Završno izvješće službenika za usmene rasprave (1)

AT.39914 – Kamatne izvedenice u eurima

(2019/C 130/04)

Uvod

1. Euro interest rate derivatives , EIRD). U nacrtu odluke na koji se odnosi ovo izvješće (Nacrt odluke) utvrđeno je da su tri poduzetnika izvršila povredu članka 101. UFEU-a i članka 53. Sporazuma o EGP-u svojim sudjelovanjem u jedinstvenoj i trajnoj povredi koja se sastoji od sporazuma i/ili usklađenih djelovanja čiji je cilj bilo narušavanje uobičajenog načina određivanja cijena komponenti u sektoru ( 2 ) kamatnih izvedenica u eurima ( 3 ) , EIRD).

2. U pogledu četiriju drugih poduzetnika ( 4 ) i u kontekstu predmeta AT.39914, Komisija je 4. prosinca 2013. donijela odluku u okviru postupka nagodbe koji je dostupan u skladu s člankom 10.a Uredbe Komisije br. 773/2004 ( 5 ) (Odluka o nagodbi ( 6 ) ). Stoga se predmet AT.39914 može smatrati „hibridnim postupkom nagodbe u više faza”: pojam „hibridni” upotrebljava se jer povezuje uobičajeni postupak u skladu s tom uredbom i postupak nagodbe utvrđen u tom članku 10.a; pojam „u više faza” upotrebljava se jer je Odluka o nagodbi donesena prije završetka uobičajenog postupka za stranke koje ne sudjeluju u nagodbi (Postupak bez nagodbe). Ovaj se nacrt završnog izvješća odnosi na Postupak bez nagodbe.

3. Istraga u predmetu AT.39914 započela je nakon što je društvo […] podnijelo zahtjev za dodjelu imuniteta u lipnju 2011. Komisija je u listopadu 2011. provela nenajavljene inspekcijske preglede u društvima […]. Naknadno je zaprimila zahtjeve za oslobađanje od kazni i smanjenje kazni koje su podnijele stranke koje sudjeluju u nagodbi osim poduzetnika […]. Nakon početka postupka u predmetu AT.39914 5. ožujka 2013., Komisija je pozvala sve predmetne stranke da se uključe u rasprave o nagodbi. Stranke koje ne sudjeluju u nagodbi u konačnici su odlučile da neće pokretati postupak nagodbe.

Pisani dio postupka bez nagodbe

Obavijest o utvrđenim činjenicama, dopisi o činjenicama i rokovi za dostavljanje pisanih odgovora

4. Komisija je 19. svibnja 2014. donijela obavijest o utvrđenim činjenicama u postupku bez nagodbe. U obavijesti o utvrđenim činjenicama u biti je izraženo preliminarno stajalište Komisije da su predmetni poduzetnici sudjelovali u tajno dogovorenim aktivnostima u pogledu sektora kamatnih izvedenica u eurima kojima je izvršena povreda članka 101. UFEU-a.

5. Komisija je na početku strankama koje ne sudjeluju u nagodbi dala četiri tjedna za dostavljanje pisanog odgovora na obavijest o utvrđenim činjenicama. Nakon primitka zahtjeva za produljenje, Glavna uprava za tržišno natjecanje (GU za tržišno natjecanje) odobrila im je još četiri tjedna, čime je rok za dostavljanje odgovora pomaknut na kraj srpnja 2014. Nakon dodatnih zahtjeva za produljenje tog roka i naknadnih rokova, uglavnom zbog tekućih pitanja u pogledu otkrivanja dokumenata (vidjeti stavke 8.–19. u nastavku), od stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi zatražio sam da do 14. studenoga 2014. dostave svoje pisane odgovore na utvrđene činjenice protiv njih, ali sam im dopustio da primjedbe, posebno u pogledu metodologije utvrđivanja novčanih kazni navedene u obavijesti o utvrđenim činjenicama, dostave nakon rješavanja pitanja otkrivanja relevantnih dokumenata. Sve tri stranke koje ne sudjeluju u nagodbi do 14. studenoga 2014. dostavile su svoje pisane odgovore na utvrđene činjenice Komisije. Iznijele su svoje primjedbe na predloženu metodologiju utvrđivanja novčanih kazni do naknadno propisanog roka, 31. ožujka 2015., a svoje su primjedbe uključile u ažurirane pisane odgovore na obavijest o utvrđenim činjenicama.

6. GU za tržišno natjecanje poslao je 30. ožujka 2015. strankama koje ne sudjeluju u nagodbi „dopis o činjenicama” ( 7 ) , u koji je uključio dodatne zvučne zapise i odgovarajuće prijepise koje je jedna od stranaka u nagodbi dostavila u veljači 2015. (Dopis o činjenicama iz 2015.). Stranke koje ne sudjeluju u nagodbi imale su tri tjedna za odgovor. Nakon produljenja tog roka do 6. svibnja 2015. Crédit Agricole i HSBC dostavili su svoje primjedbe na Dopis o činjenicama iz 2015.

7. Komisija je poduzetniku JPMorgan 9. rujna 2016. uputila dopis o činjenicama. Odlukom od 22. rujna 2016., ponovno potvrđenom sljedećeg dana nakon primitka primjedbi poduzetnika JPMorgan, produljio sam rok za odgovor na taj dopis o činjenicama do 3. listopada 2016.

