PETOGODIŠNJI PREGLED PROVEDBE STRATEGIJE EU-A O BIOLOŠKOJ RAZNOLIKOSTI DO 2020.

Pri procjeni napretka u petogodišnjem pregledu provedbe uzima se u obzir način na koji su definirani razni ciljevi. Glavni cilj osmišljen je u obliku željenog stanja biološke raznolikosti i usluga ekosustava u EU-u do 2020. Napredak u ostvarenju tog cilja u vrijeme petogodišnjeg pregleda provedbe procijenjen je u pogledu statusa i kretanja. Šest operativnih ciljeva ima elemente povezane s politikama i elemente povezane sa stanjem. Procjena svakog od tih ciljeva obuhvaća: i. kakvo je stanje poslije pet godina, ii. koje su mjere provedene i iii. nedostatke i potrebna dodatna nastojanja da bi ciljevi bili ostvareni do 2020.

Procijenjeni oportunitetni trošak nepostizanja glavnog cilja biološke raznolikosti EU-a za 2020. iznosi do 50 milijardi EUR godišnje. Svako šesto radno mjesto u EU-u u određenoj mjeri ovisi o prirodi. Samo vrijednost usluge oprašivanja kukcima u EU-u procijenjena je na 15 milijardi EUR godišnje. Troškovi održavanja mreže Natura 2000 u EU-u od 5,8 milijardi EUR godišnje samo su djelić gospodarskih koristi koje mreža generira uslugama poput skladištenja ugljika, ublažavanja poplava, pročišćavanja vode, oprašivanja i zaštite riba, čija je ukupna vrijednost 200 – 300 milijardi EUR godišnje. Obnavljanjem ekosustava i zelene infrastrukture mogu se poboljšati kvaliteta zraka i vode te obrana od poplava, smanjiti buka, potaknuti rekreacija i promicati prilike za zelena poduzeća. U okviru poljoprivredno-okolišnih praksi kojima se podupire biološka raznolikost, ekološki je uzgoj sektor s pozitivnim trendovima zapošljavanja koji privlači mlađe radnike, osigurava 10 – 20 % više radnih mjesta po površini zemljišta od konvencionalnog uzgoja i stvara dodanu vrijednost poljoprivrednih proizvoda. Održavanje zdravih morskih staništa i održivih ribljih stokova ključno je za dugoročnu održivost sektora ribarstva. Postoji važna gospodarska dimenzija borbe protiv invazivnih stranih vrsta koje sektorima EU-a uzrokuju štetu od najmanje 12 milijardi EUR godišnje. Nedjelovanje politika i neuspješno zaustavljanje gubitka svjetske biološke raznolikosti mogli bi dovesti do godišnjih gubitaka usluga ekosustava u vrijednosti jednakoj 7 % svjetskog BDP-a, a učinke bi najviše osjetili najsiromašniji narodi i siromašni seljaci.

Ovim petogodišnjim pregledom provjerava se napredak u provedbi strategije EU-a o biološkoj raznolikosti u odnosu na polazne vrijednosti iz 2010. Cilj je informirati donositelje odluka o područjima u kojima su potrebni pojačani napori za ispunjavanje ciljeva biološke raznolikosti EU-a do 2020.

Na temelju toga Europska komisija je 2011. donijela Strategiju EU-a za biološku raznolikost do 2020. s glavnim ciljem koji su odredili čelnici država i vlada EU-a kako bi se „zaustavio gubitak biološke raznolikosti i usluga ekosustava do 2020., obnovili ekosustavi u najvećoj izvedivoj mjeri i povećao doprinos EU-a sprečavanju gubitka svjetske biološke raznolikosti”. Strategija je sastavni dio strategije Europa 2020. i Sedmog programa djelovanja za okoliš. S pomoću nje provode se obveze EU-a iz Konvencije o biološkoj raznolikosti. Strategija se temelji na šest ciljeva, a svaki od njih sadržava niz mjera.

PETOGODIŠNJI PREGLED PROVEDBE STRATEGIJE EU-A O BIOLOŠKOJ RAZNOLIKOSTI DO 2020.

