IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOJ SREDIŠNJOJ BANCI, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Uvođenje eura u Latviji /* COM/2014/0217 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOJ SREDIŠNJOJ BANCI, EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU I ODBORU REGIJA Uvođenje eura u Latviji 1. Uvod Vijeće je 9. srpnja 2013. odlučilo da je Latvija ispunila uvjete potrebne za uvođenje eura i da njezino odstupanje od sudjelovanja u jedinstvenoj valuti treba staviti izvan snage s učinkom od 1. siječnja 2014.[1] Latvija je slijedila praksu svih država članica koje su euro usvojile nakon prvog vala prelaska (1999. – 2002.) i primijenila takozvani scenarij prelaska „velikog praska”, tj. novčanice i kovanice eura su na dan uvođenja eura stekle status zakonskog sredstva plaćanja[2]. Dvotjednim razdobljem optjecaja dviju valuta, tijekom kojeg su paralelno bili u optjecaju i euro i novčanice i kovanice latvijskog latsa, omogućeno je postupno povlačenje gotovine u latsima. Uspješan prelazak ponovno pokazuje da je, ako je prelazak dobro pripremljen, dovoljno i kratko razdoblje optjecaja dviju valuta[3]. Gotovo svi Latvijci (79 %) ocijenili su da je prelazak protekao glatko i učinkovito[4]. Nadovezujući se na dva izvješća Komisije o praktičnim pripremama prelaska na euro u Latviji[5], u ovom se izvješću pokrivaju najvažniji aspekti postupka prelaska iz naknadne perspektive, stavljajući pritom naglasak na pripreme za prelazak na gotovinu u eurima, razdoblje optjecaja dviju valuta, mjere poduzete radi sprečavanja zlouporabe u određivanju cijena i pogrešne percepcije cijena, kretanje cijena te komunikaciju s javnosti o euru. U izvješću se, gdje je to primjenjivo, utvrđuju i preporuke Komisije o drugim mogućim mjerama koje latvijska tijela trebaju poduzeti te se donose zaključci koji mogu biti od koristi za buduće prelaske. 2. Prelazak 2.1. Pripreme za prelazak na gotovinu Prelazak na gotovinu u eurima vjerojatno je najuočljivija komponenta postupka prelaska na novu valutu jer su u to uključene gotovo sve financijske institucije, poduzeća i građani. Glatka i učinkovita provedba ovog procesa ovisi o dostatnoj opskrbi svih uključenih strana gotovinom u eurima, kao i o kvalitetnoj pripremi banaka i poduzeća za veliku dodatnu količinu posla. Nakon javnog natječaja, u kovnici Staatliche Münzen Baden-Württemberg (u Stuttgartu u Njemačkoj) proizvedeno je 400 milijuna kovanica eura s latvijskim naličjem. Oko 110 milijuna novčanica eura različitih apoena posuđeno je od Deutsche Bundesbank. Prije kraja 2013., banke i poduzeća su redom opskrbljivane gotovinom u eurima. Predopskrba kreditnih institucija započela je 1. studenoga 2013. Redovna posredna predopskrba velikih klijenata poslovnih banaka započela je 10. prosinca 2013., dok je manjim korporativnim klijentima koji koriste pojednostavnjenu posrednu predopskrbu gotovina u eurima isporučena 27. prosinca 2013. Poštanski uredi posrednom su predopskrbom od Citadele Bank primile gotovinu u eurima. Ukupna vrijednost novčanica i kovanica eura isporučenih predopskrbom iznosila je 283,2 milijuna eura. 800 000 „početnih kompleta” koji su sadržavali kombinaciju svih apoena latvijskih kovanica eura (u vrijednosti od 14,23 eura po kompletu), tj. otprilike jedan komplet po kućanstvu, široj su javnosti preko poslovnih banaka, poštanskih ureda i poslovnica latvijske središnje banke, Banke Latvije, dostupni od 10. prosinca 2013. Do 1. siječnja 2014. prodano je