Pristup spisu i objava dokumenata

8. Brojna pitanja u pogledu uvida u spis i objave dokumenata stranke koje ne sudjeluju u nagodbi i GU za tržišno natjecanje nisu mogli riješiti u prvom stupnju u skladu s člankom 3. stavkom 7. Odluke 2011/695/EU. S obzirom na to velik dio njih upućen je meni.

9. Strankama koje ne sudjeluju u nagodbi u početku je dopušten pristup spisu, trima DVD-ovima za pristup spisu 28. svibnja 2014. ( 8 ) . Nadalje, u lipnju i srpnju 2014. u prostorima GU-a za tržišno natjecanje omogućen im je pristup prijepisima usmenih izjava stranaka u nagodbi i zvučnim zapisima određenih telefonskih razgovora među trgovateljima izvedenicama.

10. Nakon što sam zaprimio zahtjev, GU za tržišno natjecanje dostavio je strankama koje ne sudjeluju u nagodbi primjerke tih zapisa koje su mogle iznijeti iz prostora GU-a za tržišno natjecanje. Dana 25. rujna 2014. naložio sam da se omogući pristup u okviru „postupka u sobi s podacima” zvučnim zapisima određenih razgovora između trgovatelja koje je dostavio poduzetnik […], pri čemu sam odbio zahtjev u pogledu pristupa drugim razgovorima čiji je sadržaj bio povjerljiv i nepotreban za djelotvorno ostvarenje prava na obranu. Istog dana, 25. rujna 2014., od GU-a za tržišno natjecanje zahtijevao sam da dostavi manje redigirane verzije odgovora predmetnih stranaka u predmetu AT.39914 na određena pitanja iz Komisijina zahtjeva za dostavu informacija od 12. travnja 2012. u pogledu informacija o kupcima. Predmetne su informacije, unatoč njihovoj starosti, još uvijek bile osjetljive. Ipak, radi izvršavanja prava stranaka da budu saslušane redigirane su verzije morale sadržavati više informacija.

11. Nakon moje intervencije i donošenja neosporene odluke 4. rujna 2014. u skladu s člankom 8. stavkom 2. Odluke 2011/695/EU kojom se poništavaju zahtjevi za povjerljivošću jedne od stranaka u nagodbi, GU za tržišno natjecanje omogućio je u svojim prostorima strankama koje ne sudjeluju u nagodbi pristup Odluci o nagodbi, obavijesti o utvrđenim činjenicama izdanoj u okviru postupka nagodbe koji je doveo do donošenja te odluke i odgovorima stranaka u nagodbi na tu obavijest o utvrđenim činjenicama. U toj odluci u skladu s člankom 8. stavkom 2. među ostalim je navedeno da, u okolnostima postupka bez nagodbe, ti dokumenti, koji su sastavljeni u predmetu AT.39914 prije obavijesti o utvrđenim činjenicama, ne bi trebali biti isključeni iz spisa istražnog postupka.

12. U odbijanju zahtjeva stranke koja ne sudjeluje u nagodbi za pristup verzijama odgovora koje nisu povjerljive drugih stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi na obavijest o utvrđenim činjenicama i odgovora na dopis o činjenicama iz 2015., naveo sam da iz sudske prakse proizlazi da se odgovori na obavijest Komisije o utvrđenim činjenicama drugih poduzetnika koji su navodno sudjelovali u kartelu u načelu ne uključuju u dokumente iz spisa istražnog postupka kojima stranke mogu pristupiti. Iako se, u načelu, ne odobrava pristup odgovorima drugih stranaka na obavijest o utvrđenim činjenicama, određenoj se stranci može odobriti pristup tim odgovorima ako se takvi dokumenti mogu smatrati novim dokazima u pogledu navoda o toj stranci u obavijesti o utvrđenim činjenicama ( 9 )

13. Odlukom od 24. srpnja 2015. odbio sam pristup korespondenciji i dokumentima koji se odnose na priznavanje poduzetnika […] kao zainteresirane treće osobe u postupku bez nagodbe. Taj je pristup bio potreban samo u dijelu u kojem su ti materijali uključivali nove dokaze koji se odnose na navode iz obavijesti o utvrđenim činjenicama.

14. Nakon dopisa o činjenicama iz 2015., jedna je stranka koja ne sudjeluje u nagodbi zatražila pristup sveukupnoj korespondenciji, zapisnicima sa sastanaka, bilješkama iz telefonskih razgovora te svim dokumentima uvedenima u Komisijin spis nakon odluke o nagodbi koji se odnose na postupak bez nagodbe. Smatrao sam da Komisija nije zakonski obvezna omogućiti pristup dokumentima koji nisu bili uključeni u spis u trenutku dostave obavijesti o utvrđenim činjenicama, osim ako ti dokumenti čine nove dokaze. Pregledom spisa predmeta nisam utvrdio postojanje novih dokaza u pogledu navoda o toj stranci u obavijesti o utvrđenim činjenicama. Na temelju toga odbacio sam taj zahtjev u srpnju 2015. Međutim, radi transparentnosti zatražio sam od GU-a za tržišno natjecanje da toj stranci koja ne sudjeluje u nagodbi otkrije četiri slučaja komunikacije između određene stranke u nagodbi i GU-a za tržišno natjecanje te internu bilješku u spisu kojom se pruža dodatni kontekst o tome kako je GU za tržišno natjecanje primio dodatne zvučne zapise od te stranke.

