HR    HR 
 
 
 EUROPSKA  
KOMISIJA  VISOKI PREDSTAVNIK  
UNIJE ZA VANJSKE  
POSLOVE I  
SIGURNOSNU POLITIKU  
Bruxelles, 13.9.2017.  
JOIN(2017) 450 final  
  
ZAJEDNIČKA KOMUNIKACIJA EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU  
Otpornost, odvraćanje i obrana: jačanje kibersigurnosti EU -a  
 
2 
 1. UVOD  
Kibersigurnost je ključan čimbenik našeg blagostanja i sigurnosti. Naš svakodnevni život i 
naša gospodarstva sve više ovise o digitalnim tehnologijama te smo stoga sve izloženiji. 
Kiberincidenti se razlikuju po tome tko je odgovaran za njih i što se njima želi postići. 
Zlonamjerne kiberaktivnosti ne ugrožavaju samo naša gospodarstva i napredak u  uspostavi 
jedinstvenog digitalnog tržišta, već i samo funkcioniranje naših demokracija, naše slobode i 
naše vrijednosti. Naša sigurnost u budućnosti ovisi o preobrazbi naše sposobnosti za zaštitu 
EU-a od kiberprijetnji: i civilna i vojna infrastruktura ov ise o sigurnim digitalnim sustavima. 
To je potvrđeno na sastanku Europskog vijeća u lipnju 2017.1 te u Globalnoj strategiji 
Europske unije za vanjsku i sigurnosnu politiku2. 
Rizici se eksponencijalno povećavaju. Istraživanja pokazuju da se od 2013. do 2017 . 
gospodarski učinak kiberkriminaliteta peterostruko povećao, a do 2019. mogao bi se i 
učetverostručiti3. Posebno se povećala uporaba ucjenjivačkih softvera ( ransomware )4 te 
nedavni napadi5 upućuju na drastično povećanje aktivnosti kiberkriminaliteta. Među tim, 
ucjenjivački softveri nisu ni izdaleka jedina prijetnja.  
Kiberprijetnje se povezuju i s državnim i s nedržavnim akterima. Često su kriminalne prirode, 
odnosno motivira ih dobit, ali mogu biti i političke i strateške prirode. Opasnost od kriminala 
povećava se jer je teško razgraničiti kiberkriminalitet i „tradicionalni” kriminal s obzirom na 
to da se zločinci internetom koriste za unaprjeđenje svojih aktivnosti, ali i kao sredstvom za 
pronalaženje novih načina i alata za počinjenje kaznenih djela6. U velikoj većini slučajeva 
mala je vjerojatnost da će počinitelj biti pronađen, a još manja da će biti kazneno progonjen.  
Istovremeno državni akteri sve više ostvaruju svoje geopolitičke ciljeve uporabom 
tradicionalnih alata, primjerice vojne sile, ali i s p omoću manje transparentnih kiberalata, 
među ostalim i uplitanjem u nacionalne demokratske postupke. Uporaba kiberprostora za 
ratovanje, kao jedinog područja ili kao dijela hibridne taktike, sada je općenito poznata. 
Kampanje dezinformiranja, lažne vijesti i kiberoperacije usmjerene na ključnu infrastrukturu 
sve su učestalije i zahtijevaju odgovor. Zbog toga je Komisija u svojem Dokumentu za 
razmatranje o budućnosti europske obrane7 istaknula važnost suradnje u području 
kiberobrane.  
Ako znatno ne povećamo ra zinu svoje kibersigurnosti, rizik će se povećavati paralelno s 
digitalnom preobrazbom. Očekuje se da će se do 2020. deseci milijardi uređaja „interneta 
stvari” povezati na internet, ali kibersigurnost još nema prioritet u njihovu dizajnu8. Ako ne 
uspijemo zaštititi uređaje kojima će se kontrolirati elektroenergetske mreže, automobili i 
prometne mreže, tvornice, financije, bolnice i domovi, posljedice bi mogle biti katastrofalne i 
                                                            
1 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2017/06/23 -euco -conclusions/   
2 http://europa.eu/globalstrategy/   
3 Vidjeti na primjer, McAfee i Centar za strateške i međunarodne studije „Neto gubi ci: procjena troškova 
kiberkriminaliteta na svjetskoj razini” ( Net losses:  
Estimating the Global Cost of Cybercrime ), 2014.  
4 Ucjenjivački softver vrsta je zlonamjernog programa kojim se korisnicima onemogućuje ili ograničava 
pristup vlastitom sustavu za ključavanjem zaslona ili korisničkih datoteka dok ne plate otkupninu.  
5 U svibnju 2017. ucjenjivačkim softverom WannaCry  napadnuto je  više od 400 000 računala u više od 150 
zemalja. Mjesec dana kasnije žrtva ucjenjivačkog softvera „Petya” bila je Ukrajina i više poduzeća diljem 
svijeta.  
6 Procjena prijetnje od teškog i organiziranog kriminala u EU -u (Serious and Organised C rime Threat 
Assessment ), Europol, 2017.  
7 https://ec.europa.eu/commission/sites/beta -political/files/reflection -paper -defence_en.pdf   
8 „IDC and T XT Solutions” (2014), SMART 2013/0037, „Kombinacija usluga u oblaku i interneta stvari” 
(Cloud and IoT combination ), studija za Europsku komisiju.  
 
3 
 znatno narušiti povjerenje potrošača u nove tehnologije. Rizik se dodatno pove ćava zbog 
opasnosti od politički motiviranih napada na civilne mete i nedostataka u vojnoj kiberobrani.  
Zahvaljujući pristupu utvrđenom u ovoj Zajedničkoj komunikaciji EU će se moći bolje suočiti 
s tim prijetnjama. Njime bi se EU -u mogla osigurati veća otpornost, strateška neovisnost i 
sposobnost u pogledu tehnologije i vještina te bi se moglo pridonijeti izgradnji snažnog 
jedinstvenog tržišta. Za to su potrebne odgovarajuće strukture s pomoću kojih ćemo osigurati 
visoku razinu kibersigurnosti i omogućit i potrebne reakcije uz potpuno sudjelovanje svih 
ključnih aktera. Tim bi se pristupom pridonijelo i uspješnijem odvraćanju od kibernapada jer 
bi se pojačali napori usmjereni na otkrivanje, praćenje i kažnjavanje počinitelja napada. Njime 
bi se priznala i g lobalna dimenzija razvojem međunarodne suradnje kao platforme za vodeću 
ulogu EU -a u području kibersigurnosti. Ti se koraci temelje na pristupima jedinstvenog 
digitalnog tržišta, globalne strategije, Europskog programa sigurnosti9, Zajedničkog okvira za 
suzbijanje hibridnih prijetnji10 i Komunikacije o pokretanju Europskog fonda za obranu11,12. 
EU se već bavi mnogim od tih pitanja i sada sve te različite smjerove rada treba objediniti. EU 
je 2013. donio Strategiju za kibernetičku sigurnost EU -a, kojom je pokre nut niz ključnih 
aktivnosti za poboljšanje kiberotpornosti13. Njezini glavni ciljevi i načela koji uključuju 
poticanje pouzdanog, sigurnog i otvorenog kiberekosustava i dalje su aktualni. Međutim, 
budući da se prijetnje stalno razvijaju i produbljuju, potre bno je uložiti veće napore kako 
bismo se u budućnosti oduprli napadima i kako bismo ih suzbili14.  
Uzimajući u obzir opseg politika EU -a te alate, strukture i sposobnosti koje ima na 
raspolaganju, EU može riješiti problem kibersigurnosti. Iako su države čla nice i dalje 
odgovorne za nacionalnu sigurnost, zbog opsega i prekogranične prirode prijetnje opravdano 
je djelovanje EU -a kojim će se državama članicama osigurati poticaji i potpora za razvoj i 
održavanje većeg broja boljih nacionalnih kapaciteta u područ ju kibersigurnosti, uz istodobno 
jačanje kapaciteta na razini EU -a. Tim se pristupom sve dionike – EU, države članice, 
industriju i građane – želi potaknuti da osiguraju prioritetni tretman kibersigurnosti, što je 
neophodno za jačanje otpornosti i bolji od govor EU -a na kiberprijetnje. Njime će se osigurati 
konkretni koraci za otkrivanje i istragu svih oblika kiberincidenata na štetu EU -a i njegovih 
država članica i za prikladan odgovor na te incidente, uključujući kaznenim progonom 
zločinaca. Takvim pristup om EU -u će se omogućiti da u okviru svojeg vanjskog djelovanja 
aktivno promiče kibersigurnost na globalnoj razini. EU će tako s reaktivnog prijeći na 
proaktivni pristup, u okviru kojeg će odgovarati na postojeće i buduće prijetnje i tako zaštititi 
europsko  blagostanje, društvo i vrijednosti te temeljna prava i slobode.  
2. JAČANJE OTPORNOSTI EU -A NA KIBERNAPADE  
Za snažnu kiberotpornost potreban je zajednički i sveobuhvatan pristup. To podrazumijeva 
čvršće i učinkovitije strukture za promicanje kibersigurnos ti i odgovaranje na kibernapade u 
državama članicama, ali i u institucijama, agencijama i tijelima EU -a. Potreban je i 
sveobuhvatniji međusektorski pristup usmjeren na jačanje kiberotpornosti i strateške 
                                                            
9 COM(2015) 185 final.  
10 JOIN(2016) 18 final.  
11 COM (2017) 295.  
12 Pristup se temelji i na neovisnim znanstven im savjetima Skupine znanstvenih savjetnika na visokoj razini 
mehanizma Europske komisije za znanstveno savjetovanje  (vidi upućivanja u nastavku).  
13 JOIN(2013) 1 final. P rocjena te strategije dostupna je u dokumentu SWD (2017) 295.  
14 Ako nije navedeno drugačije, prijedlozi iz ove Komunikaciji nemaju utjecaj na proračun. Svaka inicijativa 
koja utječe na proračun slijedit će godišnji proračunski postupak i ne može dovesti u pitanje sljedeći 
višegodišnji financijski okvir za razdoblje nakon 2020.  
 
4 
 neovisnosti, kao i snažno jedinstveno tržište, znatn o poboljšanje tehničkih sposobnosti EU -a i 
znatno veći broj stručnjaka. U središtu tog pristupa mora biti široko prihvaćanje ideje da je 
kibersigurnost zajednički društveni izazov te da bi trebalo uključiti različite razine uprave, 
gospodarstva i društva.  
 