2.1.Cilj 1.: zaustaviti pogoršanje stanja svih vrsta i staništa obuhvaćenih zakonodavstvom EU-a o prirodi i postići znatno i mjerljivo poboljšanje njihova stanja kako bi se, u usporedbi s trenutačnim procjenama, do 2020. ostvarilo: i. povećanje procjena staništa i vrsta u skladu s Direktivom o staništima čije je stanje očuvanja poboljšano za 100 % odnosno 50 % i ii. povećanje procjena vrsta u skladu s Direktivom o pticama čije je stanje sigurno ili poboljšano za 50 %.

Od posljednjeg izvještajnog razdoblja blago je porastao broj vrsta i staništa od značaja za EU čije je stanje očuvanosti sigurno/povoljno ili poboljšano. Čini se da se populacije nekih uobičajenih vrsta ptica stabiliziraju, no druge vrste povezane s osjetljivim slatkovodnim, obalnim ili poljoprivrednim ekosustavima i dalje su u opadanju; 70 % vrsta u EU-u prijeti gubitak staništa. Dok se neke usluge ekosustava (posebno dobava) povećavaju, druge usluge kao što su oprašivanje smanjuju se.

Općenito, gubitak biološke raznolikosti i pogoršanje usluga ekosustava u EU-u povećavaju se u odnosu na polazne vrijednosti iz 2010., što je potvrđeno u Europskom izvješću o okolišu – stanje i izgledi 2015. To je u skladu s globalnim kretanjima i ima ozbiljne implikacije za sposobnost biološke raznolikosti da zadovolji potrebe čovječanstva u budućnosti. I dok mnogi uspjesi na lokalnoj razini pokazuju da mjere na terenu daju pozitivne ishode, te primjere treba povećati kako bi imali mjerljivi utjecaj na općenita negativna kretanja.

Glavni cilj: zaustaviti gubitak biološke raznolikosti i pogoršanja usluga ekosustava u EU-u do 2020., obnoviti ih u najvećoj izvedivoj mjeri te istodobno povećati doprinos EU-a sprečavanju gubitka svjetske biološke raznolikosti

Nedavnom analizom potvrđen je rast nekih usluga dobave (npr. proizvodnja drva) i pad usluga izravno povezanih s biološkom raznolikošću (npr. oprašivanje) u razdoblju od 2000. do 2010. Kako je prikazano na slici 2., neki od većih pritisaka na ekosustave smanjuju se (npr. atmosfersko taloženje sumpora); međutim, druge prijetnje ekosustavima i njihovim uslugama i dalje su prisutne, a mnoge se od njih i povećavaju te tako usporavaju općeniti napredak u ostvarivanju cilja.

2.2.Cilj 2.: očuvati i poboljšati ekosustave i njihove usluge uspostavom zelene infrastrukture i obnoviti najmanje 15 % narušenih ekosustava do 2020.

ako će trebati vremena da pozitivni učinci mnogih aktivnosti postanu vidljivi, jasno je da će u preostalom razdoblju do 2020. biti potrebno znatno više djelovanja i ulaganja da bi se dovršila mreža Natura 2000 u morskim područjima do svjetskog cilja od 10 %, osiguralo učinkovito upravljanje svim područjima mreže Natura 2000 i uspostavili odgovarajući financijski i administrativni uvjeti kako bi se omogućila isporuka mogućih usluga ekosustava unutar i izvan područja mreže Natura 2000.

Komisija provodi provjeru primjerenosti Direktive o pticama i Direktive o staništima u okviru svojeg programa za primjerenost i učinkovitost propisa. To će biti sveobuhvatna, činjenično utemeljena analiza jesu li zakonodavni propisi i njihova provedba razmjerni utvrđenim ciljevima i postižu li se namjeravani rezultati. Rezultati analize bit će predstavljeni u prvoj polovini 2016.

