P9_TA(2021)0500

Ravnopravnost žena i muškaraca u Europskoj uniji 2018. – 2020.

Rezolucija Europskog parlamenta od 15. prosinca 2021. o ravnopravnosti žena i muškaraca u Europskoj uniji 2018. – 2020. (2021/2020(INI))

(2022/C 251/02)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir članke 2. i 3. Ugovora o Europskoj uniji, članke 6., 8., 10., 83., 153. i 157. Ugovora o funkcioniranju Europske unije te članke 21. i 23. Povelje Europske unije o temeljnim pravima,

— uzimajući u obzir Opću deklaraciju o ljudskim pravima iz 1948. godine,

— uzimajući u obzir direktive EU-a od 1975. godine o različitim aspektima jednakog postupanja prema ženama i muškarcima, točnije Direktivu Vijeća 79/7/EEZ od 19. prosinca 1978. o postupnoj provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima socijalne sigurnosti (1), Direktivu Vijeća 86/613/EEZ od 11. prosinca 1986. o primjeni načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama koji obavljaju samostalnu djelatnost, uključujući poljoprivredne djelatnosti, i zaštiti majčinstva (2), Direktivu Vijeća 92/85/EEZ od 19. listopada 1992. o uvođenju mjera za poticanje poboljšanja sigurnosti i zdravlja na radu trudnih radnica te radnica koje su nedavno rodile ili doje (3), Direktivu Vijeća 2004/113/EZ od 13. prosinca 2004. o provedbi načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pristupu i nabavi robe, odnosno pružanju usluga (4), Direktivu 2006/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 5. srpnja 2006. o provedbi načela jednakih mogućnosti i jednakog postupanja prema muškarcima i ženama u pitanjima zapošljavanja i rada (5), Direktivu Vijeća 2010/18/EU od 8. ožujka 2010. o provedbi revidiranog Okvirnog sporazuma o roditeljskom dopustu koji su sklopili BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP i ETUC (6), te Direktivu 2010/41/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 7. srpnja 2010. o primjeni načela jednakog postupanja prema muškarcima i ženama koji su samozaposleni i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 86/613/EEZ (7),

— uzimajući u obzir Konvenciju UN-a o suzbijanju trgovanja osobama i iskorištavanja prostitucije drugih iz 1949.,

— uzimajući u obzir Program Ujedinjenih naroda za održivi razvoj do 2030. i u njemu sadržane ciljeve održivog razvoja, posebno cilj br. 5 te njegove ciljne vrijednosti i pokazatelje,

— uzimajući u obzir Konvenciju Vijeća Europe o sprečavanju i suzbijanju nasilja nad ženama i nasilja u obitelji (Istanbulska konvencija),

— uzimajući u obzir Pekinšku deklaraciju i Platformu za djelovanje koje su usvojene 15. rujna 1995. na Četvrtoj svjetskoj konferenciji o ženama i zaključne dokumente koji su iz njih proizašli, a koji su usvojeni na posebnim sjednicama Ujedinjenih naroda: Peking + 5, Peking + 10, Peking + 15 i Peking + 20,

— uzimajući u obzir Konvenciju UN-a o ukidanju svih oblika diskriminacije žena od 18. prosinca 1979.,

— uzimajući u obzir Konvenciju br. 100 Međunarodne organizacije rada o jednakoj plaći za žene i muškarce za rad jednake vrijednosti,

— uzimajući u obzir Konvenciju br. 156 Međunarodne organizacije rada o jednakim mogućnostima i jednakom postupanju prema ženama i muškarcima u radnom odnosu: radnici s obiteljskim obvezama,

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 5. ožujka 2020. naslovljenu „Unija ravnopravnosti: Strategija za rodnu ravnopravnost za razdoblje 2020. – 2025.” (COM(2020)0152),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 12. studenoga 2020. naslovljenu „Unija ravnopravnosti: Strategija o ravnopravnosti LGBTIQ osoba 2020. – 2025.” (COM(2020)0698),

— uzimajući u obzir radni dokument službi Komisije od 5. ožujka 2021. naslovljen „Izvješće o ravnopravnosti žena i muškaraca u EU-u 2021.” (SWD(2021)0055),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije od 24. ožujka 2021. naslovljenu „Strategija EU-a o pravima djeteta (2020. – 2025.)” (COM(2021)0142),

— uzimajući u obzir studiju naslovljenu „The gendered impact of the COVID-19 crisis and post-crisis” (Utjecaj krize prouzročene bolešću COVID-19, kao i razdoblja nakon krize, na rodnu ravnopravnost), koju je 30. rujna 2020. objavio Resorni odjel za prava građana i ustavna pitanja Glavne uprave za unutarnju politiku,

— uzimajući u obzir indeks rodne ravnopravnosti Europskog instituta za ravnopravnost spolova za 2019. i 2020.,

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 9. lipnja 2015. o Strategiji EU-a za jednakost žena i muškaraca nakon 2015. (8),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 14. lipnja 2017. o potrebi za strategijom EU-a kojom bi se otklonile i spriječile razlike u mirovinama muškaraca i žena (9),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 17. prosinca 2020. o potrebi za posebnim sastavom Vijeća za rodnu ravnopravnost (10),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 21. siječnja 2021. o Strategiji EU-a za rodnu ravnopravnost (11),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 21. siječnja 2021. o rodnoj perspektivi tijekom i poslije razdoblja krize uzrokovane bolešću COVID-19 (12),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 11. veljače 2021. o budućim izazovima u području prava žena u Europi: više od 25 godina od Pekinške deklaracije i Platforme za djelovanje (13),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 24. lipnja 2021. o stanju u pogledu seksualnog i reproduktivnog zdravlja i prava u EU-u u kontekstu zdravlja žena (14),

— uzimajući u obzir članak 54. Poslovnika,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za prava žena i rodnu ravnopravnost (A9-0315/2021),

A. budući da su prava žena ljudska prava i stoga univerzalna i nedjeljiva, kako je utvrđeno u Ugovoru o Europskoj uniji i Povelji o temeljnim pravima; budući da je borba za rodnu ravnopravnost te promicanje i zaštita prava žena istinska kolektivna odgovornost koja iziskuje brži napredak i djelovanje institucija EU-a i država članica; budući da se EU i države članice moraju posvetiti borbi protiv diskriminacije na temelju roda i spola, promicati rodnu ravnopravnost te jamčiti jednaka prava i postupanje za žene i muškarce u svim njihovim različitostima, kao i osigurati da imaju jednaku moć i mogućnosti da oblikuju društvo i vlastite živote; budući da EU, prema podacima Europskog instituta za ravnopravnost spolova, od postizanja potpune rodne ravnopravnosti dijeli barem 60 godina; budući da rodna ravnopravnost u EU-u još nije ostvarena te da je napredak u tom smjeru u određenim regijama i zemljama i dalje spor, stagnira ili čak nazaduje; budući da se od 2010. indeks rodne ravnopravnosti za EU povećao za samo 4,1 bod, a od 2017. za 0,5 bodova (15); budući da su države članice 2020. u prosjeku ostvarile 67,9 od ukupno 100 bodova;

B. budući da žene i muškarci moraju imati jednake mogućnosti za ostvarenje ekonomske neovisnosti; budući da, unatoč povećanju stope zaposlenosti žena, rodna neravnopravnost na tržištu rada i dalje predstavlja značajan izazov, pri čemu trendovi na tržištu rada povezani s pandemijom pokazuju da ona više utječe na žene nego na muškarce (16); budući da je stopa zaposlenosti radno sposobnih muškaraca 2019. u EU-27 iznosila 79 %, što premašuje stopu zaposlenosti žena za 11,7 postotnih bodova; budući da, kada je riječ o sudjelovanju na tržištu rada, 8 % muškaraca u EU-u radi na nepuno radno vrijeme u usporedbi s 31 % žena, što ukazuje na ukorijenjene nejednakosti; budući da se rodni jaz u stopi zaposlenosti u ekvivalentu punog radnog vremena od 2010. povećao u osam država članica; budući da je premalo napretka ostvareno u borbi protiv sektorske i profesionalne rodne segregacije na tržištu rada; budući da je razlika u zaposlenosti posebno visoka u slučaju žena lošeg socioekonomskog statusa, primjerice samohranih majki, njegovateljica, žena s invaliditetom, migrantica i izbjeglica, žena iz različitih rasnih i etničkih sredina i pripadnica vjerskih manjina, žena niskih razina obrazovnih postignuća, pripadnica zajednice LGBTIQ+, kao i mladih te starijih žena;