 
2.1. Jačanje Agencije Europske unije za mrežnu i informacijsku sigurnost  
Agencija Europske unije za mrežu i informacijsku sigurnost ( ENISA) ima ključnu ulogu 
u jačanju kiberotpornosti i odgovora EU -a na kibernapade, ali ograničava je njezin postojeći 
mandat. Komisija stoga predstavlja ambiciozan prijedlog reforme koji uključuje trajni 
mandat agencije15. Time će se osigurati da ENISA može podupirati države članice, 
institucije EU -a i poduzeća u ključnim područjima, među ostalim i u provedbi Direktive o 
sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava16 („Direktiva NIS”) i predloženog okvira za 
kibersigurnosnu certifikaciju.  
Reformirana ENISA imat će snažnu savjetodavnu ulogu u području razvoja i provedbe 
politika, uključujući promicanje usklađenosti između sekto rskih inicijativa i Direktive NIS i 
pomoć pri uspostavi centara za razmjenu i analizu informacija u ključnim sektorima. ENISA 
će postrožiti standarde i poboljšati pripravnost Europe organiziranjem paneuropskih vježbi u 
području kibersigurnosti u okviru koj ih će se kombinirati odgovori na različitim razinama. 
Agencija će podupirati i razvoj politike EU -a za kibersigurnosnu certifikaciju u području 
informacijske i komunikacijske tehnologije (IKT) i imat će važnu ulogu u poboljšanju 
operativne suradnje i uprav ljanja krizama u cijelom EU -u. Agencija će biti i središnja točka za 
pružanje informacija i znanja u kibersigurnosnoj zajednici.  
Brzo i zajedničko razumijevanje prijetnji i incidenata preduvjet je za donošenje odluke o tome 
jesu li potrebne zajedničke mjer e za njihovo ublažavanje ili djelovanje uz potporu EU -a. U 
takvoj razmjeni informacija moraju sudjelovati svi relevantni akteri – tijela i agencije EU -a te 
države članice – na tehničkoj, operativnoj i strateškoj razini. U suradnji s nadležnim tijelima 
na razini država članica i EU -a, posebno s timovima za odgovor na računalne sigurnosne 
incidente17, CERT -EU-om, Europolom i Centrom EU -a za analizu obavještajnih podataka 
(INTCEN), ENISA će pridonijeti i informiranosti o stanju na razini EU -a. Te se informacije  
mogu uzeti u obzir pri prikupljanju obavještajnih podataka o prijetnjama i izradi politika u 
kontekstu redovnog praćenja prijetnji i učinkovite operativne suradnje te u okviru odgovora 
na prekogranične incidente velikih razmjera.  
2.2. Ususret jedinstvenom  tržištu u području kibersigurnosti  
Rast kibersigurnosnog tržišta u EU -u – u pogledu proizvoda, usluga i postupaka – ograničava 
se na više načina. Ključni aspekt je nepostojanje programa kibersigurnosne certifikacije 
priznatih u cijelom EU -u kojima je cilj  ugraditi u proizvode više standarde otpornosti i 
povećati povjerenje u tržište u cijelom EU -u. Komisija stoga podnosi prijedlog za uspostavu 
okvira EU -a za kibersigurnosnu certifikaciju18. Time bi se propisao postupak za uspostavu 
                                                            
15 COM (2017) 477.  
16 Direktiva 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 6.  srpnja 2016. o mjerama za visoku zajedničku 
razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije . 
17 Kako je opisano u članku 9. Direktive NIS.  
18 COM (2017) 477.   
 
5 
 programa kibersigurnosne certifikacije na razini EU -a za proizvode, usluge i/ili sustave, 
kojima bi se razina jamstva prilagođavala predviđenoj uporabi (to mogu biti ključne 
infrastrukture ili uređaji za široku po trošnju)19. Od njega bi korist imala poduzeća jer u slučaju 
prekograničnog poslovanja ne bi morala prolaziti nekoliko postupaka certifikacije, čime bi se 
ograničili administrativni i financijski troškovi. Provedbom programa razvijenih na temelju 
tog Okvira pridonijelo bi se i jačanju povjerenja potrošača jer bi se potvrdom o sukladnosti 
informiralo kupce i korisnike o sigurnosnim obilježjima proizvoda i usluga koje kupuju i 
upotrebljavaju i jamčila njihova sigurnost. Na taj bi način visoke norme kibersigurno sti 
postale izvor konkurentne prednosti. Rezultat bi bio veća otpornost proizvoda i usluga IKT -a 
koji bi se formalno ocjenjivali na temelju definiranih normi kibersigurnosti, a koje bi se mogle 
razvijati u kombinaciji sa sveobuhvatnijim tekućim aktivnostim a u području norma IKT -a20.  
Programi unutar okvira bili bi dobrovoljni  i njima se ne bi  uvele neposredne regulatorne 
obveze za prodavače ili pružatelje usluga. Sustavi ne bi bili u suprotnosti s primjenjivim 
pravnim zahtjevima, na primjer sa zakonodavstvom  EU-a o zaštiti podataka.  
Nakon uspostave Okvira Komisija će pozvati relevantne dionike da se usmjere na tri 
prioritetna  područja:  
 sigurnost u ključnim ili visokorizičnim primjenama21: sustavi o kojima ovisimo u 
svakodnevnom životu sve su više digitaliziran i i međusobno povezani, od automobila i 
strojeva u tvornicama do najvećih sustava, primjerice zrakoplova ili elektrana, ili onih 
najmanjih, primjerice medicinskih proizvoda. Stoga bi bile potrebne stroge procjene 
sigurnosti ključnih komponenti IKT -a u takv im proizvodima i sustavima;  
 kibersigurnost u digitalnim proizvodima, mrežama, sustavima i uslugama široke uporabe 
koji se upotrebljavaju u privatnom i javnom sektoru u cilju obrane protiv napada i 
primjene regulatornih obveza22, na primjer, šifriranje e -pošte, vatrozidovi i virtualne 
privatne mreže. Od ključne je važnosti da se širenjem takvih alata ne stvore novi izvori 
rizika ili nove ranjivosti;  
 uporaba metoda „integrirane sigurnosti” u cjenovno pristupačnim, digitalnim, međusobno 
povezanim uređajima za široku potrošnju koji čine internet stvari: programi obuhvaćeni 
tim okvirom mogli bi biti znak da su proizvodi proizvedeni primjenom najnaprednijih 
sigurnih razvojnih metoda, da su podvrgnuti prikladnom ispitivanju sigurnosti i da su se 
trgovci obvezali až urirati svoj softver u slučaju novootkrivenih ranjivosti ili prijetnji.  
U okviru tih prioriteta posebno treba uzeti u obzir stalni razvoj kiberprijetnji i važnost 
osnovnih usluga, kao što su prijevoz, energija, zdravstvena skrb, bankarstvo, infrastruktura  
financijskog tržišta, pitka voda ili digitalna infrastruktura23.   
                                                            
19 Razina jamstva označava stupanj strogoće procjene sigurnosti i obično je razmjerna razini rizika povezanog s 
područjima primjene ili funkcijama (tj. viša razina jamstva potrebna je za proi zvode ili usluge IKT -a koji se 
upotrebljavaju u visoko rizičnim područjima primjene ili funkcijama).  
20 COM (2016) 176.  
21 Iznimka su slučajevi kada su obvezna ili dobrovoljna certifikacija uređene drugim aktima Unije.  
22 Na primjer, Direktivom (EU) 2016/114 8, Uredbom (EU) 2016/679, Direktivom (EU) 2015/2366  i drugim 
zakonodavnim prijedlozima kao što je Europski zakonik o elektroničkim komunikacijama propisano je da 
organizacije moraju uspostaviti prikladne mjere sigurnosti za uklanjanje relevantnih rizika po vezanih s 
kibersigurnošću.   
23 Sektori obuhvaćeni područjem primjene Direktive (EU) 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 
6. srpnja 2016. o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom 
Unije.  
 
6 
 Iako se ni za jedan proizvod, sustav ili uslugu IKT -a ne može jamčiti da je „100  % siguran”, 
postoji nekoliko poznatih i dokumentiranih nedostataka u dizajnu proizvoda IKT -a koji se 
mogu is koristiti za napad. Pristupom „integrirane sigurnosti”  koji su prihvatili proizvođači 
povezanih uređaja, softvera i opreme osiguralo bi se rješavanje pitanja kibersigurnosti prije 
stavljanja novih proizvoda na tržište. To bi moglo biti dio načela „dužne pa žnje” koje će se 
dalje razvijati zajedno s industrijom, a kojim bi se mogla smanjiti ranjivost proizvoda/softvera 
primjenom različitih metoda od dizajna do ispitivanja i provjere, uključujući, prema potrebi, 
formalnu provjeru, dugoročno održavanje i primje nu postupaka sigurnog razvojnog ciklusa te 
razvoj ažuriranja i zakrpa za uklanjanje prethodno neotkrivenih ranjivosti te za brzo ažuriranje 
i popravak24. Time bi se povećalo i povjerenje potrošača u digitalne proizvode.  
Nadalje, trebalo bi priznati važnu ul ogu koju istraživači trećih strana koji se bave pitanjima 
sigurnosti imaju u otkrivanju ranjivosti postojećih proizvoda i usluga te bi u svim državama 
članicama trebalo stvoriti uvjete za koordinirano  otkrivanje ranjivosti25 na temelju najbolje 
prakse26 i relevantnih normi27. 
Istodobno bi  različite sektore , koji se suočavaju s različitim problemima, trebalo potaknuti da 
razviju vlastiti pristup. Na taj način opće strategije kibersigurnosti dopunile bi se sektorskim 
strategijama kibersigurnosti u područjima kao  što su financijske usluge28, energetika, promet i 
zdravstvo29. 
Komisija je već istaknula posebna pitanja odgovornosti30 povezana s novim digitalnim 
tehnologijama i u tijeku su aktivnosti analize implikacija. Sljedeći koraci bit će provedeni do 
lipnja 2018. Kibersigurnost otvara pitanja povezana s pripisivanjem odgovornosti za štetu u 
poduzećima i opskrbnim lancima. Ako se ta pitanja ne riješe, ugrozit će se razvoj snažnog 
jedinstvenog tržišta kibersigurnosnih proizvoda i usluga.   
Naposljetku, razvoj jedinstvenog tržišta EU -a ovisi i o uključivanju kibersigurnosti u 
trgovinsku politiku i politiku ulaganja. Učinak inozemnih stjecanja ključnih tehnologija, među 
kojima je važan primjer upravo kibersigurnost, ključni je aspekt okvira za praćenje stranih 
izravnih ulaganja u Europsku uniju31, čiji je cilj omogućiti praćenje ulaganja iz trećih 
zemalja iz razloga sigurnosti i javnog reda.  Isto tako, zbog kibersigurnosnih zahtjeva više 
trećih zemalja već je uvelo prepreke trgovini robom i uslugama iz EU -a u važnim sektorima. 
Okvirom EU -a za kibersigurnosnu certifikaciju dodatno će se ojačati međunarodni položaj 
Europe i trebalo bi ga dopuniti trajnim naporima usmjerenima na razvoj globalnih normi za 
visoku razinu sigurnosti i sporazumima o uzajamnom priznavanju.  
                                                            
24 Kibersigurnost na europskom jedinstvenom digitalnom tržištu, Skupina znanstvenih savjetnika na visokoj 
razini, ožujak 2017.  
25 Koordinirano otkrivanje ranjivosti vrsta je su radnje kojom se istraživačima u području sigurnosti olakšava i 
omogućuje prijavljivanje ranjivosti vlasniku ili prodavaču informacijskog sustava, čime se organizaciji 
omogućuje da pravilno i pravovremeno dijagnosticira i ukloni ranjivost prije otkrivanja d etaljnih informacija 
o ranjivosti trećim osobama ili javnosti.  
26 Na primjer, Vodič o dobroj praksi u pogledu otkrivanja ranjivosti. Od izazova do preporuka ( Good Practice 
Guide on Vulnerability Disclosure.  
From challenges to recommendations ), ENISA, 2016 . 
27 ISO/IEC 29147:2014 Informacijska tehnologija -- Sigurnosne tehnike -- Otkrivanje ranjivosti.  
28 Komisijinim budućim aktivnostima u području financijske tehnologije obuhvatit će se kibersigurnost 
financijskog sektora.  
29 Na primjer, u sektoru energetike k ombiniranjem vrlo starih informacijskih tehnologija s najnovijima, 
posebno sa zahtjevima elektroenergetske mreže u stvarnom vremenu.  
30 COM (2017) 228.  
31 COM (2017) 478.  
 
