Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o smjernicama politika zapošljavanja država članica /* COM/2015/098 final - 2015/0051 (NLE) */





OBRAZLOŽENJE Ugovorom o funkcioniranju Europske unije predviđa se da države članice svoje ekonomske politike i promicanje zapošljavanja trebaju smatrati pitanjima od zajedničkog interesa te usklađuju svoje djelovanje u okviru Vijeća. U dva se različita članka predviđa da Vijeće treba donijeti opće smjernice ekonomskih politika (članak 121.) i smjernice za zapošljavanje (članak 148.) pri čemu se izričito navodi da potonje moraju biti u skladu sa smjernicama ekonomskih politika. Uzimajući u obzir tu pravnu osnovu, smjernice za zapošljavanje i smjernice ekonomskih politika predstavljene su kao dva različita pravna instrumenta koja su, međutim, nerazdvojivo povezana: · Preporuka Vijeća o općim smjernicama ekonomskih politika država članica i Unije – I. dio integriranih smjernica; · Odluka Vijeća o smjernicama politika zapošljavanja država članica – II. dio integriranih smjernica. Smjernice, kojima se podupire strategija Europa 2020., prvi su put zajedno donesene („integrirani paket”) 2010. Godine 2010. odlučeno je i da integrirane smjernice trebaju velikim dijelom ostati nepromjenjive do 2014. Dok opće smjernice ekonomskih politika ostaju trajno važeće, smjernice za zapošljavanje moraju se sastavljati svake godine. U smjernicama se osim formuliranja opsega i smjera usklađivanja politika država članica određuje i osnova preporuka za pojedine zemlje u odgovarajućim područjima. Trenutačnim skupom „integriranih smjernica” nastoji se poduprijeti strategija Europa 2020. u kontekstu novog pristupa donošenju ekonomskih politika koji se temelji na ulaganju, strukturnim reformama i fiskalnoj odgovornosti kako je utvrđeno u Godišnjem pregledu rasta Komisije za 2015. Integriranim se smjernicama istodobno treba poduprijeti ostvarenje pametnog, održivog i uključivog rasta te ciljeva Europskog semestra za usklađivanje ekonomskih politika. „Integrirane smjernice” su: 1. smjernica: Poticanje ulaganja 2. smjernica: Povećanje rasta provedbom strukturnih reformi 3. smjernica: Uklanjanje glavnih prepreka rastu i stvaranju radnih mjesta na razini EU-a 4. smjernica: Povećanje održivosti javnih financija i njihova pogodovanja rastu 5. smjernica: Povećanje potražnje za radnom snagom 6. smjernica: Povećanje ponude radne snage i radnih vještina 7. smjernica: Poboljšanje funkcioniranja tržišta rada 8. smjernica: Osiguravanje pravednosti, suzbijanje siromaštva i promicanje jednakih mogućnosti 2015/0051 (NLE) Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o smjernicama politika zapošljavanja država članica VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 148. stavak 2., uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije, uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta[1], uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora[2], uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija[3], uzimajući u obzir mišljenje Odbora za zapošljavanje, budući da: (1) Države članice i Unija trebale bi raditi na razvoju usklađene strategije zapošljavanja, posebno za promicanje kvalificirane, osposobljene i prilagodljve radne snage te tržišta rada koja se mogu prilagoditi gospodarskim promjenama, te radi ostvarenja ciljeva pune zaposlenosti i društvenog napretka utvrđenih u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji. Države članice, uzimajući u obzir nacionalne prakse u pogledu odgovornosti socijalnih partnera, trebaju promicanje zapošljavanja smatrati pitanjem od zajedničkog interesa i usklađivati svoje djelovanje u tom pogledu u okviru Vijeća. (2) Unija mora suzbijati socijalnu isključenost i diskriminaciju, osiguravati jednak pristup temeljnim pravima te promicati socijalnu