IZVJEŠĆE KOMISIJE GODIŠNJE IZVJEŠĆE O SUPSIDIJARNOSTI I PROPORCIONALNOSTI ZA 2012. /* COM/2013/0566 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE GODIŠNJE IZVJEŠĆE O SUPSIDIJARNOSTI I PROPORCIONALNOSTI ZA 201 1. Uvod Ovo je dvadeseto godišnje izvješće o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti u zakonodavnoj praksi EU-a. Izvješće se dostavlja u skladu s člankom 9. Protokola br. 2. o primjeni tih načela (dalje u tekstu „Protokol”) koji je priložen Ugovoru o funkcioniranju Europske unije (UFEU). U izvješću se analizira kako različite institucije i tijela EU-a provode ta dva načela te je li došlo do promjena u praksi u usporedbi s prethodnim godinama. Iscrpno se analiziraju određeni prijedlozi Komisije koji su u 2012. bili predmetom obrazloženih mišljenja. Budući da su u 2012. godini nacionalni parlamenti dali prvi „žuti karton” uveden Lisabonskim ugovorom, u ovom se izvješću naglasak stavlja na taj slučaj. S obzirom na usku povezanost između mehanizma kontrole poštovanja načela supsidijarnosti i političkog dijaloga između nacionalnih parlamenata i Komisije, ovo je izvješće potrebno smatrati dopunom Godišnjeg izvješća Komisije za 2012. o odnosima s nacionalnim parlamentima.[1] 2. Primjena načela od strane institucija 2.1. Komisija Na temelju svog prava na inicijativu, Komisija je odgovorna osigurati da se u ranoj fazi razvoja politika donose ispravne odluke o tome kada i kako predložiti djelovanje na razini EU-a. U skladu s tim i s obzirom na to da se obvezala na pametno donošenje propisa, prije predlaganja novih inicijativa Komisija provjerava ima li EU pravo djelovanja i mogu li države članice u odgovarajućoj mjeri ostvariti ciljeve predloženog djelovanja. Kao prvo, Komisija priprema javno dostupne planove[2] za sve važnije inicijative. Planovi daju preliminarni opis mogućih inicijativa i pregled planova Komisije za rad na politikama i za savjetovanja. Oni uvijek uključuju prethodno opravdanje djelovanja u smislu supsidijarnosti i proporcionalnosti. Kasnije u fazi razvoja politike, provodi se detaljnija analiza pitanja supsidijarnosti kao dio postupka procjene učinka (IA), uzimajući u obzir stajališta izražena tijekom savjetovanja sa zainteresiranim stranama. U tu je svrhu u smjernicama za procjenu učinka predviđen niz strukturiranih pitanja za supsidijarnost i proporcionalnost [3] i ona služe kao osnova za ocjenu prava EU-a na djelovanje i za opravdanje djelovanja EU-a. Prema tome, ocjenjuje se supsidijarnost i proporcionalnost mogućeg djelovanja EU-a na temelju svih dostupnih dokaza. Potom ga detaljno analizira Odbor za procjenu učinka.[4] Svjestan ključne uloge koju ocjene učinka igraju u predstavljanju dokaza za donositelje političkih odluka, Odbor je u godišnjem izvješću za 2012. naglasio[5] potrebu za utemeljenim i iscrpnim opravdanjem supsidijarnosti u svim procjenama učinka. Odbor za procjenu učinka je u 2012. preispitao 97 procjena učinaka i izdao 144 mišljenja. Komentari o pitanjima supsidijarnosti uključeni su u 33 % njegovih mišljenja. Jedan od slučajeva koje je Odbor za procjenu učinka komentirao u odnosu na supsidijarnost bila je procjena učinka za Direktivu o kolektivnom upravljanju autorskim pravom i povezanim pravima (COM(2012) 372). U tom je slučaju Odbor za procjenu učinka tražio od nadležne službe da „pojača procjenu potrebe za djelovanjem EU-a te vremenske rokove i dodanu vrijednost djelovanja EU-a u okviru predložene pravne osnove (jedinstveno tržište i kulturna raznolikost)". Uslijed toga, u revidiranoj procjeni učinka jasnije su navedeni razlozi za predloženu inicijativu EU-a, primjerice, bolje je objašnjena transnacionalna priroda utvrđenih problema i činjenica da se postojeći pravni okvir na nacionalnoj razini i razini EU-a pokazao nedovoljnim za rješavanje problema. U odnosu na procjenu učinka za prijedlog uredbe o Europskim dobrovoljnim snagama za humanitarnu pomoć,[6] Odbor za procjenu učinka predložio je „jasnije prikazivanje nužnosti i dodane vrijednosti djelovanja EU-a kako bi se politička očekivanja mogla smjestiti u odgovarajući kontekst“. On je isto tako tražio od nadležne službe da se „jasnije pozabavi komplementarnošću i koordinacijom [Europskih dobrovoljnih snaga za humanitarnu pomoć] s radom drugih organizacija, s obzirom na zabrinutost zainteresiranih strana u vezi s udvostručavanjem i tržišnim natjecanjem“. Na temelju tih preporuka pripremljeno je revidirano izvješće o procjeni učinka s detaljnijim opravdanjem djelovanja EU-a. Mišljenja Odbora za procjenu učinka pomažu da se unaprijedi analiza sukladnosti s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti i ona čine, zajedno s izvješćima o procjeni učinka, važne potporne elemente postupka političkog odlučivanja u Komisiji. 