog pregleda kojim se žele izdvojiti institucije za strukovno mirovinsko osiguranje s financijskim, organizacijskim ili ostalim obilježjima koja bi mogli izazvati visok profil rizičnosti. Člankom 64. osigurava se da se svi novi zahtjevi koji se uvode ovim prijedlogom odražavaju na ovlastima danima nadležnim tijelima u pogledu dostavljanja informacija. U članku 65. utvrđuje se da nadležna tijela moraju svoje dužnosti obavljati na transparentan i odgovoran način. POGLAVLJE 2. – Poslovna tajna i razmjena informacija U člancima 66. do 71. uvode se i utvrđuju uvjeti razmjene informacija među nadležnim tijelima i tijelima koje mogu pomoći u jačanju stabilnosti financijskog sustava. Glava VI. — ZAVRŠNE ODREDBE U člancima 73. do 81. utvrđuju se obveze suradnje i izvješćivanja te uvjeti obrade osobnih podataka. To uključuje ocjenu i reviziju ove Direktive, izmjenu Direktive Solventnost II (2009/138/EZ), rok za provedbu Direktive, stavljanje izvan snage i adresate. 4. Posljedice za proračun Posebne posljedice za proračun procjenjuju se u zakonodavnom financijskom izvještaju i povezane su sa zadaćama koje su dane EIOPA-i. ê 2003/41/EZ 2014/0091 (COD) Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o djelatnostima i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje (preinaka) (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednicefunkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 53.47. stavak 2., članak 6255. i članak 11495. stavak 1., uzimajući u obzir prijedlog Europske kKomisije, ò novo nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, ê 2003/41/EZ uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora, ò novo nakon savjetovanja s europskim nadzornikom za zaštitu podataka, ê 2003/41/EZ u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, predviđenim u članku 251. Ugovora, budući da: ò novo (1) Direktiva 2003/41/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[26] nekoliko je puta znatno izmijenjena[27]. Budući da su potrebne daljnje izmjene, potrebno ju je preinačiti radi jasnoće. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 1. Pravo unutarnje tržište za financijske usluge presudno je za gospodarski rast i otvaranje novih radnih mjesta u Zajednici. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 2. (prilagođeno) ð novo (2) Postignuti su značajni uspjesi u osnivanju tog uUnutarnjeg tržištea koji financijskim institucijama ð moralo bi ï institucijama omogućitiavaju poslovanje u drugim državama članicama te osigurativaju visoku razinu zaštite ð članova i korisnika programa strukovnog mirovinskog osiguranja ï korisnika financijskih usluga. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 3. (prilagođeno) Priopćenjem Komisije „Primjena okvira za financijska tržišta: plan djelovanja” utvrđuje se niz neophodnih postupaka za stvaranje unutarnjeg tržišta za financijske usluge, a Europsko vijeće je na svom sastanku u Lisabonu 23. i 24. ožujka 2000. zatražilo provedbu tog plana djelovanja do 2005. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 4. (prilagođeno) Plan djelovanja za financijske usluge kao žurni prioritet ističe potrebu sastavljanja direktive o bonitetnom nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje, budući da su te institucije značajne financijske institucije koje imaju ključnu ulogu u osiguravanju cjelovitosti, učinkovitosti i likvidnosti financijskih tržišta, ali ne podliježu niti jednom koherentnom zakonodavnom okviru Zajednice koji bi im omogućio da u potpunosti iskoriste prednosti unutarnjeg tržišta. ò novo (3) Direktiva 2003/41/EZ predstavljala je prvi zakonodavni korak na putu prema unutarnjem tržištu za strukovno mirovinsko osiguranje, organiziranom na europskoj razini. Istinsko unutarnje tržište za strukovno mirovinsko osiguranje i dalje je presudno za gospodarski rast i otvaranje radnih mjesta u Europskoj uniji te za suočavanje s izazovom starenja europskog društva. Ta Direktiva iz 2003. nije bilo dovoljno izmijenjena da sustavom upravljanja temeljenim na riziku obuhvati i institucije za strukovno mirovinsko osiguranje. ê 2003/41/EZ 5 (prilagođeno) ð novo (4) ð Potrebno je poduzeti mjere za daljnji razvoj dopunske privatne mirovinske štednje poput strukovnih mirovina. To je važno jer su sustavi za socijalno osiguranje pod sve veći pritiskom, što znači da će građani u budućnosti strukovno mirovinsko osiguranje u sve većoj mjeri smatrati pouzdanom dopunom. ï Budući da su sustavi socijalne sigurnost pod sve većim pritiskom, strukovno mirovinsko osiguranje u budućnosti će se u sve većoj mjeri smatrati pouzdanom dopunom. Stoga bi sStrukovno mirovinsko osiguranje trebalo bi razvijati bez dovođenja u pitanje važnosti mirovinskih sustava socijalne sigurnosti kao sigurne, trajne i učinkovite socijalne zaštite koji bi trebmorali jamčiti pristojan životni standard u starijoj životnoj dobi te bi stoga i trebmorali predstavljati središnju ročku učvršćivanja europskog socijalnog modela. ò novo (5) Ovom Direktivom poštuju se temeljna prava i načela priznata u Povelji Europske unije o temeljnim pravima, osobito pravo na zaštitu osobnih podataka, pravo obavljanja poslovne djelatnosti i pravo na visoku razinu zaštite potrošača, posebno osiguravanjem visoke razine transparentnosti mirovinskog osiguranja te omogućivanjem informiranog osobnog financijskog i mirovinskog planiranja te prekograničnog poslovanja institucija za strukovno mirovinsko osiguranje i poduzeća. Ova Direktiva mora se primjenjivati u skladu s tim pravima i načelima. (6) Unatoč stupanju na snagu Direktive 2003/41/EZ i dalje postoje važne bonitetne prepreke zbog kojih za institucije poskupljuje prekogranično upravljanje mirovinskim programima. Osim toga potrebno je povećati postojeću najmanju razinu zaštite članova i korisnika. To je važno i zbog toga što se znatno povećao broj Europljana koji se oslanjaju na programe kojima se rizik dugovječnosti i tržišni rizik za instituciju ili poduzeće koje nudi strukovne programe („pokroviteljsko poduzeće”) prebacuje na pojedinca. Osim toga potrebno je povećati postojeću najmanju razinu informiranja članova i korisnika. Takav razvoj događanja opravdava izmjenu Direktive. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 7. (7) Namjera je pravila nadzora utvrđenih ovom Direktivom osigurati visok stupanj sigurnosti budućim umirovljenicima uvođenjem strogih nadzornih standarda te omogućiti učinkovito upravljanje programima strukovnog mirovinskog osiguranja. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 8. (8) Institucije koje su potpuno odvojene od pokroviteljskog poduzeća i koje posluju na temelju kapitalizacije s jedinim ciljem osiguravanja mirovina trebale bi imati slobodu pružanja usluga i slobodu ulaganja te podlijegati samo usklađenim pravilima nadzora, bez obzira na to smatraju li se te institucije pravnim osobama ili ne. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 9. (9) Države članice morale bi u skladu s načelom supsidijarnosti trebale zadržati punu nadležnostodgovornost za organizaciju svojih mirovinskih sustava kao i za odluke o ulozi svakog od triju „stupova” mirovinskog sustava u pojedinim državama članicama. One bi također, što se tiče drugog stupa, trebale zadržati punu nadležnostodgovornost za ulogu i funkcije različitih institucija strukovnog mirovinskog osiguranja, kao što su mirovinski fondovi za cjelokupnu gospodarsku granu, korporativni mirovinski fondovi i društva za osiguranje koja se bave poslovima životnog osiguranja. Ova Direktiva ne namjerava dovesti u pitanje ovaj prerogativ. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 10. (10) Nacionalna pravila o sudjelovanju samozaposlenih osoba u institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje razlikuju se. U nekim državama članicama institucije za strukovno mirovinsko osiguranje mogu poslovati na temelju sporazuma s gospodarskom granom ili granskim udrugama čiji članovi djeluju u svojstvu samozaposlenih osoba ili izravno sa samozaposlenim ili zaposlenim osobama. U nekim državama članicama samozaposlena osoba također može postati članom institucije i akokada samozaposlena osoba ima ulogu poslodavca ili pruža svoje profesionalne usluge nekom poduzeću. U nekim državama članicama samozaposlene osobe ne mogu se pridružiti instituciji za strukovno mirovinsko osiguranje, osim ako nisu ispunjeni određeni uvjeti, uključujući uvjeteone utvrđene socijalnim i radnim pravom. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 11. (11) Ova se Direktiva ne primjenjuje se na institucije koje upravljaju programima socijalnog osiguranja, koje su već usklađene na razini ZajedniceUnije. Unatoč tomeu, treba uzeti u obzir specifičnosti institucija koje u jednoj državi članici istodobno upravljaju programima socijalne sigurnosti i programima strukovnog mirovinskog osiguranja. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 12. (12) Ova Direktiva općenito ne obuhvaća financijske institucije koje se već koriste pogodnostima zakonodavnog okvira ZajedniceUnije. Međutim, budući da i ovte institucije u nekim slučajevima mogu nuditi usluge strukovnog mirovinskog osiguranja, važno je osigurati da ova Direktiva ne prouzroči narušavanje tržišnog natjecanja. Takva bi se narušavanja mogla izbjeći primjenom pravila nadzora ove Direktive na poslove strukovnog mirovinskog osiguranja koje obavljaju društva za osiguranje koja se bave poslovima životnog osiguranja. Komisija bi također trebalamorala i pažljivo pratiti situaciju na tržištu strukovnog mirovinskog osiguranja te procijeniti mogućnost proširenja neobvezne primjene ove Direktive na druge financijske institucije uređene propisima. