IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU o jamstvima pokrivenima općim proračunom Stanje na dan 31. prosinca 2013. /* COM/2014/0540 final */





Sadržaj TOC 1. Uvod Cilj je ovog izvješća nadzor kreditnih rizika za proračun EU-a kao posljedice jamstava i zajmova koje je izravno dala Europske unija ili koji su neizravno dani na temelju jamstva odobrenog Europskoj investicijskoj banci (EIB) za financiranje projekata izvan Unije. Ovo izvješće podnosi se na temelju članka 149. Financijske uredbe[1], kojim se od Komisije zahtijeva da izvijesti Europski parlament i Vijeće o proračunskim jamstvima EU-a i povezanim rizicima[2]. Izvješće je strukturirano na sljedeći način: u odjeljku 2. podsjeća se na ključne značajke aktivnosti za koje se jamči proračunom EU-a; navedeno je i nekoliko drugih dodatnih upravljačkih mehanizama, koji ni u kojem slučaju nisu rizik za proračun EU-a. U odjeljku 3. opisuje se razvoj aktivnosti pod jamstvom. U odjeljku 4. istaknuti su glavni rizici obuhvaćeni proračunom EU-a, a u odjeljku 5. objašnjava se aktiviranje jamstava i razvoj Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja („Fond”)[3]. Radni dokument službi Komisije (SWD) dopunjuje ovo izvješće nizom detaljnih tablica i objašnjenja. Dokument sadržava i makroekonomsku analizu zemalja koje se koriste zajmovima i jamstvima EU-a, na što otpada najveći dio izloženosti Fonda. 2. Aktivnosti pod jamstvom proračuna EU-a Rizici koji se pokrivaju iz proračuna EU-a koji potječu od raznih poslova davanja jamstava i zajmova mogu se podijeliti u dvije kategorije: – zajmovi s makroekonomskim ciljevima koje odobrava Europska unija, odnosno davanje makrofinancijske pomoći[4] („MFP”) u obliku zajmova trećim zemljama u suradnji s institucijama Bretton Woodsa, zajmova za platne bilance[5] („BP”) kojima se odobrava pomoć državama koje nisu članice europodručja koje imaju problema s platnom bilancom, zajmova u okviru Mehanizma za europsku financijsku stabilnost („MEFS”)[6] kojima se odobrava pomoć svim državama članicama suočenima s ozbiljnim gospodarskim poremećajem uzrokovanim izvanrednim događajima izvan njihove kontrole ili im takav poremećaj prijeti, i – zajmovi s mikroekonomskim ciljevima, odnosno zajmovi Euratoma i, najvažnije, financiranje Europske investicijske banke („EIB”) za aktivnosti u državama koje nisu članice („vanjsko financiranje EIB-a”), a koje su pokrivene jamstvima EU-a[7]. Jamstvo za vanjsko financiranje EIB-a, zajmovi Euratoma i MFP-a trećim zemljama pokrivaju se od 1994. iz Fonda, dok se zajmovi za BP i MEFS pokrivaju izravno iz proračuna EU-a. Iz Fonda se pokrivaju neplaćeni zajmovi i jamstva za zajmove odobrene državama koje nisu članice ili za projekte u državama koje nisu članice. Fond je uspostavljen u cilju: – osiguranja „likvidne rezerve” kako bi se izbjegla uporaba sredstava iz proračuna EU-a u slučaju neplaćanja ili zakašnjelog plaćanja zajma pod jamstvom; i – stvaranja instrumenta proračunske discipline utvrđivanjem financijskog okvira za razvoj politike EU-a o jamstvima za zajmove Komisije i EIB-a trećim zemljama[8]. Ako treće zemlje postanu države članice, zajmovi koji se odnose na te države više se ne pokrivaju iz Fonda, već se rizik mora pokriti izravno iz proračuna EU-a. Fond se opskrbljuje iz proračuna EU-a i mora se održavati na određenom postotku preostalog iznosa zajmova i jamstava za zajmove pokrivene iz Fonda. Taj postotak, poznat kao ciljna stopa, trenutačno iznosi 9 %.