7 
 2.3. Potpuna provedba Direktive o sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava  
Glavni alati za suzbijanje rizika u području kibersigurnosti u nadležnosti su država članica, no 
EU je prepoznao potrebu za strožim normama. Kiberincidenti velikih razmjera rijetko utječu 
samo na jednu državu članicu zbog sve globaliziranije, digitalno ovi sne i međusobno 
povezane prirode ključnih sektora, primjerice bankarstva, energetike ili prometa.  
Direktiva o sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava („Direktiva NIS”) prvi je zakonodavni 
akt u području kibersigurnosti koji se primjenjuje u cijelom EU -u32. Cilj joj je povećati 
otpornost poboljšanjem nacionalnih sposobnosti za kibersigurnosti poticanjem bolje suradnje 
među državama članicama i zahtjevima da poduzeća u važnim gospodarskim sektorima uvedu 
učinkovite prakse upravljanja rizikom i ozbiljne in cidente prijavljuju nacionalnim tijelima. Te 
se obveze primjenjuju i na tri vrste pružatelja ključnih internetskih usluga: računalstvo u 
oblaku, tražilice i internetska tržišta. Cilj joj je snažniji i sustavniji pristup i bolji protok 
informacija.  
Potpuna  provedba Direktive u svim državama članicama do svibnja 2018. od ključne je 
važnosti za kiberotpornost EU -a. Države članice podupiru taj postupak zajedničkim naporima 
te će se do jeseni 2017. donijeti smjernice za potporu usklađenijoj provedbi, posebno u 
pogledu operatora ključnih usluga. U okviru paketa za kibersigurnost Komisija donosi i 
Komunikaciju33 kako bi poduprla napore država članica pružanjem nabolje prakse iz država 
članica koja je relevantna za provedbu Direktive te smjernice za primjenu Direkti ve u praksi.  
Direktivu će trebati dopuniti u području protoka informacija. Na primjer, Direktivom su 
obuhvaćeni samo ključni strateški sektori, ali logično je da bi za sustavnu procjenu ranjivosti i 
ulaznih točaka za počinitelje kibernapada bio potreban s ličan pristup svih dionika koji su žrtve 
kibernapada. Nadalje, postoji niz prepreka suradnji i razmjeni informacija između javnog i 
privatnog sektora. Vlade i javna tijela nevoljko razmjenjuju informacije važne za 
kibersigurnost iz straha da će time ugrozi ti nacionalnu sigurnost ili konkurentnost. Privatna 
poduzeća nevoljko razmjenjuju informacije o svojim ranjivostima na kibernapade i 
povezanim gubicima iz straha da će time ugroziti osjetljive poslovne informacije ili ugled ili 
prekršiti pravila o zaštiti podataka34. Treba povećati povjerenje kako bi javno -privatna 
partnerstva mogla osigurati temelje za širu suradnju i razmjenu informacija među većem broju 
sektora. Uloga centara za razmjenu informacija i analizu od posebne je važnosti za stvaranje 
nužnog pov jerenja za razmjenu informacija između privatnog i javnog sektora. Prvi koraci 
poduzeti su u pogledu posebnih ključnih sektora, primjerice, u zrakoplovnom sektoru 
uspostavljen je Europski centar za kibersigurnost u zrakoplovstvu35, dok su u energetskom 
sektoru razvijeni centri za razmjenu informacija i analizu36. Komisija će tom pristupu 
pridonijeti u punoj mjeri uz potporu agencije ENISA, pri čemu će trebati brže djelovanje u 
pogledu sektora koji pružaju ključne usluge kako su utvrđene u Direktivi NIS.  
                                                            
32 Direktiva 2016/1148 Europskog parlamenta i Vijeća od 6.  srpnja 2016. o mjerama za vi soku zajedničku 
razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije.  
33 COM (2017) 476.  
34 Kibersigurnost na europskom jedinstvenom digitalnom tržištu, Skupina z nanstvenih savjetnika na visokoj 
razini, ožujak 2017 . Posebno pitanje odnosi se na poslovne tajne u pogledu kojih je u Komunikaciji iz srpnja 
2016. „Jačanje europskog sustava kibernetičke sigurnosti” istaknuta suzdržanost u pogledu prijavljivanja 
kiberkrađ e poslovnih tajni i važnost pouzdanih načina prijave kojima se osigurava povjerljivost.  
35 https://www.easa.europa.eu/newsroom -and-events/news/implementation -european -centre -cyber -security -
aviationeccsa  
36 To su neprofitne, članske organizacije koje su osnovali privatni i javni subjekti radi razmjene informacija o 
kiberprijetnjama, rizicima, sprječavanju, ublažavanju i odgovoru.  Vidi, na primjer, Europske centre za 
razmjenu i analizu informacija u području energetike ( http://www.ee -isac.eu ). 
 
8 
 2.4. Otpornost koja se temelji na brzom odgovoru na hitne situacije  
Učinak kibernapada može se ublažiti brzim i učinkovitim odgovorom. Takvim odgovorom 
može se i pokazati da javna tijela nisu bespomoćna kada se suočavaju s kibernapadima te se 
može pridonijeti i zgradnji povjerenja. Kada je riječ o odgovoru institucija EU -a, u prvoj fazi 
kiberaspekte bi trebalo uključiti u postojeće mehanizme EU -a za upravljanje krizama: 
integrirani politički odgovor EU -a na krize, koji bi koordiniralo predsjedništvo Vijeća37 i EU -
ovi opći sustavi brzog uzbunjivanja38. Potreba za odgovorom na posebno ozbiljan 
kiberincident ili napad trebala bi biti dostatna osnova da se država članica pozove na klauzulu 
solidarnosti EU -a39.  
Brz i učinkovit odgovor ovisi i o mehanizmu brze razmjene informacija među svim ključnim 
dionicima na nacionalnoj razini i razini EU -a te je u tom pogledu potrebno pojasniti njihove 
uloge i odgovornosti. Komisija se s institucijama i državama članicama sav jetovala o „planu” 
za osiguranje učinkovitog postupka za operativni odgovor na kiberincidente velikih razmjera 
na razini Unije i država članica. U Planu predstavljenom u Preporuci40 iz ovog paketa 
objašnjava se kako se kibersigurnost uključuje u postojeće m ehanizme za upravljanje krizama 
na razini EU -a i utvrđuju se ciljevi i načini suradnje među državama članicama te između 
država članica i nadležnih institucija, službi, agencija i tijela EU -a41 pri odgovoru na 
kiberincidente i kiberkrize velikih razmjera. U  Preporuci se od država članica i institucija EU -
a traži i da radi provedbe Plana uspostave okvir EU -a za odgovor na kiberkrize. Plan će se 
redovito ispitivati u okviru vježbi za upravljanje kiberkrizama i drugim vrstama kriza42 i 
ažurirat će se prema potre bi. 
Budući da bi kiberincidenti mogli znatno utjecati na funkcioniranje gospodarstava i na 
svakodnevni život ljudi, mogla bi se istražiti mogućnost uspostave Fonda za hitne 
kibersigurnosne incidente  po uzoru na slične krizne mehanizme u drugim područjima 
politika EU -a. Time bi se državama članicama omogućilo da zatraže pomoć na razini EU -a 
tijekom ili nakon velikog incidenta pod uvjetom da je država članica uspostavila razborit 
kibersigurnosni sustav prije incidenta, među ostalim i da je u potpunosti provel a Direktivu 
NIS i razradila okvire za upravljanje krizama i nadzor na nacionalnoj razini. Takav fond, 
kojim bi se dopunili postojeći mehanizmi za upravljanje krizama na razini EU -a, mogao bi 
uključivati sposobnost za brz odgovor u interesu solidarnosti i f inanciranje određenih mjera za 
brzo djelovanje, primjerice zamjenu ugrožene opreme ili uporabu alata za ublažavanje, pri 
čemu bi se iskoristilo iskustvo stečeno u okviru mehanizma EU -a za civilnu zaštitu.  
2.5. Mreža za stručnost u području kibersigurnosti  s Europskim centrom za 
istraživanje i stručnost u području kibersigurnosti  
Tehnološki alati za kibersigurnost strateška su imovina i ključne tehnologije za poticanje 
budućeg rasta. U strateškom je interesu EU -a osigurati da EU zadrži i razvije bitne 
sposo bnosti za zaštitu svojeg digitalnoga gospodarstva, društva, demokracije, ključne 
računalne opreme i softvera te za pružanje ključnih kibersigurnosnih usluga.  
                                                            
37 Time se omogućuje koordinacija odgovora na velike međusektorske krize na najvišoj političkoj razi ni. 
38 Ti odgovori omogućuju unutarnju razmjenu i koordinaciju informacija o novim višesektorskim krizama ili 
predvidljivim ili neizbježnim prijetnjama koje zahtijevaju djelovanje na razini EU -a. 
39 U skladu s člankom  222. Ugovora o funkcioniranju Europske u nije. 
40 C(2017) 6100.  
41 Uključujući Europol, ENISA -u, tim za hitne računalne intervencije u institucijama, tijelima i agencijama EU -
a (CERT -EU) i Obavještajnog i situacijskog centra EU -a (INTCEN).  
42 Na primjer, one kojima upravlja ENISA. https://www.enisa.europa.eu/topics/cyber -exercises/cyber -europe -
programme   
 