oko 644 000 početnih kompleta. Gledajući unatrag, standardno iskustveno pravilo europodručja, prema kojemu je jednom kućanstvu potreban otprilike jedan početni komplet, u slučaju Latvije se pokazalo previše optimističnim. Od 1. siječnja 2014., kolekcionari i poduzeća koje prodaju kovanice mogu kupiti preostale početne komplete. Od 10. prosinca 2013. trgovcima na malo je bilo dostupno 95 000 posebnih kompleta (od kojih je svaki sadržavao 200 eura), od čega je do 1. siječnja 2014. prodano oko 70 000 kompleta. Nekoliko poslovnih banaka također je izradilo pojedinačne početne komplete, prilagođene prosječnim potrebama njihovih poslovnih klijenata. Imajući u vidu povećani sigurnosni rizik, izrađen je sigurnosni akcijski plan koji je obuhvaćao mjere poboljšanja sigurnosti u sektoru prijevoza gotovine tijekom postupka prelaska. Izrađen je poseban akcijski plan za slučaj nepovoljnih vremenskih uvjeta. Nekoliko tjedana prije i poslije prelaska, državna policija je osigurala besplatnu pratnju vozilima za prijevoz gotovine Banke Latvije, poslovnih banaka i tvrtki za prijevoz gotovine. Osobito posljednjih dana prosinca 2013., poslovne banke i poštanski uredi morali su rukovati iznimno velikim količinama gotovine. Kako bi se olakšala logistika povlačenja kovanica latsa, poduzeća za prijevoz gotovine i poslovne banke opskrbljene su standardnim pokretnim spremnicima za prikupljanje, pohranu i prijevoz kovanica. Latvijski bankarski sektor obuhvaća 25 banaka s 371 poslovnicom, od čega 19 banaka s 321 poslovnicom pruža usluge gotovinskog plaćanja. Kako bi olakšale prelazak, neke su banke posljednjih tjedana u godini produljile radno vrijeme svojih poslovnica. Poslovne banke će do 30. lipnja 2014. pružati neograničene usluge zamjene gotovine bez naknade. Od kraja rujna 2013., Banka Latvije je zajedno sa Savezom poslodavaca Latvije osobama koje rukuju gotovinom i računovođama ponudila opću obuku o gotovini u eurima i posebnu obuku o njezinim sigurnosnim obilježjima. Obuku su u prvom redu pohađali trgovci na malo i službenici poštanskih ureda. Banke su svojim službenicima osigurale posebnu obuku o općim načelima uvođenja eura i njegovim posljedicama za bankarske usluge te njihovoj dostupnosti oko 1. siječnja 2014. Kako bi poboljšala pristup uslugama zamjene gotovine, osobito u ruralnim područjima, Latvijas Pasts (Latvijska pošta) je odigrala aktivnu ulogu u prelasku na gotovinu u eurima. Do 31. ožujka 2014. (uz mogućnost produljenja za još tri mjeseca) široj se javnosti nude usluge zamjene gotovine u 302 poštanska ureda. Prema istraživanju Komisije provedenom krajem prosinca 2013.[6], velik broj Latvijaca već je prije prelaska posjedovao gotovinu u eurima: 43 % ih je imalo novčanice eura (56 % s putovanja u inozemstvo, 46 % od zamjene u latvijskim bankama), a 60 % ih je imalo kovanice eura (57 % s putovanja u inozemstvo i 48 % iz početnih kompleta). Prelazak na gotovinu u eurima u Latviji bio je dobro pripremljen i organiziran. Banke i poduzeća te građani su uoči prelaska opskrbljeni dostatnom količinom gotovine u eurima. Imajući u vidu iskustvo Latvije, standardnu procjenu broja kompleta kovanica koje treba izraditi za širu javnost treba korigirati prema dolje. 