Dok opća kretanja i dalje izazivaju ozbiljnu zabrinutost, postoje mnoga lokalna poboljšanja koja su izravna posljedica dobre poljoprivredne prakse i mjera zaštite biološke raznolikosti u okviru ZPP-a, posebno u okviru agrookolišnih mjera i u područjima mreže Natura 2000. Takvim uspjesima šalje se važna poruka o mogućnosti postizanja cilja biološke raznolikosti za 2020., no treba je više proširiti da bi se postigli mjerljivi rezultati na razini EU-a.

Reformom ZPP-a za razdoblje 2014. – 2020. predviđen je niz instrumenata kojima se može pridonijeti podupiranju biološke raznolikosti. Da bi cilj bio postignut države članice sada trebaju iskoristiti te prilike u dovoljnoj mjeri. Lokalnim primjerima pokazane su uspješne održive poljoprivredne prakse. Ako budu provedene na širem području, EU bi se mogao vratiti na pravi put ka postizanju cilja do 2020.

2.3.1.Cilj 3.a – Poljoprivreda: do 2020. povećati obrađivana područja na travnjacima i oranicama te pod trajnim nasadima koja su obuhvaćena mjerama povezanima s biološkom raznolikošću u okviru ZPP-a kako bi se osiguralo očuvanje biološke raznolikosti i ostvarilo mjerljivo poboljšanje* stanja očuvanosti vrsta i staništa koji ovise o poljoprivredi ili na koje poljoprivreda utječe te poboljšati isporuku usluga ekosustava u usporedbi s polaznom vrijednošću za EU iz 2010., time pridonoseći poboljšanju održivog upravljanja.

Komisija i države članice poduzele su važne korake za poboljšanje baze znanja. Dovršetkom mapiranja i ocjene ekosustava i njihovih usluga do cilja za 2020. omogućit će se donositeljima odluka i dionicima iz privatnog sektora da uključe vrijednost bogatstva ekosustava EU-a i povezane socioekonomske koristi u svoje odluke o planovima. Nedavno izvješće Zajedničkog istraživačkog centra solidna je osnova za praćenje napretka, a prvo ažuriranje očekuje se 2016.

Reforma ZPP-a za razdoblje 2014. – 2020. uključuje razne instrumente kojima se može pridonijeti podupiranju biološke raznolikosti. Višestruka sukladnost osnovna je razina okolišnih uvjeta i obveza koje trebaju ispuniti poljoprivrednici. Izravnim plaćanjima nagrađuje se isporuka ekoloških javnih dobara. Jedna od tri mjere ekologizacije iz prvog stupa, ekološki značajne površine, posebno je usmjerena na biološku raznolikost. Naposljetku, Uredbom o ruralnom razvoju omogućeno je nacionalnim i regionalnim tijelima vlasti da biraju između velikog niza opcija povoljnih za biološku raznolikost. Među tim su opcijama podprioritet za obnovu, očuvanje i poboljšanje ekosustava, cilj za biološku raznolikost u programima ruralnog razvoja, mehanizmi suradnje poljoprivrednika i šumara, kao i veći naglasak na savjetovanje poljoprivrednika o upotrebi vode i pesticida, no i o biološkoj raznolikosti, uključujući obveze u okviru Direktive o pticama i Direktive o staništima.

Reformiranim se ZPP-om nacionalnim i regionalnim tijelima država članica omogućuje fleksibilnost u odlučivanju o tome kako će i u kojoj mjeri iskoristiti te mogućnosti. Programi ruralnog razvoja država članica i njihove odluke povezane s ekološki značajnim površinama pomno će se pratiti i ocjenjivati u odnosu na zaštitu biološke raznolikosti. Na temelju programa ruralnog razvoja donesenih u trenutku zaključivanja ovog izvješća, 19,1 % ukupnog poljoprivrednog zemljišta obuhvaćeno je ugovorima o upravljanju kojima se podupire biološka raznolikost i/ili zaštita krajobraza, no među državama članicama i regijama postoje vrlo velike razlike. Razumijevanje uzroka različite razine prihvaćanja među državama članicama bit će ključno za daljnji napredak u postizanju cilja za 2020.