9 
 Javno -privatno partnerstvo za kibersigurnost43, uspostavljeno 2016., bilo je važan prvi korak 
kojim su potaknuta ulaganja do 1,8  milijardi  EUR do 2020. Međutim, opseg ulaganja u 
drugim dijelovima svijeta44 upućuje na to da EU mora učiniti više u pogledu ulaganja i riješiti 
problem fragmentacije kapaciteta unutar EU -a. 
S obzirom na složenost kibersigurno sne tehnologije, potrebna ulaganja velikih razmjera i 
potrebu za rješenjima koja funkcioniraju u cijelom EU -u, djelovanjem EU -a može se osigurati 
dodana vrijednost. Nastavljajući se na rad država članica i javno -privatnog partnerstva 
dodatni korak bio bi j ačanje kapaciteta EU -a u području kibersigurnosti posredstvom mreže 
centara za stručnost u području kibersigurnosti45, u čijem bi središtu djelovao Europski 
centar za istraživanje i stručnost u području kibersigurnosti . Ta mreža i njezin Centar 
poticali bi razvoj i primjenu tehnologije u području kibersigurnosti i dopunjavali bi napore 
usmjerene na jačanje kapaciteta u tom području na razini EU -a i nacionalnoj razini. Komisija 
će pokrenuti procjenu učinka kako bi razmotrila dostupne mogućnosti, uključujući m ogućnost 
uspostave zajedničkog pothvata, u cilju uspostave navedene strukture 2018.  
Komisija će kao prvi korak i osnovu za daljnje promišljanje predložiti pokretanje pilot -faze u 
okviru programa Obzor 2020. kako bi se olakšalo povezivanje nacionalnih centa ra u mrežu 
radi novog poticaja razvoju sposobnosti i tehnologije u području kibersigurnosti. U tu svrhu 
planira predložiti kratkoročnu financijsku injekciju od 50  milijuna EUR. Tom će se 
aktivnošću dopuniti tekuća provedba javno -privatnog partnerstva za ki bersigurnost.  
Glavni zadatak mreže i Centra bilo bi objedinjenje i oblikovanje istraživačkih napora. Kako bi 
podupirao razvoj industrijskih sposobnosti, Centar bi mogao djelovati kao voditelj projekata 
za razvoj sposobnosti koji može voditi multinacionalne  projekte.  Time bi se dodatno 
potaknule inovacije i konkurentnost industrije EU -a na globalnoj razini u području razvoja 
digitalnih tehnologija sljedeće generacije, među ostalim umjetne inteligencije, kvantnog 
računalstva, tehnologije ulančanih blokova ( blockchain ) i sigurnih digitalnih identiteta te u 
osiguravanju pristupa masovnim podacima za poduzeća sa sjedištem u EU -u, što je od ključne 
važnosti za kibersigurnost u budućnosti. Centar bi se pri poboljšanju infrastrukture za 
računalstvo visokih performa nsi oslanjao na aktivnosti EU -a: to je od ključne važnosti za 
analizu velike količine podataka, brzo šifriranje i dešifriranje podataka, provjeru identiteta, 
simulaciju kibernapada i analizu videozapisa46.  
Mreža centara za stručnost mogla bi imati i sposobnosti za podupiranje industrije ispitivanjem 
i simulacijom, na čemu bi se temeljila kibersigurnosna certifikacija opisana u odjeljku 2.2. 
Njezinim sudjelovanjem u svim aktivnostima EU -a u području kibersigurnosti osiguralo bi se 
stalno ažuriranje nje zinih ciljeva u skladu s potrebama. Centar bi nastojao poboljšati norme 
kibersigurnosti ne samo u području tehnologije i kibersigurnosnih sustava, već i u području 
razvoja vrhunskih vještina kod stručnjaka pružanjem rješenja i predložaka za nacionalne 
mjere usmjerene na razvoj digitalnih vještina. Tako bi pojačao i kibersigurnosne sposobnosti 
na razini EU -a i nastavio sinergije, posebno s agencijom ENISA, CERT -EU-om, Europolom, 
mogućim budućim Fondom za hitne kibersigurnosne intervencije i nacionalnim CSIRT -ima. 
Mreža za stručnost svoje aktivnosti mora posebno usmjeriti na nedostatak europskih 
sposobnosti za procjenu šifriranja  proizvoda i usluga kojima se koriste građani, poduzeća i 
                                                            
43 C(2016) 4400 final.  
44 SAD će u kibersigurnost samo 2017. uložiti 19  milijardi  dolara, što je povećanje od 35  % u odnosu na 2016. 
Bijela kuća, Ured za odnose s javnošću „ Informativni članak: Nacionalni akcijski plan za kibersigurn ost”, 9. 
veljače 2016.  
45 Mreža bi uključivala postojeće i buduće centre za kibersigurnost uspostavljene u državama članicama, čiji bi 
članovi bili uglavnom javne istraživačke organizacije i laboratoriji.  
46 COM(2012) 45 final i COM(2016) 178 final.  
 
10 
 javna tijela na jedinstvenom digitalnom tržištu. Snažno šifriranje osnova j e za sigurne 
digitalne identifikacijske sustave koji imaju ključnu ulogu u osiguravanju učinkovite 
kibersigurnosti47. Njime se štiti i intelektualno vlasništvo osoba i omogućuje zaštita temeljnih 
prava, primjerice slobode izražavanja i zaštite osobnih podat aka, te se osigurava sigurno 
internetsko trgovanje48.  
Budući da EU -ova civilna i obrambena tržišta kibersigurnosti dijele zajedničke izazove49 i 
tehnologiju za dvojnu uporabu zbog kojih je potrebna bliska suradnja u ključnim područjima,  
mogla bi se razviti druga faza mreže i njezina Centra koja bi uključivala obrambenu 
dimenziju, pri čemu bi se u potpunosti poštovale odredbe Ugovora koje se odnose na 
zajedničku sigurnosnu i obrambenu politiku. Obrambena dimenzija i njezina tehnološka 
usmjerenost mogle bi pri donijeti suradnji država članica u području kiberobrane, među 
ostalim i razmjenom informacija, informiranosti o stanju, jačanjem stručnosti i koordiniranih 
reakcija i podupiranjem razvoja zajedničkih sposobnosti država članica. Mogla bi služiti i kao 
platforma s pomoću koje će države članice moći utvrditi prioritete za kiberobranu EU -a, 
pridonijeti razvoju zajedničkih strategija, olakšati zajedničko osposobljavanje, vježbe i 
ispitivanje za kiberobranu na europskoj razini i poduprijeti rad na taksonomijama i  normama 
u području kiberobrane, pri čemu bi Centar imao potpornu i savjetodavnu ulogu. Kako bi 
mogao obavljati navedene aktivnosti, Centar bi trebao blisko surađivati s Europskom 
obrambenom agencijom u području kiberobrane te s agencijom ENISA u području 
kiberotpornosti te svoje djelovanje uskladiti s njihovim. U okviru te obrambene dimenzije 
uzeo bi se u obzir postupak pokrenut Dokumentom za razmatranje o budućnosti europske 
obrane.  
Budući da je za kiberobranu potrebna visoka razina otpornosti, potrebno je posebno 
usmjeravanje istraživačkih i tehnoloških napora. Projekti ili tehnologije u području 
kiberobrane koje razvijaju poduzeća mogli bi se financirati sredstvima iz Europskog fonda za 
obranu i u fazi istraživanja i u fazi razvoja50. U tom kontekstu mog la bi biti osobito važna 
posebna područja, primjerice sustavi šifriranja utemeljeni na kvantnim tehnologijama, 
informiranost o stanju kibersigurnosti, biometrijski sustavi kontrole pristupa, napredni sustavi 
za otkrivanje stalnih prijetnji ili rudarenje po dataka. Visoki predstavnik, Europska obrambena 
agencija i Komisija pomoći će državama članicama da utvrde u kojim bi se područjima 
zajednički kibersigurnosni projekti mogli financirati iz Europskog fonda za obranu.  
2.6. Stvaranje snažne baze kibervještina u EU -u 
Kibersigurnost ima snažnu obrazovnu dimenziju. Učinkovita kibersigurnost u velikoj mjeri 
ovisi o vještinama uključenih osoba. Međutim, predviđa se da će do 2022. u privatnom 
sektoru u Europi nedostajati 350 000 stručnjaka s potrebnom razinom vještin a u području 
kibersigurnosti51. Obrazovanje u području kibersigurnosti trebalo bi razvijati na svim 
razinama, od redovitog osposobljavanja radne snage u području kibersigurnosti i dodatnog 
kibersigurnosnog osposobljavanja svih stručnjaka za IKT do novih kur ikuluma za 
                                                            
47 Komis ija je u okviru programa Obzor 2020. već raspisala novi natječaj za nagradu Obzor u iznosu od 
4 milijuna  EUR za najbolje inovativno rješenje za metode neometane autentifikacije na internetu . 
48 Kibersigurnost na europskom jedinstvenom digitalnom tržištu, Skupina znanstvenih savjetnika na visokoj 
razini, ožujak 2017 . 
49 Studija o sinergijama između civilnog i obrambenog tržišta kibersigurnosti ( Study on synergies between the 
civilian and the defence cybersecurity markets , Optimity; SMART 2014 -0059).  
50 U Programu razvoja europske obrambene industrije već sada će se dati prednost projektima kiberobrane i 
kiberobrana će biti jedna od tema poziva na podnošenje prijedloga koji će s e objaviti 2018.  
51 Globalna studija o radnoj snazi u području informacijske sigurnosti ( Global Information Security Workforce 
Study ), 2017. Globalni manjak iznosi 1,8 milijuna.  
 