15. Tijekom postupka bez nagodbe donio sam brojne odluke o zahtjevima za pristup dokumentima povezanima s procjenama „vrijednosti prodaje” određenih stranaka u predmetu AT.39914. U obavijesti o utvrđenim činjenicama navedeno je da je Komisija, za potrebe određivanja bilo koje novčane kazne, namjeravala upotrebljavati metodologiju za procjenu vrijednosti prodaje koja je upotrijebljena u Odluci o nagodbi. U tom su kontekstu stranke koje ne sudjeluju u nagodbi zatražile pristup neredigiranim ili manje redigiranim verzijama dokumenata koje su dostavile predmetne stranke u odgovoru na zahtjeve za informacije koje im je uputila Komisija u svrhu određivanja odnosnih vrijednosti prodaje za predmetne stranke.

16. U mojim odlukama od 2. listopada 2014. opisane su rasprave sa strankama u nagodbi u pogledu dobivanja neredigiranih ili manje redigiranih verzija određenih dokumenata i razlozi za primjenu postupka koji uključuje sobu s podacima (postupak koji uključuje sobu s podacima o prometu) za određene dokumente koji se, bez obzira na to koliko su stari, još uvijek smatraju povjerljivima. U listopadu i prosincu 2014., stranke koje ne sudjeluju u nagodbi požalile su mi se u pogledu količine i vrsta redakcijskih izmjena koje je GU za tržišno natjecanje unio u njihova odnosna izvješća pripremljena u okviru postupka koji uključuje sobu s podacima o prometu. Nakon daljnjeg kontakta sa strankama u nagodbi, mojim je odlukama od 4. ožujka 2015. strankama koje ne sudjeluju u nagodbi naloženo otkrivanje manje redigiranih verzija izvješća iz sobe s podacima i određenih dokumenata povezanih s prometom koje je poduzetnik […] pristao otkriti u potpunosti ili djelomično. Međutim, tim su odlukama odbijeni određeni zahtjevi za dodatni pristup određenom broju dokumenata povezanih s prometom.

17. U drugoj je prilici poduzetnik Crédit Agricole zatražio, među ostalim, sve dokumente, čak i ako nisu uključeni u spis predmeta, koji sadržavaju informacije o bilateralnoj komunikaciji između GU-a za tržišno natjecanje i predmetnih stranaka u pogledu informacija o vrijednosti prodaje. Taj nejasni i općeniti zahtjev odbio sam odlukom od 27. ožujka 2015. Kad je riječ o jedina tri slučaja komunikacije koje je posebno naveo Crédit Agricole, u biti sam smatrao da osobne bilješke pojedinih članova skupine zadužene za taj predmet nisu sadržavale dokaze koji se odnose na utvrđene činjenice Komisije ili važne informacije povezane s predmetom istražnog postupka. Bila je riječ o internim dokumentima koje, u skladu s relevantnim načelima, odredbama i sudskom praksom, Komisija nije bila obvezna otkriti.

18. Odluku o izmjeni potaknuo je dostavom revidiranih podataka o vrijednosti prodaje poduzetnika […] nakon što je shvatio da je prvotno dostavio podatke sastavljene primjenom pogrešne metodologije. Nakon donošenja Odluke o izmjeni, […] povukao je svoju tužbu za poništenje pokrenutu protiv Odluke o nagodbi ( 10 ) . GU za tržišno natjecanje omogućio je strankama koje ne sudjeluju u nagodbi da pristupe revidiranim podacima poduzetnika […] s pomoću postupka sličnog postupku koji uključuje sobu s podacima o prometu. Odlukom od 22. srpnja 2016. odbio sam zahtjev određene stranke koja ne sudjeluje u nagodbi u pogledu pristupa tim revidiranim podacima bez provedbe takvog postupka. Zasebnim dvjema odlukama od 16. rujna 2016. odbio sam zahtjeve iste stranke za, kao prvo, pristup bez provedbe postupka koji uključuje sobu s podacima o prometu određenim informacijama o vrijednosti prodaje koje su prvotno dostavile stranke u nagodbi ( 11 ) i, kao drugo, o podnescima i drugom materijalu razmijenjenom u kontekstu postupka za poništenje koji je pokrenuo poduzetnik […].

19. U nekoliko odluka kojima se potpuno ili djelomično odbijaju zahtjevi za veći pristup dokumentima povezanima s informacijama o vrijednosti prodaje podsjeća se na to da iako Komisija nastoji, u skladu s točkom 85. Obavijesti o najboljim praksama u području protumonopolske politike, omogućiti adresatima obavijesti o utvrđenim činjenicama da iznesu svoje primjedbe na izračun mogućih novčanih kazni, ustaljena je sudska praksa ( 12 ) da Komisija nije zakonski obvezna to činiti. Stoga postoji razlika između, s jedne strane, prava potvrđenog u članku 27. Uredbe Vijeća br. 1/2003 ( 13 ) na saslušanje u pogledu utvrđenih činjenica koje je iznijela Komisija iz kojeg proizlazi pravo na uvid u spis ( 14 ) i, s druge strane, moguće prilike na iznošenje primjedbi u pogledu utvrđivanja novčanih kazni dopuštenih točkom 85. Obavijesti o najboljim praksama u području protumonopolske politike.

