ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
4.6.1.

Radno sposobne osobe (15 – 64 godine) koje nisu povezane ili su slabo povezane s tržištem rada suočavaju se s mnogim preprekama pri zapošljavanju koje sprečavaju njihovo potpuno uključivanje u radne aktivnosti. Dubinsko i temeljito razumijevanje tih prepreka preduvjet je za osmišljavanje i provedbu odgovarajućih politika intervencije na tržištu rada, kako bi se one dobro usmjerile i prilagodile okolnostima različitih korisnika. U nastavku ćemo navesti neke od izazova u utvrđivanju prepreka za zapošljavanje. Potrebni su precizni i točni podaci i analize kako bi se odredile te prepreke, čak i ako je to trenutačno gotovo nemoguće, i to zbog sljedećih razloga: (a) trenutačni pokazatelji ukupnog stanja na tržištu rada sadržavaju malo relevantnih informacija i nisu jasno povezani s gospodarski neaktivnim stanovništvom i pitanjima kojima se treba baviti. Također se uvelike odnose na pojedince, a ne na obiteljski kontekst; (b) glavni naglasak odnosi se isključivo na evidentirane nezaposlene osobe; (c) podaci su vrlo ograničeni u pogledu pitanja zdravlja, obveza skrbi za članove obitelji ili poticajnih mjera.
2.7.

S obzirom na to, Odbor izražava žaljenje jer ukupna sredstva EU-a namijenjena mjerama za pitanja rodne ravnopravnosti u razdoblju od 2014. do 2020. iznose samo 6,17 milijardi EUR, odnosno otprilike 0,6 % ukupnih odobrenih proračunskih sredstava. EGSO poziva na zadržavanje pitanja rodne ravnopravnosti kao samostalnog cilja u budućim financijskim okvirima, u kojima se isto tako mora pokazati jasna predanost rodnoj ravnopravnosti i uključivanju pitanja rodne ravnopravnosti u sve politike te u koje se moraju uključiti pokazatelji rodne ravnopravnosti, procjena učinka na rodnu ravnopravnost i rodno osviještena izrada proračuna kako na razini EU-a tako i na nacionalnoj razini. O uključivanju rodne ravnopravnosti u sve politike i o dodjeli posebnih sredstava za mjere za rodnu ravnopravnost trebalo bi voditi računa kako u programima koji se odnose na zapošljavanje i socijalnu uključenost ili temeljna ljudska prava (npr. sredstva u okviru ESF-a, Programa o pravima, jednakosti i građanstvu, Fonda za azil, migracije i integraciju, Programa Europske unije za zapošljavanje i socijalne inovacije), tako i u područjima politika koja nisu naočigled izravno povezana s pitanjima rodne ravnopravnosti, no u kojima bi utjecaj na rodnu dimenziju mogao biti znatan, kao što su politike u području IKT-a, prometa, urbanog i ruralnog razvoja, poslovanja, potpore ulaganjima, održivog razvoja i zaštite okoliša. Dimenzija rodne ravnopravnosti, procijenjena na temelju indeksa rodne ravnopravnosti trebala bi postati sastavni dio procesa europskog semestra, uključujući izvješća i preporuke za pojedine zemlje.
Posljednjih su godina ti napori nagrađeni time što europska strana u pregovorima sad općenito prihvaća da u svaki sporazum nužno treba uključiti odredbe o sudjelovanju civilnog društva te to povezati s promicanjem održivog razvoja ( 10 ) . EGSO pozdravlja takav razvoj događaja, no žali zbog toga što je u sporazumima koji su trenutačno na snazi civilnom društvu dodijeljena ograničena uloga. Štoviše, svaka strana (i, ako je riječ o regiji, svaka zemlja potpisnica koja ne pripada europskoj strani) uspostavlja unutarnju savjetodavnu skupinu, a da se pritom tim sporazumima formalno ne predviđa njihova suradnja. Još je više zabrinjavajuća činjenica da osnivanje unutarnjih savjetodavnih skupina partnerskih zemalja ovisi isključivo o volji njihovih vlada, što je dovelo do neuravnotežene zastupljenosti sektora, nedovoljne reprezentativnosti ili neovisnosti od vlada te nedostatka interesa ili otvorenog odbijanja vlada da ih osnuju.
4.9.2.