11 
 kibersigurnost. Kako bi se mogla zadovoljiti potražnja za bržim obrazovanjem i 
osposobljavanjem, trebalo bi uspostaviti snažne akademske centre stručnosti, koji bi se mogli 
temeljiti na smjernicama Europskog centra za istraživanje i stručnost u području 
kibersigurnosti i ENISA -e. Cilj je postići da se podrazumijeva da se proizvodi i sustavi IKT -a 
oblikuju tako da od samog početka uključuju načela sigurnosti. Obrazovanje u području 
kibersigurnosti ne bi trebalo biti ograničeno na stručnjake za IT,  već bi trebalo biti uključeno 
u kurikulume za druga područja, primjerice inženjering, poslovno upravljanje ili pravo, te u 
sektorske obrazovne programe. Naposljetku, trebalo bi razvijati svijest učitelja i učenika u 
osnovnim i srednjim školama o kiberkrim inalu i kibersigurnosti u okviru stjecanja digitalnih 
kompetencija u školama.  
EU bi, zajedno s državama članicama, trebao pridonijeti tim aktivnostima nastavljajući se na 
rad Koalicije za digitalne vještine i radna mjesta52 i uspostavom, primjerice, progra ma 
naukovanja u području kibersigurnosti za MSP -ove.  
2.7. Promicanje kiberhigijene i osviještenosti  
Budući da je otprilike 95  % incidenata posljedica „neke vrste ljudske pogreške, neovisno o 
tome je li namjerna ili nije”,53 ljudski čimbenik ima važnu ulogu . Za kibersigurnost smo stoga 
odgovorni svi. To znači da se mora promijeniti ponašanje građana, poduzeća i javne uprave 
kako bi se osiguralo da svi razumiju prijetnju te da imaju alate i vještine koji su im potrebni za 
brzo otkrivanje i aktivnu zaštitu od napada. Građani moraju razviti navike kiberhigijene, a 
poduzeća i organizacije moraju uvesti prikladne kibersigurnosne programe utemeljene na 
riziku i redovito ih ažurirati u skladu s dinamičnim razvojem rizika.  
Direktivom NIS propisuju se ne samo odgovor nosti država članica za razmjenu informacija o 
kibernapadima na razini EU -a već se uspostavljaju i razrađene nacionalne strategije za 
kibersigurnost te okviri za sigurnost mrežnih i informacijskih sustava. Javna uprava na razini 
EU-a i nacionalnoj razini t rebala bi i dalje predvoditi te napore.   
Prvo, države članice trebale bi poduzećima i građanima omogućiti veću dostupnost 
kibersigurnosnih alata. Posebno bi trebalo uložiti više napora u sprječavanje i ublažavanje 
učinka kiberkriminaliteta na krajnje kori snike. Primjer je  kampanja Europola 
„NoMoreRansom”54, osmišljena zahvaljujući bliskoj suradnji tijela za izvršavanje 
zakonodavstva i poduzeća koja se bave kibersigurnosti kako bi se korisnicima pomoglo da 
spriječe zaraze ucjenjivačkim softverom i dešifriraj u podatke u slučaju napada. Takve 
programe trebalo bi uvesti i za druge vrste zlonamjernog softvera u drugim područjima i EU 
bi trebao pokrenuti jedinstveni portal kojim bi se na jednom mjestu objedinili svi takvi 
alati  i na kojem bi se korisnike savjetovalo o sprječavanju i otkrivanju zlonamjernog softvera 
te na kojem bi bile dostupne poveznice na mehanizme za prijavu.  
Drugo, države članice trebale bi ubrzati uporabu sigurnijih kiberalata u razvoju e -uprave i 
u potpuno sti iskoristiti mrežu stručnosti. Trebalo bi promicati uvođenje sigurnih načina 
identifikacije na temelju okvira EU -a za elektroničku identifikaciju i usluge povjerenja za 
elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu koji je na snazi od 2016. i kojim se osigurava 
predvidljivo regulatorno okruženje za sigurne i neometane elektroničke interakcije među 
                                                            
52 https://ec.europa.eu/digital -single -market/en/digital -skills -jobs-coalition  
53 IBM „Indeks kibersigurnosnih obavještajnih informacija”, 2014., naveden u publikaciji 
Securitymagazine.com, 19.  lipnja  2014.  
54 https://www.nomoreransom.org/   
 
12 
 poduzećima, građanima i javnim tijelima55. Nadalje, javne institucije, posebno one koje 
pružaju klučne usluge, trebale bi osigurati osposobljavanje svojeg osob lja u područjima 
povezanima s kibersigurnošću.  
Treće, države članice trebale bi u kampanjama osvješćivanja  staviti naglasak na 
osvješćivanje u pogledu kibersigurnosti, među ostalim i u kampanjama usmjerenima na škole, 
sveučilišta, poslovnu zajednicu i istr aživačka tijela. Aktivnosti u okviru Mjeseca 
kibersigurnosti, koji se održava u listopadu svake godine pod koordinacijom ENISA -e, 
proširit će se kako bi ostvarile veći doseg kao rezultat zajedničkih komunikacijskih napora na 
razini EU -a i na nacionalnoj ra zini. Jednako je važno podizanje razine svijesti u pogledu 
internetskih kampanja dezinformiranja i širenja lažnih vijesti  na društvenim mrežama 
kojima se nastoje potkopati demokratski postupci i europske vrijednosti. Iako je primarna 
odgovornost na naciona lnoj razini, uključujući za izbore za Europski parlament, pokazalo se 
da objedinjavanje iskustva i njegova razmjena na europskoj razini imaju dodanu vrijednost 
kada je riječ o usmjeravanju djelovanja56.  
Snažnu ulogu ima i industrija  općenito, a posebno pru žatelji i proizvođači digitalnih usluga. 
Korisnike (građane, poduzeća i javne uprave) bi morala podupirati alatima koji će im 
omogućiti da preuzmu odgovornost za svoje djelovanje na internetu i jasno isticati da je 
održavanje kiberhigijene neophodan dio po nude potrošačima57. U cilju otkrivanja i uklanjanja 
ranjivosti industrija bi trebala nastojati uspostaviti unutarnje postupke za istrage, trijažu i 
uklanjanje ranjivosti, neovisno o tome je li izvor moguće ranjivosti izvan ili unutar 
predmetnog poduzeća.  
Ključne mjere  
 
 Potpuna provedba Direktive o sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava;  
 žurno donošenje Uredbe o novom mandatu agencije ENISA i europskom okviru za 
certifikaciju od strane Europskog parlamenta i Vijeća58; 
 zajednička inicijativa Komisije/indu strije za definiranje načela „dužne pažnje” za 
smanjenje ranjivosti proizvoda/softvera i promicanje „integrirane sigurnosti”;  
 brza provedba plana za prekogranične odgovore na velike incidente;   
 pokretanje procjene učinka kako bi se istražila mogućnost da Komisija 2018. donese 
prijedlog o uspostavi mreže centara za stručnost u području kibersigurnosti i Europskog 
centra za istraživanje i stručnost u području kibersigurnosti na temelju neposredne pilot -
faze;  
 pomoć državama članicama pri utvrđivanju područja u kojima bi se za provedbu 
zajedničkih kibersigurnosnih projekata mogla osigurati sredstva iz Europskog fonda za 
obranu;  
 jedinstvena točka na razini EU -a za pomoć žrtvama kibernapada, koja će pružati 
informacije o najnovijim prijetnjama i objedinjavati pra ktične savjete i alate za 
kibersigurnost;  
                                                            
55 Uredba (EU) br. 910/2014 o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na 
unutarnjem tržištu (Uredba o eIDAS -u) donesena 23. srpnja 2014. Osim toga, Europska komisija u ok viru 
Instrumenta za povezivanje Europe osigurava sastavne elemente i alate za interoperabilnost e -ID-a i e-potpisa 
(npr. preglednike pouzdanih popisa) .  
56 Primjer je radna skupina East StratCom  koju su države članice i Visoki predstavnik uspostavili 2015. radi 
suzbijanja kampanji dezinformiranja koje je provodila Rusija. Ta skupina razvija komunikac ijske proizvode i 
kampanje usmjerene na objašnjavanje politika EU -a u regiji Istočnog partnerstva.  
57 Neki proizvođači već su se naviknuli na taj pojam jer se u nekim europskim propisima o proizvodima (na 
primjer, u Direktivi o strojevima 2006/42/EZ ) propisuju načela za „integriranu sigurnost”.  
58 COM (2017) 477.  
 
13 
  mjere država članica za uvođenje kibersigurnosti u programe za razvoj vještina, e -upravu i 
kampanje osvješćivanja;  
 mjere industrije usmjerene na ubrzanje osposobljavanja svojih zaposlenika u području 
kibersigurnosti i uvođenje pristupa „integrirane sigurnosti” za svoje proizvode, usluge i 
postupke.  
 
3. OSMIŠLJAVANJE UČINKOVITIH MJERA EU -A ZA ODVRAĆANJE OD 
KIBERNAPADA  
Učinkovito odvraćanje znači uspostavu okvira mjera koje su vjerodostojne i imaju 
odvraćajući učinak na buduće kiberzločince i napadače. Dok god se počinitelji kibernapada 
(državni i nedržavni) nemaju čega bojati osim neuspjeha, neće imati razloga prestati 
pokušavati. Za uspostavu učinkovitih mjera odvraćanja potreban je djelotvorniji odgov or 
tijela kaznenog progona usmjeren na otkrivanje, sljedivost i kazneni progon kiberzločinaca. 
Osim toga EU treba podupirati svoje države članice pri razvoju dvojnih sposobnosti za 
kiberobranu. Kiberobrana će biti uspješnija tek kada se poveća vjerojatnost  da će počinitelji 
biti uhvaćeni i kažnjeni.  U slučaju kibernapada trebalo bi odmah provesti istragu i počinitelje 
privesti pravdi ili poduzeti mjere kojima će se omogućiti primjeren politički ili diplomatski 
odgovor. U slučaju velike krize koja ima važnu međunarodnu i obrambenu dimenziju, Visoki 
predstavnik trebao bi Vijeću predstaviti mogućnosti za primjereni odgovor.  
Korak u smjeru boljeg kaznenopravnog odgovora na kibernapade već je napravljen 
donošenjem Direktive o napadima na informacijske sustave 20 13.59 Njome su uspostavljena 
minimalna pravila za definiranje kaznenih djela i sankcija u području napada na informacijske 
sustave i predviđene su operativne mjere za poboljšanje suradnje nadležnih tijela. 
Zahvaljujući Direktivi ostvaren je znatan napredak u pogledu usklađivanja kriminalizacije 
kibernapada u svim državama članicama, čime se olakšava prekogranična suradnja tijela za 
izvršavanje zakonodavstva koja istražuju tu vrstu kaznenih djela. Međutim, i dalje ima 
prostora za ostvarivanje punog potencijal a Direktive potpunom provedbom svih njezinih 
odredaba u državama članicama60. Komisija će državama članicama i dalje pružati potporu u 
provedbi Direktive i za sada smatra da je nije potrebno izmijeniti.  
3.1. Identifikacija počinitelja zlonamjernih djela  
Kako bismo povećali vjerojatnost da se počinitelji kibernapada privedu pravdi, moramo žurno 
poboljšati svoje sposobnosti za njihovu identifikaciju. Pronalaženje korisnih informacija za 
istrage kiberkriminaliteta, većinom u obliku digitalnih tragova, glavni  je izazov za tijela za 
izvršavanje zakonodavstva. Stoga moramo poboljšati svoje tehnološke sposobnosti za 
učinkovite istrage, među ostalim jačanjem jedinice Europola za kiberkriminalitet 
zapošljavanjem stručnjaka za kibersigurnost.  Europol je postao glavn i akter za potporu država 
članica pri istragama koje se provode u više jurisdikcija. Trebao bi postati centar za stručnost 
u području internetskih istraga i kiberforenzike za tijela država članica za izvršavanje 
zakonodavstva.    
Zbog raširene prakse povez ivanja više korisnika, ponekad tisuća korisnika, s jednom IP 
adresom tehnički je vrlo teško provoditi istrage zlonamjernog ponašanja na internetu. Stoga je 
radi identifikacije jednog počinitelja ponekad nužno provoditi istrage protiv velikog broja 
korisnik a, na primjer u slučaju teških zločina poput spolnog zlostavljanja djece . EU će stoga 
                                                            
59 Direktiva 2013/40/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 12. kolovoza 2013. o napadima na informacijske 
sustave.   
60 COM (2017) 474.  
 