2.2. Razdoblje optjecaja dviju valuta Dvotjedno razdoblje optjecaja dviju valuta tijekom kojeg su euro i latvijski latsi paralelno bili u optjecaju isteklo je 14. siječnja 2014. Svaki od 1 061 bankomata u Latviji su do 1. siječnja u 1.00 sat bili dostupni za podizanje eura. Bankomati su uglavnom posljednjih dana u prosincu 2013. napunjeni gotovinom u eurima (uglavnom apoenima od 10, 20 i 50 eura). Apoeni od 5 eura su od 1. siječnja 2014. dostupni na 242 bankomata, a od 14. siječnja 2014. na još 460 bankomata. Sredinom siječnja 2014., apoen od 5 eura predstavlja trećinu izdanih novčanica eura. Terminali na prodajnim mjestima (point-of-sale – POS) odmah su 1. siječnja 2014. prebačeni na euro. Trenutno ih je 99,3 % usklađeno s jedinstvenim područjem plaćanja u eurima (Single Euro Payments Area – SEPA). Banke su svoje klijente poticale na češće korištenje elektroničkog plaćanja, osobito prvih dana nakon 1. siječnja 2014. U razdoblju optjecaja dviju valuta platne su kartice korištene u 6,6 milijuna transakcija ukupne vrijednosti 122 milijuna eura. U usporedbi sa siječnjom 2013., korištenje elektroničkog plaćanja se u siječnju 2014. povećalo za 20–30 %. Neke poslovnice banaka te svih šest blagajni Banke Latvije otvorene su za usluge gotovinskog plaćanja 1. siječnja 2014. Poštanski uredi koji su subotom obično zatvoreni, u subotu 4. siječnja bili su otvoreni kako bi se stanovništvu, osobito onome u udaljenim i ruralnim područjima, olakšao pristup zamjeni gotovine. Zahvaljujući temeljitoj pripremi, banke i poštanske uredi dobro su podnijele veliku dodatnu količinu posla u razdoblju optjecaja dviju valuta. Nekoliko je banaka u poslovnicama privremeno angažiralo dodatno osoblje za gotovinske transakcije. Trgovcima na malo i drugim poslovnim klijentima proaktivno su pružane usluge prijevoza gotovine. Prostori u poslovnicama za brojanje i pohranu novca prilagođeni su. Do 9. siječnja 2014., oko 120,15 milijuna eura zamijenjeno je u najvećim poslovnim bankama koje pokrivaju 77 % ukupne baze klijenata (vrijednost ukupne zamjene: 98,9 milijuna eura), u poštanskim uredima (16,1 milijuna eura) te preko Banke Latvije (5,15 milijuna eura). Broj i opseg podizanja gotovine na bankomatima u prvim danima siječnja ostali su jednaki onima u "doba latsa". Do 6. siječnja 2014., 98 % prodajnih automata prebačeno je na euro. Prema istraživanju Komisije provedenom u Latviji između 16. i 18. siječnja 2014.[7], 88 % ispitanika u prvim tjednima siječnja nije imalo nikakvih poteškoća u bankama prilikom zamjene gotovine u latsima ili podizanja gotovine u eurima. To je manje nego tijekom prelaska na euro u Estoniji (95 %), ali je ukupno gledano u skladu s prijašnjim prelascima[8]. Na grafikonu 1. u nastavku prikazan je razvoj gotovinskih plaćanja isključivo u eurima u razdoblju optjecaja dviju valuta u Latviji u usporedbi s Estonijom, Slovačkom i Slovenijom. Već prvog radnog dana nakon prelaska (2. siječnja 2014.), razmjerno velik dio javnosti (30 %) koji je obavljao plaćanje gotovinom plaćao je samo gotovinom u eurima. Dana 4. siječnja već je dvije trećine ispitanih građana obavljalo plaćanje samo gotovinom u eurima. Nakon toga, udio plaćanja obavljenih samo gotovinom u eurima povećavao se prema kraju razdoblja optjecaja dviju valuta, osim petka, 10. siječnja 2014., kada se s 91 % smanjio na 87 %, ali je sljedećeg ponedjeljka opet zabilježen porast na 91 %. Ukupno gledano, gotovinska plaćanja izvršena samo u eurima razvijala su se brže nego u Estoniji i Slovačkoj, ali nestabilnije nego u Sloveniji. Sektor maloprodaje također se dobro nosio s izazovima procesa prelaska i istodobnim rukovanjem dvjema valutama. Trgovci na malo dobro su opskrbljeni gotovinom u eurima te nisu zabilježene veće poteškoće izazvane čekanjem u redovima. Kao što je vidljivo iz grafikona 2. u nastavku, već je 2. siječnja gotovo svim građanima (94 %) pri kupnji ostatak novca vraćen samo u eurima. Taj udio se 7. siječnja povećao na 100 % te je na toj razini ostao do 14. siječnja 2014. Istraživanje Komisije provedeno neposredno nakon isteka razdoblja optjecaja dviju valuta pokazuje da gotovo svi Latvijci (79 %) drže kako je proces prelaska protekao glatko i učinkovito[9]. 