Jedan je od ciljeva Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta prethodno obavješćivanje gospodarskih subjekata, uključujući mala i srednja poduzeća, o planiranim tehničkim propisima prije nego što ih donesu države članice. Gospodarskim subjektima otvoren je prostor da dođu do izražaja i na vrijeme prilagode svoje aktivnosti budućim tehničkim propisima. Velik broj odgovora na obavijesti koje šalju dionici pokazuje da se to pravo uvida opsežno primjenjuje te da se njime Komisiji i nacionalnim tijelima olakšava otkrivanje prepreka trgovini.

U neusklađenim područjima, to jest onima u kojima se nacionalne mjere zbog nepostojanja sekundarnog zakonodavstva trebaju uskladiti s člancima od 34. do 36. (slobodno kretanje robe) te 49. i 56. (pravo poslovnog nastana i sloboda pružanja usluga povezanih s informacijskim društvom) UFEU-a, Komisija je reagirala kako bi skrenula pozornost država članica na potencijalne neopravdane prepreke trgovini nakon procjene nužnosti i razmjernosti mjere u skladu sa sudskom praksom Suda Europske unije.

Direktiva o transparentnosti jedinstvenog tržišta pridonosi i boljem uzajamnom priznavanju. Načelo uzajamnog priznavanja, koje proizlazi iz sudske prakse Suda Europske unije o člancima od 34. do 36. UFEU-a, osigurava pristup tržištu za robu koja ne podliježe ili samo djelomično podliježe zakonodavstvu Unije o usklađivanju. Jamči da se sva roba koja se zakonito stavlja na tržište u jednoj državi članici može u načelu prodati u drugoj državi članici. Procjenom nacionalnih propisa prije njihova donošenja na najmanju se mjeru svodi rizik od nastajanja neopravdanih regulatornih prepreka trgovini zbog tih pravila, posebno u kontekstu načela uzajamnog priznavanja. To je zato što Komisija može: i. ispraviti tekst klauzula o jedinstvenom tržištu u nacrtima koje su dostavile države članice u skladu s postupkom Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta i ii. preporučiti državama članicama da u dostavljene nacrte nacionalnih mjera uvrste klauzulu o jedinstvenom tržištu ako nedostaje u dostavljenim nacrtima.

·U sektorima poljoprivrednih proizvoda, proizvoda ribarstva i akvakulture te drugih prehrambenih proizvoda od 2016. do 2020. države članice dostavile su 693 nacrta tehničkih propisa (145 u 2016., 106 u 2017., 146 u 2018., 161 u 2019. i 135 u 2020.). Ti su nacrti primjerice obuhvaćali materijale koji dolaze u dodir s hranom, energetska pića, transmasti u prehrambenim proizvodima, vina i žestoka pića, oznake kvalitete hrane, dobrobit životinja i stavljanje na tržište proizvoda od krzna.

Određene države članice dostavile su nacrte propisa o utvrđivanju oznaka kojima se kvaliteta proizvoda povezuje s njegovim podrijetlom. Te su obavijesti provjerene u skladu s odredbama UFEU-a o slobodnom kretanju robe i Uredbom (EU) br. 1151/2012 o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode.

Tijekom relevantnog razdoblja Komisija je provjerila obavijesti o higijeni hrane te izdala detaljna mišljenja i primjedbe o njihovoj sukladnosti s Uredbom (EZ) br. 852/2004 o higijeni hrane, Uredbom (EZ) br. 853/2004 o utvrđivanju određenih higijenskih pravila za hranu životinjskog podrijetla i Uredbom (EZ) br. 854/2004 o utvrđivanju posebnih pravila organizacije službenih kontrola proizvoda životinjskog podrijetla namijenjenih prehrani ljudi.

Ostale obavijesti odnosile su se na označivanje prehrambenih proizvoda. Komisija je procijenila njihovu usklađenost s Uredbom (EU) br. 1169/2011 o informiranju potrošača o hrani, a posebno s odredbama o nutritivnim deklaracijama ili drugim odredbama o informiranju potrošača specifičnima za pojedine sektore.