Potrebna količina električne energije mogla bi se proizvesti s pomoću 70 (regionalnih) vjetroelektrana. Godišnja količina električne energije iz takvog postrojenja dovoljna je za pogon otprilike 7 000 osobnih automobila, a jedan kWh stoji oko 6 do 7 ct. Kad bi 7 000 vozača automobila udruženo upravljalo takvim postrojenjem, troškovi rada e-vozila dodatno bi se mogli znatno smanjiti. No to bi se moralo omogućiti u pravnom i administrativnom pogledu, npr. otvaranjem mreža za distribuciju među partnerima. Digitalizacijom se takve mogućnosti stvaraju, dok ih politička stvarnost sprječava!
2.3

Uvrštavanje postojećih kulturnih aktivnosti i stjecanje znanja na osnovi uspješnih projekata imaju stvarnu vrijednost, no obilježavanja u 2018. godini trebala bi uključivati i nove, inovativne kulturne događaje koji su utemeljeni na prošlosti i kojima se kulturna baština na suvremen način prenosi na nove generacije pružajući nove mogućnosti ruralnim područjima. U okviru programa Kreativna Europa postoje dva ruralna projekta, „Roots and Roads” (Korijeni i putovi) i „Food is Culture” (Hrana je kultura), koji bi, ako se pokažu uspješnima, mogli doprinijeti učenju i razvoju.
6.3.

Primjeri uspješnosti programa „Clean Sky” obuhvaćaju, između ostaloga, probne letove s krilima za laminarno strujenje zraka BLADE (čija je odlika smanjenje otpora krila za 50 % i do 5 % manje emisija CO 2 ) i protusmjerno rotirajućim otvorenim rotorom (čijom se uporabom potrošnja goriva i emisija CO 2 smanjuje za otprilike 30 %).
4.2.6.

Taj je sektor pod utjecajem uzročnika klimatskih promjena, posebno u pogledu ovisnosti o fosilnim gorivima u raznim postupcima, od proizvodnje hrane, preko prerade do prijevoza i pakiranja. Potrebno je formulirati politike kojima se uzima u obzir pat-pozicija do koje je došlo u postojećem poljoprivredno-prehrambenom modelu te se utvrđuje ostvariv put do održive, ekološki prihvatljive budućnosti za poljoprivrednike.
1.6.

Odbor također poziva EU na promicanje ostvarivanja ciljeva održivog razvoja bilateralnim odnosima kad god je to moguće. Najbolji je primjer za to interakcija s Kinom u pogledu njezine inicijative „Jedan pojas, jedan put”, za čiju je provedbu na nedavnom sastanku Okruglog stola EU-a i Kine (5) istaknuto da bi „trebala pridonijeti ostvarivanju Programa UN-a do 2030. i njegovim ciljevima održivog razvoja”.
4.8.7.

politici u pogledu povredâ prava koji je Komisija iznijela u komunikaciji „Pravo EU-a: boljom primjenom do boljih rezultata” brži i stroži način reagira kad države članice neispravno prenose zakonodavstvo EU-a u nacionalno pravo ili ako to uopće ne učine. Naposljetku, EGSO pozdravlja strateški pristupkoji je Komisija iznijela u komunikaciji „Pravo EU-a: boljom primjenom do boljih rezultata” ( 23 ) . Potiče Komisiju da nareagira kad države članice neispravno prenose zakonodavstvo EU-a u nacionalno pravo ili ako to uopće ne učine.
2.5.