[9] Ako sredstva Fonda nisu dovoljna, potrebna sredstva osigurat će se iz proračuna EU-a. Drugi mehanizmi za upravljanje krizom koji nisu obuhvaćeni proračunom EU-a Kao dio odgovora na krizu uspostavljeno je nekoliko drugih mehanizma koji ne upućuju ni na kakav rizik za proračun EU-a. – Instrument zajma Grčkoj (IZG)[10] koji se financira bilateralnim zajmovima ostalih država članica europodručja kojim upravlja Komisija na središnjoj razini. – Europski instrument za financijsku stabilnost (EIFS)[11]: EIFS su osnovale države članice europodručja na temelju odluka donesenih 9. svibnja 2010. u okviru Vijeća Ecofina. Mandat EIFS-a jest čuvanje financijske stabilnosti u Europi pružanjem financijske pomoći državama članicama europodručja u okviru makroekonomskog programa prilagodbe. EIFS je uspostavljen kao privremeni mehanizam za spašavanje koji je bio zajmodavac Grčkoj (zajedno s MMF-om i nekim drugim državama članicama), kao i Irskoj i Portugalu (zajedno s MMF-om, nekim državama članicama i EU/MEFS-om).[12] U listopadu 2010. donesena je odluka o osnivanju trajnog mehanizma za spašavanje: Europskog stabilizacijskog mehanizma. – Europski stabilizacijski mehanizam (ESM)[13]: Ugovor o ESM-u stupio je na snagu 27. rujna 2012. Poslije tog datuma ESM je postao trajni krizni mehanizam i glavni instrument za financiranje novih programa. Paralelno uz ESM, EIFS nastavlja s tekućim programima za Grčku, Portugal i Irsku, ali od 1. srpnja 2013. nije više uključen u nove programe financiranja ili ugovore o zajmovnim instrumentima. ESM je međuvladina organizacija u skladu s javnim međunarodnim pravom sa sjedištem u Luxembourgu. Njegovi su dioničari 18 država članica europodručja. Ukupni upisani kapital iznosi 702 milijarde EUR, od čega uplaćeni kapital iznosi 80 milijardi EUR (zadnja od pet tranši dospijeva do prve polovine 2014.), a iznos kapitala na poziv za koji su preuzete obveze plaćanja jest 622 milijarde EUR. Njegov efektivni zajmovni kapacitet iznosi 500 milijardi EUR. 3. Razvoj aktivnosti pod jamstvom U ovom odjeljku opisuje se razvoj aktivnosti pod jamstvom; prvo onih kojima izravno upravlja Komisija, a zatim onih kojima upravlja EIB. 3.1. Aktivnosti kojima izravno upravlja Komisija 3.1.1. Mehanizam za europsku financijsku stabilnost U zaključcima Vijeća Ecofina utvrđen je najveći obujam instrumenta u iznosu od 60 milijardi EUR[14], uz zakonsko ograničenje utvrđeno člankom 2. stavkom 2. Uredbe Vijeća br. 407/2010, kojim se ograničava iznos nepodmirenih obveza na raspoloživu maržu prema gornjoj granici vlastitih sredstava. Nakon što je Vijeće odlukom odobrilo financijsku pomoć Unije Irskoj[15] (do 22,5 milijardi EUR) i Portugalu[16] (do 26 milijardi EUR), isplate su dostigle 21,7 milijardi EUR za Irsku i 22,1 milijardi EUR za Portugal. Kretanja tijekom 2013. U 2013. nije