HR Službeni list Europske unije C 303/54

Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora „Promjena naravi radnog odnosa, učinak te promjene na zadržavanje pristojnih plaća i utjecaj tehnološkog razvoja na sustav socijalnog osiguranja i radno pravo”

(razmatračko mišljenje)

(2016/C 303/07)

Izvjestiteljica: Kathleen WALKER SHAW

U pismu od 16. prosinca 2015., u ime nizozemskog predsjedništva Vijeća i u skladu s člankom 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, Ministarstvo zapošljavanja i socijalnih pitanja zatražilo je od Europskog gospodarskog i socijalnog odbora da izradi razmatračko mišljenje o temi

„Promjena naravi radnog odnosa i učinak na zadržavanje pristojnih plaća”.

U pismu od 14. ožujka 2016., Ministarstvo vanjskih i europskih poslova Slovačke Republike, koje u srpnju 2016. treba preuzeti predsjedanje Vijećem, u skladu s člankom 304. Ugovora o funkcioniranju Europske unije zatražilo je od Europskog gospodarskog i socijalnog odbora da izradi razmatračko mišljenje u pripremi za neformalni sastanak Vijeća za zapošljavanje, socijalnu politiku, zdravlje i pitanja potrošača (EPSCO) (14. – 15. srpnja 2016.) o temi

„Utjecaj tehnološkog razvoja na sustav socijalnog osiguranja i radno pravo”.

(razmatračko mišljenje)

S obzirom na to da se zahtjev u velikoj mjeri podudara s dosadašnjim radom u okviru mišljenja koje je zatražilo nizozemsko predsjedništvo, kao i s obzirom na vremenska ograničenja Vijeća, postignut je dogovor da se ta dva zahtjeva spoje u jedno mišljenje.

Stručna skupina za zapošljavanje, socijalna pitanja i građanstvo, zadužena za pripremu rada Odbora o toj temi, Mišljenje je usvojila 12. svibnja 2016.

Europski gospodarski i socijalni odbor Mišljenje je usvojio na 517. plenarnom zasjedanju održanom 25. i 26. svibnja 2016. (sjednica od 25. svibnja 2016.), s 201 glasom za, 3 protiv i 4 suzdržanih.

1. Zaključci i preporuke

1.1 Priroda rada i radnih odnosa mijenja se brzo. Poticanje inovacija, tehnološkog napretka i kreativnosti za pokretanje i postizanje pozitivnih ishoda za održivo i konkurentno socijalno tržišno gospodarstvo predstavlja izazov za EU. Potrebno je ocijeniti učinak tih promjena na tržište rada i norme rada, gospodarstvo, porezni sustav, sustav socijalne sigurnosti i pristojne plaće. Stvaranje jednakih uvjeta i poštenog digitalnog gospodarstva za radnike i poduzeća svih veličina i sektora kao i poboljšanje digitalnih vještina, predstavljanju najvažnije izazove s kojima se moramo suočiti. Europa i njezini socijalni partneri imaju ključnu ulogu u osiguravanju da taj postupak dovede do pozitivnog, pravednog i održivog rezultata te u rješavanju problema sivih zona u pogledu prava i zaštita.

1.2 EGSO zaštitu kvalitete i financijske održivosti sustava socijalne pomoći diljem EU-a smatra prioritetom te preporučuje da Europska komisija i države članice u savjetovanju sa socijalnim partnerima istraže najbolje prakse kao osnovu za razvoj modela socijalne pomoći osmišljenih kako bi obuhvatili fleksibilnije oblike zapošljavanja i jamčili sudjelovanje u odgovarajućim razinama socijalne zaštite za cjelokupnu radnu snagu, uključujući osobe koje obavljaju samostalnu djelatnost te nisu obuhvaćene tradicionalnim sustavom socijalne skrbi. O tome bi trebalo voditi računa prilikom razvijanja europskog stupa socijalnih prava. Pozdravljamo činjenicu da se EGSO bavi tim pitanjem u zasebnom mišljenju.

1.3 EGSO predlaže dodatnu analizu učinka tih promjena na vještine, kao i ocjenu mogućnosti za cjeloživotno osposobljavanje, prekvalifikaciju i nadogradnju vještina koje su dostupne radnicima na temelju tih novih odnosa kako bi se izbjeglo da te inovacije dovedu do smanjenja vrijednosti vještina, odnosno da bi se izbjegao negativan učinak na kvalifikacije te osigurale bolje mogućnosti zapošljavanja. Promicanje i poboljšanje digitalnih vještina za sve mora biti prioritet institucija EU-a.

1.4 EGSO smatra da je potrebno više podataka i analiza na razini EU-a o razmjerima zapošljavanja eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowd employment) i značajkama takve vrste rada, zatim značajkama novih oblika rada poput „rada bez ugovorene satnice” (zero hours) i „ugovora na zahtjev” (on-demand contracts) i novim zanimanjima, građanskopravnim ugovorima, veličini „ekonomije platformi”, sektora u kojima ona djeluje te geografskoj raspodjeli diljem EU-a. To će pomoći u procjeni potreba poduzeća i radnika kod korištenja tih oblika zapošljavanja.

1.5 Statistike o ovim promjenama potrebno je redovitije prikupljati putem europskih anketa o radu i izvješća o tržištu rada koja otkrivaju primjere najboljih praksi. To će omogućiti praćenje učinka novih oblika rada i radnih odnosa na tržište rada i gospodarstvo te procjenu njihova doprinosa stvaranju održivih kvalitetnih radnih mjesta i rasta, a što će se koristiti za oblikovanje politike zapošljavanja EU-a, uključujući europski semestar i strategiju Europa 2020. To istraživanje treba poduprijeti sredstvima iz programa Obzor 2020. i iz drugih relevantnih izvora financiranja EU-a.

