1.Uvod

Grčki manji egejski otoci čine iznimno rascjepkani otočni teritorij koji karakteriziraju velika zemljopisna i prirodna ograničenja i niska gustoća naseljenosti, a korištena poljoprivredna površina im je ograničena. Dodatni su čimbenici koji ograničavaju poljoprivrednu proizvodnju na manjim egejskim otocima topografija i klima.

Neki su otoci vrlo izolirani od kontinentalne Grčke te se suočavaju s problemom dvostruke ili čak trostruke izoliranosti. To među ostalim utječe na opskrbu osnovnim poljoprivrednim proizvodima zbog dodatnih troškova prijevoza povezanih s izoliranošću manjih egejskih otoka, njihovom malom površinom i udaljenošću od tržišta.

Uzimajući u obzir tu specifičnu situaciju, koja se ne može usporediti s kopnom EU-a, manji egejski otoci imaju koristi od posebnih mjera za poljoprivredu u okviru zajedničke poljoprivredne politike (ZPP). Manji egejski otoci, osim potpore u okviru prvog stupa ZPP-a, imaju koristi od posebnog programa potpore (program potpore za manje egejske otoke) koji pomaže u promicanju lokalne proizvodnje i osiguravanju opskrbe osnovnim proizvodima. Taj program obuhvaća sve egejske otoke osim Evije i Krete.

Ovo je izvješće usmjereno na ocjenjivanje primjene programa za manje egejske otoke između 2006. i 2014.

Egejski otoci zauzimaju područje omeđeno Kretom na jugu, kontinentalnom Grčkom na sjeveru i zapadu te kontinentalnom Turskom na istoku, a obuhvaćaju ukupno 210 240 km2. U Egejskom moru ima ukupno 7 582 otoka i otočića, no gotovo ih je 90 % manje od 10 km2, a samo dva otoka, Lezbos i Rodos, imaju površinu veću od 1 000 km2. Ukupna površina grčkih otoka i otočića predstavlja 17,1 % državnog teritorija. Na većini tih otoka žive male zajednice s manje od 5 000 stalnih stanovnika, osim nekoliko otoka s relativno većom površinom i između 10 000 i 40 000 stanovnika, kao što su Lezbos, Hij, Samos, Kos ili Rodos, koji ima više od 100 000 stanovnika.

2.Program potpore manjim egejskim otocima: početci, razvoj i pravni okvir

Početci posebnog programa za manje egejske otoke sežu u 1993. kada su se Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2019/93 prepoznali određeni problemi s kojima su se susretali poljoprivredni sektori na manjim egejskim otocima zbog njihove udaljenosti i izoliranosti.

Program je od svojeg stvaranja 1993. doživio neke promjene. Grčka je u reformi ZPP-a 2003. odlučila primjenjivati program jedinstvenih plaćanja (SPS) u cijeloj zemlji počevši s 1. siječnja 2006. Osnovna je uredba 2006. zamijenjena Uredbom Vijeća (EZ) br. 1405/2006, kojom se nisu promijenili ciljevi ili posebne mjere za manje egejske otoke. Međutim, njome je uveden programski pristup, što znači da se potpora manjim egejskim otocima utvrđuje u godišnjem programu koji donose nacionalna tijela i dostavljaju Komisiji na odobrenje, a pod upravom je Grčke.

Nakon što je 2013. na snagu stupio Ugovor iz Lisabona Uredba Vijeća (EZ) br. 1405/2006 zamijenjena je Uredbom (EU) br. 229/2013Europskog parlamenta i Vijeća te su donesene Delegirana uredba Komisije (EU) br. 178/2014 i Provedbena uredbe Komisije br. 181/2014 .

Program za manje egejske otoke financira se iz Europskog fonda za jamstva u poljoprivredi (EFJP). Uredbom (EU) br. 229/2013 postavlja se godišnja gornja granica programa na 23,93 milijuna EUR godišnje. Uz to, Grčka pruža dodatno nacionalno financiranje (0,547 milijuna EUR). Pojedinosti financijske provedbe između 2006. i 2014. predstavljene su u Prilogu ovome izvješću.

Iako program za manje egejske otoke dijeli isti pristup s programom POSEI (ciljeve, strukturu i financijsko upravljanje), programom za manje egejske otoke iz regulatorne se točke gledišta upravlja zasebno u odnosu na program POSEI.

Za razliku od programa POSEI koji zamjenjuje prvi stup ZPP-a (izravna plaćanja), program za manje egejske otoke čini dodatnu potporu programu jedinstvenih plaćanja koji obuhvaća egejske otoke i ostatak Grčke u okviru prvog stupa ZPP-a, kako bi se riješili specifični problemi koji pogađaju te otoke.

3.Pravna osnova izvješća

Člankom 20. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EU) br. 229/2013 predviđa se da „do 31. prosinca 2016., i nakon toga svakih pet godina, Komisija podnosi Europskom parlamentu i Vijeću opće izvješće u kojemu je prikazan učinak aktivnosti poduzetih na temelju ove Uredbe, kojemu se, prema potrebi, prilažu odgovarajući prijedlozi.”

U ovom izvješću o provedbi posebno se uzima u obzir provedba programa do financijske godine 2014. i rad vanjskih ocjenjivača (Analiza za donošenja ekonomskih odluka (engl. Analysis for Economic Decision, ADE) u okviru ocjene mjera provedenih u programu POSEI odnosno programu za manje egejske otoke, koje su provedene u sklopu programa za prikladnost i učinkovitost propisa (REFIT). Rad vanjskog ocjenjivača odvijao se od lipnja 2015. do kolovoza 2016. Postupak ocjenjivanja službeno će završiti s pripremom Radnog dokumenta službi Komisije.

4.Poljoprivreda na manjim egejskim otocima

Manji egejski otoci uglavnom su brdsko-planinski otoci pod utjecajem sredozemne klime koju karakteriziraju suha i vruća ljeta s rizikom od suše te kratke i kišovite zime.

Iz zemljopisnih značajki, klimatskih uvjeta i socioekonomske strukture manjih egejskih otoka proizlaze određene zapreke poljoprivrednoj aktivnosti i proizvodnji na otocima. Otoci su suočeni s postupnim napuštanjem zemlje i naposljetku smanjenjem lokalnih zajednica s obzirom na to da su njihova poljoprivredna zemljišta prvenstveno na polumarginalnim i marginalnim područjima.