OBRAZLOŽENJE

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost („Direktiva o PDV-u”) Vijeće, odlučujući jednoglasno na prijedlog Komisije, može odobriti bilo kojoj državi članici uvođenje posebnih mjera za odstupanje od odredaba te direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Pravo na odbitak može biti teško ostvariti ako se roba može bez razlike koristiti i u privatne ili poslovne svrhe. U tim slučajevima može biti složeno utvrditi omjer upotrebe u poslovne svrhe i upotrebe u neposlovne svrhe, a provođenje inspekcija radi potvrde tog omjera moglo bi dovesti do znatnih poteškoća i birokracije i za porezna tijela i za porezne obveznike. To bi čak moglo dovesti do dugotrajnih i skupih sporova. U praksi je ponekad čak nemoguće provjeriti stvarnu uporabu vozila koja može dovesti do (pokušaja) prijevare u vezi s PDV-om (kao što je nepouzdano vođenje evidencije), a time i do smanjenja prihoda od PDV-a.

U Italiji prevladavaju mala poduzeća (94,7 % talijanskih poduzeća čine mikropoduzeća), a većina službenih automobila u prometu u vlasništvu je te vrste poduzeća. Činjenica da se takva vozila koriste za obavljanje redovne poslovne djelatnosti ne isključuje njihovu privatnu uporabu. U takvoj situaciji, odnosno ako se ta vozila u određenoj mjeri upotrebljavaju u privatne svrhe, za takvu uporabu se plaća PDV. U talijanskim okolnostima u kojima se gotovo sva gospodarska struktura sastoji od mikropoduzeća, radno opterećenje za procjenu i provjeru raspodjele uporabe u privatne ili u poslovne svrhe zahtijevalo bi nerazmjerno velike izdatke, uključujući one koji proizlaze iz potrebe za čuvanjem detaljne dokumentacije.

Stoga je Italiji odobreno da odstupa od članka 168. Direktive o PDV-u i da pravo na odbitak PDV-a na kupnju vozila, uključujući ugovore o sklapanju i slično, proizvodnju, stjecanje unutar Zajednice, uvoz, leasing i najam, modifikaciju, popravak ili održavanje te troškove za robu ili usluge isporučene u vezi s vozilima i njihovom upotrebom, uključujući maziva i gorivo, ograniči na 40 % ako se predmetno vozilo ne upotrebljava isključivo u poslovne svrhe. Tim su posebnim mjerama obuhvaćena sva motorna vozila, osim poljoprivrednih ili šumarskih traktora, koja se uobičajeno upotrebljavaju za prijevoz osoba ili robe i čija ukupna najveća masa ne prelazi 3,5 tona, a broj sjedala ne prelazi devet, uračunavajući i vozačevo sjedalo.

Italiji je ujedno odobreno da odstupa od članka 26. stavka 1. točke (a) Direktive o PDV-u i da upotrebu za privatne potrebe vozila koja su dio imovine poduzeća poreznog obveznika oslobodi od PDV-a ako su ta vozila obuhvaćena prethodno navedenim posebnim mjerama.

Vijeće je prethodno navedene mjere odstupanja prvi put odobrilo Odlukom 2007/441/EZ od 18. lipnja 2007. za razdoblje do 31. prosinca 2010. Od tada su na zahtjev Italije mjere odstupanja produljene četiri puta: Provedbenom odlukom Vijeća 2010/748/EU od 29. studenoga 2010. produljene su na razdoblje od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013.; Provedbenom odlukom Vijeća 2013/679/EU od 15. studenoga 2013. na razdoblje od 1. siječnja 2014. do 31. prosinca 2016.; Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2016/1982 od 8. studenoga 2016. na razdoblje od 1. siječnja 2017. do 31. prosinca 2019.; te posljednji put Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2019/2138 od 5. prosinca 2019. na razdoblje od 1. siječnja 2020. do 31. prosinca 2022.

Ovaj zahtjev Italije za novo produljenje posebnih mjera do 31. prosinca 2025. temelji se na obrazloženju jednakom onom koje je izneseno u prethodnim zahtjevima. Zahtjev i informacije koje je Italija dostavila 1. lipnja 2022. uključuje objašnjenje ograničenja postotka koje se primjenjuje na pravo na odbitak.