Zainteresirana treća osoba u postupku bez nagodbe: […]

20. Poduzetnik […] prijavio se 2. travnja 2015. za očitovanje kao zainteresirana treća osoba u postupku bez nagodbe. Odobrio sam taj zahtjev 27. travnja 2015. jer sam s obzirom na njegov zahtjev i posebne okolnosti predmeta AT.39914 smatrao da je poduzetnik […] pokazao „dostatan interes”. Odlukom donesenom u skladu s člankom 7. stavkom 2. točkom (d) Odluke 2011/695/EU od 26. travnja 2015., odbio sam zahtjev poduzetnika […] za redigiranu verziju obavijesti o utvrđenim činjenicama. Poduzetnik […] nije imao pravo, u svojstvu zainteresirane treće osobe, na razinu detalja iznad pisanog opisa prirode i predmeta postupka bez nagodbe. U svakom slučaju, poduzetnik […] imao je mogućnost zatražiti zaštitu svojih interesa u kontekstu iznošenja svojih stajališta u pisanom obliku u skladu s člankom 13. stavkom 1. Uredbe br. 773/2004, a u tu svrhu neće biti potrebna redigirana verzija obavijesti o utvrđenim činjenicama.

Usmena rasprava

21. Poduzetnik Crédit Agricole iznio je niz primjedbi, općenito u pogledu mogućnosti da se očituje tijekom usmene isprave i nakon nje. Konkretno u pogledu usmene rasprave, odgovorio sam dopisom od 20. travnja 2015. da u skladu sa sudskom praksom prisutnost svih povjerenika EU-a nije obvezna ( 15 ) . Samostalna rasprava o mogućim sankcijama isto tako nije obvezna ( 16 ) . Usmena rasprava stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi održala se od 15. do 17. lipnja 2015. […] nije zatražio sudjelovanje.

Važna postupovna pitanja u postupku bez nagodbe

Tvrdnje da su postupci tržišnog natjecanja u EU-u sami po sebi manjkavi

22. Suprotno prijedlozima poduzetnika Crédit Agricole, iz sudske prakse Suda Europske unije ( 17 ) (SEU) i presuda Europskog suda za ljudska prava (ESLJP) ( 18 ) proizlazi da sustav izvršavanja zakonodavstva EU-a u području tržišnog natjecanja nije sam po sebi nezakonit. Nadalje, posebna pravila i prakse na koje se požalio poduzetnik Crédit Agricole u brojnim su situacijama podržani sudskom praksom EU-a. Kako sam pojasnio u prethodno navedenom dopisu od 20. travnja 2015., neke od mjera koje je tražio poduzetnik Crédit Agricole, kao što je mogućnost prisustvovanja svim sastancima Savjetodavnog odbora ili Kolegija povjerenika i iznošenja primjedbi tijekom tih sastanaka u pogledu postupka bez nagodbe, ili pristup internim dokumentima Komisije nastalima nakon usmene rasprave, nisu predviđene u okviru primjenjivih odredbi.

Pretpostavka nedužnosti i obveza nepristranosti

23. Svaka je od stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi tvrdila da je hibridni pristup u više faza predmetu AT.39914 nedvojbeno utjecao na stajalište GU-a za tržišno natjecanje i na ocjenu Komisije u postupku bez nagodbe, čime se tim strankama uskratila pretpostavka nedužnosti te je povrijeđena obveza dobre uprave. Stranke koje ne sudjeluju u nagodbi posebno su istaknule, kao prvo, nacrt preporuke ombudsmanice EU-a iz ožujka 2015., u kojem se smatralo da su određene javne izjave iz 2012. i 2014. g. Almunije, tadašnjeg potpredsjednika Komisije nadležnog za tržišno natjecanje, dovele do dojma da je Komisija u trenutku tih izjava već donijela zaključak u pogledu njihova sudjelovanja u kartelu ( 19 ) . Kao drugo, stranke koje ne sudjeluju u nagodbi smatraju da se u Odluci o nagodbi navode činjenice i pravne kvalifikacije koje se nužno odnose i na stranke u nagodbi i na stranke koje ne sudjeluju u nagodbi.

24. Pretpostavka nedužnosti primjenjuje se na postupak bez nagodbe ( 20 ) . U skladu sa sudskom praksom Europskog suda za ljudska prava na koju upućuje Sud Europske unije, ta je pretpostavka povrijeđena obavijestima ili odlukama u kojima se odražava stav da je osoba kriva, kojima se potiče javnost da vjeruje da je ta osoba kriva, ili kojima se utječe na ocjenu činjenica nadležnog tijela koje donosi odluku ( 21 ) . Slično tomu, Sud Europske unije presudio je da ta pretpostavka zabranjuje bilo kakvo formalno utvrđenje, pa i bilo kakvu aluziju o odgovornosti optužene osobe za određenu povredu u konačnoj odluci ako toj osobi nisu bila osigurana sva jamstva koja se u pravilu dodjeljuju radi ostvarivanja prava na obranu u okviru redovnog postupka u kojem se donosi odluka o meritumu ( 22 )