1.6 Potrebni su i longitudinalni podaci radi utvrđivanja cjeloživotnih posljedica novih oblika rada i njihova učinka na održivost rada tijekom života (1). Također je važno ustanoviti u kojoj su mjeri rodno utemeljeni, odnosno povezani s drugim demografskim varijablama (kao što su dob, invaliditet, etnička pripadnost i migrantski status).

1.7 Hitno je potrebno pojasniti pravni status novih posrednika na tržištu rada, kao što su internetske platforme, kako bi se omogućilo uvrštavanje tih posrednika u službenim statistikama, pratio njihov rast i utvrdilo koje se norme, obveze, odgovornosti i pravila poslovanja trebaju primjenjivati na njih te koja regulatorna tijela trebaju biti odgovorna za inspekciju i provedbu, istovremeno priznavajući da ove platforme mogu biti izvor inovacija, mogućnosti zapošljavanja i gospodarskog rasta.

1.8 EGSO napominje da se Europska komisija trenutačno savjetuje o Direktivi o pisanoj izjavi (2) i očekuje da će rješavanje novih oblika radnih odnosa biti uključeno u prijedloge ako Europska komisija odluči preispitati to zakonodavstvo. Osobito se nada da će se pojasniti novi oblici radnih odnosa i rada, istovremeno uzimajući u obzir potrebe MSP-ova. U obzir bi trebalo uzeti proširenje područja primjene kako bi se obuhvatilo „radnike”, pisane izjave koje se izdaju od prvog dana te utvrđivanje minimalnog broja sati u svrhu suzbijanja ugovora bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati.

1.9 U vezi s radom putem internetskih platformi, eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowdsourcing), ekonomski ovisnim samozaposlenim radnicima i drugim novim oblicima samozapošljavanja, EGSO smatra da je, radi zaštite radnika, potrošača i opće javnosti, potrebno riješiti pitanja reguliranja aktivnosti posrednika te odgovornosti za nezgode, štetu i nedostatno pružanje usluge. Potrebno je pojasniti primjenjivost postojećih propisa EU-a o sigurnosti i zdravlju na radnom mjestu na te nove oblike zapošljavanja, kao i postupke za rješavanje povreda tih propisa, odgovornosti za inspekcije i osiguranje radnika i potrošača, kao i za osiguranje od javne odgovornosti.

1.10 U nadležnosti inspektorata rada trebaju se, u skladu s nacionalnim praksama, uključiti ti oblici zapošljavanja te treba osigurati da njihovi inspektori raspolažu odgovarajućim sredstvima i vještinama te da su primjereno osposobljeni. Razvoj partnerstava sa sindikatima, potrošačima ili drugim predstavničkim udrugama mogao bi pomoći u odgovaranju na zabrinutost javnosti i traženju pravne zaštite. Razmjena najboljih praksi bit će važan korak u tom procesu.

1.11 Također treba analizirati učinak na uključenost u kolektivnim pregovaranjima u zahvaćenim sektorima, s obzirom na to da bi mnogi radnici mogli biti isključeni iz struktura kolektivnog pregovaranja i sindikalnog zastupanja. EGSO je zabrinut time što bi se pravo na slobodno udruživanje onih radnika koji se smatraju samozaposlenima moglo dovesti u pitanje ako se njihovo udruživanje može smatrati stvaranjem kartela, zbog čega bi se mogli naći u sukobu s pravilima EU-a o praksama koje narušavaju tržišno natjecanje. Te bojazni, koje bi mogle ugroziti ovo temeljno pravo, potrebno je riješiti i ukloniti. Potrebno je vodstvo u pogledu primjene pravila o tržišnom natjecanju na samozaposlene radnike koji se nalaze u situaciji nalik situaciji zaposlenika. U tom kontekstu, upotreba pojma „radnik” kako ga definira ILO, umjesto uže definiranog pojma „zaposlenik”, doprinijela bi boljem razumijevanju primjene temeljnih načela i prava pri radu (3), čije uživanje ne bi smjela narušavati pravila tržišnog natjecanja EU-a.

1.12 EGSO poziva da se istraži ugovorni status radnika zaposlenih eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowd workers) i drugih novih oblika rada i radnih odnosa, kao i obveze posrednika, uzimajući u obzir mogućnost tih radnika da pregovaraju o ili određuju plaće, radne sate i uvjete rada, godišnji odmor, mirovine, prava na rodiljni dopust, zdravstveno osiguranje koje uplaćuje poslodavac kao i druga prava u pogledu zapošljavanja te pravo na intelektualno vlasništvo. Smjernice su također potrebne kako bi razjasnile moguće sive zone povezane sa radnim statusom u vezi s oporezivanjem i socijalnim osiguranjem.

1.13 EGSO preporučuje da Europska komisija, OECD i ILO surađuju sa socijalnim partnerima kako bi izradili odgovarajuće odredbe o pristojnim radnim uvjetima i zaštiti radnika koji rade putem interneta i onih koji rade u drugim oblicima novih radnih odnosa. EGSO smatra da bi uspostavljanje pristupa na razini EU-a bilo korisno, dok istovremeno primjećuje da je većinu mjera potrebno provesti na nacionalnoj razini, razini sektora ili razini radnog mjesta.

1.14 Kako su europski socijalni partneri naglasili, važno je da Europska komisija plan svoje politike zapošljavanja oblikuje tako da se njime podupire digitalna preobrazba naših gospodarstava i tržišta rada. Taj plan bi trebao istovremeno težiti maksimalnom povećanju mogućnosti kvalitetnog zapošljavanja koje nastaju zahvaljujući digitalizaciji naših gospodarstava. Politike tržišta rada također bi trebale zaštititi i omogućiti stjecanje novih vještina i nadogradnju postojećih u osoba na koje će utjecati digitalizacija. EGSO preporučuje da se u tom pogledu uspostave učinkovita prava i zaštita te mehanizmi praćenja i provedbe kako bi se izbjeglo povećanje nejednakosti prihoda i smanjenje raspoloživih prihoda te osigurao održivi potencijal za gospodarski rast diljem EU-a.