14 
 poticati uvođenje novog protokola (IPv6) jer se njime omogućuje dodjela jednog korisnika po 
IP adresi, čime će se nedvojbeno pomoći tijelima za izvršavanje zakonodavstva  i pridonijeti 
istragama u području kibersigurnosti. Kao prvi korak za poticanje uvođenja Komisija će u 
svoje politike uključiti zahtjev za prelazak na IPv6 , među ostalim u zahtjevima u postupcima 
javne nabave, financiranju projekata i istraživanja te će poduprijeti uporabu potrebnih 
materijala za osposobljavanje. Nadalje, države članice trebale bi razmotriti uvođenje 
dobrovoljnih sporazuma s pružateljima internetskih usluga kako bi potaknule uvođenje 
protokola IPv6.  
 
 
Belgija ima najveću stopu 61uvođenja p rotokola IPv6 u svijetu, među ostalim i zbog suradnje 
javnog i privatnog sektora: relevantni dionici razmatrali su mogućnost ograničavanja 
uporabe jedne IP adrese na najviše 16 korisnika kao dio dobrovoljne samoregulatorne mjere, 
što je bio poticaj za prel azak na IPv662. 
 
Općenito, trebalo bi i dalje poticati odgovornost na internetu. To znači promicanje mjera za 
sprječavanje zlouporabe naziva domena za slanje neželjenih poruka ili poruka čija je svrha 
krađa identiteta. Komisija će u tu svrhu raditi na poboljšanju funkcioniranja i dostupnosti 
naziva domene i sustava IP WHOIS63 i točnosti njihovih podataka u skladu s naporima 
Internetske korporacije za dodijeljene nazive i brojeve64.  
3.2. Snažniji odgovor tijela za izvršavanje zakonodavstva  
U odvraćanju od  kibernapada glavnu ulogu imaju učinkovite istrage  i kazneni progon  
kiberkriminaliteta. Međutim, postojeći postupovni okvir treba bolje prilagoditi internetskom 
dobu65. Kibernapadi mogu biti toliko brzi da naši postupci nisu učinkoviti i zbog toga može 
biti potrebna brza prekogranična suradnja. U tu svrhu, kako je najavljeno u okviru Europskog 
programa sigurnosti, Komisija će početkom 2018. iznijeti prijedloge za olakšavanje 
prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima . Komisija istodobno provodi praktične  
mjere za poboljšanje prekograničnog pristupa elektroničkim dokazima za potrebe kaznenih 
istraga, uključujući financiranje namijenjeno osposobljavanju za prekograničnu suradnju, 
razvoj elektroničke platforme za razmjenu informacija u EU -u i standardizaciju  obrazaca za 
pravosudnu suradnju koji se upotrebljavaju među državama članicama.  
Prepreku učinkovitom kaznenom progonu čine i različiti forenzički postupci za prikupljanje e -
dokaza u istragama kiberkriminaliteta u državama članicama. To bi se moglo pobolj šati 
uspostavom zajedničkih forenzičkih standarda. Nadalje, potrebno je pojačati forenzičke 
sposobnosti za potporu sljedivosti i pripisivanju. Jedan korak bio bi daljnji razvoj forenzičkih 
sposobnosti Europola prilagodbom postojećih proračunskih i ljudskih  resursa Europskog 
centra za kiberkriminalitet pri Europolu kako bi se mogla zadovoljiti rastuća potreba za 
operativnom potporom u prekograničnim istragama kiberkriminaliteta. Drugi korak bio bi 
                                                            
61 https://www.google.com/intl/en/ipv6/statistics.html#tab=per -country -ipv6-adoption&tab=per -country -ipv6-
adoption    
62 http://bipt.be/public/files/nl/22027/Raadpleging_ipv6.pdf   
63 Protokol upita i odgovora koji se upotrebljava za pretraživanje baza podataka u kojima su pohranjeni podaci 
o registriranim korisnicima ili korisnicima kojima je dodijeljeno pr avo korištenja internetskog resursa.  
64 Internetska korporacija za dodijeljene nazive i brojeve (ICANN) neprofitna je organizacija odgovorna za 
koordinaciju održavanja i postupaka nekoliko baza podataka povezanih s identifikatorima na internetu.  
65 Na primje r, (virtualni) središnji poslužitelj za kontrolu i upravljanje botneta Avalanche premještao je fizičke 
poslužitelje i domene svakih pet minuta.  
 
15 
 preslikavanje prethodno navedene tehnološke usmjerenosti na š ifriranje promatranjem kako 
zločinci njegovom zlouporabom stvaraju velike probleme u suzbijanju teškog kriminala, 
među ostalim terorizma i kiberkriminaliteta. Komisija će objaviti rezultate trenutačnih 
razmatranja o ulozi šifriranja u kaznenim istragama66 do listopada 201767.  
Uzimajući u obzir da internet ne poznaje granice, okvirom za međunarodnu suradnju iz 
Konvencije Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu iz Budimpešte68 heterogenoj 
skupini zemalja pruža se mogućnost primjene optimalnog pravnog standarda za različite 
nacionalne propise o kiberkiminalitetu. Sada se razmatra mogućnost dodavanja protokola 
Konvenciji69, što bi također mogla biti korisna prilika za rješavanje problema prekograničnog 
pristupa elektroničkim dokazima u međunarodnom kontekstu. Umjes to stvaranja novih 
međunarodnih pravnih instrumenata za pitanja kiberkriminaliteta, EU poziva sve države da 
izrade prikladno nacionalno zakonodavstvo i uspostave suradnju unutar tog postojećeg 
međunarodnog okvira.  
Opća dostupnost alata za anonimizaciju zlo čincima olakšava skrivanje. Darknet70 (mračni 
internet) omogućuje zločincima nove načine pristupa dječjoj pornografiji, drogama ili 
vatrenom oružju, često uz mali rizik da će biti uhvaćeni71. On je sada i glavni izvor alata koji 
se upotrebljavaju u svrhe kiberkriminaliteta, kao što su zlonamjerni softver i alati za 
hakiranje. Komisija će u suradnji s relevantnim dionicima analizirati nacionalne pristupe kako 
bi pronašla nova rješenja. Europol bi trebao olakšavati i podupirati istrage povezane s 
darknetom , procjenjivati prijetnje i pomagati pri utvrđivanju nadležnosti i davanju prioriteta 
visokorizičnim slučajevima, a EU može imati glavnu ulogu u koordinaciji međunarodnog 
djelovanja72. 
Jedno od r astućih područja aktivnosti kiberkriminaliteta jest zlouporaba podataka o kreditnim 
karticama ili drugih elektroničkih sredstava plaćanja. Podaci za plaćanje koji su pribavljeni 
kibernapadima na trgovce na internetu ili druga zakonita poduzeća potom se pro daju na 
internetu i zločinci ih mogu upotrijebiti za prijevaru73. Komisija predstavlja prijedlog o jačim 
mjerama odvraćanja u obliku Direktive o borbi protiv prijevara i krivotvorenja 
bezgotovinskih sredstava plaćanja74. Njome se nastoje ažurirati postojeća pravila u tom 
                                                            
66 Predsjedništvo Vijeća, Zaključak sastanka Vijeća za pravosuđe i unutarnje poslove od 8. i 9. prosinca 2016., 
br. 15391/16.  
67 Osmo izvješće o napretku prema uspostavi učinkovite i istinske sigurnosne unije od 29. lipnja 2017., 
COM(2017) 354 final.  
68 Konvencija je prvi međunarodni ugovor o zločinima počinjenima internetom i drugim računalnim mrežama 
koji je posebno usmjeren na povrede autorskih prava, računalnu prijevaru, dječju pornografiju i povrede 
mrežne sigurnosti. https://www.coe.int/en/web/conventions/full -list/-/conve ntions/treaty/185  Do 2017. 
Konvenciju Vijeća Europe o kibernetičkom kriminalu ratificiralo je ili joj je pristupilo 55 vlada.  
69 Nadležnost za izradu nacrta 2. dodatnog protokola uz Konvenciju iz Budimpešte o kibernetičkom kriminalu, 
T-CY (2017.)3.  
70 Darkn et se sastoji od sadržaja na sustavu prividnih mreža koje se koriste internetom, ali kojima se može 
pristupiti samo uz pomoć posebnog softvera, konfiguracija ili odobrenja. Darknet  je mali dio dubokog 
interneta, odnosno dio do kojeg se ne može doći tražili cama.  
71 Istaknuta iznimka nedavno su zatvorena najveća zločinačka tržišta mračnog interneta, AlphaBay i Hansa: 
https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinated -operation  
72 Europol u tom području već ima važnu ulogu. Nedavni primjer dostupan je na: 
https://www.europol.europa.eu/newsroom/news/massive -blow -to-criminal -dark-web-activities -after-
globally -coordinated -operation   
73 Prihod od prijevara važan je izvor  prihoda za organizirani kriminal i stoga omogućuje počinjenje drugih 
kaznenih djela, primjerice terorizam, trgovanje drogom i trgovanje ljudima.   
74 COM (2017) 489.  
 