25. S obzirom na to, sudskom praksom prepoznato je da pretpostavka nedužnosti „ne može spriječiti nadležna tijela da obavijeste javnost o kaznenim istragama koje su u tijeku, ali obvezni su to učiniti uz svu potrebnu diskreciju i oprez ako se nastoji poštovati pretpostavka nedužnosti” ( 23 ) . U ovom slučaju postoji razlika između obavijesti u kojima se odražava mišljenje da je osoba kriva (problematično) i obavijesti u kojima se samo opisuje stanje sumnje (općenito neosporivo) ( 24 ) . Europski sud za ljudska prava smatra da je najvažnije stvarno značenje predmetnih obavijesti, a ne njihov doslovni oblik ( 25 ) . Iako je upotreba jezika važna, mnogo toga ovisi o kontekstu određenih okolnosti u kojima je nastala sporna obavijest. Čak ni upotreba neprikladnog jezika ne mora biti odlučujuća ako se vodi računa o prirodi i kontekstu određenog postupka ( 26 )

26. Određene izjave bivšeg potpredsjednika (i drugih) koje su kritizirale stranke koje ne sudjeluju u nagodbi upitne su jer ih se moglo tumačiti kao da javno poručuju da je konačni nalaz povrede jedini mogući ishod postupka bez nagodbe. Međutim, čak i ako su se u predmetnim okolnostima mogle primijeniti veće razine diskrecije i opreza, to ne dovodi automatski do zaključka da nije poštovano učinkovito izvršavanje postupovnih prava stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi. Ombudsmanica je u svojem nacrtu preporuke i u konačnoj odluci smatrala da je vjerojatno da nepravilnost u postupanju koju je utvrdila ne bi utjecala na daljnje Komisijino vođenje predmeta poduzetnika Crédit Agricole jer je postupak još uvijek bio u tijeku, prethodnom povjereniku istekao je mandat te je vođenje predmeta preuzela nova povjerenica. Doista, činjenica da su se stranke koje ne sudjeluju u nagodbi očitovale u postupku bez nagodbe i da će nacrt odluke razmotriti drugi Kolegij povjerenika, a ne onaj čiji je član bio g. Almunia, mogla bi značiti da moguće nepravilnosti uključene u određene javne izjave koje nisu odobravale stranke koje ne sudjeluju u postupku ne bi same po sebi utjecale na to donosi li trenutačni Kolegij povjerenika Nacrt odluke na pravilan način ( 27 )

27. Timab Industries i CFPR/Komisija ( 28 ) ( Timab ) potvrđuje se prihvatljivost hibridnih predmeta. Pojašnjava se da je u slučaju povlačenja poduzetnika iz rasprave o nagodbi taj postupak uređen općim odredbama Uredbe br. 773/2004, a situacija je stoga „ tabula rasa ” te tek treba utvrditi moguće odgovornosti Timab ne odnosi se na navodnu pristranost u kontekstu hibridnih predmeta u više faza. Kritika stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi u vezi s utjecajem Odluke o nagodbi na postupak bez nagodbe otvara nova pitanja u okviru prava EU-a. Presudom u predmetu) potvrđuje se prihvatljivost hibridnih predmeta. Pojašnjava se da je u slučaju povlačenja poduzetnika iz rasprave o nagodbi taj postupak uređen općim odredbama Uredbe br. 773/2004, a situacija je stoga „” te tek treba utvrditi moguće odgovornosti ( 29 ) . Međutim, presuda u predmetune odnosi se na navodnu pristranost u kontekstu hibridnih predmeta u više faza.

28. Karaman/Njemačka ( 30 ) ( Karaman ) može se naći korisna analogija s Postupkom bez nagodbe. U tom je predmetu podnositelj zahtjeva tvrdio da je njegovo pravo na pošteno suđenje povrijeđeno prethodnom presudom trećim osobama koje su izričito navele da je sudjelovao u istom prijevarnom udruživanju koje se njemu stavljalo na teret. Europski sud za ljudska prava u biti je presudio da u složenim postupcima koji uključuju više osoba kojima se ne može suditi zajedno, upućivanja na sudjelovanje trećih osoba, kojima je kasnije moguće suditi zasebno, mogu biti nužna za ocjenu krivnje onih kojima se sudi. Pri utvrđivanju pravne odgovornosti optuženika, osoba koja donosi odluku možda neće moći predstaviti činjenične elemente, uključujući one koji se odnose na treće osobe, samo kao navode ili sumnje. U okolnostima tog predmeta, Europski sud za ljudska prava bio je zadovoljan jer su njemački sudovi na odgovarajući način „izbjegli, koliko je to bilo moguće, u kontekstu presude koja je uključivala nekoliko suoptuženika (od kojih neki nisu bili prisutni), odavati dojam da su pretpostavili da je podnositelj zahtjeva kriv”. Konkretno, u skladu s većinskim mišljenjem, sud nadležan za donošenje presude „u dostatnoj je mjeri pokazao da ne utvrđuje implicitno krivnju podnositelja zahtjeva” Međutim, u predmetu Europskog suda za ljudska prava) može se naći korisna analogija s Postupkom bez nagodbe. U tom je predmetu podnositelj zahtjeva tvrdio da je njegovo pravo na pošteno suđenje povrijeđeno prethodnom presudom trećim osobama koje su izričito navele da je sudjelovao u istom prijevarnom udruživanju koje se njemu stavljalo na teret. Europski sud za ljudska prava u biti je presudio da u složenim postupcima koji uključuju više osoba kojima se ne može suditi zajedno, upućivanja na sudjelovanje trećih osoba, kojima je kasnije moguće suditi zasebno, mogu biti nužna za ocjenu krivnje onih kojima se sudi. Pri utvrđivanju pravne odgovornosti optuženika, osoba koja donosi odluku možda neće moći predstaviti činjenične elemente, uključujući one koji se odnose na treće osobe, samo kao navode ili sumnje. U okolnostima tog predmeta, Europski sud za ljudska prava bio je zadovoljan jer su njemački sudovi na odgovarajući način „izbjegli, koliko je to bilo moguće, u kontekstu presude koja je uključivala nekoliko suoptuženika (od kojih neki nisu bili prisutni), odavati dojam da su pretpostavili da je podnositelj zahtjeva kriv”. Konkretno, u skladu s većinskim mišljenjem, sud nadležan za donošenje presude „u dostatnoj je mjeri pokazao da ne utvrđuje implicitno krivnju podnositelja zahtjeva” ( 31 ) . Europski sud za ljudska prava zaključio je da u presudi nema nikakvih navoda protiv drugih optuženika „zbog kojih bi bilo nemoguće osigurati podnositelju zahtjeva pošteno suđenje” ( 32 )