bilo novih aktivnosti. Na dan 31. prosinca 2013. MEFS-u je za pružanje eventualno potrebne daljnje pomoći preostalo 11,5 milijardi EUR od njegova ukupnog volumena u iznosu od 60 milijardi EUR[17]. Kretanja nakon 31. prosinca 2013. U ožujku 2014. Irskoj je isplaćena zadnja tranša od 800 milijuna EUR, čime je iscrpljen maksimalni zajmovni kapacitet za tu zemlju. Istodobno je Portugalu isplaćena dodatna tranša u iznosu od 1,8 milijardi EUR. 3.1.2. Instrument za platnu bilancu (PB) Srednjoročna financijska pomoć EU-a u okviru instrumenta za PB ponovno je aktivirana u studenome 2008. za pomoć Mađarskoj i potom u siječnju i svibnju 2009. za pomoć Latviji i Rumunjskoj kako bi se obnovilo tržišno povjerenje za ukupnu obvezu od 14,6 milijardi EUR. Od tog iznosa neće biti isplaćeno 1,2 milijarde EUR jer je rok za isplatu istekao. Kretanja tijekom 2013. U vezi s Rumunjskom, uz već pruženu pomoć u iznosu od 5 milijardi EUR, Vijeće je 12. svibnja 2011. odlučilo toj zemlji pružiti preventivnu financijsku pomoć u iznosu do 1,4 milijarde EUR.[18] Međutim ni jedna isplata nije bila potrebna i instrument je istekao 31. ožujka 2013. Dana 22. listopada 2013. Vijeće je odlučilo staviti na raspolaganje Rumunjskoj drugu preventivnu srednjoročnu financijsku pomoć[19] u iznosu od najviše 2 milijarde EUR u obliku zajma uz najduže prosječno dospijeće od 8 godina. Sredstva se mogu zatražiti do 30. rujna 2015. Na dan 31. prosinca 2013. instrumentu za PB preostalo je za pružanje eventualno potrebne daljnje pomoći 36,6 milijardi EUR od ukupne gornje granice u iznosu od 50 milijardi EUR. Kretanja nakon 31. prosinca 2013. Nije bilo daljnih aktivnosti. 3.1.3. Zajmovi u obliku makrofinancijske pomoći Nakon stupanja na snagu Lisabonskog ugovora Vijeće ne donosi više odluke o MFP-u samostalno, nego u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom. Kretanja tijekom 2013. U tom razdoblju obavljena je samo jedna isplata Bosni i Hercegovini (BiH) u iznosu od 100 milijuna EUR. Zemlje korisnice otplatile su 80,9 milijuna EUR (Rumunjska 12,5 milijuna EUR; BiH 4 milijuna EUR; bivša jugoslavenska republika Makedonija 7,4 milijuna EUR; Srbija 44,76 milijuna EUR; Crna Gora 0,24 milijuna EUR i Tadžikistan 12 milijuna EUR). Iznos nepodmirenih obveza zajmova u obliku MFP-a povećao se u 2013. s 545,5 milijuna EUR na 564,6 milijuna EUR. Kretanja nakon 31. prosinca 2013. MFP za Ukrajinu odobren 2010.[20] i sredstva dostupna iz pomoći odobrene 2002.[21] iznose 610 milijuna EUR u obliku zajmova. Prva tranša tog iznosa u visini od 100 milijuna EUR isplaćena je sredinom svibnja 2014. Dana 14. travnja 2014. Vijeće je odlučilo o dodatnim zajmovima u okviru MFP-a Ukrajini[22] u iznosu od najviše 1 milijarde EUR. Prva tranša (500 milijuna EUR) isplaćena je u lipnju 2014. 3.1.4. Zajmovi Euratoma Najveći iznos zajmova Euratoma državama članicama ili određenim prihvatljivim državama koje nisu članice (Rusija, Armenija, Ukrajina) jest 4 milijarde EUR, od čega je 85 % već iskorišteno. Preostalih oko 600 milijuna EUR može se iskoristiti za financiranje novih projekata. Zajam u iznosu od 300 milijuna EUR Ukrajini za modernizaciju postojećih nuklearnih postrojenja potpisan je 7. kolovoza 2013. Kretanja tijekom 2013. U 2013. nije bilo isplate zajmova. Vraćeni iznosi uključuju 19,81 milijun EUR od Bugarske, 10 milijuna EUR od Rumunjske i 6,61 milijun EUR od Ukrajine. Kretanja nakon 31. prosinca 2013. Nema daljnjih kretanja. 