2.2. Nacionalni parlamenti Komisija je u 2012. zaprimila od nacionalnih parlamenata 70 obrazloženih mišljenja, slično kao i prethodne godine (64 u 2011.), uz blagi porast od oko 9 %. Međutim, udio obrazloženih mišljenja zaprimljenih u 2012. bio je jednak ukupnom broju mišljenja koje je Komisija primila u kontekstu šireg političkog dijeloga s nacionalnim parlamentima u 2012. (663). Kao i u 2010. i 2011., njihov je ukupan broj bio malo iznad 10 %. U 2012. su nacionalni parlamenti po prvi puta upotrijebili žuti karton u kontekstu mehanizma kontrole poštovanja načela supsidijarnosti, kao odgovor na Komisijin prijedlog uredbe o ostvarivanju prava na pokretanje kolektivnih radnih sporova u kontekstu slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga. Slučaj je podrobnije opisan u poglavlju 3. Obrazloženja mišljenja i dalje se značajno razlikuju s obzirom na oblik i vrstu argumenata koje su nacionalni parlamenti dostavili u potporu svog zaključka o povredi načela supsidijarnosti. Slično kao i prethodnih godina, nacionalni parlamenti su se u svim obrazloženim mišljenjima usredotočili na različite stvari. Ukupno 23 prijedloga Komisije bila su obuhvaćena sa 70 obrazloženih mišljenja. Uz prijedlog za uredbu Monti II (12 obrazloženih mišljenja), prijedlog uredbe o Fondu za europsku pomoć najugroženijima potaknuo je najveći broj obrazloženih mišljenja (5). Od preostalih osam prijedloga svaki je potaknuo tri obrazložena mišljenja (vidi Prilog za pojedinosti). Čini se da taj trend potvrđuje različite političke interese nacionalnih parlamenata, koji slijede različite prioritete kada odabiru koje će prijedloge Komisije analizirati u kontekstu mehanizma kontrole poštovanja načela supsidijarnosti i primjenjuju različite kriterije kad ocjenjuju sukladnost s načelom supsidijarnosti. To znači da koordinacija među njima i dalje predstavlja izazov. Kao i 2011., švedski Riksdag bio je nacionalni parlament koji je donio najveći broj obrazloženih mišljenja (20), gotovo dva puta više nego u 2011. (11). Riksdag preispituje sve prijedloge Komisije u odnosu na supsidijarnost i decentralizira analizu na sve parlamentarne odbore, koji, čini se, primjenjuju različite kriterije. To može utjecati na niz obrazloženih mišljenja koje daje Riksdag.[7] Francuski Sénat bio je drugi po broju obrazloženih mišljenja (7) i nakon njega je slijedio njemački Bundesrat (5). Samo ta tri doma izdala su oko 50 % svih obrazloženih mišljenja koja su dostavili nacionalni parlamenti u 2012. U osamnaestom dvogodišnjem izvješću COSAC-a[8] dan je pregled postupaka i praksi u vezi s parlamentarnim nadzorom. [9] U tom je dokumentu, koji je utemeljen na odgovorima na upitnik koji su dostavili nacionalni parlamenti/domovi, zaključeno da se postupci razlikuju posebno u odnosu na stajališta nacionalnih parlamenata o odnosu između načela supsidijarnosti i proporcionalnosti. Dok neki smatraju da su ta načela jednako važna, drugi vjeruju da je načelo proporcionalnosti samo dio načela supsidijarnosti. Međutim, većina nacionalnih parlamenata smatra da provjere supsidijarnosti nisu učinkovite ako nije uključena provjera proporcionalnosti. U izvješću je navedeno da velika većina nacionalnih parlamenata prijavljuje da se njihova obrazložena mišljenja često temelje na širem tumačenju načela supsidijarnosti u odnosu na tekst Protokola br. 2. Na primjer, nizozemski Eerste Kamer vjeruje da „kod provjere supsidijarnosti nije moguće isključiti načela zakonitosti i proporcionalnosti…". Češki Senát smatra da je supsidijarnost „opće i apstraktne prirode. nije strog i jasan pravni pojam“ i stoga ga je potrebno primijeniti šire tumačenje. Britanski Dom lordova izrazio je slično stajalište s argumentima u korist šireg tumačenja tog načela jer „iako je načelo pravni pojam, njegova primjena u praksi stvar je političke prosudbe“. Različita stajališta nacionalnih parlamenata o shvaćanju i primjeni načela supsidijarnosti vode do različitih stajališta o potrebi za smjernicama za pojašnjavanje područja primjene kontrole supsidijarnosti i povezanih kriterija. S tim se složila polovica nacionalnih parlamenata koji su odgovorili na COSAC-ov upitnik. Svi koji su ga podržavali ustrajali su da sve smjernice moraju biti neobvezujuće. 