OBRAZLOŽENJE

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Prva je Uredba o kontroli gotovine donesena 2005. Tom su Uredbom dopunjene odredbe Direktive o borbi protiv pranja novca utvrđivanjem sustava kontrola koje se primjenjuju na fizičke osobe koje ulaze u Uniju ili izlaze iz Unije, a nose gotov novac ili prenosive instrumente na donositelja u vrijednosti od 10 000 EUR ili više. Tako su, na temelju te Uredbe, na razini EU-a provedeni međunarodni standardi u području borbe protiv pranja novca i financiranja terorizma, a posebno Preporuka Radne skupine za financijske mjere protiv pranja novca (dalje u tekstu „radna skupina za financijske mjere”) o kontrolama kretanja gotovine.

Na temelju evaluacije mjere u kojoj su postignuti ciljevi Uredbe o kontroli gotovine te na temelju informacija koje su dostavile države članice i razvoja međunarodnih standarda za kontrolu prekograničnih tokova gotovine Komisija je zaključila da unatoč općenitoj uspješnosti Uredbe postoje problemi u nizu područja koja je potrebno ojačati i čije je funkcioniranje potrebno poboljšati.

Točnije, ovim se prijedlogom nastoje riješiti sljedeća pitanja:

1. Nedostatna obuhvaćenost prekograničnog kretanja gotovine

Na temelju trenutačne Uredbe o kontroli gotovine od fizičkih osoba koje ulaze u EU ili izlaze iz EU-a i sa sobom nose 10 000 EUR ili više zahtijeva se da to prijave. Međutim, ne postoje odredbe koje se odnose na gotovinu koja se šalje poštom, teretnim ili kurirskim pošiljkama. Javna tijela ukazuju na to da su kriminalci počeli slati ili primati gotovinu takvim pošiljkama kako bi izbjegli obvezu prijavljivanja u skladu s Uredbom o kontroli gotovine.

2. Poteškoće u razmjeni informacija među nadležnim tijelima

U skladu s trenutačnom Uredbom o kontroli gotovine zahtijeva se samo da nadležna tijela podatke iz prijava „stavljaju na raspolaganje” financijsko-obavještajnoj jedinici države članice u kojoj su ti podaci prikupljeni. Taj donekle pasivan zahtjev može se ispuniti jednostavnim dostavljanjem ispunjenih obrazaca prijave na pregled financijsko-obavještajnoj jedinici. No to nije dovoljno, već bi se informacije trebale aktivno prosljeđivati financijsko-obavještajnoj jedinici kako bi se mogle analizirati. Osim toga, podaci iz prijava mogu se razmjenjivati s nadležnim tijelima drugih država članica samo ako postoje naznake kriminalne aktivnosti, a to čak ni tada nije obvezno. Zbog toga sve češće dolazi do nedosljedne provedbe i rijetke sustavne razmjene podataka.

3. Nemogućnost nadležnih tijela da privremeno zadržavaju iznose niže od praga

Na temelju trenutačne Uredbe o kontroli gotovine nadležna tijela nemaju mogućnost privremeno zadržati gotovinu kad otkriju kretanje iznosa koji su niži od praga, ali za koje postoje naznake kriminalne aktivnosti.

4. Manjkava definicija „gotovine”

U skladu s međunarodnim normama gotovina se definira kao „gotov novac u optjecaju kao sredstvo plaćanja ili prenosivi instrumenti na donositelja”. Međutim, zabilježeni su slučajevi u kojima su kriminalci prevozili znatne količine robe visokog stupnja likvidnosti kao što je zlato radi prijenosa vrijednosti bez obveze prijavljivanja. To pitanje nije na dostatan način riješeno standardnom carinskom deklaracijom jer se njome ne dobivaju pojedinosti u pogledu npr. gospodarskog podrijetla gotovine ili svrhe prijenosa gotovine i ona nije uvijek obvezna. Nužno je uzeti u obzir i brze promjene u oblicima kriminalnih aktivnosti te porast kibernetičkog kriminala, internetskih prijevara i nezakonitih internetskih tržišta, kojima pogoduje razvoj tržišta elektroničkog novca i proizvoda koji se ondje nude, posebno usmjerenih na instrumente s unaprijed uplaćenim sredstvima. Proširenje definicije gotovine kako bi se njome obuhvatili ti načini plaćanja nužno je radi zatvaranja rupe u zakonodavstvu na koju su ukazala i koju su dokazala tijela kaznenog progona.

5. Različite sankcije za neprijavljivanje u državama članicama

Sankcije za neprijavljivanje gotovine uvelike se razlikuju među državama članicama. Neke države članice izriču vrlo niske sankcije koje nisu nužno odvraćajuće, a težina sankcija u drugim državama članicama upućuje na to da se neprijavljivanje gotovine automatski smatra dokazom povezanosti s kaznenim djelom (koje još treba utvrditi i istražiti u okviru zasebnog postupka). Na temelju trenutačne Uredbe o kontroli gotovine od država članica zahtijeva se da obavijeste Komisiju o sankcijama koje su bile na snazi u trenutku stupanja na snagu te Uredbe, ali ne i o naknadnim promjenama tih sankcija.

6. Razlike u provedbi među državama članicama

U skladu s trenutačnom Uredbom o kontroli gotovine većina država članica dobrovoljno upotrebljava isti obrazac prijave, ali to nije obvezno. Osim toga, države članice dostavljaju Komisiji statističke podatke, ali to nije moguće osigurati, kao niti razinu granularnosti podataka, zbog čega mogu nastati poteškoće u osiguravanju dosljedne primjene i u evaluaciji djelotvornosti.