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 13. (13) Budući da je cilj primanja kojae isplaćuju institucije za strukovno mirovinsko osiguranje osigurati financijsku sigurnost u mirovini, ona bi općenito trebala biti dostatna za isplatu doživotnih mirovina. Također bi tTrebalo bi omogućiti i isplate tijekomkroz određenog razdobljae ili jednokratnu isplatu cjelovitog iznosa. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 14. (14) Važno je osigurati da starije osobe i osobe s invaliditetom nisu izložene riziku siromaštva te im omogućiti uživanje dostojnog životnog standarda. Primjereno pokriće biometrijskih rizika u okviru programa strukovnog mirovinskog osiguranja važan je aspekt borbe protiv siromaštva i nesigurnosti starijih ljudi. Prilikom uspostavljanjua mirovinskih programa, poslodavci i zaposlenici ili njihovi predstavnici morali bitrebaju razmotriti mogućnost mirovinskog programa koji uključuje pokriće rizika dugovječnosti i rizika profesionalne nesposobnosti za rad kao i skrbi za preživjele uzdržavane osobe. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 15. (15) Dajući državama članicama mogućnost da isključe iz područja primjene nacionalnog zakonodavstva isključe institucije koje upravljaju programima s ukupnim brojem članova manjim od 100, može se olakšati nadzor u nekim državama članicama, bez ugrožavanja pravilnog funkcioniranja unutarnjeg tržišta na tom području. Ipak, time se ne smije ugroziti pravo takvih institucija da za upravljanje svojim investicijskim portfeljem i za skrbništvo nad svojom imovinom imenuju upravitelje portfeljem i skrbnike sa sjedištem u drugoj državi članici koji su za tu djelatnost dobili valjano odobrenje za rad. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 16. (16) Direktivoma nenisu obuhvaćenea institucije kao što je „Unterstützungskassen” u Njemačkoj, gdje članovi nemaju zakonska prava na primanja određenog iznosa i gdje su njihovi interesi zaštićeni obveznim zakonskim osiguranjem u slučaju insolventnosti. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 17. (17) S ciljemU cilju zaštite članova i korisnika, institucije za strukovno mirovinsko osiguranje trebajumorale biograničiti svoje djelatnosti ograničiti na djelatnosti navedene u ovoj Direktivi i one koje iz njih proizlaze. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 18. (18) U slučaju stečaja pokroviteljskog poduzeća, član se suočava s rizikom gubitka posla i stečenih mirovinskih prava. Zbog te činjenice potrebno je osigurati jasnu odvojenost takvog poduzeća od institucije i utvrditi minimalne nadzorne standarde za zaštitu članova. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 19. (19) Postoje znatne razlike u poslovanju i nadzoru institucija za strukovno mirovinsko osiguranje u državama članicama. U nekim se državama članicama nadzor se ne provodi samo nad predmetnomdotičnom institucijom, već se može provoditi i nad subjektima ili društvima koji su dobili odobrenje za upravljanje tim institucijama. Države članice morale bi takvu specifičnost trebale uzeti u obzir, pod uvjetom da se svi zahtjevi utvrđeni ovom Direktivom učinkovito ispunjavaju. Države članice morale bi također trebale omogućiti društvima za osiguranje i drugim financijskim subjektima omogućiti i upravljanje institucijama za strukovno mirovinsko osiguranje. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 20. (20) Institucije za strukovno mirovinsko osiguranje pružaju financijske usluge i snose veliku odgovornost za isplate strukovnih mirovina te bi stoga moraletrebale ispuniti određene minimalne nadzorne standarde s obzirom na njihove djelatnosti i uvjete poslovanja. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 21. (21) Veliki broj institucija u određenim državama članicama znači da je potrebno pragmatično rješenje glede prethodnog odobrenja za rad institucija. No, ako neka institucija želi upravljati programom u drugoj državi članici, morala bitreba zahtijevati prethodno odobrenje za rad nadležnog tijela matične države članice. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 36. (prilagođeno) ð novo (22) Ne dovodeći u pitanje nacionalno socijalno i radno zakonodavstvo glede organizacije mirovinskih sustava, uključujući obvezno članstvo i rezultate pregovora o sklapanju kolektivnih ugovora, institucije bi morale imati mogućnost pružanja usluga u drugim državama članicama ð po primitku odobrenja za rad od nadležnog tijela matične države članice institucije ï. Institucijama Ttreba im dozvoliti prihvaćanje pokroviteljstva od strane poduzeća iz ð bilo koje ï drugih državae članicae te upravljanje mirovinskim programima s članovima iz više od jedne države članice. To bi moglo dovesti do znatne ekonomije razmjera za te institucije, poboljšanja konkurentnosti industrije ZajedniceUnije i lakše pokretljivosti radne snage. To zahtijeva obostrano priznavanje nadzornih standarda. Pravilno provođenje tih nadzornih standarda trebaju nadzirati nadležna tijela matične države članice, ako se drukčije ne predvidi. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 37. ð novo (23) Kada institucija iz jedne države članice ugovori upravljanje programom strukovnog mirovinskog osiguranja u drugoj državi članici, ona mora, prilikom ostvarivanjua tog prava, u potpunosti poštovati odredbe socijalnog i radnog prava kojie suje na snazi u državi članici domaćinu u mjeri u kojoj jesu mjerodavnoe za strukovno mirovinsko osiguranje, na primjer određivanje i isplata mirovina i uvjeti prijenosa mirovinskih prava. ð Potrebno je objasniti područje primjene pravila nadzora kako bi se omogućila pravna sigurnost prekograničnih djelatnosti institucija. ï ò novo (24) Institucijama bi se morao omogućiti prijenos mirovinskih programa na druge institucije preko granica diljem Unije kako bi se pojednostavnila organizacija strukovnog mirovinskog osiguranja na razini Unije samo uz uvjet dobivanja odobrenja za rad od nadležnog tijela matične države članice institucije na koju se mirovinski program prenosi („institucija primateljica”). Osim ako je drugačije utvrđeno socijalnim i radnim pravom o mirovinskim sustavima, prijenos i uvjeti prijenosa morali bi podlijegati prethodnom odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je primjenjivo, njihovih predstavnika. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 26. (25) Izračun tehničkih pričuva u skladu s načelom razboritosti je temeljni je uvjet kako bi se osiguralo ispunjavanje obveze isplate mirovina. Tehničke pričuve trebaloe bi se izračunati na temelju priznatih aktuarskih metoda te bi ih morale ovjeriti od strane stručneih osobea. Najviše kamatne stope trebaloe bi biti odabranebirati u skladu s načelom razboritosti i mjerodavnim nacionalnim pravilima. Minimalni iznos tehničkih pričuva mortrebao bi biti dostatan za nastavak isplata primanja koja se već isplaćuju korisnicima te također odražavati obveze koje proizlaze iz stečenih mirovinskih prava članova. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 27. (26) Rizici koje pokrivaju institucije znatno se razlikuju od jedne do druge države članice. Matične države članice stoga bi mortrebale imati mogućnost zahtijevati da izračun tehničkih pričuva podliježe dodatnim i detaljnijim pravilima od onih predviđenih ovom Direktivom. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 28. (27) Dostatna i primjerena imovina za pokriće tehničkih pričuva štiti interese članova i korisnika mirovinskog programa u slučaju insolventnosti pokroviteljskog poduzeća. Posebno u slučaju prekogranične djelatnosti, obostrano priznavanje nadzornih načela koja se primjenjuju u državama članicama zahtijeva da je u svakom trenutku osigurano potpuno pokriće tehničkih pričuva. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 29. (28) U slučaju da institucija ne posluje na prekograničnoj osnovi, države članice bi trebmorale bi imati mogućnost dopustzvoliti nepotpuno pokriće pod uvjetom da je utvrđen primjeren plan za ponovnu uspostavu potpunog pokrića, ne dovodeći u pitanje zahtjeve Direktive Vijeća 80/987/EEZ od 20. listopada 1980. o usklađivanju zakona država članica o zaštiti zaposlenika u slučaju insolventnosti njihova poslodavca[28]. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 30. (29) U brojnim slučajevima postoji mogućnost da pokroviteljsko poduzeće, a ne sama institucija, pokriva biometrijski rizik ili jamči određena primanja ili uspješnost ulaganja. Unatoč tomue u nekim slučajevima sama institucija osigurava takvo pokriće ili pruža jamstva, dok se obveze pokrovitelja općenito svode na plaćanje potrebnih doprinosa. U takvim okolnostima proizvodi koje institucije nude slični su onima koje nude društva za osiguranje koja se bave poslovima životnog osiguranja, tako da bi i institucije trebale raspolagati, u najmanju ruku, istim dodatnim kapitalom kao i društva za osiguranje koja se bave poslovima životnog osiguranja. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 31. (30) Institucije su vrlo dugoročni ulagatelji. Otkup imovine kojue drže tove institucije općenito ne smije imati drugu svrhu osim isplate mirovina. Institucije bi, s ciljemu cilju primjerene zaštite prava članova i korisnika, mortrebale imati mogućnost odabira takve raspodjele imovine koja precizno odgovara vrsti i trajanju njihovih obveza. Zbog tih aspekata potreban je učinkovit nadzor i pristup pravilima ulaganja koji institucijama dopuštaju dovoljnu fleksibilnost u odlučivanju o najsigurnijoj i najučinkovitijoj politici ulaganja te ih obvezuju na poslovanje u skladu s načelom razboritosti. Usklađivanje s načelom razboritosti stoga zahtijeva politiku ulaganja primjerenu strukturi članstva pojedine institucije za strukovno mirovinsko osiguranje. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 6. (prilagođeno) (31) Ova Direktiva stoga predstavlja prvi korak na putu prema unutarnjem tržištu za strukovno mirovinsko osiguranje, organiziranom na europskoj razini. Utvrđivanjem načela razboritosti kao temeljnog načela kapitalnih ulaganja te omogućavanjem prekograničnog poslovanja institucijama, potiče se preusmjeravanje štednje u sektor strukovnog mirovinskog osiguranja, što pridonosi gospodarskom i socijalnom napretku. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 32. (prilagođeno) (32) Nadzorne metode i prakse razlikuju se među državama članicama. Stoga bi države članice trebajumorale same odlučiti o preciznim pravilima ulaganja koja žele primjenjivati na institucije na vlastitom državnom području. Ta pravila ipak ne smiju Ö bi smjela Õ ograničiti slobodu kretanja kapitala, osim ako Ö je Õ to nije opravdano načelom razboritosti. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 33. (prilagođeno) ð novo (33) Kao vrlo dugoročni ulagatelji uz niske rizike likvidnosti, institucije za strukovno mirovinsko osiguranje mogu u razumnoj mjeri ulagati u nelikvidnu imovinu kao što su dionice te u ð instrumente s dugoročnim ekonomskim profilom kojima se ne trguje na uređenim tržištima, multilateralne trgovinske platforme ili organizirane trgovinske platforme ï tržišta rizičnog kapitala. Također se mogu koristiti prednostima međunarodne diversifikacije. Ulaganja u dionice, tržišta rizičnog kapitala i valute Ö u valutama različitima Õ od valute njihovih obveza ð i u instrumente s dugoročnim ekonomskim profilom kojima se ne trguje na uređenim tržištima, multilateralne trgovinske platforme ili organizirane trgovinske platforme ï stoga se ne bi trebala ograničavati, osim zbog načela razboritosti ò novo (34) Tumačenje instrumenata s dugoročnim ekonomskim profilom jest široko. Ti su instrumenti neprenosivi vrijednosni papiri te stoga nemaju pristup likvidnosti sekundarnih tržišta. Često zahtijevaju obvezu na određeno vrijeme, što ograničava njihovo stavljanje na tržište. Ti instrumenti morali bi podrazumijevati učešća, dužničke instrumente neuvrštenih poduzeća i dobivene zajmove. Neuvrštena poduzeća uključuju infrastrukturne projekte, neuvrštena društva koja ulažu u rast, nekretnine ili drugu imovinu koja bi mogla biti prihvatljiva za dugoročna ulaganja. Infrastukturni projekti s niskim udjelom ugljika i otporni na klimatske promjene često su neuvrštena imovina koja se oslanja na dugoročne kredite za financiranje projekta. 2003/41/EZ uvodna izjava 34. (prilagođeno) U slučaju da institucija posluje na prekograničnoj osnovi, nadležna tijela države članice domaćina mogu od nje zatražiti da se pridržava ograničenja ulaganja u dionice i sličnu imovinu koja nije uvrštena za trgovanje na uređenom tržištu, u dionice i ostale instrumente čiji je izdavatelj isto društvo ili u imovinu denominiranu u nepodudarnim valutama, pod uvjetom da se takva pravila također primjenjuju na institucije u državi članici domaćinu. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 35. (prilagođeno) Ograničenja slobodnog izbora odobrenih upravitelja imovinom i skrbnika, koje biraju institucije, sužavaju konkurenciju na unutarnjem tržištu te ih stoga treba ukinuti. ò novo (35) Institucijama treba omogućiti ulaganje u drugim državama članicama u skladu s pravilima njihove matične države članice kako bi se smanjio trošak prekogranične djelatnosti. Stoga se državi članici domaćinu ne smije dopustiti uvođenje dodatnih zahtjeva ulaganja za institucije iz drugih država članica. (36) Neki rizici ne mogu se smanjiti količinskim zahtjevima tehničkih pričuva i zahtjevima financiranja, već se oni pravilno mogu otkloniti zahtjevima upravljanja. Stoga je za odgovarajuće upravljanje rizicima ključno uspostavljanje učinkovitog sustava upravljanja. Ti bi sustavi morali biti razmjerni vrsti, razmjeru i složenosti djelatnosti. (37) Politike nagrađivanja kojima se potiče prekomjerno riskiranje mogu potkopati dobro i učikovito upravljanje rizicima institucija. Načela i zahtjevi objavljivanja za politike nagrađivanja primjenjivi na ostale vrste financijskih institucija u Uniji morali bi biti primjenjivi i na institucije, ali vodeći računa o upravljačkoj strukturi pojedinačnih institucija u usporedbi s ostalim vrstama financijskih institucija i potrebi razmatranja veličine, vrste, područja primjene i složenosti djelatnosti institucija. (38) Poslovni proces predstavlja unutarnju sposobnost obavljanja određenih zadaća upravljanja. Institucije bi morale imati dostatnu sposobnost za obavljanje poslovnog procesa upravljanja rizicima, poslovnog procesa unutarnje revizije i, ako je primjenjivo, aktuarskog poslovnog procesa. Utvrđivanje pojedinog ključnog poslovnog procesa ne sprečava instituciju da slobodno odlučuje o načinu na koji će organizirati taj poslovni proces u praksi osim ako je drukčije određeno ovom Direktivom. To ne bi smjelo dovesti do neopravdano opterećujućih zahtjeva jer je potrebno uzeti u obzir vrstu, razmjer i složenost djelatnosti institucije. (39) Sve osobe koje obavljaju ključne poslovne procese trebaju imati poslovni ugled i iskustvo. Međutim zahtjevi u vezi s obavješćivanjem nadležnih tijela trebaju se odnositi samo na nositelje ključnih poslovnih procesa. (40) Osim toga, uz iznimku poslovnog procesa unutarnje revizije, u manjim i manje složenim institucijama trebalo bi jednoj osobi ili organizacijskoj jedinici omogućiti obavljanje više od jednog poslovnog procesa. Međutim osoba ili jedinica koja obavlja ključni poslovni proces ne bi smjela biti ista osoba ili jedinica koja obavlja sličan ključni poslovni proces u pokroviteljskom poduzeću, iako bi nadležnom tijelu trebalo biti omogućeno odobravanje izuzeća uzimajući u obzir veličinu, vrstu, područje primjene i složenost djelatnosti institucija. (41) Poboljšanje upravljanja rizicima u institucijama važno je kako bi se potencijalne ranjivosti u pogledu održivosti mirovinskog programa mogle pravilno razumjeti i kako bi se o njima moglo razgovarati s nadležnim tijelima. Institucije bi u okviru svojih sustava za upravljanje rizicima morale za svoje djelatnosti povezane s mirovinama napraviti procjenu rizika. Procjena rizika morala bi se staviti na raspolaganje i nadležnim tijelima. U toj procjeni institucije bi među ostalim morale dostaviti kvalitativni opis ključnih elemenata kojima se utvrđuje njihovo financijsko stajalište u skladu s nacionalnim pravom, učinkovitost njihovih sustava za upravljanje rizicima i sposobnost zadovoljavanja zahtjeva u pogledu tehničkih pričuva. Procjena rizika morala bi uključiti nove ili buduće rizike poput rizika povezanih s klimatskim promjenama, iskorištavanjem resursa ili okolišom. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 22. (42) Svaka država članica treba zahtijevati od svih institucija na svojem državnom području sastavljanje godišnjih financijskih izvještaja i godišnjih izvješća za sve midrovinske programe kojima upravljaju te, ako je primjenjivoovisno o slučaju, sastavljanje godišnjih financijskih izvještaja i godišnjih izvješća za svaki mirovinski program pojedinačno. Godišnji financijski izvještaji i godišnja izvješća, koje odobravaodobrena od strane ovlaštenae osobae, i koja daju istinit i objektivan prikaz imovine, obveza i financijskog položaja za svaki pojedini mirovinski program kojim upravlja institucija, predstavljaju temeljni izvor informacija za članove i korisnike programa te nadležna tijela. Oni posebno omogućavaju nadležnim tijelima praćenje financijske stabilnosti institucije te procjenu sposobnosti institucije za izvršavanje svih ugovornih obveza. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 24. (43) Politika ulaganja institucije odlučujući je čimbenik za sigurnost i izvedivost strukovnog mirovinskog osiguranja. Institucije bi stoga mortrebale donijeti i, najmanje svake tri godine, preispitati izjavu u načelima ulaganja. Ona bi moralatreba biti dostupna nadležnim tijelima i na zahtijev članovima i korisnicima svakog pojedinog mirovinskog programa. ò novo (44) Institucijama bi trebalo dopustiti da svoje upravljanje, u cijelosti ili djelomično, povjere drugim subjektima koji djeluju u njihovo ime. Institucije bi morale i dalje biti odgovorne za obavljanje svih svojih obveza na temelju ove Direktive ako izdvajaju ključne poslovne procese ili bilo koje druge djelatnosti. (45) Dužnosti pohrane i nadzora povezani s imovinom institucija trebalo bi ojačati objašnjavanjem uloge i dužnosti depozitara. Samo bi institucije koje upravljaju programima u kojima članovi i korisnici snose sav rizik morale imenovati depozitara. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 23. (prilagođeno) Odgovarajuće informacije su od presudne važnosti za članove i korisnike mirovinskih programa. To je od posebne važnosti kada se traže informacije o financijskoj stabilnosti institucije, ugovornim pravilima, primanjima te stvarnom financiranju stečenih mirovinskih prava, politici ulaganja i upravljanju rizicima i troškovima. ò novo (46) Institucije bi budućim članovima, članovima i korisnicima morale dostaviti jasne i odgovarajuće informacije kao potporu pri donošenju odluka o njihovom umirovljenju i osigurati visoku razinu transparentnosti tijekom različitih faza programa, a to su faza prije učlanjenja, faza članstva (uključujući fazu prije umirovljenja) i faza nakon umirovljenja. Osobito je potrebno dostaviti informacije o stečenim mirovinskim pravima, predviđenim razinama mirovinskih primanja, rizicima i jamstvima te troškovima. Ako članovi snose ulagački rizik, ključne su i dodatne informacije o ulagačkom profilu, svim raspoloživim opcijama i povijesnim prinosima. (47) Budućim članovima trebalo bi prije učlanjenja u program dostaviti sve potrebne informacije kako bi oni mogli donijeti informiranu odluku, poput informacija o mogućnostima odustajanja, doprinosima, troškovima i ulagačkim opcijama ako je primjenjivo. (48) Institucije bi za svoje članove koji još nisu u mirovini morale sastaviti standardizirano izvješće o mirovinskim primanjima s ključnim osobnim i općim informacijama o mirovinskom programu. Izvješće o mirovinskim primanjima moralo bi biti u standardnom formatu kako bi se omogućilo lakše razumijevanje mirovinskih prava tijekom vremena i prema programima te u interesu pokretljivosti radne snage. (49) Institucije bi svoje članove morale obavijestiti o mogućnostima isplate dovoljno unaprijed prije umirovljenja. Ako se mirovina ne isplaćuje kao doživotna renta, članovima bi pred umirovljenje trebalo dostaviti informacije o raspoloživim proizvodima za isplatu mirovina kako bi se omogućilo financijsko planiranje umirovljenja. (50) Tijekom faze isplate mirovine korisnicima bi i dalje trebalo dostavljati informacije o njihovim primanjima i odgovarajućim opcijama isplate. To je osobito važno ako korisnici u fazi isplate snose znatnu razinu ulagačkog rizika. (51) Nadležno tijelo moralo bi izvršavati svoje nadležnosti s obzirom na to da je glavni cilj zaštita članova i korisnika. (52) Područje primjene bonitetnog nadzora razlikuje se među državama članicama. To može izazvati probleme ako institucija mora poštovati odredbe o nadzoru svoje matične države članice i istovremeno poštovati socijalno i radno pravo svoje države članice domaćina. Razgraničenjem područja koja se smatraju dijelom bonitetnog nadzora za potrebe ove Direktive smanjuju se pravna nesigurnost i povezani transakcijski troškovi. (53) Unutarnje tržište za institucije zahtijeva obostrano priznavanje nadzornih standarda. Nadležna tijela matične države članice morale bi nadzirati poštuju li institucije te standarde. Države članice morale bi nadležnim tijelima dodijeliti potrebne ovlasti primjene preventivnih ili korektivnih mjera ako institucije prekrše bilo koji od zahtjeva ove Direktive. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 25. (prilagođeno) U svrhu ispunjavanja njihove zakonske funkcije, nadležnim tijelima treba osigurati primjerena prava na informacije i ovlasti interveniranja glede institucija i osoba koje ih učinkovito vode. U slučaju kada je institucija za strukovno mirovinsko osiguranje povjerila poslove materijalnog značaja kao što su upravljanje ulaganjima, informacijska tehnologija ili računovodstvo drugim društvima (izdvajanje poslovnih procesa), nadležnim tijelima treba povećati prava na informacije i ovlasti interveniranja tako da obuhvaćaju i te izdvojene poslovne procese da bi provjerila obavljaju li se te djelatnosti u skladu s nadzornim pravilima. ò novo (54) Kako bi se osigurao učinkovit nadzor izdvojenih djelatnosti, uključujući sve naknadne ponovno izdvojene djelatnosti, važno je da nadležna tijela imaju pristup svim mjerodavnim podacima pružatelja usluga kojima je povjereno obavljanje izdvojenih djelatnosti, bez obzira je li taj pružatelj regulirani ili neregulirani subjekt, te da imaju pravo obavljanja izravnog nadzora. Kako bi se u obzir uzela kretanja na tržištu i osiguralo stalno poštovanje uvjeta izdvajanja, institucije bi prije izdvajanja kritičnih ili važnih djelatnosti morale obavijestiti nadležna tijela. (55) Potrebno je osigurati razmjenu informacija između nadležnih tijela i ostalih tijela kojima je povjerena dužnost jačanja financijske stabilnosti i prestanka mirovinskih programa. Stoga je potrebno odrediti uvjete pod kojima će te razmjene informacija biti moguće. Nadalje, ako se informacije mogu objaviti samo uz izričitu suglasnost nadležnih tijela, tim tijelima treba omogućiti da, prema potrebi, za davanje svoje suglasnosti zahtijevaju ispunjavanje strogih uvjeta. (56) Direktivom 95/46/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[29] uređuje se obrada osobnih podataka koju vrše države članice u kontekstu ove Direktive i pod nadzorom nadležnih tijela. Uredbom (EZ) br. 45/2001 Europskog parlamenta i Vijeća[30] uređuje se obrada osobnih podataka koju vrše europska nadzorna tijela u skladu s ovom Direktivom i pod nadzorom europskog nadzornika za zaštitu podataka. Svaka obrada osobnih podataka koja se provodi u okviru ove Direktive, poput razmjene ili prijenosa osobnih podataka među nadležnim tijelima, morala bi biti u skladu s nacionalnim pravilima o provedbi Direktive 95/46/EZ, a svaka razmjena ili obrada informacija koju provodi europski nadzornih za zaštitu podataka mora biti u skladu s Uredbom (EZ) br. 45/2001. (57) Kako bi se omogućilo neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta za strukovno mirovinsko osiguranje organizirano na europskoj razini, Komisija bi nakon savjetovanja s EIOPA-om morala preispitati primjenu ove Direktive i o tome sastaviti izvješće koje bi morala proslijediti Europskom parlamentu i Vijeću četiri godine nakon stupanja na snagu ove Direktive. Revizijom bi se osobito morala ocijeniti primjena pravila o izračunu tehničkih pričuva, njihovu financiranju, propisanom kapitalu, granicama solventnosti, pravilima ulaganja i svim ostalim aspektima povezanima sa stanjem financijske solventnosti institucije. (58) Kako bi se osigurala pošteno tržišno natjecanje među institucijama, trebalo bi prijelazno razdoblje u kojem se društvima za osiguranje koja podliježu Direktivi 2009/138/EZ Europskog parlamenta i Vijeća[31] dopušta vođenje njihovih poslova strukovnog mirovinskog osiguranja u skladu s pravilima iz članka 4. Direktive 2009/138/EZ produljiti do 31. prosinca 2020. Direktivu 2009/138/EZ treba stoga na odgovarajući način izmijeniti. (59) Kako bi se odredili zahtjevi utvrđeni ovom Uredbom, potrebno je Komisiji dodijeliti ovlasti za donošenje akata u skladu s člankom 290. UFEU-a u vezi s objašnjenjem politike nagrađivanja, procjene rizika za mirovine i izvješća o mirovinskim primanjima. Posebno je važno da Komisija tijekom svojeg pripremnog rada provede odgovarajuća savjetovanja uključujući i ona na razini stručnjaka. Pri pripremi i izradi delegiranih akata Komisija bi morala osigurati da se relevantni dokumenti Europskom parlamentu i Vijeću šalju istodobno, na vrijeme i na primjeren način. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 38. (prilagođeno) Ako se radi o programu u kojem je imovina odvojena u posebnu obračunsku jedinicu, odredbe ove Direktive pojedinačno se primjenjuju na taj program. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 39. (prilagođeno) U nadzorne svrhe važno je utvrditi odredbe o suradnji između nadležnih tijela država članica te u druge svrhe između tih tijela i Komisije. S ciljem izvršavanja svojih dužnosti i doprinosa dosljednoj i pravovremenoj provedbi ove Direktive, nadležna bi tijela jedna drugima trebala dostavljati informacije potrebne za primjenu odredaba Direktive. Komisija je izrazila svoju namjeru osnivanja odbora nadzornih tijela s ciljem poticanja suradnje, usklađivanja i razmjene gledišta između nacionalnih nadležnih tijela te s ciljem promicanja dosljedne provedbe ove Direktive. ê 2003/41/EZ uvodna izjava 40. (prilagođeno) (60) Budući da se cilj predloženom djelovanja, odnosno stvaranje zakonodavnog okvira UnijeZajednice za institucije strukovog mirovinskog osiguranja, ne može na zadovoljavajući način postići na razini država članica, te se stoga zbog svog opsega i učinka djelovanja može bolje postići na razini UnijeZajednice, UnijaZajednica može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom razmjernosti Ö proporcionalnosti Õ iz tog članka, ova Direktiva ne prelazi izvan onog što je nužno za postizanjeostvarenje tog cilja. ò novo (61) U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije od 28. rujna 2011. o dokumentima s objašnjenjima[32], države članice obvezale su se da će u opravdanim slučajevima uz obavijest o mjerama prenošenja priložiti najmanje jedan dokument u kojem se objašnjava odnos između dijelova direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata prenošenja. U pogledu ove Direktive zakonodavac smatra prosljeđivanje takvih dokumenata opravdanim. (62) Obveza prenošenja ove Direktive u nacionalno pravo morala bi biti ograničena na one odredbe koje predstavljaju temeljnu promjenu u usporedbi s ranijim direktivama. Obveza prenošenja nepromijenjenih odredbi postoji prema ranijim direktivama. (63) Ova Direktiva ne bi smjela dovoditi u pitanje obveze država članica u vezi s rokovima za prijenos u nacionalno zakonodavstvo i primjenu direktiva iz Priloga I. dijela B, ê 2003/41/EZ DONIJELI SU OVU DIREKTIVU: ò novo Glava I. OPĆE ODREDBE ê 2003/41/EZ Članak 1. Predmet Ovom Direktivom utvrđuju se pravila osnivanja i obavljanja djelatnosti institucija za strukovno mirovinsko osiguranje. Članak 2. Područje primjene 1. Ova se Direktiva primjenjuje se na institucije za strukovno mirovinsko osiguranje. Ako, u skladu s nacionalnim pravom, institucije za strukovno mirovinsko osiguranje nemaju pravnu osobnost, države članice primjenjuju ovu Direktivu ili na te institucije ili, prema uvjetima iz stavka 2., na subjekte koji imaju odobrenje za rad i koji su odgovorni za upravljanje njima ili djelovanje u njihovo ime. 2. Ova se Direktiva ne primjenjuje se na: ê 2003/41/EZ (prilagođeno) (a) institucije koje upravljaju programima socijalne sigurnosti obuhvaćenima Uredbom (EEZ) br. 1408/71[33]883/2004[34] i Uredbom (EEZ) br. 574/72[35]987/2009 Europskog parlamenta i Vijeća[36]; ê 2011/61/EU čl. 62.1. (b) institucije koje su obuhvaćene direktivama 73/239/EEZ[37], 85/611/EEZ[38], 93/22/EEZ[39], 2000/12/EZ[40] i 2002/83/EZ[41] 2004/39/EZ[42], 2009/65/EZ[43], 2009/138/EZ, 2011/61/EU[44] i 2013/36/EU[45]; ê 2003/41/EZ (c) institucije koje posluju na temelju generacijske solidarnosti; (d) institucije u kojima zaposlenici pokroviteljskih poduzeća nemaju zakonska prava na primanja i u kojima pokroviteljsko poduzeće može bilo kada otkupiti imovinu i nije obvezno izvršiti obveze isplate mirovina; (e) društva koja se koriste programimae pričuva za mirovine radi isplate mirovina svojim zaposlenicima. Članak 3. Primjena na institucije koje upravljaju programima socijalne sigurnosti Institucije za strukovno mirovinsko osiguranje, koje također upravljaju i programima obveznog mirovinskog osiguranja povezanim uzsa zaposlenjem koji predstavljaju programe socijalne sigurnosti navedene u uredbama (EEZ) br. 1408/71883/2004 i (EEZ) br. 574/72987/2009, obuhvaćene su ovom Direktivom u dijelu koji se odnosi na njihovo upravljanje dobrovoljnim strukovnim mirovinskim osiguranjem. U tom slučaju su obveze i pripadajuća imovina odvojeni su u posebnu obračunsku jedinicu i nije moguće ta sredstva nije moguće prenijeti u obvezne mirovinske programe koji predstavljaju programe socijalne sigurnosti, ili obratno. Članak 4. Neobvezna primjena na institucije obuhvaćene Direktivom 2002/83/EZ 2009/138/EZ ê 2003/41/EZ (prilagođeno) Matične države članice mogu odlučiti da će primjenjivati odredbe iz članaka 9. do 16. i članaka 18. do 20. Ö 9. do 15., članaka 20. do 24. stavka 2., članaka 25. do 29., članaka 31. do 53. i članaka 55. do 71. Õ ove Direktive na poslove društava za Ö životno Õ osiguranje, koja su obuhvaćena Direktivom 2002/83/EZ2009/138/EZ, povezane uzsa strukovnimo mirovinskimo osiguranjem. U tom slučaju cjelokupna imovina i obveze koje se odnose na spomenute poslove odvajaju se u posebnu obračunsku jedinicu, a upravljanje i organizacija tih sredstava odvijaju se odvojeno od ostalih poslova društva za Ö životno Õ osiguranje, bez ikakve mogućnosti prijenosa. U tom slučaju, i samo glede njihovih poslova povezanih uzsa strukovnimo mirovinskimo osiguranjem, društva za Ö životno Õ osiguranje ne podliježu odredbama iz članaka 20. do 26., 31. i 36. Ö 76. do 86., članka 132., članka 134. stavka 2., članka 173., članka 185. stavaka 5., 7. i 8. te članka 209. Õ Direktive 2009/138/EZ2002/83/EZ. Matična država članica osigurava da ili nadležna tijela ili tijela odgovorna za nadzor društava za Ö životno Õ osiguranje iz Direktive 2002/83/EZ2009/138/EZ, u okviru svojeg nadzornog posla, provjeravaju striktnu odvojenost predmetnihdotičnih poslova strukovnog mirovinskog osiguranja. Članak 5. Manje mirovinske institucije i zakonom predviđeni programi Osim članka 19. Ö članaka 34. do 37. Õ, države članice mogu odlučiti da neće primjenjivati ovu Direktivu, u cijelosti ili djelomično, na institucije na svojem državnom području koje upravljaju mirovinskim programima s manje od 100 članova ukupno. Prema članku 2. stavku 2., takve institucije bi ipak trebale imati Ö imaju Õ pravo dobrovoljno primjenjivati ovu Direktivu. Članak 2012. se može se primjenjivati isključivo ako se primjenjuju i sve ostale odredbe ove Direktive. Države članice mogu odlučiti da neće primjenjivati članke 9. do 17. Ö 1. do 8., članak 12. članak 20. i članke 34. do 37. Õ na institucije ako je u skladu sa zakonodavstvom strukovno mirovinsko osiguranje zakonom predviđeno i za njega jamči državno tijelo. Članak 2012. se može se primjenjivati isključivo ako se primjenjuju i sve ostale odredbe ove Direktive. 2003/41/EZ Članak 6. Definicije Za potrebe ove Direktive: (a) „institucija za strukovno mirovinsko osiguranje” ili „institucija” znači institucija, bez obzira na njezin pravni oblik, koja posluje na temelju kapitalizacije i koja je osnovana odvojeno od pokroviteljskog poduzeća ili strukovnog udruženja s ciljemu cilju osiguravanja mirovina u kontekstu strukovne djelatnosti na temelju sporazuma ili ugovora sklopljenog: – pojedinačno ili kolektivno između najmanje jednog ili više poslodavaca i najmanje jednog ili više zaposlenika ili njihovih predstavnika, ili – sa samozaposlenim osobama, u skladu sa zakonodavstvom matične države članice i države članice domaćina, i koja obavlja djelatnosti koje iz njega izravno proizlaze; (b) „mirovinski program” znači ugovor, sporazum, punomoć ili pravila kojima se definiraju uvjeti za stjecanje prava na određene vrste mirovine; ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo (c) „pokroviteljsko poduzeće” znači bilo koje poduzeće ili drugi subjekt, bez obzira na to sastoji li se od jedne ili više pravnih ili fizičkih osoba, koji ima ulogu poslodavca ili samozaposlene osobe ili njihove kombinacije i koji plaća doprinose instituciji za strukovno mirovinsko osiguranjeð koje su u skladu s nacionalnim zakonodavstvom pravno obvezni ili dobrovoljno preuzimaju obvezu staviti mirovinski program na raspolaganja; ï ê 2003/41/EZ (d) „mirovine” znači primanja koja se isplaćuju prilikom ostvarivanjua ili očekivanomg ostvarivanjua prava na mirovinu, ili dodatna primanja kao dodatak prethodno navedenim primanjima u obliku isplata u slučaju smrti, invalidnosti ili prestanka radnog odnosa ili u obliku isplata ili usluga za potporu u slučaju bolesti, siromaštva ili smrti. S ciljemU cilju omogućavanja financijske sigurnosti u mirovini, ovta primanja obično imaju oblik doživotnih isplata. Ona, mMeđutim, ona mogu biti i isplate kroztijekom određenog razdobljae ili jednokratne isplate cjelovitog iznosa; (e) „član” znači osoba koja zbog svojih strukovnih djelatnosti ima ili će ostvariti pravo na mirovinu u skladu s odredbama mirovinskog programa; (f) „korisnik” znači osoba koja prima mirovinue; (g) „nadležno tijelo” znači nacionalnoa tijeloa određena za izvršavanje dužnosti utvrđenih ovom Direktivom; (h) „biometrijski rizik” znači rizik smrti, invalidnosti i dugovječnosti; ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo (i) „matična država članica” znači država članica ð u kojoj institucija ima odobrenje za rad ili u kojoj je upisana u registar i u kojoj je smještena njezina središnja uprava. Izraz „sjedište središnje uprave” podrazumijeva mjesto na kojem tijelo institucije zaduženo za odlučivanje donosi glavne strateške odluke ï znači članica u kojoj institucija ima svoje registrirano sjedište i središnju upravu, ili, ako nema registrirano sjedište, u kojoj ima svoju središnju upravu; ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo (j) „država članica domaćin” znači država članica čije se socijalno i radno pravo mjerodavno za područje programa strukovnog mirovinskog osiguranja primjenjuje na odnos između pokroviteljskog poduzeća i članova ð ili korisnika ï;. ò novo (k) „institucija prenositeljica” znači institucija koja prenosi cijeli mirovinski program ili njegov dio na instituciju u drugoj državi članici; (l) „institucija primateljica” znači institucija koja preuzima cijeli mirovinski program ili njegov dio od institucije u drugoj državi članici; (m) „uređeno tržište” znači multilateralni sustav u Uniji u smislu članka 2. stavka 1. točke 5. Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR]; (n) „multilateralna trgovinska platforma” znači multilateralni sustav u Uniji u smislu članka 2. stavka 1. točke 6. Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR]; (o) „organizirana trgovinska platforma” znači sustav ili platforma u Uniji iz članka 2. stavka 1. točke 7. Uredbe (EU) br. .../... [MiFIR]; (p) „trajni medij” znači sredstvo koje omogućava članu ili korisniku pohranjivanje osobno na njega naslovljenih podataka na način da mu budu dostupni za buduću uporabu u razdoblju koje odgovara namjeni tih podataka, te koje mu omogućuje neizmijenjenu reprodukciju pohranjenih podataka; (q) „ključni poslovni proces”, unutar sustava upravljanja, znači unutarnja sposobnost obavljanja praktičnih zadaća; sustav upravljanja uključuje poslovni proces upravljanja rizicima, poslovni proces unutarnje revizije i, ako institucija preuzima financijske obveze ili osniva tehničke pričuve, aktuarski poslovni proces. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo Članak 7. Djelatnosti institucije Svaka dDržavea članicea zahtijevaju od institucija unutar svojiheg državnihog područja ograničavanje njihovih djelatnosti na poslove povezane suz mirovinamae i djelatnostima koje iz njih proizlaze. Ako, u skladu s člankom 4. društvo za Ö životno Õ osiguranje upravlja poslovima strukovnog mirovinskog osiguranja striktnim odvajanjem imovine i obveza u posebnu obračunsku jedinicu, ta odvojena imovina i obveze ograničavaju se na poslove vezane uz mirovine i djelatnosti koje izravno iz njih proizlaze. Članak 8. Zakonska odvojenost pokroviteljskog poduzeća od institucija za strukovno mirovinsko osiguranje Svaka dDržavea članicea osiguravaju zakonsku odvojenost pokroviteljskog poduzeća i institucije za strukovno mirovinsko osiguranje kakoda bi u interesu članova i korisnika zaštitilea imovinu institucije u slučaju stečaja pokroviteljskog poduzeća. Članak 9. Uvjeti poslovanja ð Upisivanje u registar ili odobrenje za rad ï Conditions of operation Registration or authorisation 1. Svaka dDržavea članicea glede svih institucija na svojim državniom područjimau osiguravaju: ê 2010/78/EU čl. 4.1. točka (a) (prilagođeno) (a) da je instituciju je u nacionalniom registaru registriralo upisalo nadležno tijelo ili Ö joj izdalo Õ ima odobrenje za rad; u slučaju prekograničnih aktivnostidjelatnosti iz članka 1220., u registru moraju također biti navedene i države članice u kojima ta institucija poslujedjeluje; tu je informaciju potrebno dostaviti Europskom nadzornom tijelu (Europskom nadzornom tijelu za osiguranje i strukovno mirovinsko osiguranje) (dalje u tekstu ,„EIOPA’”) koje se osniva Uredbom (EU) br. 1094/2010 Europskog parlamenta i Vijeća[46] koje ju objavljuje na svojoj internetskoj stranici;. 2003/41/EZ (prilagođeno) (b) da instituciju učinkovito vode osobe dobrog ugleda koje i same moraju imati odgovarajuće stručne kvalifikacije i iskustvo ili da zapošljavaju savjetnike s odgovarajućim stručnim kvalifikacijama i iskustvom; ò novo Članak 10. Pravila mirovinskog programa ê 2003/41/EZ (c) Države članice u pogledu svih institucija na njihovim državnim područjima osiguravaju provedbu pravilno utvrđenih propisa o funkcioniranju svih mirovinskih programa kojima upravlja institucija, o čemu su članovi primjereno obaviješteni;. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) (d) da je sve tehničke pričuve izračunao i ovjerio aktuar ili, ako ne aktuar, drugi stručnjak na tom području, uključujući revizora, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, na temelju aktuarskih metoda koje su priznala nadležna tijela matične države članice; ò novo Članak 11. Preuzimanje obveza redovitog financiranja i dodatnih primanja ê 2003/41/EZ (e)1. Države članice u pogledu svih institucija smještenih na njihovim državnim područjima osiguravaju da se pokroviteljsko poduzeće, u slučaju da jamči isplatu mirovina, obvezalo na redovito financiranje;. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) (f) dostatnu obaviještenost članova o uvjetima mirovinskog programa, posebno: i. o pravima i obvezama strana uključenih u mirovinski program; ii. o financijskim, tehničkim i drugim rizicima povezanim s mirovinskim programom; iii. o vrsti i distribuciji tih rizika. ê 2003/41/EZ 2. U skladu s načelom supsidijarnosti i uzimajući u obzir vrste mirovina koje nude sustavi socijalne sigurnosti, države članice mogu predvidjeti mogućnost pokrića dugovječnosti i invalidnosti, skrbi za preživjele uzdržavane članove te zajamčenog povrata doprinosa u obliku dodatnih primanja, koji mogu biti ponuđeni članovima ako se tako slože poslodavci i zaposlenici ili njihovi predstavnici. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) 3. Država članica može zahtijevati da uvjeti poslovanja institucija na njezinom državnom području podliježu i drugim zahtjevima s ciljem primjerenog osiguranja interesa članova i korisnika. ê 2010/78/EU čl. 4.1. točka (a) (adapted) 5. U slučaju prekograničnih djelatnosti iz članka 20., nadležna tijela matične države članice prethodno odobravaju uvjete poslovanja institucije. Prilikom izdavanja takvog odobrenja, države članice bez odlaganja obavješćuju EIOPU. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo Članak 20.12. Prekogranične djelatnosti ð i postupci ï 1. Ne dovodeći u pitanje nacionalno socijalno i radno pravo zakonodavstvo glede organizacijeiranja mirovinskih sustava, uključujući obvezno članstvo i rezultate pregovora o sklapanju kolektivnih ugovora, države članice dopuštaju poduzećima unutar svogjih državnogih područja pokroviteljstvo nad institucijama ð koje predlažu ili obavljaju prekograničnu djelatnost ï za strukovno mirovinsko osiguranje koje su dobile odobrenje za rad u drugim državama članicama. One institucijama Ö s odobrenjem za rad na njihovim državnim područjima Õ za strukovno mirovinsko osiguranje koje su dobile odobrenje za rad na njihovom državnom području dopuštaju ð obavljanje prekogranične djelatnosti ï da prihvate Ö prihvaćanjem Õ pokroviteljstvao od strane poduzeća s državnog područja drugih ð druge ï državea članicea. 2. Institucija koja Ö predlaže Õ želi ð obavljanje prekogranične djelatnosti i ï prihvaćanjetiti pokroviteljstvao od strane pokroviteljskog poduzeća s državnog područja druge države članice podliježe prethodnom odobrenju nadležnih tijela svoje matične države članice, kako je navedeno u članku 9. stavku 5. Ako ona namjerava prihvatiti pokroviteljstvo od strane pokroviteljskog poduzeća s državnog područja druge države članice, o tome obavješćuje nadležna tijela matične države članice u kojoj je dobila odobrenje za rad. 3. Države članice zahtijevaju od institucijae ð s odobrenjem za rad ili koje su upisane u registar ï unutar svojeg na svojim državnimog područjima Ö koje predlažu pokroviteljstvo Õ da dostavei sljedeće informacije prilikom obavješćivanjua navedenomg u stavku 2.: (a) državu članicu domaćina ili države članice domaćine; (b) naziv ð i sjedište uprave ï pokroviteljskog poduzeća; (c) glavna obilježja mirovinskog programa kojim će upravljati za pokroviteljsko poduzeće. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo 4. Ako nadležno tijelo matične države članice primi obavijest iz stavka 2., i ako nema razloga za sumnju ð nije donijelo odlukku ï da upravna struktura ili financijska situacija institucije ili dobar ugled ili stručne kvalifikacije ili iskustvo osoba koje vode instituciju ð nisu ï u skladu s predloženim djelovanjem u državi članici domaćinu, ono unutar tri mjeseca od zaprimanja informacija iz stavka 3. priopćava tu informaciju nadležnim tijelima države članice domaćina i o tome obavješćuje instituciju. ò novo Odluka iz prvog podstavka obrazlaže se. Ako nadležnim tijelima države članice domaćina odbije dostaviti informacije iz prvog podstavka, nadležno tijelo matične države članice predmetnoj instituciji obrazlaže svoje odbijanje u roku od tri mjeseca od primitka informacija iz stavka 3. U slučaju odbijanja ili nečinjenja predmetna institucija ima pravo obratiti se sudu u matičnoj državi članici. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) ð novo 5. Prije nego institucija počne upravljati Ö obavljati prekograničnu djelatnost Õ mirovinskim programom za pokroviteljsko poduzeće u drugoj državi članici, nadležna tijela države članice domaćina u roku od unutar dva ð jednog ï mjeseca od zaprimanja informacija navedenihe u stavku 3. obavješćuju nadležna tijela matične države članice, ovisno o slučaju, o zahtjevima socijalnog i radnog prava koji su mjerodavni za područje strukovnog mirovinskog osiguranja u skladu s kojima se mora upravljati mirovinskim programom čiji je pokrovitelj poduzeće u državi članici domaćinu i o svim pravilima koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18. stavkom 7. ste stavkom 7. ovog članka. Nadležna tijela matične države članice priopćavaju tu informaciju priopćavaju instituciji. 6. Nakon zaprimanja obavijesti iz stavka 5., ili ako ne primi nikakvu obavijest od nadležnih tijela matične države članice po isteku razdoblja navedenog u stavku 5., institucija može početi Ö obavljati prekograničnu djelatnost Õ upravljati mirovinskim programom čiji je pokrovitelj poduzeće u državi članici domaćinu, u skladu sa zahtjevima socijalnog i radnog prava države članice domaćina kojei jesu mjerodavnoi za područje strukovnog mirovinskog osiguranja i svim pravilima koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18. stavkom 7. i stavkom 7. ovog članka. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) 7. Posebno, institucija čiji je pokrovitelj poduzeće u drugoj državi članici također, glede pripadajućih članova, podliježe svim zahtjevima o pružanju informacija, u skladu s člankom 11., koje nadležna tijela države članice domaćina primjenjuju na sve institucije u toj državi članici. ê 2003/41/EZ ð novo 8.7. Nadležna tijela države članice domaćina obavješćuju nadležna tijela matične države članice o svim znatčajnim promjenama zahtjeva socijalnog i radnog prava države članice domaćina kojei jesu mjerodavnoi za područje strukovnog mirovinskog osiguranja, koje mogu utjecati na obilježja mirovinskog programa u onoj mjeri u kojoj se tiču ð prekograničnog poslovanja ï čiji je pokrovitelj poduzeće u državi članici domaćinu te svih pravila koja se moraju primjenjivati u skladu s člankom 18. stavkom 7. i stavkom 7. ovog članka. 9.8.. Nadležna tijela države članice domaćina provode kontinuirani nadzor institucije u vezi s usklađenošću njezinih djelatnosti sa zahtjevima radnog i socijalnog prava države članice domaćina kojei jesu mjerodavnoi za područje strukovnog mirovinskog osiguranja iz stavka 5. te sa zahtjevima o pružanju informacija iz stavka 7. Ako se prilikom nadzorua otkriju nepravilnosti, nadležna tijela države članice domaćina odmah o tome obavješćuju nadležna tijela matične države članice. Nadležna tijela matične države članice, u suradnji s nadležnim tijelima države članice domaćina, poduzimaju potrebne mjere kojima osiguravaju da institucija prekine s otkrivenim kršenjem socijalnog i radnog prava. ê 2003/41/EZ 109. Ako unatoč mjerama koje su poduzela nadležna tijela matične države članice, ili zbog toga što primjerenih mjera u matičnoj državi članici nema, institucija ustraje u kršenju važećih odredaba zahtjeva socijalnog i radnog prava kojei jesu mjerodavnoi za područje strukovnog mirovinskog osiguranja, nadležna tijela države članice domaćina mogu, nakon što o tome obavijeste nadležna tijela matične države članice, poduzeti odgovarajuće mjere za sprečavanje ili sankcioniranje daljnjih nepravilnosti, uključujući, ako je to zaista potrebno, zabranu poslovanja instituciji u državi članici domaćinu za pokroviteljsko poduzeće. ò novo 10. Države članice osiguravaju da institucija koja obavlja prekograničnu djelatnost ne podliježe zahtjevima u pogledu informiranja članova i korisnika koje su utvrdila nadležna tijela države članice domaćina za članove na koje se odnosi ta prekogranična djelatnost. Članak 13. Prekogranični prijenosi mirovinskih programa 1. Države članice dopuštaju institucijama s odobrenjem za rad ili upisanima u registar na njihovim državnim područjima prijenos cijelih mirovinskih programa ili njihovih dijelova institucijama primateljicama s odobrenjem za rad ili upisanima u registar u drugim državama članicama. 2. Prijenos cijelog mirovinskog programa ili njegova dijela između institucije prenositeljice i institucije primateljice s odobrenjem za rad ili upisanih u registar u različitim državama članicama podliježe prethodnom odobrenju nadležnih tijela matične države članice institucije primateljice. Zahtjev za odobrenje prijenosa podnosi institucija primateljica. 3. Osim ako je nacionalnim socijalnim i radnim pravom o organizaciji mirovinskim sustava utvrđeno drugačije, prijenos i uvjeti prijenosa podliježu prethodnom odobrenju predmetnih članova i korisnika ili, ako je primjenjivo, njihovih predstavnika. U svakom slučaju informacije o uvjetima prijenosa stavljaju se na raspolaganje predmetnim članovima i korisnicima ili, ako je primjenjivo, njihovim predstavnicima najmanje četiri mjeseca prije podnošenja zahtjeva iz stavka 2. 4. Zahtjev iz stavka 2. sadržava sljedeće informacije: (a) pisani sporazum između institucije prenositeljice i institucije primateljice u kojemu se utvrđuju uvjeti prijenosa, uključujući glavna obilježja mirovinskog programa i opis prenesene imovine te, ako je primjenjivo, pripadajućih obveza; (b) naziv i sjedište institucije prenositeljice; (c) sjedište uprave pokroviteljskog poduzeća te naziv pokroviteljskog poduzeća; (d) državu članicu domaćina ili države članice domaćine ako ih ima više od jedne. 5. Ako nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice primi zahtjev iz stavka 2. i ako nije donijelo odluku da upravna struktura ili financijska situacija institucije primateljice ili dobar ugled ili stručne kvalifikacije ili iskustvo osoba koje vode instituciju primateljicu nije u skladu djelovanjem predloženim u matičnoj državi članici institucije primateljice, ono unutar tri mjeseca od primanja informacija iz stavka 4. svoju odluku o odobrenju prijenosa priopćuje instituciji primateljici i nadležnom tijelu matične države članice institucije prenositeljice. Nadležno tijelo matične države članice institucije prenositeljice o toj odluci obavješćuje instituciju prenositeljicu. Odluke iz prvog podstavka obrazlažu se. Ako odbije dostaviti informacije iz prvog podstavka nadležnim tijelima matične države članice institucije prenositeljice, nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice predmetnoj instituciji obrazlaže svoje odbijanje u roku od tri mjeseca od primitka informacija iz stavka 4. U slučaju odbijanja ili nečinjenja predmetna institucija primateljica ima pravo obratiti se sudu u svojoj matičnoj državi članici. 6. Nadležno tijelo matične države članice institucije prenositeljice u roku od jednog mjeseca od primanja informacija iz stavka 5. obavješćuje nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice o zahtjevima socijalnog i radnog prava mjerodavnog za područje strukovnih mirovina države članice domaćina u skladu s kojima se mora upravljati mirovinskim programom. Nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice priopćuje tu informaciju instituciji primateljici. 7. Nakon primanja informacija iz stavka 6. ili ako nadležno tijelo matične države članice institucije primateljice ne dostavi informacije po isteku roka utvrđenog u stavku 6., institucija primateljica može započeti upravljati mirovinskim programom u skladu sa zahtjevima socijalnog i radnog prava mjerodavnog za područje strukovnih mirovina države članice domaćina. 8. Ako institucija primateljica obavlja prekograničnu djelatnost, primjenjuje se članak 12. stavci 8. i 9. Glava II. KOLIČINSKI ZAHTJEVI ê 2003/41/EZ Članak 15. 14. Tehničke pričuve 1. Matična država članica osigurava da institucije koje upravljaju programima strukovnog mirovinskog osiguranja u svakom trenutku, s obzirom na ukupni svojih mirovinskih programa, oblikuju primjeren iznos tehničkih pričuva koji je u skladu s financijskim obvezama koje proizlaze iz portfelja postojećih mirovinskih ugovora. 2. Matična država članica osigurava da institucije koje upravljaju strukovnim mirovinskim osiguranjem, ako osiguravaju pokriće biometrijskih rizika i/ili jamče uspješnost ulaganja ili određenu razinu primanja, oblikuju dostatan iznos tehničkih pričuva s obzirom na ukupan opseg tih programa. 3. Tehničke pričuve izračunavaju se svake godine. Međutim, matična država članica može dozvolitidopustiti izračun svake tri godine ako institucija članovima i/ili nadležnim tijelima dostavi potvrdu ili izvješće o usklađenjima za godine međurazdoblja. Potvrda ili izvješće odražavaju usklađen razvoj tehničkih pričuva te promjene rizika koje pokrivaju. 4. Tehničke pričuve izračunava i ovjerava aktuar ili, ako ne aktuar, drugi stručnjak nau tom području, uključujući revizora, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom, na temelju aktuarskih metoda koje su nadležna tijela matične države članice priznala prema sljedećim načelima: (a) minimalni iznos tehničkih pričuva izračunava se pomoću dovoljno oprezne aktuarske procjene, uzimajući u obzir sve obveze za primanjamirovine i za doprinose u skladu s mirovinskim sporazumima institucije. Mora biti dostatan za nastavak isplata mirovina i primanja koji se već isplaćuju korisnicima te također odražavati obveze koje proizlaze iz stečenih mirovinskih prava članova. Gospodarske i aktuarske pretpostavke odabrane za vrednovanje obveza također se odabiru oprezno, uzimajući, ako je primjenjivo,prema potrebi u obzir primjerenu granicu nepovoljnog odstupanja; (b) najviše kamatne stope koje se koriste odabiru se na temelju načela razboritosti i određuju sukladno mjerodavnim propisima matične države članice. Te kamatne stope odabrane na načelu razboritosti određuju se uzimajući u obzir: i. prinos pripadajuće imovine koju drži institucija i budući povrat od ulaganja, i/ili ii. tržišni prinos visokokvalitetnih ili državnih obveznica; (c) biometrijske tablice koje se koriste za izračun tehničkih pričuva temelje se na načelu razboritosti, uzimajući u obzir glavne značajke grupe članova i mirovinskih programa, posebno očekivane promjene značajnih rizika; (d) metoda i osnova izračuna tehničkih pričuva općenito su dosljedne od jedne do druge poslovne godine. Međutim, odstupanja se mogu opravdati promjenom zakonskih, demografskih ili gospodarskih okolnosti na kojima se temelje pretpostavke. 5. Matična država članica može zahtijevati da izračun tehničkih pričuva podliježe dodatnim i detaljnijim zahtjevima kako bi osigurala primjerenu zaštitu interesa članova i korisnika. 