16 
 području i povećati sposobnost tijela za izvršavanje zakonodavstva za suzbijanje te vrste 
zločina.  
Potrebno je poboljšati i sposobnosti tijela za izvršenje zakonodavstva u državama članicama 
za istrage kiberkriminaliteta te poboljšati razumi jevanje takvih vrsta kaznenih dijela i istražne 
mogućnosti tužitelja i sudstva. Eurojust i Europol pridonose tom cilju i pojačanoj koordinaciji 
u bliskoj suradnji sa specijaliziranim savjetodavnim skupinama u okviru Europlova centra za 
kiberkriminalitet i s mrežama šefova jedinica za kiberkriminalitet i tužitelja specijaliziranih za 
kiberkriminalitet. Komisija će izdvojiti 10,5 milijuna EUR za borbu protiv kiberkriminaliteta, 
posebno u okviru svojeg Fonda za unutarnju sigurnost - programa za policiju . 
Ospos obljavanje je važan element i Europska skupina za osposobljavanje i obrazovanje u 
području kiberkriminaliteta razvila je niz korisnih materijala. Te bi materijale sada trebalo 
uvesti u obrazovanje policijskih djelatnika uz potporu Agencije Europske unije z a 
osposobljavanje u području izvršavanja zakonodavstva (CEPOL).  
3.3. Javno -privatna suradnja u borbi protiv kiberkriminaliteta  
Obilježja digitalnog svijeta, koji čine uglavnom infrastruktura u privatnom vlasništvu i velik 
broj različitih dionika u različit im jurisdikcijama, umanjuju učinkovitost tradicionalnih 
mehanizama za izvršavanje zakonodavstva. Zbog toga je suradnja s privatnim sektorom, 
uključujući industriju i civilno društvo, od ključne važnosti za učinkovitu borbu javnih tijela 
protiv zločina. U t om kontekstu važan je i financijski sektor, s kojim bi trebalo pojačati 
suradnju. Na primjer, trebalo bi pojačati ulogu financijsko -obavještajnih jedinica75 u 
kontekstu kiberkriminaliteta.  
Neke države članice već su poduzele ključne korake. U Nizozemskoj financijske institucije i 
tijela za izvršavanje zakonodavstva surađuju u borbi protiv prijevara na internetu i 
kiberkriminaliteta u okviru Radne skupine za elektronički kriminal. Njemački centar za 
stručnost u borbi protiv kiberkriminaliteta operativno je čvorište u kojem njegovi članovi 
mogu razmjenjivati informacije u suradnji s njemačkom saveznom policijom i razvijati mjere 
kojima se osigurava zaštita od kiberkriminaliteta. Centre izvrsnosti za kiberkriminalitet 
osnovalo je 16 država članica76 kako bi ola kšale suradnju između tijela za izvršavanje 
zakonodavstva, akademske zajednice i privatnih partnera u cilju razvoja i razmjene najbolje 
prakse, osposobljavanja i jačanja kapaciteta.  
Komisija podupire uspostavu javno -privatnih partnerstava i mehanizama sura dnje u okviru 
posebnih projekata kao što je mreža kibercentara i stručnjaka za sprječavanje računalnih 
prijevara77, koja primjenjuje model razmjene informacija i standarda radi analize i 
ublažavanja rizika od elektroničkog kriminala i prijevara.   
 
U kontekstu kiberkriminaliteta, privatnim poduzećima mora se omogućiti da s tijelima za 
izvršavanje zakonodavstva razmjenjuju informacije o konkretnim incidentima, među ostalim i 
osobne podatke, u skladu s pravilima o zaštiti podataka. Reformom propisa EU -a o zaštiti 
podataka, koja će biti na snazi od svibnja 2018., osiguravaju se zajednička pravila kojima se 
                                                            
75 Financijsko -obavještajne jedinice služe kao nacionalni centri za primanje i analizu izvješća o sumnjivim 
transakcijama i ostalih informacija koje su važne za pranje novca, povezana predikatna kaznena djela i 
financiranje terorizma te za širenje rezultata t ih analiza.  
76 Austrija, Belgija, Bugarska, Cipar, Češka, Estonija, Francuska, Njemačka, Grčka, Irska, Litva, Poljska, 
Rumunjska, Slovenija, Španjolska i Ujedinjena Kraljevina.  
77 Inicijativom EU -OF2CEN nastoji se omogućiti sustavno širenje informacija o in ternetskim prijevarama u 
cijelom EU -u među bankama i tijelima za izvršavanje zakonodavstva radi sprječavanja isplata počiniteljima 
prijevara i posrednicima te provedbe istraga i kaznenog progona počinitelja. Inicijativu sufinancira EU (Fond 
za unutarnju si gurnost – program za policiju).  
 
17 
 utvrđuju uvjeti za suradnju tijela za izvršavanje zakonodavstva i privatnih subjekata. 
Europska komisija surađivat će s Europskim odborom za zaštitu p odataka i relevantnim 
dionicima kako bi utvrdila najbolju praksu u tom području i, prema potrebi, dala smjernice.  
3.4. Jačanje političkog odgovora  
U nedavno donesenom okviru za zajednički diplomatski odgovor EU -a na zlonamjerne 
kiberaktivnosti78 („alat za kiberdiplomaciju”) utvrđuju se mjere u okviru zajedničke vanjske 
i sigurnosne politike, uključujući mjere ograničavanja koje se mogu iskoristiti za jačanje 
odgovora EU -a na aktivnosti koje nanose štetnu njegovim političkim, sigurnosnim i 
gospodarskim inter esima. Okvir je važan korak u razvoju sposobnosti za upozoravanje i 
reagiranje na razini EU -a i država članica. Njime će se pojačati naša sposobnost za otkrivanje 
počinitelja zlonamjernih kiberaktivnosti u cilju utjecanja na ponašanje mogućih napadača te 
uzimajući u obzir potrebu za osiguravanjem razmjernih odgovora. Pripisivanje odgovornosti 
državnom ili nedržavnom akteru suverena je politička odluka utemeljena na informacijama iz 
svih izvora. Trenutačno se s državama članicama radi na provedbi Okvira i ti  će se napori 
nastaviti u skladu s Planom kako bi se osigurao odgovor na kiberincidente velikih razmjera79. 
INTCEN bi u bliskoj suradnji s državama članicama i institucijama EU -a trebao povezati, 
analizirati i podijeliti uvid u stanje koji je nužan za primj enu mjera iz tog okvira80.  
3.5. Jače odvraćanje zahvaljujući obrambenim sposobnostima država članica  
Države članice već razvijaju sposobnosti za kiberobranu. Nadalje, budući da ne postoji jasna 
razlika između kiberobrane i kibersigurnosti te zbog dvojne up orabe kiberalata i tehnologija, 
kao i zbog velikih razlika u pristupima država članica, EU može pridonijeti promicanju 
sinergija između vojnih i civilnih napora81.  
Države članice koje imaju naprednije sposobnosti za kibersigurnost i koje su ih voljne 
objed initi mogle bi razmotriti uključivanje kiberobrane u okvir „stalne strukturirane suradnje” 
(PESCO) uz potporu Visokog predstavnika, Komisije i Europske obrambene agencije.  To bi 
se moglo poduprijeti prethodno navedenim aktivnostima za poticanje industrijsk ih 
sposobnosti i strateške neovisnosti EU -a. EU može promicati i interoperabilnost, među 
ostalim i olakšavanjem razvoja sposobnosti, koordiniranjem osposobljavanja i obrazovanja i 
naporima usmjerenima na normizaciju dvojne uporabe.  
Trebalo bi u potpunosti iskoristiti i zajednički okvir za suzbijanje hibridnih prijetnji, koje 
često uključuju kibernapade, posebno uz pomoć Jedinice EU -a za otkrivanje hibridnih 
prijetnji i nedavno osnovanog Europskog centra za suzbijanje hibridnih prijetnji u Helsinkiju, 
čija j e misija poticati strateški dijalog i provoditi istraživanje i analizu.  
EU će ponovno u prvi plan dovesti okvir za politiku kiberobrane EU -a iz 2014.82, kao alat za 
daljnju integraciju kibersigurnosti i obrane u zajedničku vanjsku i obrambenu politiku 
(ZVDP). Od ključne je važnosti kiberotpornost samih misija i operacija ZVDP -a: razvijat će 
se standardizirani postupci i tehničke sposobnosti kojima bi se mogle podupirati civilne i 
vojne misije i operacije te njihove strukture za planiranje i provedbu te pružatelji usluga 
informacijske tehnologije ESVD -a. Kako bi se pojačala suradnja država članica i bolje 
usmjerili napori EU -a u tome području, Europska obr ambena agencija i ESVD, u suradnji sa 
                                                            
78 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2017/06/19 -cyber -diplomacy -toolbox/   
79 C(2017) 6100.  
80 JOIN(2016) 018 final.  
81 EU shvaća kiberprostor kao prostor za djelovanje, baš kao i kopno, zrak i more. Napori u okviru kiberobrane 
uključuju i zaštitu i otpornost svemirskih objekata i povezanih zemaljskih infrastruktura.  
82 www.consilium.europa.eu/en/workarea/downloadasset.aspx?id=40802190515  
 
18 
 službama Komisije, olakšat će stratešku suradnju kreatora politika u području kiberobrane u 
državama članicama. EU će podupirati razvoj europskih kibersigurnosnih rješenja i u okviru 
svojih napora usmjerenih na stvaran je tehnološke i industrijske baze europskog obrambenog 
sektora. To uključuje i poticanje regionalnih klastera izvrsnosti u području kibersigurnosti i 
obrane.  
Službe Komisije uspostavit će do 2018., u bliskoj suradnji s ESVD -om, državama članicama i 
ostalim relevantnim tijelima EU -a, platformu za obrazovanje i osposobljavanje u području 
kiberobrane  radi uklanjanja postojećeg manjka vještina u području kiberobran e. Time će se 
dopuniti rad Europske obrambene agencije u tom području te će se pridonijeti rješavanju 
problema postojećeg manjka vještina u području kibersigurnosti i kiberobrane.  
Ključne mjere  
 inicijativa Komisije za prekogranični pristup elektroničkim do kazima (početak 2018.);  
 žurno donošenje predložene Direktive o borbi protiv prijevara i krivotvorenja 
bezgotovinskih sredstava plaćanja u Europskom parlamentu i Vijeću;  
 uvođenje zahtjeva povezanih s protokolom IPv6 u javnu nabavu, istraživanje i 
financiran je projekata; dobrovoljni sporazumi između država članica i pružatelja 
internetskih usluga o poticanju uvođenja protokola IPv6;  
 obnovljena/proširena usmjerenost Europola na kiberforenziku i praćenje darkneta ; 
 provedba okvira za zajednički diplomatski odgov or EU -a na zlonamjerne kiberaktivnosti;  
 pojačana financijska potpora nacionalnim i transnacionalnim projektima za poboljšanje 
kaznenog pravosuđa u kiberprostoru;  
 obrazovna platforma za kibersigurnost kako bi se uklonio postojeći manjak vještina u 
području kibersigurnosti i kiberobrane tijekom 2018.  
 