2.3. Povlačenje stare valute Iako se od početka 2013. smanjila gotovina u latsima koja je u optjecaju, povlačenje latsa iz optjecaja bio je poseban izazov. Znatan udio gotovine u latvijskom latsu koji je bio u optjecaju povučen je još prije prelaska. Do 31. prosinca 2013. vrijednost latsa u optjecaju smanjila se za gotovo 50 % u usporedbi sa siječnjom 2013. (s 1,2 milijarde LVL na 630,8 milijuna LVL). Ukupno se moralo povući 293 milijuna kovanica (757 tona). Demonetizacija kovanica latsa započela je 5. rujna 2013. Do 31. prosinca 2013. uništeno je 33 % predviđenih kovanica latsa. Kako bi gotovinu u latsima smanjile već prije 1. siječnja 2014., nekoliko je banaka od listopada 2013. klijentima ponudilo deponiranje kovanica latsa na štedne račune bez naknade. Osim toga, Banka Latvije nudi neograničenu zamjenu kovanica latsa u novčanice latsa bez naknade. Poslovne su banke među klijentima pojačale promociju bezgotovinskih načina plaćanja. Kako bi se smanjio broj novčanica latsa u velikim apoenima koje su bile u optjecaju, poticalo se poduzeća za prijevoz gotovine i tvrtke da se suzdrže od naručivanja novčanica u velikim apoenima. Proces prelaska u Latviji pripremljen je kvalitetno i proveden bez poteškoća. Bankomati i terminali na prodajnim mjestima na vrijeme su konvertirani, a banke i poštanski uredi dobro su se nosili s velikom dodatnom količinom posla u razdoblju optjecaja dviju valuta. Trgovci na malo dobro su podnijeli izazove postupka prelaska i istodobnog rukovanja dvjema valutama. Bili su dobro opskrbljeni gotovinom u eurima i prema istraživanju Komisije, već 2. siječnja 2014. gotovo je svim ispitanim građanima (94 %) pri kupnji ostatak novca vraćen samo u eurima[10]. 3. Sprečavanje zlouporabe u određivanju cijena i pogrešne percepcije cijena Šira javnost bila je zabrinuta zbog učinka koji je prelazak na euro mogao imati na cijene. Stoga je bilo osobito važno da latvijska tijela poduzmu korake potrebne za sprečavanje zlouporabe i otklanjanje pogrešnih percepcija u vezi s razvojem cijena. Od siječnja 2013. na najpopularnijim se prodajnim mjestima u sedam najvećih latvijskih gradova prate cijene 120 proizvoda i usluga koji se često kupuju. Prate se one usluge za koje se na temelju iskustva iz prijašnjih prelazaka moglo pretpostaviti da će biti najviše pogođene povećanjem cijena uslijed prelaska, poput frizerskih usluga, usluga restorana i kafića te popravka automobila. Rezultati praćenja redovno se objavljuju na web-mjestu Ministarstva gospodarstva i web-mjestu o prelasku na euro. U razdoblju prikaza dviju valuta i provedbe Memoranduma o poštenom uvoditelju eura Centar za zaštitu prava potrošača, nevladine udruge za zaštitu prava potrošača, Državna služba za hranu i veterinarstvo i Državna porezna služba nadzirali su usklađenost sa zahtjevima za prikaz cijena i konverziju (npr. pravila zaokruživanja). Dana 1. listopada 2013. započele su intenzivne kontrole. Nakon prvog posebnog izvješća Europske komisije o praktičnim pripremama za uvođenje eura u Latviji, ukupni broj uključenih inspektora znatno je