3.2. Razvoj aktivnosti vanjskog financiranja preko EIB-a Kretanja tijekom 2013. Jamstvo EU-a za vanjsko financiranje preko EIB-a za razdoblje 2007. – 2013. („vanjski mandat 2007. – 2013.”) produženo je za šest mjeseci jer Vijeće i Europski parlament do 31. prosinca 2013. nisu donijeli odluku o novom jamstvu EU-a za EIB. Obveze sirijske vlade da otplaćuje kamate i zajmove nisu ispunjene ni 2013. EIB je za pokrivanje tih neispunjenih obveza angažirao sredstva Jamstvenog fonda (vidi niže točku 5.3). U okviru vanjskog mandata za razdoblje od 2007. do 2013. broj danih zajmova povećao se u 2013. za 17 % i dosegnuo iznos od 3,901 milijardi EUR. Iznos isplaćenih zajmova bio je 2,288 milijardi EUR (20 % više u odnosu na 31. prosinca 2012.). Stoga je na dan 31. prosinca 2013. kumulativni iznos potpisanih zajmova i isplaćenih zajmova u okviru vanjskog mandata dosegnuo 27,062 milijardi EUR odnosno 13,590 milijardi EUR. Za prethodne vanjske mandate EIB-a vidi prilog tablici A1 SWD-a. Kretanja nakon 31. prosinca 2013. Nova odluka o dodjeli jamstva EU-a za aktivnosti EIB-a izvan Unije u razdoblju 2014. – 2020.[23] donesena je u travnju 2014. Njome je određeno da se najveća gornja granica jamstva EU-a treba raspodijeliti na fiksnu gornju granicu od 27 milijardi EUR i mogući dodatni iznos od 3 milijarde EUR. O aktiviranju mogućeg dodatnog iznosa, u cijelosti ili djelomično, odlučit će se u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom na temelju srednjoročnog revizijskog izvješća o tome kako EIB provodi tu odluku te o razvoju EIB-ovih aktivnosti. Paralelno je u tijeku usuglasivanje novog jamstvenog sporazuma u skladu s člankom 14. te odluke. Nepodmirene obveze na dan 31. prosinca 2012. za različite instrumente iz ovog odjeljka prikazane su u tablici 1. 4. Rizici pokriveni jamstvom proračuna EU-a 4.1. Definicija rizika Rizik za proračun EU-a nastaje zbog nepodmirenog iznosa glavnice i kamata u odnosu na aktivnosti pod jamstvom. Za procjenu rizika za proračun EU-a (izravno ili neizravno preko Fonda) za potrebe ovog izvješća primjenjuju se dvije metode: – „ukupni pokriveni rizik” temelji se na zbroju ukupnog nepodmirenog iznosa glavnice za predmetne aktivnosti na određeni datum, uključujući obračunanu kamatu,[24] – proračunski pristup definiran kao „godišnji rizik za proračun EU-a” temelji se na izračunu najvećeg iznosa dospjelih godišnjih naplata koje bi EU morao isplatiti u financijskoj godini uz pretpostavku da sve obveze plaćanja zajmova pod jamstvom budu neispunjene.