C. budući da žene u EU-u primaju u prosjeku 14 % nižu satnicu nego muškarci i da razlika u plaći na temelju spola među državama članicama varira između 3,3 % i 21,7 %; budući da, usprkos činjenici da je načelo jednake plaće za muškarce i žene dio pravne stečevine EU-a od 1957. i značajnog dijela nacionalnih zakonodavstava te usprkos mjerama koje su poduzete i sredstvima koja su utrošena u svrhu smanjenja tih nejednakosti, ostvareni je napredak iznimno spor, a nejednakost plaća u nekim se državama članicama čak i povećala; budući da mnogo više žena nego muškaraca radi na nepuno radno vrijeme (8,9 milijuna u odnosu na 560 000) zbog odgovornosti u pogledu skrbi; budući da sve veće potrebe za dugotrajnom skrbi i nedostatak usluga skrbi pogoršavaju rodne nejednakosti unutar obitelji i pri zapošljavanju; budući da podaci Eurostata pokazuju da je nezaposlenost žena porasla sa 6,9 % u travnju na 7,9 % u kolovozu 2020., dok je stopa nezaposlenosti muškaraca tijekom istog razdoblja porasla sa 6,5 % na 7,1 %;

D. budući da se žene suočavaju s intersekcijskom neravnopravnošću i diskriminacijom, među ostalim na temelju svoje rase, etničkog ili socijalnog podrijetla, seksualne orijentacije, rodnog identiteta i izražavanja, religije ili uvjerenja, boravišnog statusa i invaliditeta te budući da se moraju uložiti napori u uklanjanje svih oblika diskriminacije kako bi se ostvarila rodna ravnopravnost u korist svih žena; budući da se u politikama EU-a dosad nije primjenjivao intersekcijski pristup i da su one bile usmjerene samo na pojedinačne dimenzije diskriminacije, što umanjuje njezinu institucionalnu, strukturnu i povijesnu dimenziju; budući da primjena intersekcijske analize omogućuje ne samo razumijevanje strukturnih prepreka nego i stjecanje dokaza za uspostavu referentnih vrijednosti i utvrđivanje puta prema strateškim i učinkovitim politikama protiv sustavne diskriminacije, isključenosti i socijalnih nejednakosti;

E. budući da je u izvješću Komisije o rodnoj ravnopravnosti u EU-u 2021. zaključeno da je pandemija bolesti COVID-19 uvelike utjecala na živote žena i pogoršala postojeće rodne nejednakosti u gotovo svakom smislu; budući da žene čine približno 70 % radnika u socijalnom i zdravstvenom sektoru, koji su na prvim crtama obrane od pandemije, u zanimanjima kao što su medicinske sestre, liječnice ili čistačice; budući da se mnogobrojne posljedice pandemije na žene kreću od povećanja rodno uvjetovanog i obiteljskog nasilja i uznemiravanja do većeg opterećenja u području skrbi i kućanskih obveza, pri čemu žene i dalje obavljaju većinu kućanskih i obiteljskih zadaća, čak i u većoj mjeri uz rad na daljinu, nezaposlenost ili rad na nepuno radno vrijeme; budući da se, osim toga, žene suočavaju s nepovoljnom ekonomskom situacijom na tržištu rada, osobito zdravstvene radnice, njegovateljice i radnice u drugim sektorima u kojima prevladavaju žene te nesigurnim sektorima, te s ograničenim pristupom spolnom i reproduktivnom zdravlju i pravima; budući da bi gospodarske posljedice pandemije mogle unazaditi napredak u pogledu ekonomske neovisnosti žena ostvaren uz velike napore u posljednjih deset godina; budući da je zaposlenost žena tijekom pandemije snažnije pala nego tijekom recesije 2008. (17), što je imalo značajne posljedice za žene i njihove obitelji te gospodarstvo općenito, među ostalim u obliku smanjenih mogućnosti, sloboda, prava i dobrobiti; budući da se u Globalnom izvješću o rodnom jazu 2021. navodi da se vrijeme potrebno za premošćivanje globalnog rodnog jaza produljilo za jednu generaciju, s 99,5 godina na 135,6 godina (18);

F. budući da je tijekom posljednjeg desetljeća došlo do nezapamćene usredotočenosti na rodnu ravnopravnost u sportu, ali ne uvijek iz najboljih razloga i svrha, posebno u pogledu prava žena u praksi;

G. budući da Europski institut za ravnopravnost spolova rodno uvjetovano nasilje nad ženama definira kao bilo koji oblik nasilja koji je usmjeren protiv žene zato što je žena ili koji nerazmjerno pogađa žene; budući da nasilje nad ženama u svim svojim oblicima (fizičko, seksualno, psihološko, ekonomsko nasilje ili nasilje na internetu) predstavlja kršenje ljudskih prava, ekstreman oblik diskriminacije žena i jednu od najvećih prepreka postizanju rodne ravnopravnosti; budući da se rodno uvjetovano nasilje temelji na nejednakoj raspodjeli moći između spolova, patrijarhalnim strukturama te rodnim stereotipima, pojavama koje su dovele do dominacije nad ženama i njihove diskriminacije od strane muškaraca te koje mogu biti različitog izgleda, intenziteta i oblika; budući da društvo bez rodno uvjetovanog nasilja mora biti apsolutan preduvjet za rodnu ravnopravnost;

H. budući da je 31 % žena u Europi doživjelo fizičko i/ili seksualno nasilje te budući da brojne žene doživljavaju seksualne napade i uznemiravanje u okviru intimnih partnerstava i javnog života (19); budući da su izvješća i brojčani podaci iz nekoliko država članica pokazali zabrinjavajući porast rodno uvjetovanog nasilja tijekom pandemije bolesti COVID-19; budući da su prema podacima Svjetske zdravstvene organizacije neke države članice prijavile povećanje broja hitnih poziva koje su uputile žene izložene nasilju svojih intimnih partnera tijekom pandemije i to za 60 % (20); budući da je prema izvješću Europola došlo do drastičnog povećanja seksualnog zlostavljanja djece na internetu u EU-u (21); budući da je učinak izolacije na društveni, gospodarski, psihološki i demokratski život bio posebno težak za osobe i žene u osjetljivim situacijama, osobito u odnosu na izloženost nasilju, povećanu ekonomsku ovisnost i nejednakosti na radnom mjestu i među različitim ulogama u vezi sa skrbi; budući da su, osim toga, mjere ograničenja kretanja otežale traženje pomoći žrtvama nasilja intimnih partnera jer su često bile zatvorene sa svojim zlostavljačima i imale ograničen pristup uslugama podrške; budući da su nedovoljne ili neodgovarajuće strukture potpore i resursi pogoršali postojeću „skrivenu” pandemiju;

I. budući da su se diljem Europe pojavili zabrinjavajući antirodni i antifeministički pokreti koji dovode u pitanje ostvarena postignuća i napredak i time ugrožavaju demokratske vrijednosti; budući da negativne reakcije na politike rodne ravnopravnosti i ženska prava postaju razlog za značajnu zabrinutost;

J. budući da je trgovanje ljudima iznimno rodno uvjetovano jer gotovo tri četvrtine prijavljenih žrtava u EU-u čine žene i djevojke, kojima se uglavnom trgovalo u svrhu seksualnog iskorištavanja; budući da trgovanje ljudima čini sve veći udio u organiziranom kriminalu i predstavlja kršenje ljudskih prava; budući da 78 % sve djece žrtava trgovanja ljudima čine djevojčice, a 68 % odraslih žrtava trgovanja ljudima čine žene;

K. budući da je pristup spolnom i reproduktivnom zdravlju i pravima, među ostalim u području obrazovanja o seksualnosti i odnosima, planiranja obitelji, metoda kontracepcije te sigurnog i zakonitog pobačaja, ključan za postizanje rodne ravnopravnosti i iskorjenjivanje rodno uvjetovanog nasilja; budući da je autonomija i sposobnost djevojčica i žena da donose slobodne i neovisne odluke o svojem tijelu i životu preduvjet za njihovu ekonomsku neovisnost, a time i za rodnu ravnopravnost i iskorjenjivanje rodno uvjetovanog nasilja; budući da je neprihvatljivo da nekoliko država članica trenutačno pokušava ograničiti pristup seksualnom i reproduktivnom zdravlju i pravima preko vrlo restriktivnih zakona koji dovode do rodne diskriminacije i imaju negativne posljedice za zdravlje žena;