29. Karaman u tome da nije moguće donijeti zaključke u pogledu odgovornosti stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi iz Odluke o nagodbi. Nadalje, bilo bi teško izbjeći svako spominjanje stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi u Odluci o nagodbi. Štoviše, u Odluci o nagodbi jasno je navedeno da se njome „ne utvrđuje odgovornost [stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi] ni za kakvo sudjelovanje u kršenju zakona o tržišnom natjecanju EU-a u ovom predmetu”. Isto tako, primjenjujući standard Europskog suda za ljudska prava u predmetu Karaman , postoje opravdani razlozi smatrati da se Odlukom o nagodbi ne povrjeđuje pravo na pretpostavku nedužnosti stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi Budući da su postupci nagodbe u hibridnim slučajevima odvojeni od odgovarajućih postupaka bez nagodbe, ( 33 ) stajalište u predmetu AT.39914 čini se analognim stajalištu u skladu s njemačkim pravom utvrđenom u predmetuu tome da nije moguće donijeti zaključke u pogledu odgovornosti stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi iz Odluke o nagodbi. Nadalje, bilo bi teško izbjeći svako spominjanje stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi u Odluci o nagodbi. Štoviše, u Odluci o nagodbi jasno je navedeno da se njome „ne utvrđuje odgovornost [stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi] ni za kakvo sudjelovanje u kršenju zakona o tržišnom natjecanju EU-a u ovom predmetu”. Isto tako, primjenjujući standard Europskog suda za ljudska prava u predmetu, postoje opravdani razlozi smatrati da se Odlukom o nagodbi ne povrjeđuje pravo na pretpostavku nedužnosti stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi ( 34 )

30. Nadalje, priroda i kontekst postupka na temelju općih odredbi Uredbe br. 773/2004 omogućili su strankama koje ne sudjeluju u nagodbi da iskoriste znatne zaštitne mjere u postupku bez nagodbe, uključujući posebno mogućnost pisanog odgovora na utvrđene činjenice Komisije i očitovanja na usmenoj raspravi te mogućnost pristupa istražnom spisu Komisije. Stranke koje ne sudjeluju u nagodbi mogle su iznijeti detaljnu obranu, što je kad je riječ o poduzetnicima Crédit Agricole i JPMorgan za posljedicu imalo smanjenja u usporedbi s preliminarnom ocjenom utvrđenom u obavijesti o utvrđenim činjenicama, u odnosnim razdobljima povrede za koju ih se smatra odgovorima. Iz Nacrta odluke vidljivo je da je Komisija razmotrila argumente stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi.

Navodna nedovoljna jasnoća obavijesti o utvrđenim činjenicama

31. Sve su stranke koje ne sudjeluju u nagodbi prigovorile da u obavijesti o utvrđenim činjenicama nisu navedeni točni detalji navoda koji im se stavljaju na teret te im je zbog toga teško razumjeti utvrđene činjenice Komisije. Ipak su stranke koje ne sudjeluju u nagodbi pripremile snažnu obranu i bile su upoznate s bitnim elementima koji su upotrijebljeni protiv njih. U tim okolnostima, iako je obavijest o utvrđenim činjenicama mogla biti jasnija u određenim aspektima, ne može se reći da stranke koje ne sudjeluju u nagodbi nisu bile svjesne biti utvrđenih činjenica Komisije ( 35 ) . U tim okolnostima obavijest o utvrđenim činjenicama ne čini se toliko nejasnom da bi se smatrala povredom osnovnog postupovnog zahtjeva ( 36 )

Navodna pogrešna upotreba i zloupotreba pravila u pogledu nagodbe za kartele

32. Poduzetnici Crédit Agricole i JPMorgan tvrdili su da je Komisija pogrešno upotrijebila postupak nagodbe za kartele. […]

33. U predmetu Timab navodi se da je, kako je situacija nakon povlačenja iz postupka nagodbe „ tabula rasa ”, Komisija imala pravo na dodatni pregled dokaza, ažuriranje svoje ocjene u pogledu sumnje na povredu. Nadalje, stranke koje ne sudjeluju u nagodbi mogle su u postupku bez nagodbe iskoristiti postupovna prava i zaštitne mjere dostupne na temelju općih odredbi Uredbe br. 773/2004. Nacrt odluke sastavljen je uzimajući u obzir argumente stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi.