2010/78/EU čl. 4.4 6. S ciljem daljnjeg opravdanog usklađivanja pravila koja se odnose na izračun tehničkih rezervi, posebno kamatnih stopa i ostalih pretpostavki koje utječu na razinu tehničkih rezervi, Komisija, na temelju savjeta EIOPE, svake dvije godine, ili na zahtjev države članice, izdaje izvješće o situaciji u vezi razvoja prekograničnih aktivnosti. ê 2003/41/EZ Komisija predlaže sve potrebne mjere za sprečavanje mogućih odstupanja prouzročenih različitim razinama kamatnih stopa i za zaštitu interesa korisnika i članova bilo kojeg programa. ê 2003/41/EZ (prilagođeno) Članak 16. 15. Pokriće tehničkih pričuva 1. Matična država članica zahtijeva da svaka institucija u svakom trenutku raspolaže dostatnom i primjerenom imovinom za pokriće tehničkih pričuva s obzirom na ukupni opseg mirovinskih programa kojima upravlja. 2. Matična država članica može dopustiti instituciji, na ograničeno vremensko razdoblje, da ima nedostatnu imovinu za pokriće tehničkih pričuva. U tom slučaju nadležna tijela zahtijevaju da institucija donese konkretan i ostvariv plan oporavka kako bi osigurala ponovno ispunjavanje zahtjeva iz stavka 1. Plan podliježe sljedećim uvjetima: (a) institucija utvrđuje konkretan i ostvariv plan kako bi uspostavila potreban iznos imovine za potpuno i pravodobno pokriće tehničkih pričuva. Plan je dostupan članovima ili, ako je primjenjivoovisno o slučaju, njihovim predstavnicima i/ili podliježe odobrenju nadležnih tijela matične države članice; (b) prilikom sastavljanjua plana vodi se računa o specifičnoj situaciji institucije, posebno o strukturi imovine/obveza, profilu rizičnosti, planu likvidnosti, starosnoj strukturi članova koji ostvaruju pravo na mirovine, činjenici radi li se o programima u fazi pokretanja ili programima koji prelaze iz onih bez pokrića ili s djelomičnim pokrićem na one s potpunim pokrićem; (c) u slučaju prestanka mirovinskog programa tijekom razdoblja spomenutog u ovom stavku Ö u prvoj rečenici ovog stavka Õ, institucija obavješćuje nadležna tijela matične države članice. Institucija utvrđuje postupak za prijenos imovine i pripadajućih obveza drugoj financijskoj instituciji ili sličnom tijelu. O tom postupku obavješćuju se nadležna tijela matične države članice, a okvirni prikaz postupka dostupan je članovima ili, ako je primjenjivoovisno o slučaju, njihovim predstavnicima sukladno načelu povjerljivosti. 3. U slučaju prekogranične djelatnosti iz članka 12.20., tehničke pričuve u svakom su trenutku u potpunosti pokrivene s obzirom na ukupni opseg mirovinskih programa kojima se upravlja. Ako se ovti uvjeti ne ispunjavaju, nadležna tijela matične države članice interveniraju u skladu s člankom 62.14. U svrhu ispunjavanja ovog zahtjeva matična država članica može zahtijevati striktno odvajanje imovine i obveza u posebnu obračunsku jedinicu. Članak 17. 16. Propisani kapital 1. Matična država članica osigurava da institucije koje upravljaju mirovinskim programima, kod kojih sama institucija, a ne pokroviteljsko poduzeće, preuzima obvezu pokrića biometrijskog rizika ili jamči određenu uspješnost ulaganja ili određenu razinu primanja, trajno kao zaštitnim dodatkom raspolažu dodatnom imovinom povrh tehničkih pričuva da posluži kao zaštitni dodatak. Taj iznos odražava vrstu rizika i temelj imovine u odnosu na ukupni opseg programa kojima upravlja. Imovina je neopterećena bilo kojim budućim obvezama i služi kao zaštitni kapital za izjednačavanje razlika između predviđenih i stvarnih troškova i prihoda. ê 2009/138/EZ čl. 303.1 2. Za potrebe izračunavanja minimalnog iznosa dodatnih sredstava, primjenjuju se pravila utvrđenapropisana u člancima od 17.a do 17.d17., 18. i 19. ê 2003/41/EZ 3. Međutim, stavak 1. ne sprječava države članice da od institucija na svjeom državnom području zahtijevaju da raspolažu propisanim kapitalom ili da utvrde detaljnije propise pod uvjetom da su opravdani načelom razboritosti. 2009/138/EZ čl. 303.2 (prilagođeno) Članak 17.a 17. Raspoloživa granica solventnosti 1. Svaka d Državea članicea zahtijevaju od svake institucije iz članka 1716. stavka 1. koja se nalazi na njezinom državnom područjunjihovim državnim područjima da u svakom trenutku ima odgovarajuću raspoloživu granicu solventnosti s obzirom na sve njezine poslove koja je barem jednaka zahtjevima ove Direktive. 2. Raspoloživa granica solventnosti obuhvaća sredstavaimovinu institucije koja jesu slobodna od bilo kakvih predvidljivih obveza, umanjena za bilo koju nepokretnu imovinu, uključujući: (a) uplaćeni dionički kapital ili, u slučaju da institucija ima oblik društva za uzajamno osiguranje, stvarni osnivački kapital i svebilo koje račune članova društva za uzajamno osiguranje koji ispunjavaju sljedeće kriterije: i. osnivački akti i statut moraju propisivati da plaćanja mogu biti izvršena s tih računa prema članovima društva za uzajamno osiguranje samo ako to neće prouzročiti snižavanje raspoložive granice solventnosti ispod zahtijevane razine ili nakon prestanka rada društva kad su podmireni svi ostali dugovi društva; ii. osnivački akti i statut moraju propisivati da se, s obzirom na bilo koja plaćanja iz točke i. u svrhu koja nije pojedinačni prestanak članstva u društvu za uzajamno osiguranje, nadležna tijela moraju obavijestiti barem jedan mjesec unaprijed i da ona mogu zabraniti plaćanja u tom razdoblju; i iii. relevantne odredbe osnivačkog akta i statuta mogu biti izmijenjene i dopunjene tek nakon što nadležna tijela izjave da nemaju primjedbi na izmjene, ne dovodeći u pitanje kriterije navedene u podtočkama i. i ii.; (b) pričuve (statutarne ili slobodne) koje ne odgovaraju preuzetim obvezama; (c) prenesenu dobit ili gubitak nakon umanjenja za dividende koje će biti isplaćene; i (d) ako su nacionalnim pravom odobrene pričuve iz dobiti koje se pojavljuju u bilanci kad one mogu biti upotrijebljene za pokriće bilo kojih gubitaka koji mogu nastati i kad nisu raspoložive za raspodjelu članovima i korisnicama. Raspoloživa granica solventnosti se umanjuje se za iznos vlastitih dionica koje izravno drži institucija. 3. Države članice mogu propisati da raspoloživa granica solventnosti može također obuhvaćati: (a) kumulativni povlašteni dionički kapital i podređeni dužnički kapital u visini do 50 % vrijednosti raspoložive granice solventnosti i potrebne granice solventnosti, s obzirom na nižu vrijednost, od čega su najviše 25 % podređeni krediti s fiksnim dospijećem, ili kumulativni povlašteni dionički kapital fiksne ročnosti, pod uvjetom da postoje obvezujući sporazumi u skladu s kojima, u slučaju stečaja ili likvidacije institucije, podređeni dužnički kapital ili povlašteni dionički kapital dolaze nakon tražbina svih ostalih vjerovnika i ne isplaćuju se sve dok se ne namire svi ostali dugovi; (b) vrijednosne papire koji nemaju specificiran datum dospijeća i ostale instrumente, uključujući kumulativne povlaštene dionice različite od onih iz točke (a), u maksimalnom iznosu od 50 % raspoložive ili potrebne granice solventnosti, s obzirom na nižu vrijednost, za sve takve vrijednosne papire, i podređeni dužnički kapital iz točke (a) pod uvjetom da oni ispunjavaju sljedeće uvjete: i. oni ne smiju biti isplaćeni na inicijativu nositelja ili bez prethodnog pristanka nadležnog tijela; ii. ugovor o izdavanju mora omogućiti instituciji da odgodi plaćanje kamate na kredit; iii. zajmodavčeve tražbine od institucije moraju u cijelosti doći na naplatu nakon tražbina svih nepodređenih vjerovnika; iv. dokumenti koji uređuju izdavanje vrijednosnih papira moraju osigurati sposobnost duga i neplaćenih kamata da pokriju gubitke, istodobno omogućavajući instituciji da nastavi poslovati; i v. u obzir se moraju uzeti samo iznosi uplaćeni u cijelosti. U svrhu točke (a), podređeni dužnički kapital također ispunjava i sljedeće uvjete: i. u obzir se moraju uzeti samo sredstva uplaćena u cijelosti; ii. za kredite s fiksnim dospijećem, izvorni rok dospijeća jeiznosi barem pet godina. Najkasnije jednu godinu prije datuma otplate, institucija dostavlja nadležnim tijelima na odobrenje dostavlja plan koji pokazuje kako će se raspoloživa granica solventnosti održavati ili dovesti do tražene razine po dospijeću, osim ako se opseg u kojem se kredit može smatrati komponentnom raspoložive granice solventnosti postupno ne smanji tijekom posljednjih pet godina prije datuma otplate. Nadležna tijela mogu dopustiti prijevremenu otplatu takvih kredita pod uvjetom da zahtjev podnese institucija izdavatelj i da njezina raspoloživa granica solventnosti ne padne ispod zahtijevane razine; iii. krediti čije dospijeće nije fiksno određeno se otplaćuju se podložno petogodišnjoj obavijesti, osim ako se kreditie više ne smatraju komponentom raspoložive granice solventnosti ili ako se posebno ne traži prethodna suglasnost nadležnih tijela za prijevremenu otplatu. U potonjem slučaju institucija obavješćuje nadležna tijela barem šest mjeseci prije datuma predložene otplate, specificirajući raspoloživu granicu solventnosti i potrebnu granicu solventnosti prije i nakon te otplate. Nadležna tijela dopuštaju prijevremenu otplatu samo kad to ne rezultira smanjenjem raspoložive granice solventnosti institucije ispod zahtijevane razine; iv. ugovor o kreditu ne sadržava nikakvu klauzulu koja određuje da u specifičnim okolnostima, osim likvidacije institucije, dug postaje otplativ prije ugov