L. budući da su žene u EU-u nerazmjerno više pogođene siromaštvom ili socijalnom isključenošću nego muškarci, osobito žene koje doživljavaju intersekcijske oblike diskriminacije zbog strukturnih čimbenika, rodnih normi i stereotipa; budući da se od 2010. rodna razlika u zaradi povećala u 17 država članica, dok se rodna razlika u primanjima povećala u 19 država članica, što je dovelo do ukupnog povećanja rodne neravnopravnosti u zaradi i prihodima u EU-u (22); budući da je 2019. u EU-u 40,3 % kućanstava sa samohranim roditeljima bilo izloženo riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti (23); budući da su žene izložene većem riziku od siromaštva i nesigurnosti radnih mjesta, a najranjivije među njima često rade na poslovima koji su prenisko plaćeni da bi se održale iznad granice siromaštva i izbjegle nesigurne radne uvjete;

M. budući da je važno zajamčiti pravo jednake plaće za jednak rad ili jednake plaće za rad jednake vrijednosti, kako je utvrđeno u Ugovorima;

N. budući da razlika u plaći na temelju spola u EU-u iznosi 14,1 %, što varira među državama članicama; budući da ta razlika u plaći ima niz posljedica, među kojima je i razlika od 29,5 % (24) u povezanim mirovinskim pravima, što vodi do razlika u mirovinama među spolovima i izlaže starije žene većem riziku od siromaštva i socijalne isključenosti; budući da je to rezultat razlika u karijerama i plaćama koje su se s vremenom akumulirale na temelju odgovornosti žena u pogledu skrbi i/ili njihova rada na nepuno radno vrijeme, te naknadnih posljedica na pristup financijskim sredstvima kao što su primanja i isplate mirovina; budući da pravo na jednaku plaću za jednak rad ili rad jednake vrijednosti nije uvijek zajamčeno te i dalje predstavlja jedan od najvećih izazova s kojima se treba suočiti u borbi protiv diskriminacije (25); budući da je rodno ravnopravno korištenje roditeljskog dopusta važno za rješavanje problema razlike u plaći na temelju spola; budući da je rad u sektorima u kojima izrazito prevladavaju žene, kao što su skrb, čišćenje, maloprodaja i obrazovanje, ključan i ima visoku socioekonomsku vrijednost, ali je često manje cijenjen i manje plaćen od rada u sektorima u kojima prevladavaju muškarci; budući da ta činjenica ukazuje na hitnu potrebu za preispitivanjem primjerenosti plaća u sektorima u kojima prevladavaju žene;

O. budući da je u EU-u 20,6 % žena s invaliditetom zaposleno u punom radnom vremenu za razliku od 28,5 % muškaraca s invaliditetom; budući da podaci pokazuju da u prosjeku 29,5 % žena s invaliditetom u EU-u prijeti rizik od siromaštva i socijalne isključenosti za razliku od 27,5 % muškaraca s invaliditetom;

P. budući da rodni stereotipi još uvijek utječu na podjelu rada kod kuće, u obrazovnom sustavu, na radnom mjestu i u društvu; budući da pružanje njege i rad u kućanstvu, što uglavnom obavljaju žene, predstavlja ženama nerazmjeran teret za koji nisu plaćene, a u obavljanju tih poslova imaju ključnu ulogu; budući da je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 razotkrila šokantno stanje europskih domova za skrb te sektora skrbi u cjelini, u kojem su uglavnom zaposlene žene; budući da 80 % skrbi u EU-u pružaju neformalni njegovatelji, a 75 % takvih njegovatelja čine žene (26); budući da su žene u EU-u prije izbijanja bolesti COVID-19 svaki tjedan provele u prosjeku 13 sati više od muškaraca u obavljanju neplaćenih poslova pružanja njege i kućanskih poslova; budući da je neravnopravna podjela odgovornosti u pogledu skrbi među zemljama članicama pogoršana ograničenim ili nepostojećim pristupom odgovarajućim i pristupačnim ustanovama za skrb, među ostalim javnim ustanovama za skrb o djeci i starijim osobama, što dovodi do razdoblja odsutnosti s tržišta rada i povećava rodnu razliku u plaćama i mirovinama; budući da je 2019. 7,7 milijuna žena u dobi od 20 do 64 godine bilo odsutno s tržišta rada u EU-u jer su se brinule o djeci ili drugim osobama kojima je potrebna skrb, u usporedbi s 450 000 muškaraca; budući da ulaganja u univerzalne usluge, među ostalim usluge skrbi, mogu ublažiti nerazmjerne odgovornosti koje su nametnute ženama u pogledu skrbi i unaprijediti njihovu sposobnost slobodnog sudjelovanja u tržištu rada; budući da svatko, bez obzira na spol, ima pravo na rad i ravnotežu između profesionalnog i privatnog života;

Q. budući da su mjere za postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života važne za postizanje jednake podjele odgovornosti za skrb između žena i muškaraca te za rješavanje pitanja razlika u prihodima i zapošljavanju; budući da postizanje ravnoteže između poslovnog i privatnog života ovisi o dostupnosti i pristupačnosti visokokvalitetnih i cjenovno pristupačnih usluga skrbi; budući da je potrebno osigurati i podržati sve rodiljne naknade, uz potpunu provedbu Direktive o ravnoteži između poslovnog i privatnog života (27) u državama članicama; budući da su potrebne javne politike za zaštitu i promicanje njege i dojenja, ne dovodeći u pitanje izbor žena;

R. budući da je Komisija 5. ožujka 2020. donijela Strategiju za rodnu ravnopravnost 2020. – 2025. kojom se definira ambiciozan okvir za promicanje rodne ravnopravnosti u EU-u; budući da politike moraju značajnije pridonositi razvoju rodne ravnopravnosti; budući da su žene nerazmjerno pogođene rastom nezaposlenosti, povećanom nesigurnošću, niskom plaćom i proračunskim rezovima, među ostalim u području javnih usluga, osobito u zdravstvu i obrazovanju; budući da je Parlament pozvao Komisiju da utvrdi konkretan plan s vremenskim okvirima, ciljevima, godišnjim mehanizmom revizije i praćenja, jasnim i mjerljivim pokazateljima uspješnosti te dodatnim ciljnim mjerama; budući da bi EU trebala pažljivo procjenjivati države članice pomoću svojih politika, programa i odnosa s tim državama kako bi se uvjerila da na odgovarajući način uzimaju u obzir rodnu dimenziju pandemije bolesti COVID-19;

S. budući da se zastupljenost žena u oba doma nacionalnih parlamenata EU-a povećala s 24 % 2010. na 32 % 2020. godine; budući da se rodna ravnoteža među ministrima u nacionalnim vladama poboljšala s 26 % 2010. na 32 % 2020. godine; budući da među državama članicama, doduše, postoje značajne razlike, a samo je sedam država ostvarilo rodnu ravnopravnost ili rodnu ravnotežu u svojim nacionalnim vladama; budući da je na regionalnoj i lokalnoj razini stopa promjena i dalje izrazito spora te da je 2019. zastupljenost žena na tim razinama bila samo 29 %, dok su u Mađarskoj, Slovačkoj i Rumunjskoj muškarci bili zastupljeni s više od 80 % u regionalnim skupštinama;

T. budući da pravo na jednaku plaću za jednak rad jednake vrijednosti u brojnim okolnostima nije zajamčeno, čak i u slučajevima u kojima je utvrđeno zakonom; budući da je potrebno uhvatiti se u koštac s temeljnim uzrocima takve diskriminacije zaštitom i poboljšanjem radničkih prava ili pojačanim praćenjem poslovanja, posebno od strane nacionalnih inspektorata rada; budući da je kolektivno pregovaranje ključno za promjenu i prevladavanje rodnih nejednakosti;

U. budući da je rodna ravnopravnost usko povezana sa zelenom i digitalnom tranzicijom i da je uključivanje žena u donošenje odluka preduvjet za održivi razvoj i učinkovito upravljanje i zelenom i digitalnom tranzicijom kako bi se postigla pravedna i poštena tranzicija u kojoj nitko nije zapostavljen; budući da sve klimatske i digitalne politike moraju uključivati rodnu i intersekcijsku perspektivu;

V. budući da učinci uključivanja muškaraca i očinstva na obitelj pokazuju da su muškarci kao pružatelji skrbi važni za optimalan razvoj djece te da mogu poboljšati ravnotežu između poslovnog i privatnog života i pomoći u rješavanju rodne neravnopravnosti u odnosima; budući da angažiranost muškaraca može pridonijeti sprečavanju nasilja u obitelji i pravednijim društvima;