[25] 4.2. Podjela ukupnog rizika Do 2010. najveći rizik u smislu pokrivenih ukupnih nepodmirenih iznosa uglavnom se povezivao sa zajmovima odobrenima trećim zemljama. Od 2011. financijska kriza snažno je utjecala na javne financije država članica, što je izazvalo povećanje poslova davanja zajmova EU-a kao pomoći većim financijskim potrebama u državama članicama. Kao posljedica došlo je do promjene u podjeli rizika. Na dan 31. prosinca 2013.: · 71 % ukupnog nepodmirenog iznosa odnosi se na aktivnosti zaduživanja povezane sa zajmovima državama članicama koji se pokrivaju izravno iz proračuna EU-a (u usporedbi s 45 % na dan 31. prosinca 2010.). Detaljna raspodjela rizika pokrivenog proračunom EU-a na dan 31. prosinca 2013. navedena je u tablici 1. Tablica 1.: Ukupni nepodmireni iznosi koji se pokrivaju iz proračuna EU-a na dan 31. prosinca 2013. u milijunima EUR || Nepodmirena glavnica || Obračunana kamata || Ukupno || % Države članice* || || || || Euratom || 357 || 2 || 359 || < 1 % PB || 11 400 || 223 || 11 623 || 14 % EIB || 2 657 || 22 || 2 676 || 3 % MEFS || 43 800 || 669 || 44 469 || 54 % Ukupno države članice || 58 214 || 916 || 59 130 || 71 % Treće zemlje** || || || || MFP || 565 || 5 || 569 || 1 % Euratom || 29 || 0 || 29 || < 1 % EIB*** || 22 917 || 155 || 23 072 || 28 % Ukupno treće zemlje || 23 510 || 160 || 23 670 || 29 % Ukupno || 81 724 || 1 076 || 82 799 || 100 % * Ovaj rizik pokriva se izravno iz proračuna EU-a. To uključuje i zajmove MFP-a, Euratoma i EIB-a odobrene državama prije njihova pristupanja EU-u. ** Ovaj rizik pokriva se iz Fonda. *** Uključuje zajmove subrogirane EU-u zbog Sirijina neispunjivanja obveze plaćanja zajmova EIB-a (iznos: 60 milijuna EUR). U tablicama A1, A2, A3.a i A3.b SWD-a navedeni su iscrpniji podatci o nepodmirenim iznosima, posebno u vezi s najvećim iznosima, isplaćenim iznosima i stopama jamstava. 4.3. Godišnji rizik koji se pokriva iz proračuna EU-a Najveći iznos koji bi EU trebao isplatiti u 2014. – uz pretpostavku da obveza plaćanja nije ispunjena ni za jedan zajamčeni zajam – jest 7,395 milijardi EUR. Taj iznos obuhvaća plaćanja glavnice i kamata od zajmova pod jamstvom dospjela tijekom 2014. uz pretpostavku da se neispunjene obveze plaćanja ne odnose na ubrzane zajmove (za detaljne podatke vidi tablicu A2 u SWD-u). 4.3.1. Rizik koji se odnosi na države članice Rizik koji se odnosi na države članice podrazumijeva: (a) zajmove EIB-a i/ili MFP-a i/ili Euratoma koji su odobreni prije pristupanja EU-u; (b) zajmove odobrene u okviru instrumenta za PB i (c) zajmove odobrene u okviru programa MEFS-a. Tablica 2.: Poredak država članica prema godišnjem riziku koji se za 2014. pokrivao iz proračuna EU-a (u milijunima EUR) Poredak || Zemlja || Zajmovi || Najveći godišnji rizik || Ponder zemlje s obzirom na godišnji rizik država članica || Ponder zemlje s obzirom na ukupni godišnji rizik (države članice i države koje nisu članice) 1. || Mađarska || (a) + (b) || 2 128,42 || 41,0 % || 28,8 % 2. || Latvija || (a) + (b) || 1 096,43 || 21,1 % || 14,8 % 3. || Irska || (c) || 661,00 || 12,7 % || 8,9 % 4. || Portugal || (c) || 644,88 || 12,4 % || 8,7 % 5. || Rumunjska || (a) + (b) || 377,02 || 7,3 % || 5,1 % 6. || Bugarska || (a) || 87,52 || 1,7 % || 1,2 % 7. || Češka Republika || (a) || 56,44 || 1,1 % || 0,8 % 8. || Poljska || (a) || 52,49 || 1,0 % || 0,7 % 9. || Hrvatska || (a) || 42,62 || 0,8 % || 0,6 % 10. || Slovačka Republika || (a) || 25,78 || 0,5 % || 0,3 % 