·U sektoru usluga informacijskog društva države članice obavijestile su o 255 mjera (58 u 2016., 43 u 2017., 34 u 2018., 57 u 2019. i 63 u 2020.), pri čemu se glavnina obavijesti odnosila na nacrt zakonodavstva koje utječe na elektroničku trgovinu, društvene medije i operatore internetskih platformi, neutralnost mreže i medijski pluralizam, lažne vijesti i govor mržnje na internetu, kao i druga pravila o uslugama informacijskog društva koje su obuhvaćene područjem primjene Direktive 2000/31/EZ („Direktiva o elektroničkoj trgovini”) i pravila povezana s audiovizualnim medijskim uslugama koje su obuhvaćene područjem primjene Direktive (EU) 2018/1808 (revidirana Direktiva o audiovizualnim medijskim uslugama) .

Druge reakcije Komisije izdane su u vezi s dostavljenim nacrtima mjera koje se odnose na pravila o uslugama informacijskog društva, osobito na elektroničku identifikaciju i usluge povjerenja koje su obuhvaćene područjem primjene Uredbe (EU) 910/2014 („Uredba o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja (eIDAS)”) i slobodan protok neosobnih podataka kako je propisano Uredbom (EU) 2018/1807. Dostavljene su i obavijesti o privatnosti digitalnih podataka, kibersigurnosti, zadržavanju podataka, elektroničkom fakturiranju, autorskim pravima, telekomunikacijama i elektroničkim komunikacijama (uključujući 5 G), sigurnijem internetu za djecu, e-knjigama, internetskom kockanju, a u nekoliko slučajeva i obavijesti koje su izričitim ili dodatnim pojmovima povezane sa slobodnim kretanjem usluga i slobodom poslovnog nastana (članci 49. i 56. UFEU-a, kao i Direktiva o uslugama), pravom potrošača prema Direktivi 2011/83/EU, zaštitom osobnih podataka prema Općoj uredbi o zaštiti podataka (EU) 2016/679 te slobodom izražavanja i slobodom poduzetništva kako je sadržano u Povelji o temeljnim pravima Europske unije.

·U sektoru kemikalija Komisija je zaprimila 167 obavijesti (32 u 2016., 32 u 2017., 28 u 2018., 27 u 2019. i 48 u 2020.) u vezi s područjima kao što su biocidni proizvodi, sredstva za zaštitu bilja i proizvodi obuhvaćeni područjem primjene Uredbe (EZ) br. 1907/2006 o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija („REACH”) , koji su uglavnom provjereni u skladu s Uredbom o biocidnim proizvodima, Uredbom (EZ) br. 1107/2009 o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i Uredbom REACH.

·U sektoru zaštite okoliša Komisija je provjerila 206 nacrta mjera (55 u 2016., 39 u 2017., 28 u 2018., 33 u 2019. i 51 u 2020.). Neki dostavljeni nacrti odnosili su se na ambalažni otpad i plastične proizvode za jednokratnu upotrebu, a u njima su navedeni problemi u vezi s Direktivom 94/62/EZ o ambalaži i ambalažnom otpadu (primjerice u vezi sa zahtjevima za zabranu lakih plastičnih vrećica) i Direktivom (EU) 2019/904 o smanjenju utjecaja određenih plastičnih proizvoda na okoliš (primjerice u vezi s definicijom „plastike”).

Primjenom postupka obavješćivanja Komisiji se omogućilo da intervenira u sektorima u kojima je predviđeno ili započeto usklađivanje na razini EU-a te se države članice tako spriječilo da uvedu nacionalne mjere koje bi se međusobno razlikovale. U skladu s člankom 6. stavkom 3. i člankom 6. stavkom 4. Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta Komisija je od država članica koje šalju obavijest zatražila odgodu donošenja dostavljenih nacrta tehničkih propisa na 12 mjeseci od datuma obavijesti u području ekološke proizvodnje bilja, životinja i proizvoda akvakulture te prehrambenih proizvoda (obavijest 2018/190/BG), ekološke proizvodnje mesa kunića (obavijest 2018/219/E), ekološke proizvodnje prepelica za meso (obavijest 2018/666/F) i plastičnih proizvoda za jednokratnu upotrebu (obavijesti 2018/665/B i 2019/9/UK).