1.15 EGSO preporučuje da Europska komisija razmotri mogućnosti za poticanje razvoja europskih platformi na način da se stvorena vrijednost zadrži u lokalnim gospodarstvima, iskorištavanjem bogate europske tradicije uzajamnosti i suradnje u koordinaciji tržišta rada, koja se često odvija na razini zajednice i uz aktivnu suradnju sindikata, lokalnih poslodavaca i nacionalnih udruga samozaposlenih osoba. Bilo bi važno razmotriti mjere koje bi poduzećima pomogle stvoriti održiva kvalitetna radna mjesta pružanjem potpore ne samo u okviru početne faze (start-up), već i u fazi širenja (move-out) u kojoj trenutačno brojna nova poduzeća nemaju pristup financiranju.

2. Uvod

2.1 Brz razvoj tehnologija, u kombinaciji s drugim gospodarskim i društvenim postignućima, doveo je do porasta novih oblika rada i radnih odnosa koji mijenjaju i stvaraju sve kompleksnije tržište rada. Inovacije i kreativnost važni su u poticanju održivog i konkurentnog socijalnog tržišnog gospodarstva. Ključno je postići ravnotežu između promicanja gospodarske i društvene koristi tih novih postignuća i osiguranja nužne zaštite radnika, potrošača i poduzeća te istovremeno pritom spriječiti zlouporabu te zaštite kao sredstva za zaobilaženje poštenih radnih praksi.

2.2 Novi oblici zapošljavanja mogu potaknuti stvaranje prilika za zapošljavanje, omogućiti tržištima rada da bolje funkcioniraju, pružiti veću fleksibilnost radnicima i poslodavcima, kao i povećati samostalnost zaposlenika te prilagodljivost radnih mjesta, promicati razvoj vještina i ponuditi širi okvir za ostvarivanje pozitivne ravnoteže između profesionalnog i privatnog života. Istodobno je važno promicati kvalitetno zapošljavanje, socijalni dijalog i strukture kolektivnog pregovaranja kada je god to moguće te riješiti nejasnoće u pogledu prava i obveza poslodavaca i radnika, radnog statusa radnika, odgovornosti za nezgode, osiguranja i profesionalne odgovornosti te primjene poreznih propisa, propisa o socijalnoj zaštiti i drugih propisa. Potrebna je sveobuhvatna procjena sposobnosti postojećeg tržišta rada i sustava socijalnog osiguranja da se suoče s tim promjenama kako bi se izbjegle veće nejednakosti u prihodima te osiguralo da građani mogu zadržati pristojne i pouzdane prihode te ravnotežu između profesionalnog i privatnog života.

2.3 EGSO se pitanjima povezanima s tim novim trendovima bavio u nizu mišljenja (4) koja su bila korisna u pripremi ovog razmatračkog mišljenja. U Nizozemskoj i Slovačkoj, čija su predsjedništva zatražila izradu ovog razmatračkog mišljenja, udio nestandardnih oblika zapošljavanja iznosi gotovo 60 %, odnosno 20 % (5).

2.4 Nedavna izvješća Eurofounda (6) i ILO-a (7) pomogla su utvrditi prijelaz s tradicionalnih radnih odnosa na nestandardne oblike zapošljavanja koji se dogodio u proteklom desetljeću. ILO navodi da će „trenutačna preobrazba radnih odnosa imati važne gospodarske i društvene posljedice. Ona doprinosi rastućoj nejednakosti između prihoda od rada i produktivnosti i… može poticati nejednakost prihoda” (8). Prema podacima ILO-a (9), u zemljama za koje su dostupni podaci, a obuhvaćaju 84 % ukupno zaposlenih na svijetu, tek oko jedne četvrtine zaposlenih radnika (26,4 %) ima ugovor na neodređeno vrijeme, dok u gospodarstvima s visokim prihodom više od tri četvrtine zaposlenih radnika ima ugovor na neodređeno vrijeme. Iako standardni model zapošljavanja prestaje biti dominantan, i dalje je važan element europskog modela tržišta rada. ILO naglašava da je važno da vlade, institucije EU-a i socijalni partneri utvrde i definiraju nove oblike zapošljavanja, razviju i prilagode politike i zakonodavstvo kako bi mogli upravljati promjenom i osigurati pozitivne rezultate koji jamče povoljno političko i regulatorno okruženje u svrhu zaštite poduzeća i zaposlenika u svim oblicima zapošljavanja.

3. Opći trendovi u zapošljavanju: kontekst

3.1 Europska gospodarstva doživjela su porast niza praksi zapošljavanja koje s jedne strane predstavljaju izazov za tradicionalni oblik stalnog zaposlenja na puno radno vrijeme s definiranim radnim vremenom, dogovorenim pravima i pogodnostima te potpunom uključenosti u nacionalne sustave socijalne zaštite. S druge strane, te prakse mogu dovesti stvaranja novih radnih mjesta i inovativnih načina rada te je važno osigurati kvalitetu takvih radnih mjesta u skladu s novim poslovnim modelima. Neki od tih oblika povezani su s globalizacijom, digitalizacijom, promjenom modela proizvodnje kao što su eksternalizacija poslova koji su se prije obavljali interno, neki s uvođenjem novih praksi u poduzeća, a drugi s potpuno novim modelima zapošljavanja.

3.2 Novi oblici rada pojedincima mogu otvoriti nove prilike da postanu poduzetnici i uđu u zanimanja koja su im prije bila nedostižna ili da izađu iz sive ekonomije neprijavljenog rada. Mjerenja poduzetničke motivacije pokazuju da se više ljudi odlučuje osnovati poduzeće iz pozitivnih razloga (npr. da što bolje iskoriste dobru ideju), nego iz negativnih razloga (npr. jer nisu imali druge mogućnosti za rad) (10).