11. || Slovenija || (a) || 7,44 || 0,1 % || 0,1 % 12. || Litva || (a) || 4,95 || 0,1 % || 0,1 % 13. || Cipar || (a) || 3,29 || 0,1 % || < 0,1 % Ukupno || || || 5 188,29 || 100 % || 70,2 % 4.3.2. Rizik koji se odnosi na treće zemlje Iz Fonda se pokrivaju zajmovi pod jamstvom trećim zemljama s dospijećem do 2042. Iz Fonda će se u 2014. pokrivati najveći godišnji rizik u iznosu od 2 206,6 milijuna EUR (30 % ukupnog godišnjeg rizika) koji se odnosi na treće zemlje. Prvih deset država (od 42) poredane su u nastavku prema svojim ukupnim nepodmirenim iznosima zajma. Njihov udjel u godišnjem riziku koji se pokriva iz Fonda iznosi 1 684 milijuna EUR ili 76,3 %. Gospodarski položaj tih država analizira se i obrazlaže u točki 3. SWD-a. Za svaku zemlju u tablici prikazana je i kreditna sposobnost, koju procjenjuju agencije za procjenu kreditnog rejtinga. Rizik povezan s trećim zemljama odnosi se na zajmove EIB-a i/ili MFP-a i/ili Euratoma (detaljni podatci navedeni su u tablici A3.b i A4 SWD-a). Tablica 3.: Poredak 10 najvažnijih trećih zemalja prema godišnjem riziku koji se za 2014. pokrivao iz proračuna EU-a (u milijunima EUR) Poredak || Zemlja || Najveći godišnji rizik || Ponder zemlje s obzirom na godišnji rizik trećih zemalja || Ponder zemlje s obzirom na ukupni godišnji rizik (države članice i države koje nisu članice) 1. || Turska || 542,67 || 24,6 % || 7,3 % 2. || Tunis || 221,59 || 10,0 % || 3,0 % 3. || Maroko || 217,77 || 9,9 % || 2,9 % 4. || Srbija || 195,00 || 8,8 % || 2,6 % 5. || Egipat || 184,11 || 8,3 % || 2,5 % 6. || Brazil || 102,45 || 4,6 % || 1,4 % 7. || Južna Afrika || 74,51 || 4,6 % || 1,4 % 8. || Sirija || 72,52 || 3,3 % || 1,0 % 9. || Bosna i Hercegovina || 63,24 || 2,9 % || 0,9 % 10. || Ukrajina || 10,61 || 0,5 % || 0,1 % || Ukupno za 10 zemalja || 1 684,47 || 76,3 % || 22,8 % 5. Aktiviranje jamstava i razvoj Fonda 5.1. Aktiviranje jamstava 5.1.1. Isplate iz novčanih sredstava Kad dužnik kasni s plaćanjem EU-u, Komisija iskorištava svoja novčana sredstva kako bi izbjegla kašnjenja i troškove koji iz njih proizlaze pri servisiranju njezinih aktivnosti zaduživanja.[26] Do toga u 2013. nije došlo. 5.1.2. Isplate iz proračuna EU-a U slučaju mogućeg neispunjenja obveza za pokrivanje manjka angažirala bi se sredstva proračuna EU-a. S obzirom na to da tijekom 2013. nisu zabilježena neispunjivanja obveza država članica, nisu zatražena odobrena sredstva. 5.1.3. Pozivi Fondu i povrati U slučaju kašnjenja u otplaćivanju zajmova koje je EU odobrio trećim zemljama ili za njih jamči, nepodmirene obveze pokrivaju se iz Fonda u roku od tri mjeseca od zahtjeva.[27] Sirijska vlada počela je kasniti s plaćanjem određenih kamata i otplatom zajmova EIB-u od prosinca 2011. S obzirom na neuspjeh službenih zahtjeva za plaćanje EIB je u svibnju 2012. počeo pozivati sredstva iz Fonda. Pozivi Fondu u vrijednosti neispunjenih obveza Sirije u vezi sa zajmovima navedeni su u tablici 4. Iznosi koje EIB poziva podižu s računa Jamstvenog fonda nakon što to odobre službe Komisije. Kad EU obavi isplatu u skladu s jamstvom EU-a, jamstvo se subrogira u prava i lijekove EIB-a. Postupak povrata povezan sa