W. budući da ukorijenjenost rodnih stereotipa i očekivanja u pogledu uloga muškaraca i dječaka može dovesti do toga da zaziru od izražavanja svojih pozitivnih osjećaja i internaliziraju negativne kao što su tuga i anksioznost te do toga da muškarci i dječaci pokazuju veće razine agresije i ljutnje od žena; budući da to može povećati vjerojatnost da će ti muškarci i dječaci počiniti nasilje, primjerice rodno uvjetovano nasilje;

X. budući da je rodna neravnoteža stalna pojava u središnjim bankama, koje su uporište u procesima donošenja gospodarskih odluka koje oblikuju društvene, političke i gospodarske stvarnosti; budući da trenutačno svim središnjim bankama država članica EU-a upravljaju muškarci, a žene su na četvrtini (24,6 %) funkcija u ključnim tijelima za donošenje odluka nacionalnih središnjih banaka u EU-u;

Y. budući da je Europski institut za ravnopravnost spolova zaključio da se uspješnost rodno osviještenih politika država članica pogoršava od 2012.; budući da se, unatoč blago ambicioznijoj predanosti vlada da rodno osviještenu politiku uključe u javnu upravu, smanjila dostupnost struktura rodno osviještene politike i upotreba alata rodno osviještene politike;

Rodno ravnopravno gospodarstvo

1. ističe da je poštovanje prava na rad te na jednaku plaću i jednako postupanje ključan preduvjet za jednaka prava žena te njihovu gospodarsku neovisnost i ostvarenje karijere; ističe da jednake mogućnosti i veće sudjelovanje žena na tržištu rada mogu povećati gospodarsko blagostanje u Europi; smatra da borba protiv rodne neravnopravnosti mora biti u središtu pozornosti na radnom mjestu; podsjeća na činjenicu da su žene prekomjerno zastupljene među radnicima s niskim plaćama i minimalnim plaćama, u radu na nepuno radno vrijeme i u nesigurnim radnim uvjetima; priznaje jednako pravo žena i muškaraca na pravednu plaću za pristojan standard života njih i njihovih obitelji; ističe da je stoga borbu protiv nesigurnog zapošljavanja potrebno unaprijediti kako bi svi radnici primali pravednu plaću dostatnu za pristojan standard života njih i njihovih obitelji pomoću zakonskih mehanizama za određivanje minimalne plaće ili kolektivnih ugovora u skladu s načelom da svako stalno zaposlenje mora uključivati efektivan radni odnos uz priznavanje i poboljšanje prava na radnom mjestu; poziva Komisiju i države članice da promiču politike namijenjene iskorjenjivanju nesigurnog rada i nedobrovoljnog rada na nepuno radno vrijeme kako bi se poboljšao položaj žena na tržištu rada; potiče države članice da se u suradnji sa socijalnim partnerima posvete rješavanju nejednakosti između žena i muškaraca pomoću politika kojima bi se povećala vrijednost rada, plaća, radnih uvjeta i životnih uvjeta svih radnika i njihovih obitelji;

2. ističe da je potrebno posvetiti posebnu pozornost situaciji i pravima profesionalnih i neprofesionalnih vrhunskih sportaša koji predstavljaju svoje zemlje na međunarodnim i europskim natjecanjima i tijekom i nakon njihovih sportskih karijera; potiče države članice da osiguraju da djeca i mladi imaju puno pravo na sudjelovanje u sportu i da se bore protiv sve većeg društvenog jaza u pogledu pristupa sportu;

3. de jure i de facto poštovanje načela jednake plaće za jednak rad ili rad jednake vrijednosti; izražava zabrinutost zbog rezultata indeksa rodne ravnopravnosti za 2020. i 2021.; naglašava da je 2018. više od trećina država članica ostvarilo manje od 60 bodova ( 28 ) ; izražava žaljenje zbog sporog napretka u pogledu postizanja jednakosti i činjenice da neke države članice to ne smatraju svojim prioritetom pri donošenju politika; žali zbog činjenice da je Slovenija nazadovala u području rodne ravnopravnosti, pri čemu se njezin rezultat 2019. godine smanjio za 0,1 bod; poziva države članice da poduzmu konkretne mjere kojima će se ženama osigurati ravnopravan pristup tržištu rada, uvjetima zaposlenja i radnim uvjetima, među ostalim radu sa zajamčenim jednakim pravima te jednakom i pravednom plaćom, osobito u sektorima u kojima prevladavaju žene; priznaje ulogu socijalnih partnera i kolektivnog pregovaranja u preokretanju i prevladavanju nejednakosti, promicanju rodne ravnopravnosti te borbi protiv diskriminacije nad ženama u svoj njihovoj raznolikosti te poziva napoštovanje načela jednake plaće za jednak rad ili rad jednake vrijednosti;

4. pozdravlja prijedlog Komisije o obvezujućim mjerama transparentnosti plaća kao važnu inicijativu za borbu protiv razlike u plaćama i primjenu načela jednake plaće za jednak rad ili rad jednake vrijednosti, ali naglašava da se samo transparentnošću plaća neće riješiti duboko ukorijenjene rodne nejednakosti koje stoje iza te razlike; poziva države članice da definiraju jasne ciljeve u pogledu borbe protiv rodnih razlika u plaćama i mirovinama; ističe potrebu da se u taj akcijski plan uključi intersekcijska perspektiva te raznolike stvarnosti i iskustva diskriminacije s kojima se suočavaju žene koje su pripadnice određenih skupina;

5. naglašava da je važno da države članice uvedu stroge mjere, uključujući sankcije, za poduzeća koja se ne pridržavaju zakonodavstva o radu koje se odnosi na rodnu diskriminaciju i rodnu pristranost; ističe potrebu za uvjetovanjem dodjele sredstava EU-a društvima koja ne osiguravaju ostvarenje prava radnika, osobito time što omogućavaju diskriminaciju žena, u suprotnosti sa zakonodavstvom; poziva Komisiju i Vijeće da u okviru svih odobrenih proračunskih sredstava unutar višegodišnjeg financijskog okvira za razdoblje 2021. – 2027. zajamče poštovanje načela jednakosti muškaraca i žena te promicanje rodno osviještene politike i uključivanja rodne perspektive u izradu proračuna u svim politikama EU-a; poziva na uključivanje indeksa rodne ravnopravnosti u pregled socijalnih pokazatelja i na pružanje podataka razvrstanih po rodu o postojećim pokazateljima kako bi se učinkovitije rješavali izazovi pojedinih zemalja; poziva na pružanje potpore ekonomskoj neovisnosti žena u okviru svih programa i strukturnih fondova EU-a, primjerice u okviru strateške provedbe Europskog socijalnog fonda, koji bi se trebali iskoristiti za promicanje rodne ravnopravnosti, poboljšanje pristupa žena tržištu rada i njihovo ponovno uključivanje u njega te borbu protiv nezaposlenosti, siromaštva i socijalne isključenosti žena i protiv svih oblika diskriminacije; poziva Komisiju da predloži proaktivne mjere u okviru Europskog poljoprivrednog fonda za ruralni razvoj kako bi se podržalo zapošljavanje žena u ruralnim područjima;

6. naglašava važnost osiguravanja da svatko, bez obzira na spol, ima pravo na rad i ravnotežu između profesionalnog i privatnog života; poziva EU i njegove države članice da dodatno podrže prava na rodiljni i očinski dopust produljivanjem razdoblja jednakih i u potpunosti plaćenih dopusta s ciljem ravnopravnog uključivanja muškaraca u neplaćeni rad, što uključuje odgovornosti u pogledu skrbi, uzimajući pritom u obzir preporuku Svjetske zdravstvene organizacije; poziva na jamstvo ostvarenja prava na fleksibilne radne uvjete nakon rodiljnog, očinskog i roditeljskog dopusta u praksi, čime će oboma roditeljima biti omogućeno da ravnopravno dijele odgovornosti u pogledu skrbi i usklađuju posao s tim odgovornostima; poziva na podupiranje tih mjera ulaganjima u suvremenu, visokokvalitetnu i lokalnu infrastrukturu te financiranjem usluga i pružatelja skrbi kako bi se omogućili univerzalni rani i predškolski odgoj i obrazovanje, među ostalim u okviru javnih usluga;

7. napominje da je pandemija bolesti COVID-19 drastično utjecala na živote žena, posebno onih koje su u radnom odnosu; napominje da su nerazmjeran udio tereta snosile žene koje su radile na daljinu i čiji je život bio otežan jer je trebalo uskladiti posao, skrb o djeci i kućanske poslove; ističe da su mnoge žene bile suočene s povećanim troškovima i nižim plaćama;

