U tom članku utvrđuju se definicije koje se primjenjuju za potrebe ove Uredbe.

Članak 4. – Prosječne specifične emisije proizvođača

U skladu s tim člankom, Komisija jednom godišnje određuje i objavljuje prosječne specifične emisije CO2 svakog proizvođača, počevši od 2019. Podaci se upotrebljavaju kao osnova za izračun prosječnih emisija koje dostavljaju proizvođači u skladu s Uredbom (EU) br. .../2018. Kako bi se uzele u obzir upotreba i posebne karakteristike vozila, pojedinačna teška vozila dodjeljuju se u različite podskupine, u kojima se na namjenske profile primjenjuje specifično određivanje pondera (tj. obrazac uporabe vozila), korisni teret i godišnja kilometraža. Štoviše, u obzir se uzima udio vozila proizvođača u svakoj podskupini vozila. Namjenska vozila kategorije N2 i N3 (npr. kamioni za odvoz smeća i građevinski kamioni) nemaju isti potencijal smanjenja CO2 kao teška vozila koja se koriste za isporuku roba i stoga su isključena iz izračuna prosječne vrijednosti. Formule za izračune prosječnih specifičnih emisija utvrđene su u odjeljku 2. Priloga I.

Članak 5 – Teška vozila s nultim i niskim emisijama

Kako bi se potaknulo uvođenje teških vozila s nultim i niskim emisijama, ta se vozila računaju više puta za potrebe određivanja prosječnih specifičnih emisija proizvođača počevši od 2019. Proizvođači vozila s nultim i niskim emisijama moraju imati koristi od takvih posebnih olakšica za vozila s nultim i niskim emisijama stavljena na tržište, s različitim faktorom množenja na temelju emisija CO2 vozila.

Poseban poticaj također je predviđen za teška vozila s nultim emisijama kategorije M2 (autobusi) i M3 (putnički autobusi) kao i određena vozila kategorije N (mali kamioni), uključujući namjenska vozila s nultim emisijama. Iako te kategorije vozila ne podliježu zahtjevima za smanjenje CO2 u skladu s ovom Uredbom, ipak se uzimaju u obzir za potrebe određivanja faktora za vozila s nultim i niskim emisijama.

Teška vozila s niskim emisijama znači teška vozila sa specifičnim emisijama ispod 350 g CO2/km, to jest približno ispod prosjeka emisija voznog parka.

Kako bi se očuvao okolišni integritet ciljeva, na smanjenje prosječnih specifičnih emisija proizvođača putem sustava poticaja za vozila s nultim i niskim emisijama trebala bi se primjenjivati gornja granica.

Formula za izračun faktora za vozila s nultim i niskim emisijama navedena je u točki 2.3. Priloga I.

Članak 6. – Ciljane vrijednosti specifičnih emisija proizvođača

Taj članak sadržava izračun godišnjih ciljanih vrijednosti specifičnih emisija proizvođača za prethodnu kalendarsku godinu, počevši od 2026. godine. Prvi godišnji ciljevi stoga će se odrediti za kalendarsku godinu 2025. Ciljevi moraju uzeti u obzir opće ciljane vrijednosti smanjenja emisija za 2025. i 2030., kao i upotrebu i posebne karakteristike različitih teških vozila na isti način kao i za izračun prosječnih specifičnih emisija. Godišnje ciljane vrijednosti specifičnih emisija proizvođača stoga se izračunavaju kao ponderirani prosjek ciljeva utvrđenih za svaku podskupinu vozila.

Formule za izračune ciljanih vrijednosti specifičnih emisija utvrđene su u odjeljku 4. Priloga I.

Članak 7 – Emisijski bonusi i dugovi

Tim se člankom utvrđuje mehanizam „akumuliranja i zaduživanja” koji proizvođaču omogućuje da neostvarene ciljane vrijednosti specifičnih emisija u jednoj godini nadoknadi nadmašenim vrijednostima u drugoj. Proizvođač za te potrebe može akumulirati emisijske bonuse, ako su njegove emisije niže od trenda smanjenja utvrđene kao linearni trend na temelju referentnih emisija CO2 za 2019. do ciljeva za 2025. i od 2025. do 2030. Potrebna su dva različita trenda kako bi se uzelo u obzir da se nagibi mogu razlikovati ovisno o preciznim ciljevima utvrđenima za 2025. i 2030. Kako bi se potaknula rana smanjenja emisija, emisijski bonusi mogu se steći već od 2019. do 2024. godine, kao i za razdoblje od 2025. do 2029. Emisijski bonusi prikupljeni u razdoblju od 2019. do 2024. uzimaju se u obzir pri procjeni sukladnosti proizvođača s ciljanim vrijednostima specifičnih emisija samo u 2025. Daljnji prijenos bonusa prikupljenih tijekom razdoblja od 2019. do 2024. neće biti dopušten. Emisijski bonusi mogu se prikupiti i upotrebljavati i tijekom razdoblja od 2025. do 2029. U slučaju kada proizvođač prijeđe svoju ciljanu vrijednost u bilo kojoj od godina između 2025. i 2029., može prikupiti ograničeni emisijski dug koji se mora podmiriti najkasnije u 2029. Ukupni emisijski dug ne smije prijeći 5 % ciljane vrijednosti specifičnih emisija proizvođača u 2025. ili će se naplatiti doplata za prekomjerne emisije u skladu s člankom 8.

Emisijski bonusi i dugovi elementi su definirani za potrebe izračuna, ali ih se ne može smatrati prenosivom imovinom i ne podliježu fiskalnim mjerama.

U odjeljku 5. Prilogu I. utvrđuje se formula za izračun trenda smanjenja emisija CO2 i emisijskog duga i bonusa.

Članak 8. – Sukladnost sa ciljanim vrijednostima specifičnih emisija

Ako se utvrdi da je proizvođač prikupio prekomjerne emisije, Komisija bi trebala nametnuti novčane kazne u obliku doplate za prekomjerne emisije, uzimajući u obzir emisijske bonuse i dugove prikupljene u skladu s člankom 7. Razina doplate utvrđena je na 6 800 EUR po g/tkm, jednako 570 EUR po g/km na temelju prosječnog korisnog tereta od 12 tona, prekomjernih emisija koje odražavaju minorne troškove tehnologija za smanjenje emisija CO2.

U odjeljku 6. Prilogu I. utvrđuje se formula za izračun prekomjernih emisija. Načina prikupljanja doplata određuje se provedbenim aktom.

Članak 9 – Provjera podataka o praćenju