2.3. Europski parlament i Vijeće U Vijeću, Odbor stalnih predstavnika (Coreper) osigurava poštivanje načela supsidijarnosti i proporcionalnosti. Europski parlamenti su u 2012. osnovali novu horizontalnu uporavu da pruža širi opseg usluga odborima EP-a u vezi s procjenama učinka i dodane vrijednosti. Rad na procjenama učinka obuhvaća analizu planova Komisije u kojima su prikazana planirana politika i savjetovanja i davanje početne ocjene Komisijinih procjena učinka. Na zahtjev pojedinih odbora, on može dati i isrpnu ocjenu Komisijinih procjena učinka, analize komplementarnosti u odnosu na određene vidove prijedloga koje Komisija izvorno nije obuhvatila i procjene učinka koje razmatra Parlament. Europski palament sada promatra i europsku dodanu vrijednost prijedloga analizirajući moguće koristi budućih djelovanja EU-a. Na zahtjev odbora Europskog parlamenta, mogu se obaviti ocjene europske dodane vrijednosti radi procjene mogućeg učinka i utvrditi prednosti i nedostaci prijedloga navedeni u zakonodavnim izvješćima Parlamenta. Europski parlament sada može pripremati izvješća o troškovima nepoduzimanja aktivnosti na razini EU-a, o područjima politika u kojima se može ostvariti bolja učinkovitosti i/ili o „javnoj koristi“ djelovanja na razini EU-a, ako takvo djelovanje trenutno ne postoji. Europski parlament je u 2012. izdao 110 početnih ocjena Komisijinih procjena učinka, jednu podrobnu ocjenu Komisinije procjene učinka i tri izvješća o europskoj dodanoj vrijednosti. Europski parlament je 13. rujna 2012. donio rezoluciju o boljem zakonodavnom postupku koja u određenoj mjeri odgovara Godišnjem izvješću Komisije o supsidijarnosti i proporcionalnosti za 2010.[10] U tom smislu, Europski parlament, slično COSAC-u, predlaže preispitivanje slučaja radi određivanja kriterija na razini EU-a za ocjenu sukladnosti s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti. Osim toga, u izvješću Europskog parlamenta naglašena je regionalna i lokalna dimenzija analize supsidijarnosti i poziva se na neovisnu analizu uloge regionalnih i lokalnih parlamenata u području kontrole supsidijarnosti od strane Komisije. U svom odgovoru na izvješće Europskog parlamenta,[11] Komisija je potvrdila da je Odbor regija već pripremio tu analizu.[12] 2.4. Odbor regija Odbor regija donio je u 2012. novu strategiju za praćenje načela supsidijarnosti. Cilj je pojačati upravljačku strukturu u okviru aktivnosti praćenja načela supsidijarnosti od strane Odbora regija, uspostaviti sveobuhvatan pristup praćenju supsidijarnosti u cijelom postupku odlučivanja u EU-u, uključiti EU i nacionalne institucije u te aktivnosti te učvrstiti spremnost Odbora regija za pokretanje postupaka pred Sudom Europske unije. U tom je kontekstu osnovana Upravljačka skupina za supsidijarnost koja će pružati političke smjernice aktivnostima praćenja supsidijarnosti od strane Odbora regija. Ona koordinira i vrši politički nadzor aktivnosti praćenja supsidijarnosti tijekom cijele godine. Odgovorna je za isticanje godišnjih prioriteta u vezi sa supsidijarnošću i za davanje prijedloga za korištenje najprikladnijih alata i postupaka Mreže za nadzor nad poštovanjem načela supsidijarnosti kao potporu radu izvjestitelja Odbora regija u zakonodavnom postupku. U revidiranoj strategiji istaknuto je da bi aktivnosti nadzora poštovanja načela supsidijarnosti od strane Odbora regija trebale početi u fazi prije donošenja zakonodavnog akta. Taj se pristup oslanja na ulogu Stručne skupine za supsidijarnost, koja obuhvaća 16 dužnosnika iz Mreže za nadzor nad poštovanjem načela supsidijarnosti koji su odabrani na temelju njihove stručnosti u odnosu na supsidijarnost i iskustva u radu s pravom EU-a. Skupina se po prvi puta sastala 25. listopada 2012. i odabrala inicijative za prioritetni nadzor. Na osnovu toga, predsjedništvo Odbora regija donijelo je 30. siječnja 2013. Program rada za supsidijarnost.[13] On uključuje četiri inicijative predviđene u Programu rada Komisije za 2013. (izdavanje e-računa u području jave nabave, Pravi pojas za jedinstveno tržište a pomorski promet, preispitivanje politike i propisa o gospodarenju otpadom i ekološki okvir za ocjenu klime i energije u cilju omogućavanja sigurnog izvlačenja nekonvencionalnih ugljikovodika) i Urbanoj mobilnosti (koja nije obuhvaćena Programom rada za 2013., već je Komisija najavila namjeru donošenja Komunikacije u urbanoj dimenziji prometne politike EU-a u 2013.) Mreža za nadzor nad poštovanjem načela supsidijarnosti (SMN) glavni je alat Odbora regija za nadzor i na kraju 2012. uključivala je 141 partnera. Njezino se članstvo i broj predstavnika opet povećalo u 2012, posebno zato što su se pridružili regionalni parlamenti i vlade. Savjetovanja partnera SMN-a glavni su alat koji se koristi u pripremi nacrta mišljenja od strane Izvjestitelja za Odbor regija. U 2012. su održana tri savjetovanja — o Instrumentu za povezivanje Europe,[14] o 7. program djelovanja za okoliš (EAP)[15] i o o ostvarivanju prava na pokretanje kolektivnih radnih sporova u kontekstu slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga („Monti II“).