povećan (sada ih ima 346). Obveza prikaza cijena u dvije valute – u latvijskim latsima i u eurima – započela je 1. listopada 2013. i trajat će do 30. lipnja 2014. Od listopada 2013. provedeno je 14 849 kontrola (ukupni broj planiranih kontrola: 28 000). Centar za zaštitu prava potrošača i Udruženje za zaštitu interesa potrošača proveli su 14 849 kontrola i otkrili prekršaje na 5 486 prodajnih mjesta. Najčešći nedostatak bio je neispravna konverzija koja je otkrivena u 4 245 slučaja. Drugi po redu najčešći nedostatak odnosio se na prikaz cijena u dvije valute (1 720 slučajeva). Krajem siječnja 2014. prekršaji su uklonjeni na 4 231 prodajnih mjesta. Na 2 453 prodajna mjesta to je učinjeno na licu mjesta u nazočnosti inspektora Centra za zaštitu potrošača. U 39 slučaja izdana je novčana kazna u visini do 500 LVL (711,44 eura). Zasada je u 83 slučaja pokrenut upravni postupak. Državna služba za hranu i veterinarstvo izvršila je 4 454 kontrole cijena (prekršaji su otkriveni na 186 prodajnih mjesta), a Državna porezna služba 79 kontrola cijena (prekršaji su otkriveni na 22 prodajna mjesta. Broj prekršaja u vezi sa zahtjevima koji se odnose na prikaz cijena u dvije valute vremenom se smanjio. Latvijci su općenito bili mišljenja da je prikaz cijena u dvije valute koristan alat koji je olakšao usporedbu cijena te navikavanje na novu valutu. Prema istraživanju Komisije provedenom u siječnju[11], gotovo troje od četvero (74 %) ispitanih Latvijaca bilo je mišljenja da su prikazi cijena u dvije valute bili vrlo ili prilično korisni. Nadalje, 84 % ih je smatralo da su prikazi uvijek (44 %) ili većinom (40 %) izvedeni ispravno, što je u skladu s rezultatima nedavnih prelazaka. Na pitanje o konverziji cijena, 46 % Latvijaca odgovorilo je kako imaju dojam da konverzija u euro ponekad (33 %), često (10 %) ili vrlo često (3 %) nije bila ispravna. Ovaj je rezultat negdje u sredini rezultata prijašnjih prelazaka. Kampanjom „Pošteni uvoditelj eura”, pokrenutom 12. srpnja 2013., poduzeća se pozivaju da se obvežu kako neće zloupotrijebiti prelazak na euro za vlastitu dobit te kako će poštovati pravila prelaska i svojim klijentima pružati potrebnu pomoć. Ovom se kampanjom slijedi put dobrovoljnih inicijativa koje su uspješno provedene tijekom prijašnjih prelazaka na euro. Voditelj kampanje je Ministarstvo gospodarstva. Sudionici kampanje imaju pravo koristiti naljepnicu s posebnim logotipom „Pošteni uvoditelj eura” kojom se pokazuje njihovo sudjelovanje, a navode se i na "bijeloj listi", dostupnoj na web-mjestu Projekta uvođenja eura. Do kraja siječnja 2014., 1 224 poduzeća (više od 11 000 prodajnih mjesta) koja prodaju robu ili pružaju usluge pridružilo se kampanji „Pošteni uvoditelj eura”. U kampanji sudjeluje pet najvećih maloprodajnih lanaca. Dogovor o poštenom određivanju cijena iznimno je važna inicijativa kojom se nastoji spriječiti moguća zlouporaba cijena i otkloniti pogrešne percepcije cijena. Ako se uzme u obzir ukupni broj latvijskih poduzeća, prvobitno zamišljeni cilj ovog programa (najmanje 10 000 poduzeća ili 30 000 prodajnih mjesta) i iskustvo prijašnjih prelazaka[12], čini se da je bilo prostora da se on još više proširi. Od 1. listopada 2013., potrošači preko posebne telefonske linije za podnošenje prigovora, općeg info-telefona za informacije o euru te e-poštom i dopisima mogu Centru za zaštitu prava potrošača podnijeti prigovore zbog kršenja pravila o navođenju cijena. Centar za zaštitu prava potrošača ili nevladina udruga