► Pozitivni primjeri u kojima se ogleda učinak Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta

Tijekom izvještajnog razdoblja Direktiva o transparentnosti jedinstvenog tržišta pokazala se djelotvornom u brojnim slučajevima jer su nacionalna tijela preinačila dostavljene nacrte u skladu s preporukama Komisije ili su ih povukla. Konkretan je primjer obavijest o nacrtu odluke koja obvezuje vozače automobila koji borave u Italiji i prevoze djecu mlađu od četiri godine da upotrebljavaju posebne alarmne uređaje koji služe kao podsjetnici o autosjedalici i sprečavaju ostavljanje maloljetnika u vozilu. Komisija je u svojem detaljnom mišljenju istaknula da je nekoliko zahtjeva dostavljenog nacrta u suprotnosti s pravilima Unije o usklađivanju i sa slobodnim kretanjem robe (članci od 34. do 36. UFEU-a). Razlog tomu nedostatak je dokaza za: i. proporcionalnost zahtjeva koji se odnosi na postupak prethodnog odobrenja za alarmne uređaje koji služe kao podsjetnici o autosjedalici, a koji su zakonito proizvedeni u drugim državama članicama i ii. obvezu opremanja tih uređaja automatskim komunikacijskim sustavom za slanje poruka ili upućivanje poziva putem mobilnih bežičnih komunikacijskih mreža na najmanje tri različita telefonska broja. Komisija je naglasila da bi „postupak prethodnog odobrenja” koji obvezuje „akreditirana tijela” da podnesu zahtjev za priznanje talijanskoj Glavnoj upravi za motorna vozila mogao biti u suprotnosti s načelom slobodnog pružanja usluga u Uniji (članak 56. UFEU-a). Talijanske su vlasti preinačile predloženu odluku u skladu s primjedbama Komisije istodobno osiguravajući da dostavljeni nacrt mjere može postići cilj sigurnosti djece.

Slično tomu, Komisija je 2016., 2017. i 2018. zaprimila nekoliko obavijesti o karakteristikama i posebnoj opremi bespilotnih letjelica (dronovi). Komisija je u svojim reakcijama podsjetila na postupak usklađivanja koji je u tijeku na razini EU-a i pozvala predmetne države članice da surađuju kako bi uspostavile regulatorni okvir EU-a primjenjiv na bespilotne letjelice, koji bi osigurao visoku razinu sigurnosti u pogledu rada takvih letjelica i omogućio upravljanje povezanim rizicima koji se odnose na sigurnost, zaštitu privatnosti i osobnih podataka. Predmetne države članice postupile su u skladu s preporukama Komisije navedenima u primjedbama i detaljnim mišljenjima ili su povukle dostavljene nacrte.

Na početku pandemije bolesti COVID-19 2020. neke su države članice donijele ili pripremile nacionalne mjere koje utječu na slobodno kretanje osobne zaštitne opreme kao što su zaštitne naočale, maske za lice, rukavice, kirurški kombinezoni i kute te slobodno kretanje lijekova. Tim se mjerama sprečavalo da ta osnovna dobra dođu do onih kojima su bila najpotrebnija, a to su prije svega zdravstveni djelatnici, interventni timovi na terenu i oboljeli u pogođenim dijelovima Europe. Došlo je do domino-efekta jer su države članice poduzimale mjere za ublažavanje učinka mjera koje su poduzimale druge države članice. U kratkom su vremenu ograničenja počela zahvaćati sve više proizvoda, počevši od osobne zaštitne opreme, a proširila su se i na lijekove. Takve su mjere poremetile logističke i distribucijske lance te potakle stvaranje zaliha u lancu opskrbe. U konačnici su dovele do ponovne primjene unutarnjih granica u vrijeme kad je solidarnost među državama članicama bila najpotrebnija. Komisija je od država članica zatražila da obavješćuju o takvim mjerama putem mehanizma Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta i dala je smjernice o tom postupku. Mjere o kojima je Komisija obaviještena procijenjene su kao predmet visokog prioriteta, a Komisija je podržala države članice u ispravljanju mjera koje su mogle ometati slobodno kretanje osnovnih dobara na jedinstvenom tržištu. Iskustvo s pandemijom bolesti COVID-19 pokazalo je važnost postupaka iz Direktive o transparentnosti jedinstvenog tržišta, uključujući hitni postupak (vidjeti odjeljak 2.2.), ali i korisne pouke za uklanjanje štetnih učinaka jedinstvenog tržišta uzrokovanih izvanrednim situacijama u budućnosti. Ako je o mjerama obaviješteno nakon njihova donošenja, kao što je to bio slučaj s približno 150 obavijesti povezanih s bolešću COVID-19 u 2020., mehanizam obavješćivanja uspostavljen Direktivom omogućavao je da se informacije i istorazinske ocjene mogu koristiti i tijekom krize zahvaljujući komunikacijskoj platformi TRIS, na kojoj su se države članice mogle upoznati s mjerama koje su donijele druge države članice.