3.3 Novi radni odnosi uključuju „rad bez ugovorene satnice” (zero hours), „rad na poziv” (on-call), „rad samo tijekom putovanja” (fly-time only), „male poslove”(mini-jobs), „rad na portfelju” (portfolio work), „rad na temelju bonova” (voucher based work), građanskopravne ugovore i dijeljenje radnog mjesta. To prati niz ugovornih oblika u sklopu kojih je rad organiziran putem posrednika, uključujući „krovna poduzeća”, „agencije za samozapošljavanje”, „agencije za suzapošljavanje” ili internetske platforme za eksternalizaciju poslova (crowdsourcing). U mnogim od tih poduzeća, radnike se naziva neovisnim ugovarateljima, „suradnicima”, „izvršiteljima”, „partnerima” ili se za njih upotrebljavaju drugi nazivi iz kojih ponekad nije jasan njihov radni status. Iako se često smatra da se radi o samozapošljavanju, neki od tih oblika rada ne zadovoljavaju kriterije povezane s istinskim samozapošljavanjem, kao što su mogućnost definiranja zadataka, utvrđivanja visine plaće ili zaštita prava nad intelektualnim vlasništvom. U nekim sektorima tipičan je rad s prekidima, povremeni rad i sezonski rad, npr. u turizmu, ugostiteljstvu i poljoprivredi, zbog čega je potrebna određena prilagodljivost poslodavca i radnika. Bilo da se takvim radom upravlja putem agencije ili samostalno, potrebni su propisi koji se odnose na takve ugovore kako bi se izbjegao neprijavljeni rad.

3.4 Važno je razlikovati istinsko poduzetništvo, samozaposlene stručnjake i nove oblike ovisnog rada za vlastiti račun te osigurati kvalitetu rada. Čak i za radnike sa službenim ugovorima o radu, promjene u organizaciji rada povezan s procjenom na temelju zadataka ili radom obavljenim na projektima mijenjaju tradicionalno radno vrijeme, što utječe na tempo života i sigurnost prihoda. Socijalni dijalog i kolektivno pregovaranje pokazali su se uspješnima u rješavanju sivih područja i poboljšanju radnih uvjeta na mnogim radnim mjestima, kao što su npr. pozivni centri.

4. Digitalizacija

4.1 Digitalizacija može povećati produktivnost i fleksibilnost postojećeg poslovanja i pružiti temelj za nove industrije i zapošljavanje, doprinoseći tako europskom rastu i konkurentnosti. Ako se njome djelotvorno upravlja, ona također može igrati važnu ulogu u razvoju socijalne tržišne ekonomije i promicanju potreba povezanih s ravnotežom između profesionalnog i privatnog života te u smanjenju rodnih nejednakosti u zapošljavanju i socijalnom osiguranju. Zajednička izjava koju su nedavno donijeli ETUC, BusinessEurope, CEEP i UEAPME koristan je dokument o tom pitanju (11).

4.2 Digitalizacija je snažno utjecala na organizaciju rada i zapošljavanje, što zahtijeva daljnju političku pozornost i upravljanje. Također je preobrazila odnose s potrošačima i omogućila lak pristup robi i uslugama. Zadovoljstvo potrošača je visoko, no postoji zabrinutost u vezi s utjecajem na gospodarstvo te su potrebna poboljšanja u pogledu mehanizama pravne zaštite. Proaktivnim donošenjem politika na europskoj i nacionalnoj razini mora se osigurati oslobađanje potencijala koji digitalizacija pruža i istovremeno izbjegavanje njezinih zamki (12).

4.3 Veliki broj građana ima pristup internetu na više lokacija i u načelu ih je moguće kontaktirati u vezi s poslom bilo kad i bilo gdje, što dovodi do porasta nomadskog rada i nestanka vremenskih i prostornih granica između profesionalnog i privatnog života. Ta fleksibilnost može koristiti radnicima i poslodavcima ako se poštuju interesi obiju strana. Potrebno je detaljnije proučiti treba li, i do koje mjere, dodatno zaštititi privatni život zaposlenika u vrijeme sveprisutne digitalne i mobilne komunikacije i koje bi mjere na nacionalnoj i europskoj razini bile korisne za ograničavanje opće dostupnosti odnosno raspoloživosti (13).

4.4 Širenje vještina u području IKT-a i upoznatost sa standardnim softverom i svjetskim jezicima podupiru sposobnost poslodavaca da iskorištavaju svjetsko tržište rada za eksternalizaciju poslovnih procesa. To europskim građanima otvara mogućnosti rada za klijente diljem svijeta neovisno o lokaciji, ali također za poduzeća i radnike predstavlja rizik od nejednakih uvjeta tržišnog natjecanja s obzirom na to da se za poslove moraju natjecati s konkurentima iz gospodarstava s niskim plaćama koja možda ne poštuju temeljne norme rada ILO-a niti jamče dostojanstvena radna mjesta.

5. Razvoj vještina

5.1 Tehnološke promjene mogu poboljšati razvoj vještina, ali također potencijalno mogu smanjiti vrijednost vještina u tradicionalnim zanimanjima. Učinak tih promjena na vještine također treba uzeti u obzir, kao i procjenu koji su programi cjeloživotnog osposobljavanja, stjecanja novih vještina i nadogradnje postojećih potrebni i dostupni radnicima na temelju tih novih odnosa. U suradnji sa sindikatima, CEDEFOP-om i različitim razinama vlasti poduzeća moraju osigurati razvijanje vještina koje odgovaraju zahtjevima u svijetu rada koji se mijenja. U pružanju odgovora na te izazove ključna je djelotvorna upotreba Europskog socijalnog fonda i drugih izvora financiranja.