Svjestan utjecaja digitalnih tehnologija na MSP-ove, EGSO se slaže s analizom Komisije i smatra da su tri stupa na kojima se temelji strategija Komisije za MSP-ove i održivu i digitalnu Europu ( 4 ) (izgradnja kapaciteta i potpora za prelazak na održivost i digitalizaciju, smanjenje regulatornog opterećenja, poboljšanje pristupa tržištu i financiranju) zaista prioritetna područja. EGSO naglašava da je MSP-ovima potrebna hitna financijska potpora s obzirom na to da su vrlo teško pogođeni gospodarskim posljedicama pandemije COVID-a 19 te da je zbog toga veća vjerojatnost da će njihovi zaposlenici izgubiti posao. S obzirom na to, EGSO izražava žaljenje zbog toga što je europski plan oporavka namijenjen popravljanju gospodarske i socijalne štete prouzročene pandemijom COVID-a 19, usvojen na izvanrednom sastanku Europskog vijeća održanom od 17. do 21. srpnja 2020., ograničen na 750 milijardi EUR te što je 27 država članica smanjilo svoje ambicije, osobito u digitalnom području, kako bi dobile potporu takozvanih „štedljivih” zemalja, jer će to utjecati na financijsku potporu digitalizaciji MSP-ova.
2.4.

Međunarodna trgovina jedan je od stupova nove europske strategije do 2020. za postizanje konkurentnije i zelenije Unije. Sporazumi o slobodnoj trgovini i ulaganjima koje EU promiče mogu pridonijeti dinamičnijem gospodarskom rastu u EU-u ako se uzme u obzir da će se 90 % budućeg svjetskog rasta generirati izvan Europe. EU bi se trebao pobrinuti da poduzeća socijalne ekonomije u pregovorima o trgovinskim sporazumima ne budu diskriminirana u odnosu na druga poduzeća i to uklanjanjem necarinskih prepreka koje, de facto, dovode do predmetne diskriminacije. Europska socijalna ekonomija mora iskoristiti te sporazume za poticanje internacionalizacije svojih poduzeća, kako u susjednim zemljama na istoku i jugu Europe, tako i u ostatku svijeta.
2.4.

Slična je situacija i s uzgajivačima. Šećerna repa mora se uzgajati u zemljopisnoj blizini tvornica u kojima se prerađuje. Razlog tome su relativno visoki troškovi transporta šećerne repe – potrebno je šest do sedam tona repe za proizvodnju jedne tone šećera. Ako se tvornica šećera iz šećerne repe zatvori, uzgajivači gube mogućnost tržišnog plasmana svoje šećerne repe. Ako nema druge tvornice na ekonomski održivoj udaljenosti, prisiljeni su prebaciti se na uzgoj drugih usjeva. To u velikoj mjeri negativno utječe na povrat financijskih sredstava dotičnih poljoprivrednika, od kojih su mnogi uložili znatna sredstva u posebnu opremu, poput one za berbu šećerne repe, koja nije odgovarajuća za druge usjeve. Osim toga, iznenadan prelazak velikog broja poljoprivrednika na druge usjeve može znatno opteretiti lokalno poljoprivredno tržište.
2.3.

No njezin je opseg donekle širi s obzirom na to da upućuje na ciljeve održivog razvoja Ujedinjenih naroda (Program održivog razvoja do 2030.) (1) i Pariški klimatski sporazum (COP21) (2).
3.10.