8. naglašava da se stopa zaposlenosti žena u EU-u mora povećati; poziva na provođenje mjera u svrhu poboljšanja rada i plaća, učinkovite borbe protiv nezaposlenosti i promicanja zaposlenosti na puno radno vrijeme za sve žene; poziva na promicanje postojećih nacionalnih sustava, uz poseban naglasak na socijalnom dijalogu, kolektivnom pregovaranju i njegovu obvezujućem učinku, revitalizaciji zapošljavanja i borbi protiv nesigurnosti radnih mjesta; napominje da su muškarci i žene suočeni s različitim rizicima na radnom mjestu te stoga ističe važnost rodno osjetljivog pristupa sigurnosti i zdravlju na radu tako da se postigne organizacija radnog vremena kojom bi se jamčilo da muškarci i žene mogu ravnopravno iskoristiti dnevne i tjedne odmore, stanke i godišnje odmore te da se osiguraju odgovarajući radni uvjeti; poziva EU i države članice da potaknu poslodavce da donesu mjere prilagođene obiteljima, primjerice mogućnost smanjenja broja radnih sati za muškarce i žene, čime bi se osigurala skrb i obrazovanje djece tih zaposlenika;

9. potiče Komisiju i države članice da učinkovitije primijene načelo jednake plaće za jednaki rad ili rad jednake vrijednosti za muškarce i žene u različitim gospodarskim sektorima; poziva u tu svrhu na razvoj rodno neutralnih alata za ocjenjivanje radnih mjesta i klasifikacijskih kriterija u bliskoj suradnji sa socijalnim partnerima i uzimajući u obzir njihovu autonomiju te kolektivne ugovore i nacionalne tradicije i modele tržišta rada koji mogu pridonijeti boljem vrednovanju, a time i pravednijim plaćama za rad u sektorima u kojima prevladavaju žene;

10. poziva EU da predloži niz politika, programa, financiranja i preporuka za poticanje prijelaza na gospodarstvo skrbi s ciljem napredovanja prema društvima u kojima život i dobrobit svih imaju prednost te u kojima se vrijednost plaćena i neplaćena rada u području skrbi stavlja u središte naših gospodarstava, te da reagira na socijalne učinke na osobe koje skrbe o drugima;

11. poziva na donošenje mjera kojima bi se promicalo poduzetništvo muškaraca i žena u EU-u na temelju promicanja fiskalnih, gospodarskih i financijskih mjera, što bi omogućilo da se tom važnom inicijativom otvore nova radna mjesta i ublaži financijsko opterećenje poduzetnika;

12. naglašava iznimnu važnost iskorjenjivanja rodnih predrasuda i drugih nejednakosti povezanih s porezima, čemu moraju pridonositi porezni sustavi, među ostalim sustavi poreza na osobni dohodak; poziva države članice da se pobrinu da fiskalna politika, među ostalim oporezivanje, služi suzbijanju i iskorjenjivanju svih dimenzija socioekonomskih i rodnih nejednakosti;

13. ističe da je pandemija bolesti COVID-19 istaknula nesiguran položaj žena intelektualki (istraživačice, arhitektice i dr.) koje su bile posebno pogođene jer nisu u stabilnom radnom odnosu; naglašava potrebu za izvanrednim mjerama za ublažavanje posljedica mjera ograničavanja širenja zaraze koje provode države članice i naglašava važnost strukturnih mjera kojima se u obzir uzima jednakost na radnom mjestu i u svakodnevnom životu te kojima se poštuju prava žena;

14. naglašava ulogu žena koje rade u socijalnom sektoru; uviđa da je pandemija pogoršala njihovo radno opterećenje i da niske plaće, povećano iskorištavanje (posebno migrantica) i zapošljavanje osoba koje nisu osposobljene ili kvalificirane za zadatke koji se trebaju obavljati pogoršavaju njihove radne i životne uvjete; ističe važnost poboljšanja radnih uvjeta i plaća, poštovanja radnog vremena i korištenja kolektivnog pregovaranja kao jamstva poštovanja radnih uvjeta;

Iskorjenjivanje rodno uvjetovanog nasilja

15. ističe slučajeve nejednakog postupanja prema ženama i uznemiravanje žena na radnom mjestu te naglašava potrebu za suzbijanjem iskorištavanja, nejednakosti, diskriminacije i nasilja nad ženama, pri čemu napominje da uznemiravanje na radnom mjestu isključuje žene iz karijera i sektora koje su odabrale te predstavlja ozbiljan napad na njihovo psihičko i fizičko zdravlje; napominje da je mnogo veća vjerojatnost da će žene biti izložene seksualnom uznemiravanju nego muškarci; poziva države članice da ratificiraju Konvenciju br. 190 Međunarodne organizacije rada radi usklađivanja s globalnim standardima čiji je cilj okončanje nasilja i uznemiravanja u svijetu rada te Konvenciju br. 189 o radnicima u kućanstvu, koju je do sada ratificiralo samo osam zemalja i čiji je cilj pravno priznavanje rada u kućanstvu, proširenje prava na sve radnice u kućanstvu, osobito one u neformalnoj ekonomiji, te sprečavanje kršenja i zloporabe; potiče EU i države članice da izrade zakonodavstvo za borbu protiv seksualnog uznemiravanja na radnom mjestu na tragu pokreta „Me Too”; poziva države članice, poslodavce i udruge da uspostave odgovarajuće postupke za sprečavanje rodne diskriminacije, seksualnog uznemiravanja i rodno uvjetovanog nasilja, što stvara toksično okruženje, te ustraje u tome da oni moraju zaštititi žrtve rodno uvjetovanog nasilja na radnom mjestu ili u njihovim organizacijama i osigurati preuzimanje odgovornosti za takvo nasilje;

16. osuđuje sve raznolike oblike nasilja nad ženama i djevojčicama u svoj njihovoj raznolikosti; odlučno ponovno potvrđuje svoju predanost borbi protiv rodno uvjetovanog nasilja; poziva EU i države članice, među ostalim Bugarsku, Češku, Mađarsku, Latviju, Litvu i Slovačku, da ratificiraju i/ili propisno provedu Istanbulsku konvenciju, u kojoj se, među ostalim, ističu zablude o rodnim ulogama u našem društvu, primjerice „tradicionalne obiteljske vrijednosti”, te se nastoje suzbiti represivna stajališta o ženama; podsjeća na činjenicu da je tu konvenciju potrebno smatrati minimalnim standardom i odlučno ponavlja svoj prethodni poziv na izradu sveobuhvatnog zakonodavstva koje će uključivati sve oblike rodno uvjetovanog nasilja, što je najbolji način da se takvo nasilje okonča;

17. napominje da se nasilje između muškaraca i žena povećava tijekom kriznih situacija bilo koje vrste, bez obzira na to je li riječ o gospodarskoj krizi, sukobu ili pojavi bolesti; napominje da su nejednakosti te gospodarski i društveni pritisci uzrokovani zatvaranjima tijekom pandemije bolesti COVID-19, što je uključivalo ograničenje kretanja i društvenu izolaciju, doveli do porasta nasilja nad ženama; naglašava da su mnoge žene bile zatvorene kod kuće sa svojim napadačima; napominje da je obiteljsko nasilje tijekom prvog zatvaranja na temelju pandemije općenito poraslo, a u nekim državama članicama čak za 30 % ( 29 ) ; poziva države članice da izrade i provedu učinkovite politike i mjere za rješavanje problema nasilja u obitelji i da poduzmu sve potrebne mjere kako bi policija i druga tijela utvrdila i pratila počinitelje zlostavljanja s ciljem sprečavanja nasilja i smrti te da se pruži zaštita, potpora i odšteta ženama koje su bile žrtve nasilja i da države članice osiguraju više odgovarajućih sredstava i učinkovitije reagiraju na takve slučajeve; naglašava potrebu za programima kojima bi se zaštitile i nadzirale žrtve nasilja i mjerama kojima će se poboljšati socijalna potpora i pristup pravosuđu, skloništima i mentalnoj zdravstvenoj skrbi u područjima prevencije, liječenja i rehabilitacije;