[16] U okviru Plana djelovanja SMN-a, skupina je zajedno radila tijekom godine na Preispitivanju smjernica TEN-T i Instrumentu za povezivanje Europe. U veljači 2012. pokrenut je REGPEX, Regionalna parlamentarna razmjena, kao podmreža Mreže za nadzor nad poštovanjem načela supsidijarnosti, otvorena parlamentima i vladama regija koji imaju zakonodavne ovlasti. Ona pruža potporu tim regijama dok obavljaju nadzor poštovanja načela supsidijarnosti zakonodavstva EU-a, posebno u kontekstu postlisabonskog sustava ranog upozoravanja i mogućih savjetovanja od strane nacionalnih parlamenata. Odbor regija vidi REGPEX ne samo kao tehničku bazu podataka, koja daje pristup izvorima informacija i objavljuje regionalna stajališta, već i kao mrežu koja olakšava kontakte između „zakonodavnih regija“ EU-a. Sljedeća su mišljenja koje je Odbor regija donio u 2012. uzrokovala zabrinutost u odnosu na poštovanje načela supsidijarnosti i proporcionalnosti jer su u nekima navedene moguće povrede: prijedlog Uredbe o ERDF-u; 7. program djelovanja za okoliš; paket o javnoj nabavi; paket o zaštiti podataka i upućivanje radnika u okviru pružanja usluga. 2.5. Sud Europske unije Sud Europske unije u 2012. nije donio presude kojima se značajno razvija načelo supsidijarnosti. Međutim, u predmetu C-288/11 P, Mitteldeutsche Flughafen, presudi od 19. prosinca 2012., Sud Europske unije potvrdio je da se načelo supsidijarnosti ne primjenjuje u području državnih potpora u kojem Komisija ima isključivu nadležnost. Nadalje, u predmetu C-221/10 P, Artegodan, presuda od 19.travnja 2012., Sud je ponovno potvrdio da supsidijarnost, te općenito pravila o nadležnosti iz Ugovora, ne donose pojedinačna prava i stoga povreda tih prava sama po sebi ne uzrokuje neugovornu obvezu Unije i njezinih institucija. 3. Glavni slučajevi u kojima je izražena zabrinutost u vezi sa supsidijarnošću i proporcionalnošću Prijedlog Uredbe o ostvarivanju prava na pokretanje kolektivnog radnog postupka u kontekstu slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga (MONTI II) Nacionalni parlamenti izdali su 12 obrazloženih mišljenja o prijedlogu za Monti II, što predstavlja 19 glasova (18 je prag) i stoga su po prvi puta pokrenuli takozvani „žuti karton“.[17] Cilj prijedloga Komisije bio je pojasniti vezu između ostvarivanja socijalnih prava i slobode poslovnog nastana i pružanja usluga sadržanih u Ugovoru. Ona se pokušala pozabaviti pitanjima koje su izrazile zainteresirane strane (posebno sindikati) da, na jedinstvenom tržištu, gospodarske slobode prevladavaju nad štrajkom na temelju presuda Suda Europske unije Viking Line i Laval na način da je u zakonodavnom instrumentu razjasnila da niti jedno od njih nema prvenstvo. Komisija je bila svjesna osjetljivosti tog pitanja i poteškoća s pronalaženjem sredine između suprotnih interesa o tome kako najbolje riješiti industrijske sukobe situacijama koje uključuju poduzeća i radnike u različitim državama članicama. Obrazložena mišljenja dali su SE Riksdag (2 glasa), DK Folketing (2 glasa), FI Eduskunta (2 glasa), FR Sénat (1 glas), PL Sejm (1 vote), PT Assembleia da República (2 glasa), LV Saeima (2 glasa), LU Chambre des Députés (2 glasa), BE Chambre des Représentants (1 glas), UK House of Commons (1 glas), NL Tweede Kamer (1 glas) and MT Kamra tad-Deputati (2 glasa). Većina nacionalnih parlamenata koji su donijeli obrazložena mišljenja dovodili su u pitanje primjenu članka 352. UFEU-a kao pravne osnove za prijedlog. Većina je smatrala da uporaba te pravne osnove nije dovoljno opravdana. Neki su smatrali da bi isključenje prava na štrajk iz područja primjene članka 153. UFEU-a isto tako isključilo i mogućnost primjene članka 352. UFEU-a kao pravne osnove. Isti broj nacionalnih parlamenata izrazio je sumnju u odnosu na dodanu vrijednost prijedloga i potrebu za predloženim djelovanjem. Neki su domovi istakli da prijedlog neće promijeniti postojeću pravnu situaciju, a drugi su tvrdili da neće doprinijeti većoj pravnoj jasnoći i sigurnosti. Osim toga, pet nacionalnih parlamenata tvrdilo je da bi članak 153. stavak 5. UFEU-a isključio