subrogiranim iznosima preuzima EIB u ime EU-a. Tablica 4.: Pozivi Jamstvenom fondu za nepodmirene zajmove u Siriji (u milijunima EUR) Godina || Broj isplaćenih poziva || Iznos dospjelih obroka || Zatezne i obračunane kamate (1) || Vraćeni iznos[28] || Ukupno 2012. || 2 || 24,02 || nije dostupno || 2,15 || 21,87 2013. || 8 || 59,27 || 1,36 || 0 || 60,63 Ukupno || 10 || 83,29 || 1,36 || 2,15 || 82,50 (1) EIB potražuje kazne i obračunane kamate samo uz drugi zahtjev za isplatu svakog pojedinog zajma, a one traju od datuma početka kašnjenja obveze do datuma isplate iz Jamstvenog fonda. Dana 31. prosinca 2013. ukupni nepodmireni iznos glavnice zajmova pod jamstvom koji se odnose na Siriju jest 554 milijuna EUR s konačnim dospijećem u 2030. 5.2. Razvoj Fonda U skladu s odredbama Uredbe o Jamstvenom fondu Fond mora dosegnuti primjerenu razinu (ciljani iznos) utvrđenu na 9 % ukupnog nepodmirenog iznosa glavnice koji nastaje u okviru svake aktivnosti, uvećano za obračunane kamate. Da bi se dosegnuo ciljani iznos, uspostavljen je mehanizam oblikovanja pričuva. Na temelju mehanizma oblikovanja pričuva Fondu je iz proračuna EU-a u veljači 2013. plaćeno 155,66 milijuna EUR, a plaćanje u veljači 2014. iznosilo je 58,43 milijuna EUR. Na dan 31. prosinca 2012. neto imovina[29] Fonda iznosila je 1 981,29 milijuna EUR. Omjer između neto imovine Fonda i nepodmirenog iznosa glavnice[30] (23 609,19 milijuna EUR) u smislu Uredbe o Jamstvenom fondu bio je niži od ciljanog iznosa. Zbog toga je pribavljanje iznosa od 144,40 milijuna EUR uključeno u preliminarni proračun EU-a za 2015. Na dan 31. prosinca 2013. Fond potražuje zaostatke u iznosu od 82,5 milijuna EUR. [1] Uredba (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (SL L 298, 26.10.2012., str. 1.) [2] COM(2013)871 završna verzija i SWD(2013)504 čine prethodno izvješće o jamstvima pokrivenima proračunom na dan 31. lipnja 2012. [3] Uredba Vijeća (EZ, Euratom) br. 480/2009 od 25. svibnja 2009. o osnivanju Jamstvenog fonda za vanjska djelovanja (Kodificirana verzija), „Uredba o Jamstvenom fondu” (SL L 145, 10.6.2009., str. 10.) [4] MFP može biti i u obliku potpore trećim zemljama. [5] Uredba Vijeća (EZ) br. 332/2002 od 18. veljače 2002. o uspostavi instrumenta srednjoročne financijske pomoći platnim bilancama država članica (SL L 53, 23.2.2002., str. 1.) [6] Uredba Vijeća (EU) br. 407/2010 od 11. svibnja 2010. o uspostavi Mehanizma za europsku financijsku stabilnost (SL L 118, 12.5.2010., str. 1.) [7] Upućivanja na pravne osnove navedena su u Tablici A4 SWD-a. [8] Iako se vanjski rizici u konačnici pokrivaju iz proračuna EU-a, Fond djeluje kao instrument za zaštitu proračuna EU-a od rizika neispunjivanja obveze plaćanja. Za zadnje godišnje izvješće o Fondu i upravljanju njime vidi COM(2013)661 završna verzija i prateći Radni dokument službi (SWD(2012)217 završna verzija). [9] Za sveobuhvatno izvješće o funkcioniranju Fonda i predviđenim ciljnim stopama, vidi COM(2014)214 završna verzija i prateći radni dokument službi (SWD(2014)129 završna verzija). [10] O IZG-u: http://ec.europa.eu/economy_finance/assistance_eu_ms/greek_loan_facility/index_en.htm. [11] O