18. pozdravlja namjeru Komisije da predloži mjere za borbu protiv nasilja nad ženama na internetu; smatra da prekogranična narav nasilja nad ženama i djevojčicama na internetu iziskuju zajednički odgovor Unije; naglašava potrebu za time da države članice uspostave programe kojima bi se bolje prepoznali rizici od obiteljskog nasilja, recidivizma i ubojstava žena i spriječila njihova ponovna pojava, te mjere kojima će se iskorijeniti svi oblici nasilja na internetu; naglašava hitnu potrebu za zaštitom žena i djevojčica od nasilja na internetu i izvan njega te podsjeća na činjenicu da se nasilje nad ženama može pojaviti u mnogobrojnim oblicima; potvrđuje strukturalnu narav nasilja nad ženama kao rodno utemeljenog nasilja te ističe da je nasilje nad ženama jedan od ključnih socijalnih mehanizama kojim se žene prisilno stavlja u podređeni položaj u odnosu na muškarce; napominje da se ta vrsta nasilja i dalje nedovoljno prijavljuje te da se na nju ne reagira dovoljno;

19. ističe da nasilje muškaraca prema ženama počinje nasiljem dječaka prema djevojčicama; ističe da su dobno prikladan sveobuhvatan spolni odgoj te educiranje o seksualnosti i vezama ključni za sprečavanje rodno uvjetovanog nasilja i stjecanje vještina u djece i mladih koje su im potrebne za izgradnju sigurnih odnosa u kojima nema seksualnog ni rodno uvjetovanog nasilja, kao ni nasilja koje vrše intimni partneri; poziva države članice da provode preventivne programe, među ostalim obrazovne mjere usmjerene na mlade i provedene uz njihov doprinos o pitanjima kao što su vještine potrebne za stvaranje sigurnih i zdravih odnosa, osviještenost o ukorijenjenim predodžbama o odgovornostima u području skrbi, ravnopravnost žena i muškaraca, uzajamno poštovanje, nenasilno rješavanje sukoba u međuljudskim odnosima, rodno uvjetovano nasilje nad ženama i pravo na osobni integritet;

20. naglašava da se od 2010. rodna segregacija u obrazovanju, osobito prevladavanje jednog spola u određenim vještinama, blago povećala, a situacija se pogoršala u 13 država članica, dok je u drugim slučajevima gotovo nepromijenjena ( 30 ) ; ističe da to i dalje predstavlja jednu od glavnih prepreka rodnoj ravnopravnosti u EU-u; poziva države članice da omoguće svima puni pristup jednakim mogućnostima s ciljem osobnog razvoja te da ih pritom ne koče strukture, predrasude i stereotipne predodžbe temeljene na spolu; poziva države članice da odgovore na seksizam i štetne rodne stereotipe u svojim obrazovnim sustavima te da se bore protiv rodne segmentacije tržišta rada u karijerama u području znanosti, tehnologije, inženjerstva i matematike (STEM) ulaganjem u formalno, informalno i neformalno obrazovanje te cjeloživotno učenje i strukovno osposobljavanje za žene, čime bi im se zajamčio pristup visokokvalitetnom zapošljavanju te mogućnostima za prekvalifikaciju i dokvalifikaciju prema budućim potrebama na tržištu rada, i spriječio začarani krug rodne segregacije radne snage;

21. ističe da seksualno iskorištavanje predstavlja težak oblik nasilja koji ponajviše pogađa žene i djecu; podsjeća osobito na činjenicu da su gotovo tri četvrtine svih žrtava trgovine ljudima u EU-u žene i djevojke kojima se uglavnom trguje u svrhu seksualnog iskorištavanja; ističe da trgovanje ljudima, posebno ženama i djecom, u svrhu seksualnog iskorištavanja predstavlja oblik ropstva i povredu ljudskog dostojanstva; napominje da je trgovina ljudima diljem svijeta u porastu, što je potaknuto porastom sve unosnijeg organiziranog kriminala; naglašava važnost rodno osjetljivog pristupa trgovanju ljudima te ističe da države članice trebaju osigurati odgovarajuća financijska sredstva za socijalnu i psihološku potporu i pristup javnim uslugama za žrtve trgovanja ljudima ili seksualnog iskorištavanja te specijalizirane usluge namijenjene socijalnoj uključenosti ugroženih žena i djevojaka; poziva države članice da u potpunosti provedu Direktivu o suzbijanju trgovanja ljudima ( 31 ) i da hitno odustanu od zatvaranja ili deportiranja potencijalnih žrtava; naglašava, međutim, da seksualno iskorištavanje i trgovinu ljudima u seksualne svrhe potiče potražnja te da borba protiv tih pojava mora biti usmjerena na preventivno djelovanje i zaustavljanje potražnje; ustraje na tome da se sva zakonodavstva o seksualnim kaznenim djelima moraju temeljiti na privoli; ustraje na tome da se samo dobrovoljne seksualne radnje trebaju smatrati zakonitima; poziva Komisiju da sprečavanje zločina u obliku trgovine ljudima radi seksualnog iskorištavanja učini prioritetom, među ostalim primjenom informativnih kampanja, kampanja za podizanje razine osviještenosti i edukacijskih kampanja, donošenjem mjera i programa za destimuliranje i smanjenje potražnje, te da razmotri buduće donošenje zakonodavstva posvećenog toj temi;

22. naglašava da se rodno uvjetovano nasilje preklapa s višestrukim osima ugnjetavanja; ističe da su žene i djevojčice s invaliditetom u dva do pet puta većoj opasnosti od raznih oblika nasilja; naglašava da je EU, kao stranka u Konvenciji o pravima osoba s invaliditetom, dužan poduzeti mjere za osiguranje punog i ravnopravnog uživanja svih ljudskih prava i temeljnih sloboda ženama i djevojčicama s invaliditetom; napominje da je Odbor za prava osoba s invaliditetom 2015. preporučio da bi EU trebao povećati svoje napore u tom smjeru, među ostalim ratifikacijom Istanbulske konvencije;

23. pozdravlja nedvosmislenu obranu svih sloboda bilo gdje u svijetu, a istodobno osuđuje mjere kojima se narušavaju prava, slobode i jamstva te sve oblike predrasuda i diskriminaciju na bilo kojoj osnovi; poziva na učinkovito sprečavanje rodno uvjetovanog nasilja, među ostalim obrazovnim mjerama koje bi bile usmjerene prema mladima i koje provodile uz njihov doprinos, kao i nastojanjem da svi mladi imaju koristi od sveobuhvatnog obrazovanja o seksualnom i reproduktivnom zdravlju i pravima te vezama; poziva na daljnje mjere za borbu protiv rodnih stereotipa, među ostalim usmjeravanjem mjera na muškarce i dječake te preispitivanjem toksičnih odnosa i rodnih normi; poziva države članice da primjenjuju jasnije mjere usmjerene na te norme s obzirom na činjenicu da su rodni stereotipi temeljni uzrok rodne nejednakosti i da utječu na sva područja društva; naglašava važnost rješavanja problema siromaštva i sve većih nejednakosti među ženama, osobito onima u osjetljivim situacijama;

24. ističe da svaka strategija osmišljena za postizanje rodne ravnopravnosti mora obuhvatiti sve oblike nasilja nad ženama, uključujući narušavanje prava na zdravstvenu skrb te kršenja spolnih i reproduktivnih prava i zdravlja žena; ponavlja da prioritet treba dati pristupu zdravstvenoj skrbi i uslugama, među ostalim javnim uslugama, pristupu sigurnom, zakonitom i besplatnom pobačaju i psihološkoj pomoći ženama žrtvama nasilja; ističe da povrede seksualnih i reproduktivnih prava i zdravlja, među ostalim uskraćivanjem sigurne i zakonite skrbi u slučaju pobačaja, predstavljaju oblik nasilja nad ženama i djevojkama; naglašava da su autonomija i sposobnost žena i djevojčica da donose slobodne i neovisne odluke o svojem tijelu i životu preduvjeti za njihovu ekonomsku neovisnost, a time i za rodnu ravnopravnost i iskorjenjivanje rodno uvjetovanog nasilja; poziva Komisiju i države članice da pruže veću političku potporu borcima za ljudska prava, pružateljima zdravstvene skrbi koji rade na promicanju spolnog i reproduktivnog zdravlja i prava te pravima žena i organizacijama civilnog društva povezanima sa spolnim i reproduktivnim zdravljem i pravima koje su ključni akteri za rodno ravnopravna društva i ključni pružatelji usluga i informacija u području spolnog zdravlja i tržišta reproduktivnog zdravlja;