Nacrt odluke

34. Saslušavši stranke koje ne sudjeluju u nagodbi u pisanom obliku i na usmenoj raspravi, Komisija nije utvrdila nikakve otegotne okolnosti. U pogledu dviju stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi, trajanje povrede utvrđene u Nacrtu odluke kraće je od trajanja navodne povrede u obavijesti o utvrđenim činjenicama. Nadalje, u novčanim kaznama izrečenima u Nacrtu odluke uzimaju se u obzir olakotne okolnosti u pogledu svake od stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi.

35. U skladu s člankom 16. Odluke 2011/695/EU ispitao samo odnosi li se Nacrt odluke samo na utvrđene činjenice o kojima su se stranke koje ne sudjeluju u nagodbi mogle očitovati. Smatram da je tako.

Zaključak

36. Iako je iz postupka bez nagodbe proizišlo nekoliko novih i ponekad složenih pitanja, učinkovito izvršavanje postupovnih prava u ovom je postupku poštovano.

Bruxelles, 5. prosinca 2016. Joos STRAGIER

(1) U skladu s člancima 16. i 17. Odluke predsjednika Europske komisije od 13. listopada 2011. o funkciji i opisu posla službenika za usmene rasprave u određenim postupcima tržišnog natjecanja (SL L 275, 20.10.2011., str. 29.) (Odluka 2011/695/EU). Službenik za usmene rasprave koji je izvorno sudjelovao u predmetu AT.39914 bio je g. Albers, koji je prestao raditi za Komisiju u srpnju 2013. Predmet je zatim vodio g. Wils, dok ja nisam preuzeo dužnost 16. listopada 2013.

(2) Razvrstano po poduzetnicima, pravni subjekti kojima je upućen Nacrt odluke (stranke koje sudjeluju u nagodbi) sljedeći su: Crédit Agricole SA i Crédit Agricole Corporate and Investment Bank (zajedno Crédit Agricole); HSBC Holdings plc, HSBC Bank plc i HSBC France (zajedno HSBC); te JPMorgan Chase & Co., JPMorgan Chase Bank, National Association i J.P. Morgan Services LLP (zajedno JPMorgan).

(3) Riječ je o financijskim izvedenicama povezanima s određenim međubankovnim kamatnim stopama, u ovom slučaju konkretno europskom međubankovnom kamatnom stopom (EURIBOR) i/ili prekonoćnim prosječnim indeksom eura (EONIA).

(4) […] (naizmjenično s pravnim subjektima koji predstavljaju te poduzetnike u Predmetu AT.39914 stranke koje sudjeluju u nagodbi).

(5) Uredba Komisije (EZ) br. 773/2004 od 7. travnja 2004. (SL L 123, 27.4.2004., str. 18.) kako je izmijenjena, posebno Uredbom Komisije br. 622/2008 od 30. lipnja 2008. (SL L 171, 1.7.2008., str. 29.)

(6) Odluka C(2013) 8512 final, izmijenjena u pogledu novčane kazne izrečene poduzetniku […] Odlukom C(2016) 1995 final od 6. travnja 2016. (Odluka o izmjeni).

(7) Vidjeti točke 109. i 111. Obavijesti Komisije o najboljoj praksi za vođenje postupka u vezi s člancima 101. i 102. UFEU-a, (SL C 308, 20.10.2011., str. 6.) (Obavijest o najboljim praksama u području protumonopolske politike)

(8) GU za tržišno natjecanje naknadno je opozvao jedan od tih DVD-a i zamijenio ga drugim DVD-om koji je sadržavao manje dokumenata, a preostale dokumente stavio je na raspolaganje „povjerljivom krugu” u koji je bio uključen i vanjski pravni savjetnik stranaka koje ne sudjeluju u nagodbi.

(9) Vidjeti presudu u predmetu Shell Petroleum i dr./Komisija (T-343/06, EU:T:2012:478, točka 85.)

(10) Predmet T-98/14 (SL C 142, 12.5.2014., str. 36 i Rješenje EU:T:2016:131)

(11) Ova je informacija već bila predmet moje odluke od 2. listopada 2014.

(12) Među ostalim, presude u predmetima Musique Diffusion française i dr./Komisija (100/83 do 103/80, EU:C:1983:158, točka 21.) i Pilkington Group i dr./Komisija (T-72/09, EU:T:2014:1094, točke 228. do 244.)

(13) Uredba Vijeća (EZ) br. 1/2003 o provedbi pravila o tržišnom natjecanju koja su propisana člancima 81. i 82. Ugovora o EZ-u (SL L 1, 4.1.2003., str. 1.)

(14) Vidjeti, među ostalim, presudu u predmetu Aalborg Portland i dr./Komisija (C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P i C-219/00 P, EU:C:2004:6, točka 68.)

(15) Vidjeti presude u predmetima Boehringer Mannheim/Komisija (45/69, EU:C:1970:73, točke 22. i 23.); Bolloré/Komisija (T-372/10, EU:T:2012:325, točke 56. do 61.). te Emesa-Trefilería i Industrias Galycas/Komisija (T-406/10, EU:T:2015:499, točka 120. i navedena sudska praksa).

(16) Vidjeti presudu u predmetu Pilkington Group i dr./Komisija (T-72/09, EU:T:2014:1094, točke 234. do 237. i navedena sudska praksa).