EIFS-u: http://www.efsf.europa.eu. [12] Zajmovi odobreni u okviru EU/MEFS-a pod jamstvom su proračuna EU-a. [13] O ESM-u: http://esm.europa.eu. [14] Priopćenje za tisak o izvanrednom sastanku Vijeća Ecofina 9. i 10. svibnja 2010. (http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/ecofin/114324.pdf) [15] Provedbena odluka Vijeća 2011/77/EU od 7. prosinca 2011. o odobrenju financijske pomoći Unije Irskoj (SL L 30, 4.2.2011., str. 348.) [16] Provedbena odluka Vijeća 2011/344/EU od 17. svibnja 2011. o odobravanju financijske pomoći Unije Portugalu (SL L 159, 17.6.2011., str. 88.) vidi i ispravak (SL L 178, 10.7.2012., str. 15.) [17] Za daljnje informacije o MEFS-u vidi i izvješće Komisije o uzimanju i davanju zajmova Europske Unije u 2012. (COM(2013)752 završna verzija). [18] Odluka Vijeća 2011/288/EU od 12. svibnja 2011. o pružanju preventivne srednjoročne financijske pomoći EU-a Rumunjskoj (SL L 132, 19.5.2011., str. 15.) [19] Odluka Vijeća 2013/531/EU od 22. October 2013. o pružanju preventivne srednjoročne financijske pomoći EU-a Rumunjskoj (SL L 286, 29.10.2013., str. 1.) [20] Odluka br. 388/2010/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o pružanju makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 179, 14.7.2010., str. 1.) [21] Odluka Vijeća 2002/639/EZ od 12. srpnja 2002. o pružanju dodatne makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 209, 6.8.2002., str. 22.) [22] Odluka Vijeća br. 2014/215/EU od 14. travnja 2014. o pružanju makrofinancijske pomoći Ukrajini (SL L 111,15.4.2014., str. 85.) [23] Odluka br. 466/2014/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 16. travnja 2014. kojom se dodjeljuje jamstvo EU-a Europskoj investicijskoj banci protiv gubitaka u okviru financijskih operacija kojima se podržavaju ulagački projekti izvan Unije (SL L 135, 8.5.2014., str. 1.) [24] Vidi tablicu 1. izvješća. [25] U svrhu ovog izračuna pretpostavlja se da zajmovi s neispunjenom obvezom plaćanja nisu ubrzani, odnosno u obzir se uzimaju samo dospjela plaćanja (vidi tablice 2. i 3.a/3.b izvješća i tablicu A2 SWD-a). [26] Vidi članak 12. Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1150/2000 od 22. svibnja 2000. o provedbi Odluke 2007/436/EZ, Euratom o sustavu vlastitih sredstava Europskih zajednica (SL L 130, 31.5.2000., str. 1.). [27] Od 1994., kad je Fond uspostavljen, do dana izvješća Fondu su upućeni pozivi za angažiranje sredstava u ukupnom iznosu od 502 milijuna EUR. Realizirani povrat iznosi 579 milijuna EUR (što uključuje iznos glavnice i otplaćenih kamata, uvećan za zatezne kamate za kašnjenje u plaćanju i pročišćen za dobit odnosno gubitak na temelju tečajne razlike). Za pojedinosti vidi odjeljak 2.5.4. SWD-a. [28] Od njegova osnutka 1994. ukupni povrati Fonda na izvještajni datum iznose 579 milijuna eura (što uključuje iznos glavnice i otplaćenih kamata, uvećan za zatezne kamate za kašnjenje u plaćanju i pročišćen za dobit odnosno gubitak na temelju tečajne razlike). [29] Ukupna imovina Fonda umanjena za obračunane obveze prema dobavljačima (naknade EIB-a i naknade revizije). [30] Uključujući obračunane kamate.