4. JAČANJE MEĐUNARODNE SURADNJE U PODRUČJU KIBERSIGURNOSTI  
U skladu s ključnim vrijednostima i temeljnim pravima EU -a, kao što su sloboda izražavanja i 
pravo na privatnost i zaštitu osobnih podataka te promican je otvorenog, slobodnog i sigurnog 
kiberprostora, međunarodna politika kibersigurnosti EU -a usmjerena je na sve teži zadatak 
promicanja globalne kiberstabilnosti te na jačanje strateške neovisnosti Europe u 
kiberprostoru.  
4.1. Kibersigurnost u vanjskim odnosima  
Dokazi upućuju na to da ljudi u cijelom svijetu smatraju da su kibernapadi iz drugih zemalja 
jedna od najvećih prijetnji nacionalnoj sigurnosti83. S obzirom na globalnu prirodu prijetnje 
izgradnja i održavanje čvrstih saveza i partnerstava s trećim  zemljama od ključne su važnosti 
za sprječavanje i odvraćanje od kibernapada, koji imaju sve veći utjecaj na međunarodnu 
stabilnost i sigurnost. EU će u svojim bilateralnim, regionalnim, višedioničkim i 
multilateralnim sporazumima dati prednost uspostavi o kvira za sprječavanje sukoba i 
stabilnost u kiberprostoru.  
EU snažno promiče stajalište da se u kiberprostoru mora primjenjivati međunarodno pravo, 
posebno Povelja UN -a. Kao dopunu obvezujućem međunarodnom pravu EU promiče 
dobrovoljne neobvezujuće norme, pravila i načela o odgovornom ponašanju država koje je 
                                                            
83 Proljeće 2017., Ispitivanje javnog mnijenja, Istraživački centar Pew  
 
19 
 istaknula UN -ova Skupina vladinih stručnjaka 84. Potiče i razvoj i provedbu regionalnih mjera 
za izgradnju povjerenja u Organizaciji za sigurnost i suradnju u Europi i u drugim regijama.  
Na bilateralno j razini kiberdijalozi85 će se i dalje razvijati i dopunjavati naporima 
usmjerenima na olakšavanje suradnje s trećim zemljama kako bi se poduprla načela dužne 
pažnje i državne odgovornosti u kiberprostoru. EU će u svojim međunarodnim angažmanima 
dati predno st pitanjima međunarodne sigurnosti u kiberprostoru te će istodobno osigurati da 
kibersigurnost ne postane izgovor za zaštitu tržišta i ograničavanje temeljnih prava i sloboda, 
među ostalim slobode izražavanja i pristupa informacijama. Sveobuhvatni pristup  
kibersigurnosti zahtijeva poštovanje ljudskih prava i EU će nastaviti štititi svoje temeljne 
vrijednosti na globalnoj razini u skladu s EU -ovim Smjernicama o ljudskim pravima u odnosu 
na slobodu izražavanja na internetu i izvan njega86. U tom pogledu EU ističe važnost 
uključenosti svih dionika u upravljanje internetom.  
Komisija je iznijela i prijedlog87 o modernizaciji izvoznih kontrola EU -a, uključujući 
uvođenje kontrola izvoza ključnih tehnologija za kibernadzor kojima bi se mogla povri jediti 
ljudska prava ili koje bi se mogle zlouporabiti na štetu sigurnosti EU -a te će pojačati dijaloge 
s trećim zemljama u cilju promicanja globalne konvergencije i odgovornog ponašanja u tom 
području.  
4.2. Jačanje kapaciteta u području kibersigurnosti  
Globalna kiberstabilnost ovisi o sposobnosti svih zemalja da na lokalnoj i nacionalnoj razini 
spriječe kiberincidente i na njih reagiraju te da provode istrage i kazneni progon slučajeva 
kiberkriminaliteta. Podupiranjem napora usmjerenih na jačanje nacional ne otpornosti u trećim 
zemljama povećat će se globalna razina kibersigurnosti, a to će imati pozitivne posljedice za 
EU. Za suočavanje sa sve dinamičnijim razvojem kiberprijetnji trebalo bi uložiti napore u 
osposobljavanje i razvoj politika i zakonodavstva  te uspostaviti učinkovite timove za hitne 
računalne intervencije i jedinice za kiberkriminalitet u svim zemljama svijeta.   
EU od 2013. ima vodeću ulogu u izgradnji međunarodnog kapaciteta za kibersigurnost i 
sustavno povezuje te napore sa svojom razvojno m suradnjom. EU će i dalje promicati model 
jačanja kapaciteta utemeljen na pravima u skladu s pristupom Digital4Development88. 
Prednost u jačanju kapaciteta imat će zemlje u susjedstvu EU -a i zemlje u razvoju u kojima se 
brzo povećava povezivost, ali se brz o razvijaju i prijetnje. Naporima EU -a dopunit će se EU -
ov program razvoja u svijetlu Programa održivog razvoja do 2030. i općih napora usmjerenih 
na jačanje kapaciteta.  
Kako bi se poboljšala sposobnost EU -a da za jačanje kapaciteta iskoristi stručnjake iz  svih 
zemalja, trebalo bi uspostaviti posebnu mrežu EU -a za jačanje kapaciteta u području 
kibersigurnosti, u okviru koje će se okupiti ESVD, tijela država članica za kibersigurnost, 
agencije EU -a, službe Komisije, akademska zajednica i civilno društvo. Izr adit će se 
smjernice EU -a za jačanje kapaciteta u području kibersigurnosti kako bi se osiguralo bolje 
političko usmjeravanje i lakše odredili prioriteti EU -a za pomoć trećim zemljama.  
EU će surađivati i s drugim donatorima u tom području kako bi se izbjegl o preklapanje napora 
i olakšalo ciljano jačanje kapaciteta u različitim regijama.  
                                                            
84 A/68/98 i A/70/174.  
85 EU je u rujnu 2017. održa o kiberdijaloge sa SAD -om, Kinom, Japanom, Republikom Korejom i Indijom.  
86 Smjernice EU -a o temeljnim pravima u odnosu na slobodu izražavanja na internetu  i izvan njega . 
87  COM (2016) 616.  
88 SWD (2017) 157.  
 
20 
 4.3. Suradnja EU -a i NATO -a 
Nastavljajući se na već ostvaren znatan napredak, EU će produbiti svoju suradnju s NATO -
om u području kibersigurnosti, hibridnih prijetnji i obran e, kako je predviđeno u Zajedničkoj 
izjavi od 8. srpnja 2016.89. Prioriteti uključuju poticanje interoperabilnosti s pomoću 
usklađenih zahtjeva i standarda za kiberobranu, jačanje suradnje u području osposobljavanja i 
vježbi te usklađivanje zahtjeva za ospo sobljavanje.  
EU i NATO poticat će i suradnju u istraživanjima i inovacijama u području kiberobrane te će 
nadograđivati postojeće tehničke mehanizme za razmjenu informacija o kibersigurnosti 
između svojih tijela za kibersigurnost90. Nedavne zajedničke napor e usmjerene na suzbijanje 
hibridnih prijetnji, posebno suradnju između jedinice EU -a za otkrivanje hibridnih prijetnji i 
jedinice NATO -a za analizu hibridnih prijetnji, trebalo bi dodatno iskoristiti za jačanje 
otpornosti i odgovora na kiberkrize. Daljnja suradnja između EU -a i NATO -a poticat će se s 
pomoću vježbi kiberobrane u kojima će sudjelovati ESVD i drugi subjekti EU -a i njihovi 
partneri u NATO -u, uključujući NATO -ov Centar izvrsnosti za suradnju u području 
kiberobrane u Tallinnu. NATO i EU prvi će p ut istodobno provoditi usporedne i koordinirane 
vježbe kao odgovor na hibridni scenarij. NATO će početi prvi 2017., a EU 2018. Sljedeće 
izvješće o suradnji između EU -a i NATO -a, koje se u prosincu 2017. podnosi odgovarajućim 
vijećima, bit će prilika da se razmotriti mogućnost daljnjeg širenja suradnje, posebno 
osiguravanjem zajedničkih, sigurnih i pouzdanih načina komunikacije među svim relevantnim 
institucijama i tijelima, uključujući ENISA -u.  
Ključne mjere  
 provedba strateškog okvira za sprječavanje sukoba i stabilnost u kiberprostoru;  
 razvoj nove mreže za jačanje sposobnosti u cilju podupiranja sposobnosti trećih zemalja 
za suočavanje s kiberprijetnjama i Smjernice EU -a o jačanju sposobnosti u području 
kibersigurnosti kako bi se bolje odredili priori teti za aktivnosti EU -a;  
 daljnja suradnja između EU -a i NATO -a, uključujući sudjelovanje u usporednim i 
koordiniranim vježbama i pojačanu interoperabilnost kibersigurnosnih normi.  
 
5. ZAKLJUČAK  
Pripravnost EU -a za kibernapade od ključne je važnosti za jedinstveno digitalno tržište i našu 
obrambenu i sigurnosnu uniju. Nužno moramo poboljšati europsku kibersigurnost i suzbiti 
prijetnje protiv civilnih i vojnih ciljeva.  
Idući digitalni sastanak na vrhu koji estonsko predsjedništvo organizira 29.  rujna 2017. prilika 
je da se pokaže zajednička odlučnost u stavljanju kibersigurnosti u središte EU -a kao 
digitalnog društva. Kao dio te zajedničke obveze Komisija poziva države članice da se izjasne 
oko tog a kako planiraju djelovati u područjima koja su prvenstveno u njihovoj nadležnosti. To 
bi trebalo uključivati jačanje kibersigurnosti:   
 osiguravanjem potpune i učinkovite provedbe Direktive NIS do 9.  svibnja 2018.i resursa 
koji su nadležnim tijelima za ki bersigurnost potrebni za učinkovito izvršavanje njihovih 
zadaća;  
 primjenom istih pravila na javne uprave s obzirom na ulogu koju imaju u društvu i 
gospodarstvu u cjelini;  
                                                            
89 http://www.consilium.europa.eu/en/press/press -releases/2016/07/08 -eu-nato-joint-declarati on/  
90 CERT -EU i NATO -ova jedinica za odgovor na računalne incidente (NCIRC).   
 
21 
  pružanjem osposobljavanja povezanog s kibersigurnošću u javnoj upravi;  
 davanjem predn osti osvješćivanju o kibersigurnosti u informativnim kampanjama i 
uključivanjem kibersigurnosti u kurikulume za akademsko obrazovanje i strukovno 
osposobljavanje;  
 iskorištavanjem inicijativa o „stalnoj strukturiranoj suradnji” (PESCO) i Europskog fonda 
za obranu za potporu razvoju projekata kiberobrane.  
U ovoj Zajedničkoj komunikaciji utvrđen je opseg izazova i raspon mjera koje EU može 
poduzeti. Treba nam Europa koja je otporna i koja može učinkovito zaštiti građane 
predviđanjem mogućih kiberincidenata, uv ođenjem snažne zaštite u svoje strukture i 
ponašanje, brzim oporavkom od kibernapada i odvraćanjem počinitelja. U ovoj Komunikaciji 
predlažu se ciljane mjere kojima će se na koordinirani način dodatno osnažiti kibersigurnosne 
strukture i sposobnosti EU -a, uz potpunu suradnju država članica i raznih uključenih struktura 
EU-a i poštovanje njihovih nadležnosti i odgovornosti. Njezinom provedbom jasno će se 
pokazati da će EU i države članice zajedno raditi na uspostavi standarda kibersigurnosti koji 
je primjere n sve većim izazovima s kojima se Europa danas suočava.