(17) Vidjeti, na primjer, presude u predmetima Chalkor/Komisija (C-386/10 P, EU:C:2011:815, točke 45. do 67.); Otis i dr. (C-199/11, EU:C:2012:684, točke 56. do 63.); Telefónica i Telefónica de España/Komisija (C-295/12 P, EU:C:2014:2062, točke 39. do 59.); Groupement des cartes bancaires (CB)/Komisija (C-67/13, EU:C:2014:2204, točke 41. do 46.); Sasol i dr./Komisija (T-541/08; EU:T:2014:628, točke 206. do 208.) te Emesa-Trefilería i Industrias Galycas/Komisija (T-406/10, EU:T:2015:499, točke 113. do 128.).

(18) Posebno, A. Menarini Diagnostics S.R.L./Italija, br. 43509/08, 27. rujna 2011. (CE:ECHR:2011:0927JUD004350908) točka 59.

(19) Ombudsmanica je nakon toga zaključila istragu i ponovno potvrdila nalaz o nepravilnosti u postupanju (vidjeti Odluku o pritužbi 1021/2014/PD (koju je podnio poduzetnik Crédit Agricole), dostupan na poveznici http://www.ombudsman.europa.eu/en/cases/decision.faces/en/61312/html.bookmark).

(20) Vidjeti po analogiji, među ostalim, presude u predmetima Hüls/Komisija (C-199/92 P, EU:C:1999:358, točke 149. i 150.) i Ziegler/Komisija (C-439/11 P, EU:C:2013:513, točka 154.).

(21) Vidjeti, među ostalim, presude u predmetima Franchet i Byk/Komisija (T-48/05, EU:T:2008:257, točka 210.) te Komisija/Nanopoulos (T-308/10 P, EU:T:2012:370, točka 91.).

(22) Presude u predmetima Sumitomo Chemical i Sumika Fine Chemicals/Komisija (T-22/02 i T-23/02, EU:T:2005:349, točka 106.); Pergan/Komisija (T-474/04, EU:T:2007:306, točka 76.) te Versalis i Eni/Komisija (T-103/08, EU:T:2012:686, točka 75.).

(23) Vidjeti presudu u predmetu Franchet i Byk/Komisija (T-48/05, EU:T:2008:257, točka 212.).

(24) Vidjeti, među ostalim, Garycki/Poljska br. 14348/02, 6. veljače 2007., točka 67. i Rywin/Poljska br. 6091/06, 4047/07 i 4070/07, 18. veljače 2016. (CE:ECHR:2016:0218JUD000609106) točka 205.

(25) Lavents/Latvija br. 58442/00, 28. studenoga 2002. (CE:ECHR:2002:1128JUD005844200) točka 126.

(26) Vidjeti predmet Allen/Ujedinjena Kraljevina br. 25424/09, 12. srpnja 2013. (CE:ECHR:2013:0712JUD002542409) točka 126. i Müller/Njemačka br. 54963/08, 27. ožujka 2014. (CE:ECHR:2014:0327JUD005496308) točka 46.

(27) Vidjeti, po analogiji, presude u predmetima ABB/Komisija (T-31/99, EU:T:2002:77, točka 104.) i Thyssen Stahl/Komisija (T-141/94, EU:T:1999:48, točka 169.); Vlaamse Televisie Maatschapij/Komisija (T-266/97, EU:T:1999:144, točke 46. do 56.) i Atlantic Container Line i dr./Komisija (T-191/98, T-212/98 do T-214/98, EU:T:2003:245, točka 414.).

(28) T-456/10, EU:T:2015:296.

(29) Vidjeti Timab (EU:T:2015:296, točke 70., 76., 90., 96. i 104.).

(30) Karaman/Njemačka, br. 17103/10, 27. veljače 2014. (CE:ECHR:2014:0227JUD001710310)

(31) Tako je unatoč onome što se u skladu s manjinskim mišljenjem smatralo jasnim izjavama o krivnji koje su nadilazile ono što je bilo potrebno za potrebe suđenja drugim optuženicima.

(32) Karaman, točke 65. do 70.

(33) Vidjeti Timab (EU:T:2015:296, točke 71. i 72.).

(34) Čak i ako postoje određeni aspekti Odluke o nagodbi koje ne odobravaju stranke koje ne sudjeluju u nagodbi jer smatraju da nadilaze ono što je potrebno i da se protive izražavanju sumnji, iz presude Karaman (točka 63.) i iz sudskoe prakse navedene u prethodnoj bilješci 26jasno je čak ni upotreba neprikladnog jezika ne mora biti odlučna ako se vodi računa o prirodi i kontekstu određenog postupka. To je potvrđeno odstupanjem izdvojenog mišljenja iz predmeta Karaman od ocjene većine (točke 65. do 71.) istih činjenica.

(35) Vidjeti presudu u predmetu Timab (točke 135. do 140.) i, s druge strane, presudu u predmetu Ballast Nedam/Komisija (C-612/12 P, EU:C:2014:193, točke 25. do 29). Vidjeti i, po analogiji, rješenje u predmetu Panasonic/Komisija (C-608/15 P, EU:C:2016:538, točke 21. do 24.).

(36) Poduzetnik JPMorgan požalio se i da dopis o činjenicama koji mu je dostavljen u rujnu 2016. nije bio dostatno jasan. Međutim, ta tvrdnja nije potvrđena pregledom tog dopisa i odgovora poduzetnika JPMorgan.