pravo na štrajk iz nadležnosti EU-a, dok su drugi tvrdili da opće načelo i test proporcionalnosti uključeni u prijedlog nisu u skladu s načelom supsidijarnosti i mogli bi imati negativan učinak na pravo na štrajk. Među drugim pitanjima, nacionalni parlamenti dovodili su u pitanje potrebu za mehanizmom alternativnog rješavanja sporova bojeći se da bi mogao utjecati na nacionalne sustave. Oni su isto izrazili sumnju u potrebu za mehanizmom uzbunjivanja. Nakon dubinske ocjene argumenata koje su naveli nacionalni parlamenti u njihovim obrazloženim mišljenjima, Komisija je zaključila da nije bilo povrede načela supsidijarnosti. U svojim odgovorima nacionalnim parlamentima koji su dostavili obrazložena mišljenja,[18] Komisija je objasnila da je cilj prijedloga Komisije objasniti opća načela i primjenjiva pravila na razini EU-a u odnosu na ostvarivanje temeljnog prava na pokretanje kolektivnih radnih sporova u kontekstu slobode pružanja usluga i slobode poslovnog nastana, uključujući pravo na njihovo pomirenje u praksi u prekograničnim situacijama. Komisija je smatrala da države članice to ne mogu same ostvariti i da je potrebno djelovanje na razini EU-a. U odnosu na pitanje pravne osnove, Komisija je odlučila upotrijebiti članak 352. UFEU-a s obzirom na to da u Ugovoru nema izričite odredbe. Iako je istina da članak 153. stavak 5. UFEU-a isključuje pravo na štrajk iz niza pitanja koja se mogu uređivati u EU-u minimalnim standardima propisanim u direktivi, odluke Suda jasno su pokazale da činjenica da se članak 153. ne primjenjuje na pravo na štrajk ne isključuje poduzimanje kolektivnih radnih sporova iz područja primjene prava EU-a. Osim toga, Komisija je smatrala da bi uredba bila najprikladniji zakonodavni instrument jer je izravno primjenjiva i kao takva bi, objašnjavajući primjenjiva pravila, doprinijela smanjenju pravne složenosti i dala veću pravnu sigurnost onima na koje se zakoni diljem Unije primjenjuju . Osim toga, predložena uredba prepoznala bi ulogu nacionalnih sudova u utvrđivanju činjenica i osiguravanju da se djelovanjem ostvaruju ciljevi koji čine legitimni interes, koji su prikladni za ostvarenje tih ciljeva i prelaze ono što je potrebno za ostvarenje tih ciljeva. Ona bi isto prepoznala važnost postojeći nacionalnih zakona i postupaka za ostvarivanje prava na štrajk, uključujući postojeće institucije za alternativno rješavanje sporova, koje prijedlog ne bi mijenjao niti na njih utjecao. Objasnila bi ulogu alternativnih mehanizama za neformalno rješavanje koji postoje u nizu država članica. Komisija je zaključila da nije bilo povrede načela supsidijarnosti, ali primila na znanje stajališta nacionalnih parlamenata te stanje rasprava o nacrtu uredbe među zainteresiranim stranama. Prepoznala je da prijedlog vjerojatno neće dobiti nužnu političku potporu u Europskom parlamentu i Vijeću da bi mogao biti donesen. U svjetlu toga, Komisija je obavijestila Europski parlament, Vijeće i nacionalne parlamente pismima od 12. i 13. rujna 2012. o namjeri da povuče svoj prijedlog i objasnila je da će na taj način ubrzati pregovore o prijedlogu Direktive Europskog parlamenta i Vijeća o provedbi Direktive 96/71/EZ i omogućiti napredak u ostvarivanju prava radnika upućenih na rad kako je istaknuto u točki 3. 1) "Pakta za rast i zapošljavanje" koji je Europsko vijeće donijelo 28.-29. lipnja 2012. Komisija je donijela odluku o povlačenju prijedloga Monti II. 26 rujna 2012.[19] Prijedlog uredbe o Fondu za europsku pomoć najugroženijima [20] Prijedlog komisije koji je potaknuo drugi po redu najveći broj obrazloženih mišljenja u 2012. (5) bio je prijedlog o osnivanju Fonda za europsku pomoć najugroženijima. Svi nacionalni parlamenti koji su poslali obrazložena mišljenja[21] postavili su isto pitanje u vezi s nedostatkom dovoljnog obrazloženja sukladnosti prijedloga s načelom supsidijarnosti. [22] Njemački Bundestag naveo je da u člancima 174. i 175. UFEU-a nije predviđena nadležnost EU-a u borbi protiv siromaštva, da su socijalna politika i mjere u okviru te politike u nadležnosti država članica i da prijedlog krši načelo proporcionalnosti. Švedski Riksdag tvrdio je da se siromaštvo i društvena isključenost najbolje mogu spriječiti zapošljavanjem koje omogućuje ljudima se sami sebe uzdržavaju te sustavom socijalne sigurnosti za cjelokupno stanovništvo. Prema njegovom mišljenju, socijalna sigurnost odgovornost je država članica i države članice najučinkovitije mogu upravljati pomoći. To stajalište dijeli i DK Folketing, koji je tvrdio da cilj pružanja pomoći