Inovacije u medicini nastale zahvaljujući digitalizaciji mogu dovesti do temeljitih promjena u zdravstvenom osiguranju. Način na koji se situacija razvija dovodi do individualizacije medicine i načina liječenja na temelju dvaju izvora informacija: (a) dekodiranja genoma: Prediktivna dimenzija dekodiranja može pružiti posve novu dimenziju preventivnom pristupu (dekodiranjem genoma vjerojatnost zdravstvenog rizika postaje „poznata” te stoga prevencija ima više smisla) i donijeti nove izazove na području zdravstvenog osiguranja. (b) mehanizama e-zdravlja: Oni, među ostalima, uključuju povezane predmete koji služe za dobivanje podataka mjerenjem pojava povezanih s vlastitim tijelom (eng. self data) i ljudima omogućuju da se upoznaju sa svojim zdravstvenim stanjem i poboljšaju ga. Stoga se valja pozabaviti nizom pitanja i primjedbi. (a) Bi li ovi novi izvori znanja mogli dovesti od stvaranja novih ponuda i usluga po mjeri, prilagođenijih navikama osiguranika? (b) Hoće li naše zdravstveno osiguranje sutra biti povezano s mogućim bolestima koje predviđa naš dekodirani genom? (c) Je li prelazak s terapijskog na preventivni pristup konačan? Koje će to posljedice imati po upravljanje zdravstvenim osiguranjem i financiranje u teškim gospodarskim okolnostima? Treba li nadoknaditi troškove personaliziranih programa medicinske prevencije koji se nude u okviru digitalnih platformi? (d) Hoće li dobrobit (3) od sada zamijeniti zdravlje? Hoće li ova preobrazba zdravstvenog sustava dovesti do nastanka holističke i manje terapijske medicine? (e) Hoće li se zbog ovih promjena viđenje odnosa između pacijenta i liječnika i osiguranika i osiguravatelja iz temelja promijeniti i prijeći s „vertikalnog” na „horizontalni” model u kojem pacijent postavlja pitanja i razvija „laička znanja”? (f) Ne treba li, s obzirom na gospodarsku moć digitalnih divova, pokrenuti ulaganja u istraživanja i razvoj koja provode javne vlasti?
5.9.

U razdoblju preopterećenja kapaciteta i niske dobiti u industriji postoje snažne indikacije da se velika većina brodovlasnika opire svim mjerama koje će obuhvaćati više naknade. No to će vrlo malo utjecati na brodovlasnike. Procjenjuje se da će mjere potrebne za postizanje promjene ponašanja kod 42 % brodovlasnika sa sobom donijeti povećanje operativnih troškova od 0,5 % za manje brodove i oko 2 % za najveće brodove. Ako se naknada za licenciju povisi i/ili ako se trajanje akumulacije kapitala skrati, postotak brodova koji se prodaje s ciljem održivog recikliranja porast će do 68 %. Dugoročno gledano, prema procjenama iz izvješća do 97 % brodova koji pristaju u europskim lukama moći će prikupiti dovoljno sredstava za pokrivanje razlike za prihvatljivo recikliranje (9).
4.5.

Međutim, civilno društvo trebalo bi proaktivno tražiti prilagodbu zahtjevima Programa za razdoblje do 2030. kako bi se učinkovito utjecalo na njegovu provedbu. Očito je da se Programom za razdoblje do 2030. pozivaju organizacije civilnog društva da postanu stvarna pokretačka snaga za njegovu provedbu, a to znači da civilno društvo ovom postupku treba pristupiti promjenom paradigme u načinu svoje organizacije i rada. To se može ostvariti samo ako se civilno društvo pripremi i restrukturira kako bi bilo u mogućnosti potpuno sudjelovati u postupku odlučivanja. Organizacije civilnog društva trebale bi biti reprezentativne, demokratske, transparentne i odgovorne.
3.7.1.

Sljedeće su pouke proizašle iz spomenute inicijative: — Mnoga su trgovačka društva već postigla pozitivne rezultate na području transparentnosti. Društveno odgovorno poslovanje sad je dio poslovnih strategija društava. — Pristup informacijama važan je za niz dionika, ali su im potrebne različite informacije u različite svrhe. Uvjeti i potrebe razlikuju se od sektora do sektora. — Mišljenja se posebice razlikuju u pogledu ključnih pokazatelja uspješnosti. Većina ostalih zainteresiranih strana u državama članicama prednost daje uspostavi skupa jasnih pokazatelja koji obuhvaćaju i pitanja u vezi s radnom snagom i okolišem. Poduzeća smatraju da je fleksibilnost potrebna i da jednak model za sve nije pravo rješenje. — Za mala i srednja poduzeća ključno je pitanje sposobnosti za pružanje informacija. Ako postoji širok spektar dionika, od kojih svaki zahtijeva različite informacije i ima različita očekivanja, može doći do velikog administrativnog opterećenja poduzeća. — Postupak transparentnosti trebao bi biti usmjeren na postignute rezultate, kao i na postupak izvješćivanja i objave informacija. Društveno odgovorno poslovanje treba uključiti u poslovne strategije, a integrirano izvješćivanje jedan je od načina da se to postigne. — Transparentnost i praksa objavljivanja izvješća o društveno odgovornom poslovanju dodatna je prednost za trgovačka društva i njihove zaposlenike, korisnike njihovih proizvoda i usluga, odnosno potrošače i građane, te ulagače.
1.6.