Zdravlje, obrazovanje, uključenost i siromaštvo

25. naglašava da je pristup spolnoj i reproduktivnoj zdravstvenoj skrbi te drugim oblicima te skrbi za žene temeljno pravo koje se mora podržavati i ni u kojoj mjeri umanjiti ili ukinuti; podsjeća da su usluge u području spolnog i reproduktivnog zdravlja i prava ključne zdravstvene usluge koje bi trebale biti dostupne svima, među ostalim migranticama i izbjeglicama; osuđuje djelovanja antirodnih i antifeminističkih pokreta u Europi i diljem svijeta kojima se sustavno napadaju prava žena i LGBTIQ+ osoba, među ostalim njihovo spolno i reproduktivno zdravlje i prava; poziva Komisiju da oštro osudi nazadovanje u pogledu prava žena, seksualnog i reproduktivnog zdravlja i prava te LGBTIQ+ osoba i da iskoristi sve ovlasti koje ima na raspolaganju kako bi zaustavila taj trend, među ostalim intenzivnijom potporom borcima za prava žena i organizacijama za prava žena u EU-u te organizacijama koje se bave spolnim i reproduktivnim zdravljem i pravima te zajednicom LGBTIQ+;

26. ističe da države članice trebaju donijeti politiku kojom se poseban naglasak stavlja na bolje zdravstvene sustave i usluge te prevenciju bolesti, uključujući rodno specifične aspekte, tako da se zajamči pristupačna i visokokvalitetna zdravstvena skrbi te osigura dostupnost sredstava potrebnih za suočavanje s glavnim problemima u području zdravstva, primjerice onih uzrokovanih trenutačnom pandemijskom krizom; naglašava da se zdravstvene nejednakosti akumuliraju u slučaju žena s niskom razinom obrazovanja i žena s invaliditetom, koje su lošeg zdravlja i imaju ograničen pristup zdravstvenim uslugama; ističe da je pristup zdravstvenoj skrbi u nekim državama članicama bio ograničen zbog mjera ograničenog kretanja uslijed pojave bolesti COVID-19 te da se nisu provodila savjetovanja, liječenja i dijagnoze; potiče države članice da ojačaju sustave zdravstvene skrbi, među ostalim javne usluge, kako bi se ubrzalo provođenje otkazanih savjetovanja, liječenja i dijagnoza;

27. pozdravlja buduće preispitivanje ciljeva iz Barcelone i naglašava potrebu za njihovim ostvarenjem i omogućivanjem ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja, među ostalim javnog predškolskog obrazovanja; ističe potrebu za pružanjem usluga skrbi u području ranog i predškolskog odgoja i obrazovanja koje je dostupno svoj djeci i koje ima sveobuhvatnu ulogu u povećanju sudjelovanja žena na tržištu rada, posebno u kontekstu iskustva s pandemijom bolesti COVID-19; prepoznaje potrebu za stvaranjem i proširenjem objekata za potporu starijim osobama i osobama s invaliditetom, kao i za uspostavljanjem objekata za dugoročnu skrb; poziva Komisiju i države članice da ostvare te ciljeve, koji su ključni za poticanje rodne ravnopravnosti i modela prema kojem su privređivanje i skrb podjednako raspoređeni;

28. naglašava da su siromaštvo i socijalna isključenost istaknutiji u određenim skupinama žena kao što su samohrane majke, žene starije od 65 godina, žene s invaliditetom te žene s niskom razinom obrazovanja i žene migrantskog podrijetla; ustraje na važnosti borbe protiv siromaštva i socijalne isključenosti te njihovih slojevitih uzroka; poziva države članice da poduzmu konkretne mjere za sprečavanje i suzbijanje rizika od siromaštva kod starijih i umirovljenih žena s obzirom na starenje stanovništva i na udio starijih žena u nepovoljnom ili osjetljivom položaju; smatra da je nužno posvetiti se pitanju ravnoteže između poslovnog i privatnog života i premostiti rodne razlike u mirovinama tako da se svim ženama zajamči pravedna mirovina i pristup univerzalnim sustavima socijalne sigurnosti temeljenima na solidarnosti te da se provede načelo jednake plaće za jednak rad kako bi se premostila razlika u plaći na temelju spola i spriječilo da se ta razlika akumulira u karijerama žena; iznimno je zabrinut zbog činjenice da se rodno uvjetovani jaz u slučajevima siromaštva od 2017. povećao u 21 državi članici ( 32 )

29. ističe da još uvijek postoji pogrešna predodžba da je beskućništvo kod žena relativno malen društveni problem u Europi; ističe da postoji manjak osnovnih podataka o prirodi i razmjeru beskućništva žena zbog čega je taj problem manje vidljiv; naglašava da je važno prepoznati rodno uvjetovano nasilje i rodno uvjetovana iskustva traume kao temeljni uzrok beskućništva žena te razmotriti šire društvene probleme koji se preklapaju sa širim socioekonomskim i strukturnim preprekama kao što su siromaštvo, nedostatak cjenovno pristupačnog stanovanja i drugi strukturni čimbenici; apelira na EU i države članice da uključe rodnu perspektivu u politike i prakse koje se odnose na beskućništvo te da razviju posebnu strategiju za borbu protiv beskućništva žena i zajamče da usluge funkcioniraju na odgovarajući i učinkovit način kako bi se odgovorilo na potrebe beskućnica;

30. podsjeća da je potrebno boriti se protiv intersekcijskih oblika diskriminacije, posebno onih koji se odnose na marginalizirane skupine, uključujući žene s invaliditetom, crnkinje, migrantice, pripadnice etničkih manjina i Romkinje, starije žene, samohrane majke, LGBTIQ+ osobe i beskućnice; naglašava da je važno na njihove potrebe i probleme odgovoriti u obliku politika i inicijativa EU-a; poziva Komisiju da izradi konkretne smjernice za provedbu intersekcijskog okvira i da predstavi akcijski plan EU-a s konkretnim mjerama za poboljšanje socioekonomskog položaja žena koje se suočavaju s intersekcijskim oblicima diskriminacije te za borbu protiv feminizacije siromaštva i nesigurnog rada;

Ravnopravnost u svakodnevnom životu

31. uviđa da je nužno osigurati širok raspon učinkovitih, primjerenih i ciljanih mjera za borbu protiv diskriminirajućih stajališta i praksi, ostvariti jednake mogućnosti i jednaku plaću za jednak rad te postići napredak u pogledu rodne ravnopravnosti te se pritom posebno posvetiti učincima pandemije bolesti COVID-19, uz promicanje razmjene najboljih praksi u borbi protiv diskriminacije i omogućivanje ženama da ravnopravno ostvare svoja građanska i politička prava te u potpunosti sudjeluju u svim aspektima našeg društva; naglašava da je potrebno osigurati ulaganja u usluge od općeg interesa i javne usluge, osobito u području zdravstva, obrazovanja i prijevoza, u svrhu promicanja neovisnosti, ravnopravnosti i emancipacije žena; poziva države članice da provedu konkretne socijalne i rodno osjetljive mjere u svrhu suzbijanja rizika od socijalne isključenosti i siromaštva u pogledu pristupa stanovanju, prijevozu i energiji, osobito u slučaju žena u osjetljivom položaju;

32. duboko je zabrinut zbog činjenice da europski zeleni plan i povezane ekološke i klimatske inicijative ne uključuju rodnu perspektivu; apelira na Komisiju da ispuni svoju obvezu uključivanja rodno osviještene politike u sve politike EU-a, uključujući politike EU-a u području okoliša i klime; apelira na to da se te politike temelje na sveobuhvatnim rodnim analizama kako bi se zajamčilo da se njima rješavaju rodne nejednakosti i drugi oblici socijalne isključenosti; poziva Europsku komisiju da osmisli plan za ispunjavanje obveza navedenih u Akcijskom planu za rodnu ravnopravnost koji je dogovoren na 25. konferenciji stranaka Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama (COP25) i da uspostavi trajni središnji centar EU-a za rodna i klimatska pitanja kojemu će na raspolaganju biti dostatna proračunska sredstva za provedbu i praćenje rodno osviještenih klimatskih mjera u EU-u i svijetu;

33. ističe velik doprinos žena u području zapošljavanja, kulture, obrazovanja, znanosti i istraživanja; prepoznaje znatno pogoršanje životnih uvjeta žena zaposlenih u kulturi i umjetnosti, žena koje upravljaju mikropoduzećima i malim poduzećima te onih koje rade na poljoprivrednim gospodarstvima i žive u ruralnim zajednicama zbog obustave gospodarskih i kulturnih aktivnosti tijekom pandemije bolesti COVID-19;

34. apelira na države članice da što prije postignu zajedničko stajalište o Prijedlogu direktive Vijeća o provedbi načela o jednakom postupanju prema osobama bez obzira na vjeru ili uvjerenje, invalidnost, dob ili seksualnu orijentaciju ( 33 ) , koji je blokiran još od donošenja u Parlamentu u travnju 2009.;