s kojom surađuje provjerava prigovore najkasnije 48 sati od njihova podnošenja. Zabrinutost koju su iskazali građani uglavnom se odnosila na pitanja poput prikaza cijena te primjenu pravila zaokruživanja. Latvijsko vijeće za konkurentnost ocjenjuje prigovore povezane s mogućim povećanjem cijena zbog prelaska na euro. Latvija je provela prikaz cijena u dvije valute i inicijativu o poštenom određivanju cijena u skladu s preporukama Komisije[13]. Latvijska tijela u preostalom razdoblju kampanje i dalje trebaju osigurati da se ispituju svi prigovori građana te nadzirati ispravnu provedbu Memoranduma "Pošteni uvoditelj eura". Sudjelovanje u inicijativi za pošteno određivanje cijena bilo je prilično razočaravajuće u usporedbi s prijašnjim prelascima na euro. Zemlje koje uvode euro trebale bi pokušati ostvariti barem cilj od 75 % u pogledu sudjelovanja u tom dogovoru. 4. Kretanje cijena i percepcija cijena 4.1. Kretanje cijena Prelasku na euro u Latviji je prethodilo razdoblje vrlo niske i povremeno negativne inflacije. Dezinflacija je prvenstveno uzrokovana energetskom komponentom i u manjoj mjeri neenergetskom industrijskom robom, a odnedavno i neprerađenom hranom. Ovi trendovi slični su onima vidljivima u podacima koji su prikupljeni u europodručju i susjednim zemljama Latvije. U skladu s utvrđenom praksom nakon uvođenja eura u drugim državama članicama Eurostat, nakon što postane raspoloživ dostatan broj podataka, planira izraditi procjenu razvoja cijena nakon prelaska na euro u Latviji. Eurostat planira izdati dotično pismeno priopćenje u svibnju 2014. 4.2. Percepcija cijena Prema nedavnom istraživanju Komisije[14] većina Latvijaca (57 %) drži da će euro povećati inflaciju u njihovoj zemlji (u usporedbi s 55 % Estonaca, 19 % Slovaka, 66 % Ciprana, 37 % Maltežana i 52 % Slovenaca neposredno nakon prelaska na euro u njihovim zemljama), dok je samo 19 % smatralo da će pristupanje euro području Latviji pomoći održati stabilnost cijena. Do sredine 2013., percipirana inflacija u Latviji bila je na vrhuncu u proljeće 2011. i od tada je neprekidno padala, točno odražavajući razvoj stvarne inflacije. Međutim, između srpnja i studenoga 2013., percipirana inflacija je porasla, dok se godišnja inflacija mjerena HICP-om smanjila na stope niže od nule. Premda je takvo povećanje percipirane inflacije u kontekstu pada stvarne inflacije moglo biti uvjetovano nadolazećim prelaskom na euro, teško je ustanoviti točan kauzalni učinak prelaska na percepciju inflacije. U vrijeme prelaska, u prosincu 2013. i siječnju 2014., percipirana se inflacija smanjila. Sezonski nepročišćeni podaci dobiveni iz Zajedničkog istraživanja potrošača pokazuju da je s 24,6 u prosincu pala na 21,9 u siječnju. 5. Komunikacija s javnošću povezana s uvođenjem eura Nakon odluke Vijeća od 9. srpnja 2013., latvijska su tijela pokrenula intenzivnu fazu provedbe komunikacijskih aktivnosti povezanih s prelaskom na euro. U završnoj inačici "Komunikacijske strategije za prelazak na euro u Latviji", koju je 22. listopada 2012. odobrila Radna skupina za osvješćivanje javnosti i komunikaciju u okviru projekta uvođenja eura, utvrdila je smjernice za informacijsku kampanju o uvođenju eura. Kvantitativno gledano, cilj kampanje bio je osigurati da se 90 % svih stanovnika osjeća dobro obaviješteno o svim praktičnim aspektima prelaska na euro. Komunikacijska kampanja, koju je koordiniralo Ministarstvo financija, obuhvaćala je kombinaciju komunikacijskih alata i instrumenata (slanje