Općenitije, EGSO preporučuje da se ubrzaju istraživanja i dostignuća u pogledu novih načina proizvodnje i potrošnje povezanih s funkcionalnim gospodarstvom: — ekološko osmišljavanje proizvoda koje omogućuje da se od samog početka osigura trajnost korištenih resursa uzimajući u obzir utjecaj dobara na okoliš tijekom cijelog njihovog životnog ciklusa. Funkcionalno gospodarstvo može uključivati nove dizajne proizvoda koji se mogu lakše popraviti, koji su prilagodljivi itd., — kružno gospodarstvo, povezano s mišljenjem EGSO-a o paketu za kružno gospodarstvo (1), čiji je cilj uspostaviti pristup „cradle to cradle” (od kolijevke do kolijevke) kako bi se otpad jednog poduzeća pretvorio u resurse drugoga poduzeća. Funkcionalno gospodarstvo može pomoći da se bolje iskoriste suproizvodi i vanjski učinak jednih poduzeća za proizvodne svrhe drugih poduzeća, — ekonomija suradnje, posebice razrađena u mišljenju EGSO-a od 21. siječnja 2014. (2), koja se u svojim teoretskim temeljima oslanja na funkcionalno gospodarstvo. Zajednički razvoj tih oblika razmjene može, pod određenim uvjetima, dovesti do bržeg stvaranja prednosti funkcionalnog gospodarstva, posebice onih povezanih s okolišem, — Gospodarstvo za opće dobro, povezano s mišljenjem EGSO-a od 17. rujna 2015. (3), — Ekonomija dijeljenja, kojoj je posebno posvećeno mišljenje EGSO-a od 13. svibnja 2016. (4).
2.10.

EGSO je zabrinut da nije moguće postići socijalne ciljeve i ciljeve u pogledu zapošljavanja strategije Europa 2020. koji se temelje na pametnom, održivom i uključivom rastu (4). Usporavanje gospodarstva, spora provedba svrsishodnih strukturnih reformi i manjak potražnje na jedinstvenom tržištu dosad su imali suprotan učinak: stopa zaposlenosti pala je sa 70,3 %, (2008.), na 69,2 % (2014.). Međutim, do 2020. ta bi stopa trebala iznositi 75 %. Umjesto da se broj ljudi pogođenih siromaštvom i socijalnom isključenošću smanji za 20 milijuna do 2020., on je 2014. godine porastao za 4,9 milijuna. Nadalje, do kraja 2015. broj nezaposlenih u Europskoj uniji povećao se za više od šest milijuna osoba u odnosu na stanje prije krize.
4.3.

Međutim, s obzirom na to da je FEAD, za razliku od ESF-a, novi instrument, pozornost zaslužuju i pozitivni vidovi dosadašnje provedbene prakse. Tako je već do 2014. osam država članica pokrenulo aktivnosti FEAD-a (u 2015. to je učinilo još 15 država članica). Procjenjuje se da je samo tijekom 2014. godine 10,9 milijuna ljudi (14) imalo korist od mjera FEAD-a. Nadalje, pokretanje FEAD-a i zahtjev da se 20 % sredstava ESF-a izdvoji za suzbijanje siromaštva i socijalne isključenosti rezultiralo je boljom suradnjom između Europske komisije i država članica te boljom koordinacijom aktivnosti različitih tijela koja se bave suzbijanjem siromaštva i isključenosti. Povezivanje materijalne pomoći i popratne potpore u okviru FEAD-a, u većini država članica stvara uvjete za bolju socijalnu integraciju prijašnjih korisnika programa pomoći u hrani.
6.4.1.