5.2 S obzirom na tržište rada koje se mijenja, ključan je izazov osigurati da ljudi posjeduju vještine potrebne za napredak na kvalitetnim radnim mjestima, i to mora biti u središtu budućih programa EU-a za vještine. Procjena načina kako najbolje prilagoditi vještine i jačanje digitalnih vještina za sve moraju biti prioritet institucija EU-a i javnih tijela vlasti, uz aktivnu uključenost socijalnih partnera na svim razinama. EGSO primjećuje da je to već jedna od obveza iz Radnog programa EU-a za europski socijalni dijalog 2015. – 2017.

6. Statistički podaci

6.1 Nedostaju pouzdani statistički podaci o tim promjenama. Postoji potreba za podacima o razmjerima zapošljavanja eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowdworking), značajkama tako angažiranih radnika, oblicima samozapošljavanja, ekonomski ovisnim samozaposlenim radnicima, lažnom samozapošljavanju i nesigurnom zapošljavanju, opsegu ekonomije platformi, sektorima u kojima ona djeluje te njezinoj geografskoj raspodjeli, uspoređujući položaj EU-a u globalnom kontekstu.

6.2 Statistike su potrebne i da omoguće praćenje učinka novih oblika radnih odnosa na tržište rada, polarizaciju rada, prihode i gospodarstvo, kao i radi pružanja doprinosa oblikovanju politike zapošljavanja EU-a, uključujući europski semestar i strategiju Europa 2020.

6.3 Potrebni su i longitudinalni podaci radi utvrđivanja cjeloživotnih posljedica novih oblika rada i njihova učinka na održivost rada tijekom života te kako bi se ustanovilo u kojoj su mjeri rodno utemeljeni ili povezani s drugim demografskim varijablama (kao što su dob, invaliditet, etnička pripadnost i migrantski status). Također treba analizirati učinak na uključenost u kolektivnim pregovaranjima u zahvaćenim sektorima, s obzirom na to da bi mnogi radnici mogli biti isključeni iz struktura kolektivnog pregovaranja i sindikalnog zastupanja.

6.4 To istraživanje treba poduprijeti sredstvima iz programa Obzor 2020. i iz drugih relevantnih izvora financiranja EU-a.

7. Pravni status posrednika na tržištu rada

7.1 Novi oblici zapošljavanja razvijaju se takvom brzinom da ugovorni odnosi za njima zaostaju, zbog čega je potrebno ispitati njihov pravni status. Hitno je potrebno pojašnjenje statusa posrednika na tržištu rada i internetskih platformi kako bi se omogućila njihova identifikacija u službenim statistikama, praćenje njihova rasta i utvrđivanje koje se norme, obveze, odgovornosti i pravila poslovanja trebaju na njih primjenjivati te koja regulatorna tijela trebaju biti odgovorna za inspekciju i provedbu. Razlike u pojmovima i definiranju radnika, zaposlenika, samozaposlenih radnika i pripravnika diljem EU-a još više otežavaju ocjene.

7.2 EGSO napominje da se Europska komisija trenutačno savjetuje o Direktivi o pisanoj izjavi (14) i očekuje da će novi oblici radnih odnosa biti uključeni u njezino područje primjene.

7.3 Internetske platforme šire se velikom brzinom i imaju općenito pozitivan učinak na gospodarstvo, zapošljavanje i inovacije, a u nekim se slučajevima razvijaju do te mjere da se javlja rizik od stvaranja monopola s potencijalom narušavanja tržišta i stvaranja nejednakih uvjeta tržišnog natjecanja. Ekonomiju dijeljenja i nove modele zapošljavanja ne bi trebalo zloupotrebljavati kao sredstvo za izbjegavanje plaćanja pristojnih plaća, ispunjavanja poreznih obveza i obveza socijalnog osiguranja te osiguranja drugih prava i uvjeta iz ugovora o radu prijenosom troškova na korisnike i radnike i nepoštovanjem pravila koja obvezuju klasična poduzeća. To može naštetiti poduzećima i radnicima u drugim sektorima zbog ugrožavanja dogovorenih normi i jednakih uvjeta.

8. Zdravlje i sigurnost

8.1 Zapošljavanje izvan poslovnih prostora poduzeća može predstavljati zdravstveni i sigurnosni rizik za radnike, njihove klijente i opću javnost. Rad se može obavljati u javnim prostorima ili privatnim domovima, upotrebom opasnih materijala i opreme, bez odgovarajućih uputa ili zaštitne odjeće. Često nije jasno tko je odgovoran za osiguranje, certifikaciju i profesionalnu odgovornost. Radnici koji rade putem interneta mogu obavljati intenzivan rad pred zaslonom računala u neodgovarajućem okruženju, upotrebljavajući namještaj i opremu koji ne zadovoljavaju ergonomske standarde.

8.2 Odgovornost za sigurnost i nezgode siva je zona u vezi s određenim internetskim platformama i to treba riješiti kako bi se zaštitilo radnike, klijente i opću javnost.

8.3 Pri savjetovanju u vezi s ovim mišljenjem (15) spomenuti su drugi problemi koje treba ocijeniti, uključujući iscrpljenost zbog produženog i nereguliranog radnog vremena i stres povezan s nepredvidljivom naravi rada i dohotka, neplaćanje za odbijeni posao, dobivanje loše ocjene od klijenta koju nije moguće osporiti, isključivanje iz platforme ili ugovora, izazove određivanja odgovornosti pružanja skrbi drugima bez jasno definiranog radnog vremena, društvenu izolaciju te kombinirane učinke obavljanja više poslova.

8.4 Potrebno je pojasniti u kojoj mjeri postojeći nacionalni propisi i propisi EU-a o sigurnosti i zdravlju na radu te postupci za rješavanje povreda tih propisa, odgovornosti za inspekciju i osiguranje radnika i potrošača te osiguranje od građanskopravne odgovornosti štite te nove oblike zapošljavanja. Europska agencija za sigurnost i zdravlje na radu (OHSA) sa sjedištem u Bilbau mogla bi pomoći s istraživanjima i analizama u tom području.