pravdu i zaštitu. Unija bi pri utvrđivanju i provedbi svojih politika i aktivnosti trebala voditi računa o zahtjevima u pogledu osiguravanja primjerene socijalne zaštite, borbe protiv socijalne isključenosti i visoke razine obrazovanja i osposobljavanja. (3) Smjernice za zapošljavanje u skladu su s općim smjernicama ekonomskih politika. (4) Države članice trebale bi svoje ekonomske politike smatrati pitanjem od zajedničkog interesa i usklađivati ih u okviru Vijeća. Radi usmjeravanja politika država članica i Unije Vijeće bi trebalo donositi smjernice za zapošljavanje i opće smjernice gospodarske politike. (5) U skladu s odredbama Ugovora Unija je razvila i provela instrumente za usklađivanje politika za fiskalnu politiku i makrostrukturne politike. U okviru Europskog semestra različiti se instrumenti kombiniraju unutar krovnog okvira za integrirani multilateralni gospodarski i proračunski nadzor. Racionalizacijom i jačanjem Europskog semestra kako je utvrđeno u Godišnjem pregledu rasta Komisije za 2015. dodatno će se poboljšati njegovo funkcioniranje. (6) Tijekom financijske i gospodarske krize otkriveni su i istaknuti važni nedostaci gospodarstva Unije i njezinih država članica. Tijekom krize došla je do izražaja i uska međuovisnost gospodarstava i tržišta rada država članica. Danas je ključan izazov usmjeravanje Unije prema stanju snažnog, održivog i uključivog rasta i stvaranja radnih mjesta. Za to je potrebno usklađeno i ambiciozno političko djelovanje na razini Unije i na nacionalnoj razini, u skladu s odredbama Ugovora i s gospodarskim upravljanjem Unije. Tim bi se djelovanjem, u okviru kojeg se kombiniraju mjere sa strane ponude i potražnje, trebalo obuhvatiti poticanje ulaganja, ponovno zalaganje za provedbu strukturnih reformi te primjena fiskalne odgovornosti. (7) Države članice i Unija trebale bi razmotriti i pitanje učinka krize na društvo te nastojati izgraditi bolje povezano društvo u kojem se ljudima daje pravo da predviđaju promjene i upravljaju njima te u čijem društvenom i gospodarskom životu mogu aktivno sudjelovati. Treba osigurati pristup i mogućnosti za sve te smanjiti siromaštvo i socijalnu isključenost, posebno osiguravanjem učinkovita funkcioniranja tržišta rada i sustava socijalne skrbi te uklanjanjem prepreka sudjelovanju na tržištu rada. Države članice također bi trebale osigurati da svi građani i sve regije imaju korist od gospodarskog rasta. (8) Djelovanje u skladu sa smjernicama važan je doprinos ostvarenju ciljeva strategije Europa 2020. Smjernice čine integrirani skup europskih i nacionalnih politika, koje države članice i Unija trebaju provesti radi postizanja pozitivnih učinaka širenja usklađenih strukturnih reformi, prikladne sveobuhvatne kombinacije ekonomskih politika i sustavnijeg doprinosa europskih politika ostvarenju ciljeva strategije Europa 2020. (9) Iako su ove smjernice upućene državama članicama i Uniji, treba ih provesti u partnerstvu sa svim nacionalnim, regionalnim i lokalnim tijelima, u bliskoj suradnji s parlamentima te sa socijalnim partnerima i predstavnicima civilnog društva. (10) U općim se smjernicama ekonomskih politika, u kojima se odražava međuovisnost, državama članicama ukazuje na smjer provedbe reformi. One su u skladu s Paktom o stabilnosti i rastu. Smjernice bi trebale biti osnova preporuka za pojedine zemlje koje Vijeće može uputiti državama članicama DONIJELO JE OVU ODLUKU: Članak 1 Ovime se donose smjernice politika zapošljavanja za države članice, kako su utvrđene u Prilogu. Te su smjernice dio „integriranih smjernica”. Članak 2 Smjernice iz Priloga treba uzeti u obzir u politikama zapošljavanja i programima reformi država članica, o kojima treba izvješćivati u skladu s člankom 148. stavkom 3. Ugovora. Ova je Odluka upućena državama članicama. Sastavljeno