S obzirom na to da se procjenjuje da će se stanovništvo koje pripada „srednjem staležu” povećati za oko 2 milijarde do 2030., i te će osobe htjeti uživati u izboru i raznolikosti hrane koju konzumiraju, a koje dosad nisu imali. To će uključivati eksponencijalni rast potražnje za proteinima i drugim poljoprivrednim proizvodima.
3.33

Vodi se velika rasprava o pitanju koga se može smatrati odgovornim u slučaju kada sustav umjetne inteligencije nanese štetu. Sigurno bi to bilo u slučaju kada sustav umjetne inteligencije samostalno uči te kada nakon puštanja u rad nastavi učiti. Europski parlament objavio je preporuke za izradu zakonodavstva u građanskim stvarima u području robotike, a jedan od prijedloga je istražiti mogućnost uvođenja takozvane „e-osobnosti” za robote kako bi ih se u skladu s tim građanskim pravom moglo smatrati odgovornima za štetu koju prouzroče. EGSO je protiv bilo kojeg oblika pravne osobnosti za robote ili sustave umjetne inteligencije jer to predstavlja neprihvatljiv moralni rizik. Pravna odgovornost ima preventivno i korektivno djelovanje na ponašanje, a takav učinak može nestati onog trenutka kada za stvaratelja više nema rizika od odgovornosti jer je on prenesen na robota (ili sustav umjetne inteligencije). Osim toga, postoji rizik od nezakonite primjene i zloupotrebe takvog pravnog oblika. Usporedba s ograničenom odgovornošću društava nije uvjerljiva jer je u takvim društvima fizička osoba uvijek glavna odgovorna osoba. U tom je kontekstu potrebno istražiti u kojoj se mjeri to pitanje na zadovoljavajući način rješava u trenutačnim nacionalnim i europskim zakonima i drugim propisima te u sudskoj praksi u području odgovornosti za proizvode, rizike i vlastitu pogrešku, a ako to pitanje nije riješeno, koja su tada pravna rješenja nužna.
4.5.

Iako je točkom 22. okvira utvrđeno da se naknada može temeljiti na očekivanim ili stvarnim troškovima ili dobiti, praksa Komisija često zahtijeva ex ante utvrđivanje iznosa naknada. Takva metoda izračuna, kojom se nadležna tijela sprečava da nadoknade ex post troškove u skladu s neto troškovima, neopravdano je uplitanje koje može uzrokovati nerješive probleme jer će se pružatelj suočiti sa sustavnim nedovoljnim financiranjem ako ex ante iznosi ne pokriju neto troškove. Nadalje, ako nadležno tijelo pruži potporu za prevladavanje tog jaza, ono bi se u načelu suočilo s mogućim kaznama za kršenje uvjeta utvrđenih u odluci kojom se izdaje odobrenje. U praksi Komisije ta se nedosljednost uvelike previdjela, osim kad je to pitanje pokrenuo podnositelj zahtjeva. Iako je uporaba ex ante metodologije za izračun naknade primjerena, naknadni, privremeno utvrđeni iznosi ne bi trebali biti obvezujući. Neto troškovi i odgovarajuća naknada mogu se izračunati samo nakon objave godišnjih rezultata. EGSO stoga poziva Komisiju da zajamči potpunu dosljednost i usklađenost s drugim kriterijem iz predmeta Altmark povezivanjem ex ante metodologije i cjelovite primjene ex post izračuna neto troškova, osim ako nadležno tijelo daje prednost utvrđivanju naknade u trenutku ovlaštenja.
3.4.

Ulaganjima u ceste i autoceste potiče se korištenje privatnih automobila kao najlakšeg načina putovanja na posao. Ljudi su danas mnogo spremniji putovati na dulje relacije, no s druge strane, to je dovelo do manje ovisnosti o zapošljavanju ili pružanju usluga u njihovoj lokalnoj zajednici.
3.3.