8.5 U nadležnosti inspektorata rada trebaju se, u skladu s nacionalnim praksama, uključiti ti oblici zapošljavanja te se treba osigurati da njihovi inspektori raspolažu odgovarajućim sredstvima i vještinama te da su odgovarajuće osposobljeni. Razvoj partnerstava sa sindikatima, potrošačima ili drugim predstavničkim udrugama mogao bi pomoći u odgovaranju na zabrinutost javnosti i traženju pravne zaštite.

9. Radni status

9.1 Novi oblici zapošljavanja utječu na širok i heterogen raspon zanimanja, od rada koji se prethodno obavljao u sivom gospodarstvu do rada koji obavljaju vanjski suradnici ili rada koji obično obavljaju izravni zaposlenici. Njihovo uvođenje može dovesti do situacija u kojima identične zadatke u identičnim okruženjima obavljaju radnici različitih statusa, čime se stvaraju nejednakosti u pogledu zaštite, prava i visine plaće.

9.2 Uvođenje novih posrednika u radni odnos u nekim je slučajevima rezultiralo manjkom transparentnosti u odnosima između strana otežavajući pojedinačno pregovaranje uvjeta zapošljavanja i ograničavanjem pristupa radnika kolektivnom pregovaranju.

9.3 Postavljaju se pitanja o tome koju stranu treba smatrati poslodavcem i kako treba definirati samozapošljavanje, uključujući pravnu definiciju i sustav sankcioniranja nezakonitog rada i težih oblika iskorištavanja. Postoji nekoliko različitih modela zapošljavanja na internetskim platformama, uključujući primjere platformi koje su svojim radnicima počele pružati status zaposlenika u interesu poboljšanja kvalitete i smanjenja izmjene radnika (16). Status zaposlenika otvara put prema drugim pravima iz ugovora o radu. Pravo na slobodno udruživanje onih radnika koji se smatraju samozaposlenima moglo bi se dovesti u pitanje ako se njihovo udruživanje može smatrati stvaranjem kartela, zbog čega bi se našli u sukobu s pravilima EU-a o nekonkurentnom postupanju. To je potrebno riješiti, osobito u situacijama u kojima naizgled samozaposleni radnici nemaju autonomiju da definiraju svoje zadatke i visinu plaće.

9.4 EGSO poziva da se istraži radni status radnika zaposlenih eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowd workers) i kroz druge nove oblike radnih odnosa, uzimajući u obzir njihovu sposobnost pregovaranja o uvjetima, obliku plaćanja (i tko ga određuje) i pravu na intelektualno vlasništvo nad proizvodom. Istragom bi se trebalo nastojati pružiti smjernice državama članicama kako bi, u skladu sa svojim nacionalnim praksama, pojasnile porez, socijalno osiguranje i radni status radnika te obveze tih platformi u pogledu radnih sati, plaće, godišnjeg odmora, mirovine, prava na rodiljni dopust, zdravstvenog osiguranja koje uplaćuje poslodavac i drugih prava iz ugovora o radu.

10. Temeljna prava i prava radnika

10.1 Postoji potreba za pojašnjenjem prava radnika zaposlenih eksternalizacijom poslova korisnicima interneta (crowd workers) i drugih radnika u nesigurnim i promjenjivim radnim odnosima u vezi s nizom pitanja, uključujući: — radno vrijeme, — kolektivno pregovaranje, — slobodu udruživanja, — informacije i savjetovanje, — vještine prilagođavanja, — pauze za odmor, — pravo na socijalnu zaštitu putem osiguranja i naknada, — pravo osporavanja nepravednih odluka uprave, ocjena korisnika, de facto nepravednog otpuštanja, — pravo obijanja posla ponuđenog u kratkom roku bez podlijeganja sankcijama, — pravedne plaće, i — pravo na plaću za obavljen rad.

10.2 Europska komisija, OECD i ILO trebaju surađivati kako bi izradili odgovarajuće odredbe o pristojnim radnim uvjetima i zaštiti radnika koji rade putem interneta i onih koji rade u drugim oblicima novih radnih odnosa. EGSO smatra da bi uspostavljanje pristupa na razini EU-a bilo korisno, dok istovremeno primjećuje da je većinu mjera potrebno provesti na nacionalnoj razini, razini sektora ili razini radnog mjesta.

10.3 Sindikati i udruženja samozaposlenih nedavno su se počeli okupljati kako bi izradili preporuke za bolja rješenja i bolju pokrivenost sustavima socijalne zaštite i socijalnih naknada.

11. Zadržavanje pristojnih plaća

11.1 Novi oblici radnih odnosa nisu ograničeni na niskokvalificirane fizičke ili uslužne poslove. Ugovori bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati i drugi oblici rada „na zahtjev” šire se na bolje plaćena i visokokvalificirana zanimanja, uključujući predavače, pilote te zdravstvene i druge radnike u javnoj službi, što dovodi do rizika narušavanja izgleda za ostvarivanje prihoda i sigurnosti posla.

11.2 Mogućnost da se velik dio poslova i usluga iz područja IKT-a te medijskih poslova i usluga može proizvesti bilo gdje na svijetu stvara dodatne nejednake uvjete tržišnog natjecanja za poduzeća i radnike jer se rad te vrste sve više izdvaja u gospodarstva s niskim plaćama što dovodi do spuštanja plaća koje se dogovaraju kolektivnim pregovaranjem.