najugroženijima najbolje mogu ostvariti države članice na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini. Britanski dom Lordova zaključio je da Komisija nije dala niti jedan uvjerljiv argument da opravda svoj prijedlog u svjetlu načela supsidijarnosti i da se pitanja sposobnosti svih država članica da podnesu socijalni trošak i dovoljna ulaganja mogu riješiti u okviru postojećih programa kohezijske politike EU-a. Britanski Donji dom dovodi u pitanje potrebu za predloženim djelovanjem. U svojim odgovorima na obrazložena mišljenja, Komisija je naglasila da je u postupku procjene učinka ispitala pravo EU-a na djelovanje i njegovu dodanu vrijednost i da su zaključci sažeti u obrazloženju prijedloga. Komisija je potvrdila da je promicanje rada i samouzdržavanja najbolji način borbe protiv društvene isključenosti i da će Europski socijalni fond ostati glavni instrument EU-a za borbu protiv siromaštva i društvene isključenosti podržavanjem mjera aktivacije. Međutim, istakla je da je sve veći broj Europljana predaleko od tržišta rada da bi mogli imati koristi od potpore iz postojećih fondova. Komisija je upozorila na predloženu obvezu spajanja raspodjele materijalne pomoći s popratnim mjerama u cilju društvene reintegracije osoba kojima se pruža pomoć što predloženi Fond čini instrumentom koji nadilazi pasivne intervencije. Naglasila je da će se predloženi Fond temeljiti na shemama nacionalne potpore i da će se provoditi na temelju zajedničkog upravljanja čime će se državama članicama dati primarna odgovornost za utvrđivanje najprikladnijih ciljnih skupina i vrsta intervencija. Prijedlog Uredbe o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka[23] Od osam prijedloga Komisije koji su potakli po tri obrazložena mišljenja, prijedlog Uredbe o zaštiti podataka kritiziran je ne samo na osnovi supsidijarnosti već i na osnovi proporcionalnosti. Neki nacionalni parlamenti smatrali su da bi područje primjene predloženog akta trebalo ostati ograničeno na prekogranične razmjene. U odnosu na proporcionalnost, tvrdili su da bi prijedlog mogao utjecati na obradu osobnih podataka u javnom sektoru (posebno u području zdravstva i socijalnih usluga). I konačno, nekoliko nacionalnih parlamenata dovelo je u pitanje područje primjene i niz prenesenih ovlasti koje se tim prijedlogom daju Komisiji. Potonji su argument države članice ponovile u raspravama u Vijeću, a i neki zastupnici u Europskom parlamentu. Komisija je u svojim odgovorima objasnila da je uredba izabrana radi daljnjeg usklađivanja postojećeg zakonodavstva EU-a o zaštiti podataka i osiguranja visoke razine zaštite u Uniji te jamčenja slobodnog protoka osobnih podataka na unutarnjem tržištu. U okviru Uredbe, države članice zadržale bi određeni manevarski prostor u javnom sektoru, kao što je već navedeno u prijedlogu. U odnosu na prenesene ovlasti, Komisija je objasnila da bi se njima osigurala odgovarajuća prilagodljivost zakona svijetu elektroničkih podataka koji stalno napreduje, bez potrebe za ponovnim pregovaranjem o aktu među zakonodavcima. 4. Zaključci Svijest o načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti u međuinstitucionalnom kontekstu povećala se u 2012., između ostalog zbog prvog „žutog kartona” nacionalnih parlamenata. Pitanja kontrole i nadzora poštivanja načela supsidijarnosti bila su na vrhu dnevnog reda Europskog parlamenta i Odbora regija, koji su prilagodili svoje interne postupke u cilju boljeg preispitivanja učinka i dodane vrijednosti vlastitog rada. Institucije i tijela EU-a istražuju mogućnosti sinergija u okviru ocjene sukladnosti s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti. Kao rezultat toga, Odbor regija sada može dostavljati podatke, na zahtjev Komisije, o regionalnom i lokalnom učinku planiranog prijedloga u svrhe procjene učinaka koje provodi Komisija. Europski parlament pojačao je svoj pristup procjeni učinka dodane vrijednosti EU-a. U 2012. intenzivirale su se rasprave o definiciji načela supsidijarnosti i proporcionalnosti, odnosno, o potrebi za boljom definicijom područja primjene kontrole poštovanja načela supsidijarnosti kako je opisano u Ugovoru. Iako nacionalni parlamenti vide jasne prednosti u boljoj koordinaciji njihovih aktivnosti nadzora i sve više njih traži smjernice, oni žele zadržati pravo na tumačenje tih načela. U tom kontekstu, treba podsjetiti da su u Smjernicama Komisije za procjenu učinka[24] već jasno opisani kriteriji koji se koriste za procjenu sukladnosti prijedloga Komisije s načelima supsidijarnosti i proporcionalnosti