obavijesti poštom izravno kućanstvima, seminare i obuku, društvene medije, kampanju na televiziji i u tisku) i bila je usmjerena na različite skupine (npr. građane, učenike, ranjive skupine, poduzeća). Komplementarne komunikacijske aktivnosti provodili su Ured premijera, Ministarstvo gospodarstva, Banka Latvije, Ministarstvo obrazovanja i znanosti, Latvijsko udruženje poslovnih banaka te druge javne i privatne ustanove. Godine 2012. započeli su redoviti seminari, regionalna događanja i regionalni forumi za poduzeća, subjekte koji se profesionalno bave gotovinom i ranjive skupine. Latvijski savez poslodavaca, Latvijska gospodarska komora i Latvijsko udruženje trgovaca priredili su radionice za poduzeća na kojima su ih obavještavali o kampanji „Pošteni uvoditelj eura”, koje su uključivale sastanke s vladinim službenicima i gospodarstvenicima. Dana 12. rujna 2013. u Rigi je održana Konferencija o prelasku na euro, koju su zajednički priredili Banka Latvije, Europska središnja banka, Europska komisija i Ministarstvo financija. U rujnu 2013. započela je kampanja u masovnim medijima koja je obuhvaćala televizijske spotove kojima se nastojalo javnost emocionalno uključiti u postupak prelaska na euro te joj približiti njegove praktične aspekte. Kampanja je dopunjena oglašavanjem u tisku, na radiju, na internetu te oglašavanjem na otvorenom. U postupku odabira medija posebna je pažnja posvećena obuhvaćanju ranjivih skupina u udaljenim područjima i stanovništva ruskog govornog područja. Kako bi obavijestilo nastavnike i učenike, Ministarstvo obrazovanja i znanosti svim je školama dostavilo informativnu brošuru za nastavnike te izradilo stripove koje je trebalo uvesti u školske kurikulume. Nekoliko aktivnosti bilo je usmjereno na osobe s oštećenjima vida i sluha, i to u obliku obuke o dizajnu novih novčanica i kovanica, sigurnosnim obilježjima i općim modalitetima prelaska. Krajem 2013. svim kućanstvima izravno je upućena obavijest poštom u pet regionalno prilagođenih inačica, uključujući rusku, koju je izradilo Ministarstvo financija u suradnji s Europskom komisijom. Ubrzo nakon toga, Europska središnja banka i Banka Latvije zajedno su poslale letak o dizajnu novčanica i kovanica te njihovim sigurnosnim obilježjima. U okviru Sporazuma o partnerstvu koji su latvijsko Ministarstvo financija i Komisija potpisali 10. srpnja 2012. i kasnijeg ugovora o dodjeli bespovratnih sredstava potpisanog 30. travnja 2013., Europska komisija je doprinijela provedbi komunikacijske strategije financijski pokrivajući do 50 % prihvatljivih troškova komunikacijskih aktivnosti. Osim toga, Komisija je novčano podržala putujuću izložbu o euru koja se od rujna 2013. do siječnja 2014. održala u Rigi i drugim većim latvijskim gradovima, priredila seminar za latvijske novinare i surađivala na Konferenciji o prelasku na euro održanoj u rujnu 2013. Komisija je također stavila na raspolaganje razne publikacije i provela istraživanja javnog mnijenja Eurobarometar prije, tijekom i nakon razdoblja optjecaja dviju valuta. Europska središnja banka surađivala je s Bankom Latvije kako bi se iskoristile sinergije i maksimalno povećao učinak kampanje. Europska središnja banka stavila je na raspolaganje publikacije, priredila izložbu ESB-a o euru, sudjelovala u priređivanju Konferencije o prelasku na euro održane u rujnu 2014. i provela informacijsku kampanju u masovnim medijima usmjerenu na izgled novčanica i kovanica eura, podatke o njihovoj sigurnosti te ključne