2.3.2.Cilj 3.b – Šume: do 2020. donijeti planove upravljanja šumama ili jednakovrijedne instrumente, u skladu s održivim upravljanjem šumama (SFM), za sve šume koje su u javnom vlasništvu i za šumska gospodarstva preko određene veličine** (koju određuju države članice ili regije i priopćuju je u svojim programima ruralnog razvoja) za koje se primaju financijska sredstva u okviru politike ruralnog razvoja EU-a kako bi se postiglo mjerljivo poboljšanje stanja očuvanosti vrsta i staništa koja ovise o šumarstvu ili na koje utječe šumarstvo i u pružanju povezanih usluga ekosustava u usporedbi s polaznom vrijednošću za EU iz 2010.

(*) Poboljšanje treba mjeriti u odnosu na kvantificirane ciljeve poboljšanja stanja očuvanosti vrsta i staništa od interesa za EU u okviru cilja 1. i obnove narušenih ekosustava u okviru cilja 2.

(**) Za manja šumska gospodarstva države članice mogu osigurati dodatne poticaje kako bi se potaknulo donošenje planova upravljanja ili jednakovrijednih instrumenata koji su u skladu s održivim upravljanjem šumama.

Šumska područja EU-a povećala su se u usporedbi s polaznim vrijednostima biološke raznolikosti EU-a iz 2010. međutim, nema zamjetnijih znakova poboljšanja stanja očuvanosti šumskih staništa i vrsta obuhvaćenih zakonodavstvom EU-a o prirodi. Podaci na razini EU-a o stanju šumskih staništa izvan mreže Natura 2000 ograničeni su. Planovi upravljanja šumama ili jednakovrijedni instrumenti mogu imati važnu pozitivnu ulogu u postizanju cilja, no njihov je potencijal i dalje u velikoj mjeri neiskorišten.

Povoljne procjene stanja očuvanosti šumskih staništa od europskog značaja spale su s gotovo 17 % na otprilike 15 % u posljednjoj procjeni. Velika većina procjena i dalje je nepovoljna (80 %), no rezultati se znatno razlikuju među biogeografskim regijama Europe, a najviše je povoljnih ocjena u regiji Sredozemlja.

Izvor: EEA, 2015.

U strategiji EU-a za šume naglašen je gospodarski, društveni i ekološki značaj šumskih ekosustava Europe i utvrđena su rukovodeća načela održivog upravljanja šumama, učinkovite upotrebe resursa i odgovornosti prema šumama na svjetskoj razini. Komisija razvija i kriterije i pokazatelje za održivo upravljanje šumama. Preostali je izazov kako osigurati dostatna financijska sredstva za mjere povoljne za biološku raznolikost u pošumljenim područjima. U razdoblju od 2007. do 2013. ukupno je 5,4 milijarde EUR dodijeljeno za šume u okviru programa ruralnog razvoja, dok je godišnji trošak upravljanja mrežom Natura 2000 (od koje je više od polovine šuma) otprilike 5,8 milijardi EUR.

Planovi upravljanja šumama ili jednakovrijedni instrumenti mogu imati ključnu ulogu u postizanju cilja 3.b, uključujući u privatnim šumama. Općenito, veliki postotak šuma u EU-u obuhvaćen je nekom vrstom plana upravljanja, no ipak postoje znatne razlike među državama članicama. Prihvaćanje nekih od mjera utvrđenih u strategiji za biološku raznolikost EU-a ograničeno je. Informacijama o šumama na razini EU-a omogućit će se preciznija procjena stanja i osmišljavanje odgovarajućih odgovora politike za ostvarivanje cilja.

2.4.Cilj 4.: postizanje najvišeg održivog prinosa (MSY) do 2015.* Postići raspodjelu dobi i veličine populacije koja je karakteristična za zdravi stok upravljanjem ribarstvom bez znatnih negativnih utjecaja na druge stokove, vrste i ekosustave kao potpora postizanju dobrog stanja okoliša do 2020., kako se zahtijeva Okvirnom direktivom o pomorskoj strategiji.

* Cilj je reformirane zajedničke ribarstvene politike (ZRP) koja je stupila na snagu 2014. osigurati stope iskorištavanja najvišeg održivog prinosa za sve stokove do 2015. ako je to moguće, a najkasnije do 2020.