i Komisija je uvijek poticala druge institucije da primjenjuju iste kriterije. Prilog Popis inicijativa Komisije na koje su nacionalni parlamenti u 2012. dali obrazložena mišljenja [25] u odnosu na sukladnost s načelom supsidijarnosti[26] || Dokument Komisije || Naslov || Obrazložena mišljenja (Protokol 2.) || Nacionalni dom koji je dostavio obrazložena mišljenja 1 || COM(2012)130 || Ostvarivanje prava na pokretanje kolektivnih radnih sporova u kontekstu slobode poslovnog nastana i slobode pružanja usluga (MONTI II) || 12 || BE Chambre des Représentants DK Folketing FI Eduskunta FR Sénat LV Saeima LU Chambre des Députés MT Kamra tad-Deputati NL Tweede Kamer PL Sejm PT Assembleia da República UK House of Commons SE Riksdag 2 || COM(2012)617 || Fond za europsku pomoć naugroženijima || 5 || DE Bundestag DK Folketing UK House of Commons UK House of Lords SE Riksdag 3 || COM(2012)380 || Povremeni tehnički pregledi motornih vozila i njihovih prikolica i stavljanje izvan snage Direktive 2009/40/EZ || 5 || CY Vouli ton Antiprosopon NL Eerste Kamer NL Tweede Kamer FR Sénat SE Riksdag 4 || COM(2012)11 || Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodno kretanje takvih podataka (Opća Uredba o zaštiti podataka) || 4 || DE Bundesrat BE Chambre des Représentants FR Sénat SE Riksdag 5 || COM(2011)778 || Prijedlog o izmjeni Direktive 2006/43/EZ o zakonskim revizijama godišnjih financijskih izvještaja i konsolidiranih financijskih izvještaja || 3 || BE Chambre des Représentants SK Národná Rada SE Riksdag 6 || COM(2011)779 || Posebni zahtjevi u vezi sa zakonskom revizijom subjekata od javnog interesa || 3 || BE Chambre des Représentants SK Národná Rada SE Riksdag 7 || COM(2011)828 || Uspostava pravila i postupaka za uvođenje operativnih ograničenja buke u zrakoplovnim lukama Unije u okviru Uravnoteženog pristupa i stavljanju izvan snage Direktive 2002/30/EZ Europskog parlamenta i Vijeća || 3 || DE Bundesrat FR Sénat NL Tweede Kamer 8 || COM(2011)897 || Dodjela koncesijskih ugovora || 3 || DE Bundesrat AU Bundesrat ES Congreso de los Diputados/Senado 9 || COM(2012)372 || Kolektivno upravljanje autorskim i srodnim pravima i davanju odobrenja na više teritorija za korištenje glazbenih tijela korisnicima na Internetu na unutarnjem tržištu || 3 || FR Sénat PL Sejm SE Riksdag 10 || (COM(2012)381 || Prijedlog o izmjeni Direktive Vijeća 1999/37/EZ o dokumentima za registraciju vozila || 3 || CY Vouli ton Antiprosopon NL Eerste Kamer NL Tweede Kamer 11 || COM(2012)382 || Prijedlog o pregledu na cesti kojim se utvrđuje tehnička ispravnost gospodarskih vozila koja prometuju u Uniji i stavljanju izvan snage Direktive 2000/30/EZ || 3 || CY Vouli ton Antiprosopon NL Eerste Kamer NL Tweede Kamer 12 || COM(2012)576 || Pristup genetskim resursima te poštenoj i pravičnoj podjeli dobiti koja proizlazi iz njihova korištenja u Uniji || 3 || FR Sénat IT Senato della Repubblica SE Riksdag 13 || COM(2012)614 || Povećanje rodne ravnoteže među neizvršnim direktorima tvrtki uvrštenih u službenu kotaciju na burzama i povezane mjere || 3[27] || DK Folketing NL Eerste Kamer/Tweede Kamer SE Riksdag 14 || COM(2011)821 || Zajedničke odredbe za nadzor i procjenu nacrta proračunskih planova i osiguranje ispravljanja prekomjernog deficita država članica u eurozoni || 2 || FR Sénat SE Riksdag 15 || COM(2012)10 || Zaštita pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhu sprječavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili ovrhe kazni iz kaznenog prava te o slobodnom kretanju takvih podataka || 2 || DE Bundesrat SE Riksdag 16 || COM(2012)167 || Prijedlog o izmjeni Uredbe (EZ) br. 223/2009 o europskoj statistici || 2 || AU Bundesrat ES Congreso de los Diputados/Senado 17 || COM(2012)48 || Prijedlog o izmjeni Direktive 2001/83/EZ u odnosu na informiranje opće javnosti o lijekovima koji se izdaju na liječnički recept kojom se izmjenjuje, u odnosu na informiranje opće javnosti o lijekovima koji se izdaju na recept, Direktiva 2001/83/EZ o Zakoniku Zajednice o lijekovima za ljudsku uporabu || 2 || PL Senat SE Riksdag 18 || COM(2012)49 || Prijedlog o izmjeni UREDBE (EZ) br. 726/2004 o informiranju javnosti o lijekovima za ljudsku uporabu koji se izdaju na liječnički recept || 2 || PL Senat SE Riksdag 19 || COM(2012)84 || Transparentnost mjera kojima se uređuje određivanje cijena lijekova za ljudsku uporabu i njihovo uvrštenje u nacionalne sustave zdravstvenog osiguranja || 2 || AU Nationalrat LU Chambre des Députés 20 || COM(2011)793 || Alternativno rješavanje potrošačkih sporova