činjenice u vezi s prelaskom i njegovim datumima. Kampanja komunikacije s javnošću i podizanja javne svijesti doprinijela je glatkom prelasku na euro. Unatoč malom kašnjenju s početkom kampanje, različite ciljne skupine primjereno su obaviještene o praktičnim aspektima prelaska na euro, uključujući posebne skupine poput manjina, ljudi iz udaljenih područja, mlade i osobe starije životne dobi. Može se zaključiti da je time što se 89 % Latvijaca osjeća dobro obaviješteno o euru[15] ostvaren cilj da se 90 % stanovnika Latvije osjeća dovoljno obaviješteno o euru. Osim toga, ukupno je njih 80 % zadovoljno s informacijama koje su im pružile latvijska tijela. Podrška euru dosegla je 52 % (prema istraživanju provedenom u Latviji u siječnju 2014.), počevši od prilično niske razine početkom 2013. (33 % prema istraživanju provedenom u Latviji u siječnju 2013.). Kako bi se ona i dalje povećavala, preporuča se nastaviti s aktivnostima informiranja javnosti te praćenjem javnog mijenja u vezi sa svim aspektima uvođenja eura. Latvijce i dalje posebno zabrinjava učinak eura na cijene i zlouporaba u određivanju cijena[16]. Stoga se preporučuje da se još nekoliko mjeseci nastavi s nadzorom prikaza cijena u dvije valute, ispravne konverzije i pravila zaokruživanja te općeg razvoja cijena. [1] Odluka Vijeća 2013/387/EU od 9. srpnja 2013. o usvajanju eura u Latviji 1. siječnja 2014.(SL L 195, 18.7.2013. str. 24.). [2] Države članice koje su euro uvele nakon prvog vala prelaska učinile su to u skladu s tzv. madridskim scenarijem, koji je obuhvaćao prijelazno razdoblje od tri godine (za Grčku jednu godinu). [3] Estonija, Slovačka i Slovenija također su imale dvotjedno razdoblje optjecaja dviju valuta, dok je na Malti i na Cipru ono trajalo mjesec dana. [4] Flash Eurobarometar 393, terensko istraživanje provedeno od 16. do 18. siječnja 2014., dostupno na: [http://ec.europa.eu/economy_finance/euro/communication/polls/index_en.htm]. [5] Europska komisija, Dvanaesto izvješće o praktičnim pripremama za buduće proširenje europodručja – COM(2013) 540, završna verzija, 23.7.2013.; http://ec.europa.eu/economy_finance/pdf/2013/twelfth_report_on_the_practical_preparations_en.pdf; http://ec.europa.eu/economy_finance/pdf/2013/thirteenth_report_on_the_practical_preparations_en.pdf; i Trinaesto izvješće o praktičnim pripremama za buduće proširenje europodručja - COM(2013) 855, završna verzija, 3.12.2013. – http://ec.europa.eu/economy_finance/pdf/2013/thirteenth_report_on_the_practical_preparations_en.pdf [6] Flash Eurobarometar 390, terensko istraživanje provedeno 28. i 30. prosinca 2014., dostupno na: http://ec.europa.eu/economy_finance/euro/communication/polls/index_en.htm. [7] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [8] Odgovarajuća je brojka u Slovačkoj iznosila 90 %, na Cipru 88 %, na Malti 85 % te u Sloveniji 96 %. [9] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [10] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [11] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [12] U Estoniji je odgovarajućim programom obuhvaćeno 526 subjekata, na Cipru oko 7 600 odnosno na Malti oko 7 900 poduzeća, a u Slovačkoj oko 20 000 prodajnih mjesta. [13] Preporuka Komisije od 10. siječnja 2008. o mjerama kojima se olakšavaju budući prelasci na euro (SL L 23, 26.1.2008., str. 30). [14] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [15] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4). [16] Flash Eurobarometar 393 (vidi bilješku 4).