► Najčešće prepreke

Direktiva o transparentnosti unutarnjeg tržišta služi, među ostalim, za utvrđivanje područja s ponavljajućim preprekama slobodnom kretanju robe i slobodi pružanja usluga informacijskog društva, a posljedično i za otkrivanje potreba za intervencijom mjerama usklađivanja kako bi se osiguralo bolje funkcioniranje jedinstvenog tržišta. Komisija je u analiziranom razdoblju utvrdila nekoliko ponavljajućih prepreka u dostavljenim nacrtima mjera. Neke su od njih nedostatak klauzule o jedinstvenom tržištu, obmanjujuće i nejasne odredbe koje bi se mogle tumačiti i primijeniti kao ograničenja tržišta ili ponavljanje odredbi iz uredbi EU-a, pitanje obveznih normi i dodatne metode testiranja.

► Reakcije

Direktivom o transparentnosti jedinstvenog tržišta omogućuje se formalna i strukturirana razmjena informacija između država članica i Komisije te među državama članicama tijekom procjene dostavljenih nacrta. Intenzitet te razmjene potvrđen je velikim brojem reakcija koje Komisija i države članice šalju po primitku obavijesti te po odgovorima država članica koje šalju obavijest i naknadnom razmjenom poruka (vidjeti priloge 3.4., 3.5., 3.6. i 3.8.). Razmjena informacija državama članicama omogućuje da utvrde razinu usklađenosti dostavljenih nacrta sa zakonodavstvom EU-a. Komisija se tijekom izvještajnog razdoblja redovito sastajala s predstavnicima država članica na razini stručnjaka kako bi razjasnila neriješena pitanja, kad je to bilo potrebno, i zatražila je dodatne informacije od država članica kako bi se razjasnilo područje primjene dostavljenih tehničkih propisa.

U razmatranom razdoblju Komisija je izdala 212 detaljnih mišljenja (60 u 2016., 34 u 2017., 40 u 2018., 38 u 2019. i 40 u 2020.), što je 5,9 % ukupnog broja nacrta koje su države članice dostavile tijekom izvještajnog razdoblja. S druge strane, države članice izdale su 243 detaljna mišljenja (78 u 2016., 44 u 2017., 38 u 2018., 30 u 2019. i 53 u 2020.). Od 1 291 primjedbe iz izvještajnog razdoblja 816 izdala je Komisija (154 u 2016., 189 u 2017., 184 u 2018., 155 u 2019. i 134 u 2020.), a 475 države članice (118 u 2016., 74 u 2017., 77 u 2018., 64 u 2019. i 142 u 2020.) (vidjeti priloge 3.4. i 3.6.). U pet slučajeva Komisija je pozvala predmetne države članice da odgode donošenje dostavljenih tehničkih propisa za jednu godinu od dana njihova primitka jer je rad EU-a na usklađivanju u području obuhvaćenom dostavljenim nacrtima bio najavljen ili u tijeku (vidjeti Prilog 3.5.).

S obzirom na broj reakcija po sektorima (primjedbe, detaljna mišljenja i odluke Komisije o odgodi donošenja nacrta) koje su svaka država članica i Komisija izdale u izvještajnom razdoblju možemo dobiti daljnji uvid u sudjelovanje država članica u dijalogu potaknutom obavijestima, koji se odnosi na posebne interese određenih država članica čije su reakcije usmjerenije na određene sektore (vidjeti tablicu 6. u Prilogu 3.6.). Italija, Španjolska, Austrija i Poljska neke su od najaktivnijih država članica. Analiza reakcija po državama članicama i po sektorima pokazuje da Austriju, Španjolsku i Italiju posebno zanimaju sektori poljoprivrede, ribarstva i prehrambenih proizvoda. Većina reakcija koje je izdala Komisija odnosi se na građevinski sektor i sektor poljoprivrede.

Zahvaljujući pristupu svim obavijestima i svim porukama razmijenjenima u okviru dijaloga države članice mogu upotrebljavati Direktivu o transparentnosti jedinstvenog tržišta kako bi iskoristile ideje svojih partnera. One se mogu iskoristiti za rješavanje uobičajenih problema u vezi s tehničkim propisima i za utvrđivanje kad bi nacrt tehničkog propisa mogao biti suprotan pravu EU-a.