Suočena s novom globalnom geostrateškom konfiguracijom, Europska unija nema drugog izbora nego razvijati svoje kapacitete u području sigurnosti i obrane. To neminovno zahtijeva integriraniju vanjsku politiku – države članice na međunarodnoj su razini sve manje važne, pa im zajedničko djelovanje svima koristi – i podrazumijeva ustupanje većeg prostora europskoj obrambenoj politici. To traži mnogo šire poimanje sigurnosti i obrane no što je primjena sile i znači da se obrambena politika može koristiti preventivno i da ima odvraćajući učinak, ali i da je u isto vrijeme posljednje sredstvo koje treba upotrijebiti kada se ključni interesi i odgovornost za zaštitu ne mogu obraniti na drugi način. To iziskuje veće i bolje korištenje resursa. Premda ima 28 različitih vojnih struktura, EU na nacionalnu obranu troši 40 % sredstava koje troši SAD čemu, osim toga, treba dodati i znatno dupliciranje i slabu razvijenost obrambene industrije. Zbog toga su nužna veća financijska sredstva i zajednički instrumenti za planiranje i nadzor. Vlade i građani EU-a moraju biti svjesni toga da su sigurnost, prosperitet i sloboda neodvojivi. Veća strateška autonomija EU-a na području obrane ne smije, međutim, biti nespojiva ili u suprotnosti s prekoatlanstkim odnosima i suradnjom u okviru saveza i tijela u kojima sudjeluje većina država članica EU-a, a posebno NATO-a, koji je i dalje temelj njene zajedničke obrane.
4.3

U skladu s člankom 4. stavkom 9. Pariškog sporazuma i s odlukom 1/CP.21, doprinose utvrđene prema rasporedu do 2030. godine potrebno je iznijeti ili ažurirati do 2020. godine te to treba ponovno učiniti svakih 5 godina u okviru strategije razvoja s niskim razinama emisija stakleničkih plinova do 2050. godine. Svaki sljedeći doprinos treba predstavljati napredak u odnosu na prethodni (članak 4. stavak 3.).
4.1.10.

Drugo izvješće odnosi se na tri studije koje su naručila udruženja proizvođača čelika iz zemalja NAFTA-e u pogledu mogućih gospodarskih učinaka koje bi na njihove zemlje imala dodjela statusa tržišnog gospodarstva Kini. U izvješću se zaključuje da bi se, kad bi sve tri zemlje NAFTA-e dodijelile status tržišnog gospodarstva Kini, potražnja za radnom snagom smanjila za od 15 milijardi USD do 32 milijarde USD, a većina bi se dogodila u SAD-u. To bi se preslikalo na smanjenje radnih mjesta za procijenjenih 0,4 do 0,6 milijuna.
3.14.

Stoga je važno da sudionici „borbe protiv klimatskih promjena odozdo” ostanu dijelom sustava socijalne skrbi. U nekim će slučajevima to značiti da se mora redefinirati ustrojstvo tog sustava te odrediti tko mu i na koji način doprinosi. To je potrebno već i stoga što su uporaba i oporaba fosilnih sirovina predstavljale važne temelje socijalne države. Odmak od tog modela i prelazak na gospodarstvo sa zanemarivim udjelom ugljika ne smije se odvijati na štetu socijalnih normi i blagostanja postignutih u Europskoj uniji. Koalicija političke razine, upravne razine i civilnog društva mora na to obratiti posebnu pozornost; štoviše, polazeći od toga treba razvijati nove strategije. Primjer:
2.5.

U 2015. rashodi za istraživanje i razvoj procjenjuju se na 1,27 milijarde EUR. To se znatno razlikuje od države do države. Industrija zapošljava više od 26 000 znanstvenika koji istražuju nova područja znanosti, rade na novim sastojcima, razvijaju formulacije i provode ocjenjivanje sigurnosti, što svake godine dovodi do impresivnog broja patenata u EU-u.