u Bruxellesu Za Vijeće Predsjednik [1] SL C , , str. [2] SL C , , str. [3] SL C , , str. PRILOG Smjernice politika zapošljavanja država članica II. dio integriranih smjernica 5. smjernica: Povećanje potražnje za radnom snagom Države članice trebale bi olakšavati stvaranje radnih mjesta, smanjivati prepreke zapošljavanju za poduzeća, promicati poduzetništvo te posebno podupirati osnivanje i rast malih poduzeća kako bi se povećala stopa zaposlenosti žena i muškaraca. Države članice također bi trebale aktivno promicati socijalno gospodarstvo te poticati socijalne inovacije. Porezno opterećenje trebalo bi preusmjeriti s rada na druge izvore oporezivanja kojima se u manjoj mjeri ometaju zapošljavanje i rast, a štite se prihodi kako bi se osigurali rashodi za primjerenu socijalnu zaštitu i povećanje rasta. Smanjenje oporezivanja rada trebalo bi usmjeriti na bitne komponente poreznog opterećenja i na uklanjanje prepreka sudjelovanju na tržištu rada i odvraćajućih faktora sudjelovanja na tržištu rada, posebno za one koji su od njega najudaljeniji. Države članice trebale bi zajedno sa socijalnim partnerima poticati mehanizme određivanja plaća kojima se omogućuje prilagodba plaća razvoju produktivnosti. Pritom bi trebalo uzeti u obzir razlike u vještinama i lokalnim uvjetima na tržištu rada te odstupanja u gospodarskim rezultatima među regijama, sektorima i poduzećima. Pri određivanju minimalnih plaća države članice i socijalni partneri trebali bi voditi računa o svom učinku na siromaštvo zaposlenih, stvaranje radnih mjesta i konkurentnost. 6. smjernica: Povećanje ponude radne snage i vještina Države članice trebale bi odgovarajućom ponudom relevantnog znanja i vještina promicati produktivnost i zapošljivost. Države članice trebale bi izvršiti potrebna ulaganja u sustave obrazovanja i strukovnog osposobljavanja uz poboljšanje učinkovitosti i djelotvornosti radi podizanja razine vještina radne snage kako bi joj se omogućilo da bolje predvidi potrebe dinamičnih tržišta rada koje se sve brže mijenjaju u gospodarstvu koje se sve više digitalizira te da te potrebe ispune. Države članice trebale bi pojačati napore u poboljšanju pristupa kvalitetnom obrazovanju odraslih te provoditi strategije aktivnog starenja kako bi se produljio radni vijek. Trebalo bi suzbiti visoku nezaposlenost i spriječiti dugotrajnu nezaposlenost. Broj dugotrajno nezaposlenih osoba znatno bi trebalo smanjiti sveobuhvatnim strategijama koje se međusobno jačaju, uključujući pružanje posebne aktivne podrške dugotrajno nezaposlenim osobama pri povratku na tržište rada. Na sveobuhvatan način trebalo bi razmotriti pitanje nezaposlenosti mladih, među ostalim opremanjem odgovarajućih ustanova potrebnim sredstvima kako bi redovito i dosljedno mogle provoditi svoje nacionalne planove provedbe Jamstava za mlade. Trebalo bi razmotriti strukturne slabosti u sustavima obrazovanja i osposobljavanja kako bi se osigurali kvalitetni rezultati učenja i spriječilo rano napuštanje školovanja. Države članice trebale bi povećati razinu obrazovanja te razmotriti sustave dualnog obrazovanja i nadogradnje stručnog osposobljavanja te istodobno povećavati mogućnosti priznavanja vještina stečenih izvan formalnog sustava obrazovanja. Trebalo bi smanjiti prepreke sudjelovanju na tržištu rada, posebno za žene, starije radnike, mlade, osobe s posebnim potrebama i zakonite migrante. Mora se osigurati rodna jednakost na tržištu, uključujući jednakost plaća, kao i pristup povoljnim i kvalitetnim ustanovama ranog odgoja i obrazovanja. Države članice trebale bi u potpunosti koristiti potporu Europskog socijalnog fonda te drugih fondova Unije kako bi povećale razinu zaposlenosti i socijalnu uključenost te unaprijedile obrazovni sustav i javnu upravu. 