11.3 Istraživanje (17) je pokazalo da se digitalizacijom polarizira zapošljavanje između visokokvalificiranih, dobro plaćenih i niskokvalificiranih, slabo plaćenih radnika te da su radnici srednje visokih prihoda i umjerenih kvalifikacija koji rade u bankarstvu, osiguranju i administraciji stvarne žrtve na tržištu rada koje odlikuje sve veća nejednakost. Mnogi su prisiljeni prihvaćati više poslova kako bi zadržali pristojnu plaću. Međutim, neke su od tih osoba koje obavljaju samostalnu djelatnost visokokvalificirani profesionalci s iskustvom i svjesni su svojeg položaja na tržištu rada i svoje vrijednosti te zaista žele voditi vlastiti posao ili ga koriste kako bi diversificirali dotok prihoda, osigurali rezervu u slučaju gubitka glavnog izvora prihoda, zarađivali baveći se onime što vole i istražili nove prilike za razvoj karijere i poslovanja. Obje su situacije stvarne te je potrebno osigurati potrebna prava i zaštitu za sve.

11.4 Neki novi oblici zapošljavanja nastali su iz želje da se izbjegnu troškovi i obveze standardnih oblika zapošljavanja. Postoji rizik da će bez djelotvornih prava i zaštite te praćenja i provedbe mnogi novi oblici radnih odnosa rezultirati utrkom do dna u pogledu plaće i uvjeta i da će poticati povećanje nejednakosti u prihodu, smanjiti raspoloživi dohodak i suzbiti potražnju i potencijal za gospodarski rast u cijelom EU-u te dovesti do novih dugoročnih makroekonomskih izazova. Sposobnost takvih radnika da vlastitu razinu plaće i uvjete određuju putem kolektivnih ugovora ključna je za zadržavanje pristojnih plaća.

11.5 Plaćanje se u novim oblicima zapošljavanja često temelji na obavljanju određenih zadataka umjesto na plaćanju po satu. Treba zadržati pravo isplate pravične naknade u svim navedenim okolnostima i uzeti u obzir sve relevantne aspekte naknade kao što su kvaliteta proizvedenog rada i naknada za radno vrijeme (18).

11.6 Budući da se sustavi potpore obiteljima i socijalne pomoći razlikuju diljem EU-a, važno je procijeniti učinak novih oblika zapošljavanja na financiranje politika potpore obiteljima i ustvrditi da plaća dostatna za život jedne osobe može biti nedostatna za uzdržavanje obitelji s djecom.

11.7 Pitanja povezana s plaćom ne smiju se razmatrati odvojeno od problematične poveznice između plaća i sustava porezne, odnosno socijalne zaštite i naknada u manje jasno definiranim radnim odnosima. I ovdje je ključno pojasniti tko je poslodavac i kakav je status radnika.

12. Socijalna zaštita

12.1 ESGO prepoznaje raznolikost sustava diljem država članica i smatra da je potrebno provesti istraživanje o razvoju modela socijalne pomoći prilagođenih kako bi obuhvatili fleksibilnija tržišta rada i omogućili održiv i prikladan dohodak koji bi osiguravao dostojanstven život. O tome bi trebalo voditi računa prilikom razvijanja europskog stupa socijalnih prava. Pozdravljamo činjenicu da se EGSO bavi tim pitanjem u zasebnom mišljenju.

12.2 Kako tržišta rada postaju fluidnija, sa sve većim postotkom radnika koji ne znaju unaprijed kada ili gdje će raditi, nastaju sve veća nepodudaranja s nacionalnim sustavima socijalne zaštite koji se temelje na pretpostavci da je moguće napraviti jasnu razliku između statusa „zaposlen” i statusa „nezaposlen”. Takva nepodudaranja nisu od koristi ni poduzećima niti radnicima.

12.3 Sve veći udio radne snage možda ne doprinosi ili ne uživa koristi od uspostavljenih sustava socijalne zaštite, kao što su naknade za nezaposlene, zdravstveno osiguranje i mirovine ili osiguranje. To je pitanje već predmet rasprave između socijalnih partnera i vlada država članica u kojima su socijalni partneri ključni akteri, ali ga je potrebno izdignuti na razinu cijelog EU-a i uključiti lokalna tijela, druge subjekte civilnog društva, udruge i pružatelje usluga, u namjeri definiranja provedivih i održivih političkih mjera i zakonodavstva i dopunskih mjera koje jamče sudjelovanje u odgovarajućim razinama socijalne zaštite za cjelokupnu radnu snagu, uključujući samozaposlene radnike, radnike zaposlene eksternalizacijom poslova korisnicima interneta i radnike u ekonomiji dijeljenja.

12.4 EGSO prepoznaje da među državama članicama postoje bitne razlike u pružanju socijalne pomoći. Iako postoji jasna potreba za ocjenom sposobnosti sustava socijalne pomoći da se suoče s izazovima koje donose promjene u gospodarstvu i tržištima rada, EGSO smatra da je važno zaštititi prihode i poboljšati ukupnu kvalitetu, pouzdanost, pristupačnost i djelotvornost poreznih sustava i režima socijalne zaštite diljem EU-a, koji u mnogim državama članicama trenutačno ovise o visokoj stopi standardnog zapošljavanja i doprinosima koji su povezani s takvim zapošljavanjem. Takav bi gubitak učinkovitosti bio ozbiljna prijetnja strukturi europskog socijalnog modela i socijalne tržišne ekonomije, koja se temelji na snažnom javnom angažmanu u financiranju i pružanju usluga od općeg interesa te učinkovitim mrežama socijalne sigurnosti.

12.5 Porezni sustav i sustav socijalne zaštite također treba pomno preispitati kako bi se osigurale prikladne razine oporezivanja i socijalnih doprinosa za sve oblike prihoda, neovisno o tome jesu li stečeni u konvencionalno organiziranim sektorima ili u ekonomiji dijeljenja, odnosno u ekonomiji platformi. EGSO smatra da je ulogu tih platformi moguće urediti odredbama i zakonodavstvom kojima se definira zaštita zaposlenih i samozaposlenih, uključujući ih u sustav socijalne zaštite u smislu propisa i u smislu doprinosa. EU treba poticati i koordinirati reforme na razini država članica, koje se temelje na najboljoj praksi.