i izmjena Uredbe (EZ) br. 2006/2004 i Direktive 2009/22/EZ (Direktiva o alternativnom rješavanju potrošačkih sporova) || 2 || DE Bundesrat NL Eerste Kamer 21 || COM(2011)895 || Javna nabava za tijela koja djeluju u sektorima vode, energije, prometa i poštanskih usluga || 2 || SE Riksdag UK House of Commons 22 || COM(2011)896 || Javna nabava || 2 || SE Riksdag UK House of Commons 23 || COM(2011)747 || Prijedlog o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1060/2009 o agencijama za kreditni rejting || 1 || SE Riksdag 24 || COM(2011)794 || Online rješavanje potrošačkih sporova (Uredba o potrošačkom alternativnom rješavanju sporova) || 1 || NL Eerste Kamer 25 || COM(2011)824 || Zemaljske usluge u zračnim lukama Unije i stavljanju izvan snage Direktive Vijeća 96/67/EZ || 1 || LU Chambre des Députés 26 || COM(2011)834 || Uspostavljanje Programa za konkurentnost poduzeća i malih i srednjih poduzeća (2014.-2020.) || 1 || SE Riksdag 27 || COM(2011)873 || Uspostavljanje Europskog sustava nadzora granica (EUROSUR) || 1 || SE Riksdag 28 || COM(2011)877 || Prijedlog o izmjeni Direktive 2003/98/EZ o o ponovnoj uporabi informacija javnog sektora || 1 || SE Riksdag 29 || COM(2012)150 || Prijedlog o izmjenama Direktiva 1999/4/EZ, 2000/36/EZ, 2001/111/EZ, 2001/113/EZ i 2001/114/EZ o ovlastima koje se prenose na Komisiju || 1 || AU Bundesrat 30 || COM(2012)280 || Uspostavljanje okvira za obnovu i sanaciju kreditnih ustanova i ulagačkih tvrtki i o izmjenama Direktiva Vijeća 77/91/EEZ i 82/891/EZ, Direktiva 2001/24/EZ, 2002/47/EZ, 2004/25/EZ, 2005/56/EZ, 2007/36/EZ i 2011/35/EZ i Uredbe (EU) br. 1093/2010. || 1 || SE Riksdag 31 || COM(2012)35 || Statut Europske zaklade (FE) || 1 || LT Seimas 32 || COM(2012)363 || Borba protiv prijevare protiv financijskih interesa Unije putem kaznenog prava || 1 || SE Riksdag 33 || COM(2012)369 || Kliničko ispitivanje lijekova za ljudsku uporabu i stavljanje izvan snage Direktive 2001/20/EZ || 1 || PL Sejm 34 || COM(2012)511 || Dodjela posebnih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora nad kreditnim institucijama || 1 || SE Riksdag || Obrazložena mišljenja o prijedlozima pojedinačno || || 83 || || Obrazložena mišljenja o paketima prijedloga[28] || || -13 || || UKUPNO || || 70 || [1] COM(2013) 565. [2] http://ec.europa.eu/governance/impact/planned_ia/planned_ia_en.htm. [3] SEC(2009) 92. [4] http://ec.europa.eu/governance/impact/iab/iab_en.htm. [5] http://ec.europa.eu/governance/impact/key_docs/docs/iab_report_2012_en_final.pdf. [6] COM(2012)514. [7] Izvješće Ustavnog odbora Riksdag - 2012/13:KU8. [8] COSAC je Konferencija odbora za europske poslove nacionalnih parlamenata država članica Europske unije i predstavnika Europskog parlamenta. [9] Osamnaesto dvogodišnje izvješće Promjene u postupcima i praksama Europske unije važnim za parlamentarni nadzor, 27. rujna 2012. [10] COM(2011)344. [11] SP (2012) 766/2. [12] http://extranet.cor.europa.eu/subsidiarity/regpex/Pages/Study-on-Regional-Parliaments.aspx. [13] CDR2336-2012. [14] COM(2011)659. [15] COM(2012)95. [16] COM(2012)130. [17] Vidi članak 7. stavak 2. Protokola br. 2 o primjeni načela supsidijarnosti i proporcionalnosti [18] Pismo od 14.ožujka 2013. [19] PV(2012) 2017; http://ec.europa.eu/transparency/regdoc/rep/10061/2012/EN/10061-2012-2017-EN-F-0.Pdf. [20] COM(2012) 617; njegov prethodnik bio je program EU-a za Podjelu hrane najugroženijim osobama koji će biti zatvoren 2013.— prijedlog Komisije COM(2010) 486 isto je dobio tri obrazložena mišljenja. [21] DE Bundestag, DK Folketing, UK House of Lords, UK House of Commons i SE Riksdag. [22] Članak 5. Protokola 2. [23] COM(2012)11. [24] SEC(2009) 92. [25] Da bi se mišljenje moglo nazvati obrazloženim mišljenjem u skladu s definicijom iz Protokola 2., u njemu mora biti jasno navedena povreda supsidijarnosti i ono mora biti poslano Komisiji u roku od osam tjedana od prenošenja prijedloga nacionalnim parlamentima. [26] Prema broju obrazloženih mišljenja koje je Komisija primila između 1. siječnja i 31. prosinca 2012. [27] Komisija je primila ukupno šest obrazloženih mišljenja na taj prijedlog. Tri obrazložena mišljenja (PL Sejm; PL Senat; UK House of Lords) primljena su nakon 31. prosinca 2012., ali prije roka 15. siječnja 2013. [28] Budući da se neka mišljenja odnose na pakete prijedloga, u tablici je naveden broj obrazloženih mišljenja za svaki prijedlog. Kako bi se pokazao broj obrazloženih mišljenja koje je zaprimila Komisija, oduzima se broj obrazloženih mišljenja koja se odnose na više od jednog prijedloga.