7. smjernica: Poboljšanje funkcioniranja tržišta rada Države članice trebale bi smanjiti rascjepkanost tržišta rada. Propisima o zaštiti prava radnika te ustanovama u tom području trebalo bi se osigurati prikladno okruženje za zapošljavanje uz ponudu primjerenih razina zaštite zaposlenih te tražitelja zaposlenja ili osoba zaposlenih na ugovor o privremenom radu ili samostalno zaposlenih osoba. Trebalo bi osigurati kvalitetno zapošljavanje u smislu društveno-ekonomske sigurnosti, mogućnosti obrazovanja i osposobljavanja, uvjeta rada (uključujući zdravlje i sigurnost) i ravnoteže između poslovnog i privatnog života. Države članice bi u osmišljavanju i provedbi bitnih reformi i politika trebale usko surađivati s nacionalnim parlamentima i socijalnim partnerima, u skladu s nacionalnom praksom, podupirući pritom poboljšanje funkcioniranja i učinkovitosti socijalnog dijaloga na nacionalnoj razini. Države članice trebale bi osnažiti aktivne politike tržišta rada tako da povećaju njihovu usmjerenost, područje koje pokrivaju i međudjelovanje s pasivnim mjerama te unaprijede način uključivanja korisnika. Tim bi se politikama trebalo nastojati poboljšati povezivanje poslova i tražitelja zaposlenja na tržištu rada te podupirati održive prelaske na tržištu rada, pri čemu bi javne službe zapošljavanja trebale pružati podršku usklađenu s pojedinačnim potrebama te provoditi sustave mjerenja rezultata. Države članice također bi trebale osigurati da se njihovim sustavima socijalne zaštite učinkovito aktiviraju i osposobe osobe koje mogu sudjelovati na tržištu rada, zaštite osobe koje su (privremeno) isključene s tržišta rada i/ili nisu sposobne u njemu sudjelovati, te pojedince pripremi za moguće rizike. Ulaganjem u ljudski kapital države članice trebale bi promicati uključiva tržišta rada otvorena svima te provoditi učinkovite mjere protiv diskriminacije. Trebalo bi osigurati mobilnost radnika s ciljem iskorištavanja punog potencijala europskog tržišta rada, među ostalim povećanjem prenosivosti mirovina i priznavanjem kvalifikacija. Države članice istodobno bi se trebale čuvati zlouporaba postojećih propisa. 8. smjernica: Osiguravanje pravednosti, suzbijanje siromaštva i promicanje jednakih mogućnosti Države članice trebale bi osuvremeniti svoje sustave socijalne zaštite kako bi pružile učinkovitu, djelotvornu i primjerenu zaštitu tijekom svih faza ljudskog života, osiguravajući pravednost i rješavajući pitanje nejednakosti. Postoji potreba za pojednostavljenim socijalnim politikama koje su u većoj mjeri usmjerene i upotpunjene povoljnim i kvalitetnim ustanovama dječje skrbi i obrazovanja, osposobljavanja i pomoći pri traženju posla, potporama za stanovanje i pristupačnim uslugama zdravstvene skrbi, pristupom osnovnim uslugama poput bankovnog računa i interneta, kao i za djelovanjem radi sprečavanja ranog napuštanja školovanja te borbe protiv socijalne isključenosti. U tu svrhu trebalo bi se koristiti nizom instrumenata koji se međusobno upotpunjuju, među ostalim uključivanje na tržište rada u okviru kojeg se pružaju usluge i novčane potpore u skladu s pojedinačnim potrebama. Sustave socijalne zaštite trebalo bi osmisliti tako da se svim osobama koje na nju imaju pravo olakšava korištenje tim sustavom, da se podupiru ulaganja u ljudski kapital i pomaže u sprečavanju, smanjenju i zaštiti od siromaštva. Mirovinske bi sustave trebalo reformirati kako bi se osigurala njihova održivost i prikladnost za žene i muškarce u kontekstu sve duljeg životnog vijeka i demografskih promjena, među ostalim povezivanjem zakonske dobi za umirovljenje s očekivanim životnim vijekom, povećanjem stvarne dobi za umirovljenje te razvojem dopunske mirovinske štednje. Države članice trebale bi poboljšati dostupnost, djelotvornost i učinkovitost sustava zdravstvene i dugoročne skrbi uz očuvanje fiskalne održivosti.