13. Osiguravanje koristi od novih postignuća za EU

13.1 Internetske platforme inovacija su koja je u Europi već postala gospodarska stvarnost. Međutim, trenutačno je veliki broj tih platformi smješten izvan EU-a, uzimajući velik udio od svake transakcije obavljene unutar EU-a, katkad i do 25 % vrijednosti, od čega najveći dio vrijednosti odlazi u inozemstvo. One plaćaju niske poreze i doprinose za obrazovanje, infrastrukturu ili javne službe u mjestima gdje posluju u Europi, ili ih uopće ne plaćaju. Ondje gdje radnici nisu istinski samozaposleni može doći do odstupanja u plaćanju poreza, mirovinama ili drugim sustavima socijalne zaštite. Potrebno je ocijeniti njihov učinak na i doprinos stvaranju održivih poslova i rasta unutar EU-a.

13.2 Europska komisija treba razmotriti mogućnosti za poticanje razvoja europskih platformi tako da se stvorena vrijednost zadrži u lokalnim gospodarstvima, oslanjajući se na bogatu europsku tradiciju uzajamnosti i suradnje u koordinaciji tržišta rada, koja se često provodi na razini zajednice i uz aktivnu suradnju sindikata i lokalnih poslodavaca. Bilo bi važno razmotriti mjere koje bi poduzećima pomogle stvoriti održiva kvalitetna radna mjesta pružanjem potpore ne samo u okviru početne faze (start-up), već i u fazi širenja (move-out) u kojoj trenutačno brojna nova poduzeća nemaju pristup financiranju.

Bruxelles, 25. svibnja 2016. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Georges DASSIS

(1) France Stratégie, „Le compte personnel d'activité de l'utopie au concret”, završno izvješće.

OECD, „Izgledi za zapošljavanje u 2014.” (Employment Outlook 2014), str. 179..

(2) Direktiva 91/533/EC.

(3) Kao što pokazuje presuda Suda Europske unije u predmetu FNV-KIEM (http://curia.europa.eu/juris/liste.jsf?num=C-413/13) iz 2015., postoji jasna sloboda tumačenja u pogledu primjene pravila tržišnog natjecanja na samozaposlene radnike u situaciji nalik situaciji zaposlenika. U ispitivanju IVIR-a iz 2014. o ugovornim odnosima za autore i umjetnike izvođače također su istaknuta sektorska izuzeća kao moguć put napretka, navodeći relevantan primjer Njemačke u kojoj članak 12.a Zakona o kolektivnom pregovaranju dopušta određenim samozaposlenim autorima i izvođačima ostvarivanje koristi od kolektivnog pregovaranja. U ispitivanju se navodi da se za takva izuzeća „smatra da su u javnom interesu jer jamče zaštitu skupini koja to ekonomski i socijalno zaslužuje na isti način kao i zaposlenici”.

(4) SL C 133, 9.5.2013., str. 77.; SL C 11, 15.1.2013., str. 65.; SL C 18, 19.1.2011., str. 44.; SL C 318, 29.10.2011., str. 43.; SL C 161, 6.6.2013., str.14.; SL C 13, 15.01.2016., str. 161.; SL C 13, 15.1.2016., str. 40.

(5) OECD, „Smanjenje polarizacije i segmentacije tržišta rada” (Reducing labour market polarisation and segmentation), prezentacija S. Scarpette, 2014.

ILO – „Izvješće za raspravu na sastanku stručnjaka o nestandardnim oblicima zapošljavanja” (Report for discussion of the meeting of Experts on non-standard forms of employment).

ILO – „Zaključci sa sastanka stručnjaka o nestandardnim oblicima zapošljavanja” (Conclusions of the meeting of experts on non-standard forms of employment).

(6) Eurofound, „Novi oblici zapošljavanja” (New forms of employment)

Eurofound, „Iskorištavanje mase – Novi oblik zapošljavanja” (Harnessing the crowd – A new form of employment)

(7) ILO, „Promjena naravi poslova – Predviđanja u pogledu društva i globalnog zapošljavanja u 2015.” (The changing nature of jobs – World Employment and Social Outlook 2015)

ILO, „Uređivanje radnih odnosa u Europi: Vodič za preporuku – Preporuka u pogledu radnog odnosa 20016 (br. 198)” (Regulating the employment relationship in Europe: A guide to Recommendation – Employment Relationship Recommendation 20016 (no 198))

(8) ILO, „Promjena naravi poslova – Predviđanja u pogledu društva i globalnog zapošljavanja u 2015.” (The changing nature of jobs – World Employment and Social Outlook 2015), str. 13-14.

(9) Vidjeti bilješku 8., str. 30.

(10) GEM 2015./2016. Globalno izvješće (Global Report)

(11) „Izjava europskih socijalnih partnera o digitalizaciji” (Statement of the European Social Partners on digitalisation)

(12) SL C 13, 15.1.2016., str. 161., točke 1.3, 1.5 i 5.6.

(13) SL C 13, 15.1.2016., str. 161., točka 4.4.

(14) Vidjeti bilješku 2.

(15) Javno savjetovanje pod nazivom „Promjena naravi radnog odnosa, ekonomija dijeljenja, ugovori bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati i plaća dostatna za život”, EGSO, 31. ožujka 2016.

(16) http://www.nytimes.com/2015/12/11/business/a-middle-ground-between-contract-worker-and-employee.html.

(17) http://www.liberation.fr/debats/2015/09/03/daniel-cohen-il-faut-une-societe-dans-laquelle-perdre-son-emploi-devienne-un-non-evenement_1375142.

(18) Vrijeme putovanja smatra se radnim vremenom, vidjeti presudu Suda u slučaju Tyco od 10. rujna 2015.