35. ponavlja važnost rodno osviještene politike kao sustavnog pristupa u postizanju rodne ravnopravnosti; stoga pozdravlja uspostavljanje radne skupine Komisije za ravnopravnost; naglašava važnost transparentnosti i sudjelovanja organizacija za prava žena i organizacija civilnog društva različitih profila;

36. smatra da je ključno promicati sudjelovanje žena u sportskim aktivnostima, strukturama i razvoju; prepoznaje potrebu za rješavanjem problema nejednakosti u pogledu pristupa žena sportu i dodjeljivanju nagrada;

37. poziva države članice i Vijeće da osnuju formalni sastav Vijeća za rodnu ravnopravnost kako bi se ministrima i državnim tajnicima nadležnima za rodnu ravnopravnost osigurao poseban forum za raspravu kako bi se zajamčilo da se o pitanjima rodne ravnopravnosti raspravlja na najvišoj političkoj razini i olakšalo uključivanje rodne perspektive u sve politike EU-a;

38. ističe važnost rodnog proračuna u kontekstu primjene načela rodno osviještene politike u svim proračunskim postupcima;

39. ističe da je Europski revizorski sud zaključio da Komisija još nije ispunila svoju obvezu uključivanja rodne dimenzije u proračun EU-a; poziva stoga Europsku komisiju da provede preporuke Europskog revizorskog suda za jačanje institucionalnog okvira za podupiranje uključivanja rodne perspektive u izradu proračuna, da provede rodne analize potreba i učinaka te ažurira svoje smjernice za bolju regulativu, da sustavno prikuplja i analizira postojeće podatke razvrstane prema spolu za programe financiranja EU-a i o njima izvještava, da za praćenje napretka koristi ciljeve i pokazatelje povezane s rodnim pitanjima, da razvije sustav za praćenje dodijeljenih i iskorištenih sredstava kojima se podupire rodna ravnopravnost, te da svake godine izvješćuje o postignutim rezultatima u pogledu rodne ravnopravnosti;

40. pozdravlja predanost tome da se rodna ravnopravnost uzme u obzir u okviru Instrumenta za oporavak i otpornost, najvećeg dijela instrumenta NextGenerationEU; duboko žali, međutim, zbog činjenice da će biti teško pratiti i reagirati na rezultate učinka tih sredstava na rodna pitanja zbog nedostatka rodno specifičnih pokazatelja i ciljeva; poziva stoga Komisiju da koristi rodno raščlanjene podatke i pokazatelje, osobito u pregledu pokazatelja za oporavak i otpornost, da ocijeni rodni učinak provedenih mjera i rezultata tijekom ocjenjivanja nacionalnih planova država članica kojima se utvrđuju njihove reforme i programi ulaganja te da uvede rodno uravnoteženo upravljanje Mehanizmom za oporavak i otpornost i europskim semestrom;

41. žali zbog slabe povezanosti nove strategije EU-a za rodnu ravnopravnost s europskim zelenim planom; poziva Komisiju da u svojim budućim prijedlozima ojača povezanost između politika u području klimatskih promjena i rodne ravnopravnosti;

42. poziva Komisiju da rodnu ravnopravnost uključi u sve procese donošenja politika te da pri utvrđivanju svih novih politika provede procjenu rodnog učinka kako bi se zajamčio dosljedniji odgovor politike EU-a na probleme rodne ravnopravnosti koji bi bio utemeljen na podacima; poziva države članice da poduzmu odgovarajuće mjere na nacionalnoj razini;

o

o o

43. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću i Komisiji.

(1) SL L 6, 10.1.1979., str. 24.

(2) SL L 359, 19.12.1986., str. 56.

(3) SL L 348, 28.11.1992., str. 1.

(4) SL L 373, 21.12.2004., str. 37.

(5) SL L 204, 26.7.2006., str. 23.

(6) SL L 68, 18.3.2010., str. 13.

(7) SL L 180, 15.7.2010., str. 1.

(8) SL C 407, 4.11.2016., str. 2.

(9) SL C 331, 18.9.2018., str. 60.

(10) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2020)0379.

(11) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0025.

(12) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0024.

(13) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0058.

(14) Usvojeni tekstovi, P9_TA(2021)0314.

(15) Izvješće o indeksu rodne ravnopravnosti za 2020.

(16) Eurostat, Izvješće o europokazateljima za svibanj 2021.: nezaposlenost u europodručju na 7,9 %, u EU-u na 7,3 %, 1. srpnja 2021.

(17) Indeks rodne ravnopravnosti za 2020.

(18) Svjetski ekonomski forum, „Global Gender Gap Report” (Globalno izvješće o razlikama na temelju spola), 31. ožujka 2021.

(19) Svjetska zdravstvena organizacija, „Violence Against Women Prevalence Estimates, 2018: Global, regional and national prevalence estimates for intimate partner violence against women and global and regional prevalence estimates for non-partner sexual violence against women” (Procjene rasprostranjenosti nasilja nad ženama za 2018.: procjene globalne, regionalne i nacionalne rasprostranjenosti nasilja intimnih partnera nad ženama i globalne i regionalne rasprostranjenosti nepartnerskog seksualnog nasilja nad ženama), 2021.

(20) Priopćenje za medije dr. Hansa Henrija P. Klugea, regionalnog direktora Svjetske zdravstvene organizacije za Europu, 7. svibnja 2020.

(21) Europol, „Exploiting isolation: Offenders and victims of online child sexual abuse during the COVID-19 pandemic” (Iskorištavanje izolacije: počinitelji i žrtve seksualnog zlostavljanja djece na internetu tijekom pandemije bolesti COVID-19), 19. lipnja 2020.

(22) Eurostat, Statistički podaci o razlici u plaći na temelju spola, veljača 2021.

(23) Eurostat, „Children at risk of poverty or social exclusion” (Djeca izložena riziku od siromaštva ili socijalne isključenosti), listopad 2020.

(24) Izvješće Komisije o rodnoj ravnopravnosti u EU-u 2021.

(25) Izvješće Komisije o rodnoj ravnopravnosti u EU-u 2021.

(26) Eurocarers, „The gender dimension of informal care” (Rodna dimenzija neformalne skrbi), 2017.

(27) Direktiva (EU) 2019/1158 Europskog parlamenta i Vijeća od 20. lipnja 2019. o ravnoteži između poslovnog i privatnog života roditelja i pružatelja skrbi i o stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 2010/18/EU (SL L 188, 12.7.2019., str. 79.).

(28) Redoslijed svih država prema indeksu rodne ravnopravnosti (EU-28 i prosjek): Švedska (83,9), Danska (77,4), Francuska (75,1), Finska (74,7), Nizozemska (74,1), Ujedinjena Kraljevina (72,7), Irska (72,2), Španjolska (72,0), Belgija (71,4), Luksemburg (70,3), prosjek EU-a (67,9), Slovenija (67,7), Njemačka (67,5), Austrija (66,5), Italija (63,5), Malta (63,4), Portugal (61,3), Latvija (60,8), Estonija (60,7), Bugarska (59,6), Hrvatska (57,9), Cipar (56,9), Litva (56,3), Češka (56,2), Poljska (55,8), Slovačka (55,5), Rumunjska (54,4), Mađarska (53), Grčka (52,2).

(29) Gama, A., Pedro, A. R., de Carvalho, M. J. L., Guerreiro, A. E., Duarte, V., Quintas, J., Matias, A., Keygnaert, I. and Dias, S., „Domestic Violence during the COVID-19 Pandemic in Portugal” (Nasilje u obitelji tijekom pandemije bolesti COVID-19 u Portugalu), Portuguese Journal of Public Health, 2020., 38 (Dodatak 1.), str. 32. – 40.

(30) Europski institut za ravnopravnost spolova, „Gender segregation in education, training and the labour market: Review of the implementation of the Beijing Platform for Action in the EU Member States” (Rodna segregacija u obrazovanju, osposobljavanju i na tržištu rada: pregled provedbe Pekinške platforme za djelovanje u državama članicama EU-a), 2017.

(31) Direktiva 2011/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 5. travnja 2011. o sprečavanju i suzbijanju trgovanja ljudima i zaštiti njegovih žrtava te o zamjeni Okvirne odluke Vijeća 2002/629/PUP (SL L 101, 15.4.2011., str. 1.).

(32) Izvješće o indeksu rodne ravnopravnosti za 2020.

(33) Prijedlog Komisije od 2. srpnja 2008. (COM(2008)0426).