Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Komunikaciji Komisije Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Europskoj središnjoj banci, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru, Odboru regija i Europskoj investicijskoj banci – Godišnja strategija održivog rasta 2020.

(dodatno mišljenje)

(COM(2019) 650 final)

(2021/C 10/16)

Izvjestitelj: Philip VON BROCKDORFF

Odluka Predsjedništva: 28.5.2020. Pravni temelj: pravilo 32. stavak 1. Poslovnika i pravilo 29. točka (a) Provedbenih odredbi Poslovnika Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za ekonomsku i monetarnu uniju te ekonomsku i socijalnu koheziju Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 8.9.2020. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 29.10.2020. Plenarno zasjedanje br.: 555 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 250/0/6

Preambula

Ovo mišljenje jedno je od dvaju dodatnih mišljenja o Godišnjoj strategiji održivog rasta (COM (2019) 650 final) i o Preporuci o ekonomskoj politici europodručja (COM (2019) 652 final). Cilj je ažurirati i razraditi prethodne prijedloge EGSO-a (1) , uzimajući u obzir najnovija kretanja, utjecaj COVID-a 19 i oporavak od njega te različita izvješća i preporuke objavljene u kontekstu tekućeg europskog semestra. Taj paket mišljenja opći je doprinos civilnog društva EU-a ekonomskoj, socijalnoj i okolišnoj politici za sljedeći ciklus europskog semestra čiji se početak očekuje u studenome 2020. EGSO poziva Europsku komisiju i Vijeće da taj doprinos uzmu u obzir u kontekstu predstojećeg jesenskog paketa europskog semestra i međuinstitucijskog postupka donošenja odluka koji proizlazi iz njega.

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO pozitivno ocjenjuje to što se u godišnjoj strategiji održivog rasta poduzima važan korak prema prihvaćanju socijalno jačeg, uključivijeg i održivijeg gospodarskog modela, ciljeva održivog razvoja i osobito obveze preobrazbe trenutačnog modela rasta u „zeleni” rast. Ta je obveza i dalje osobito važna s obzirom na gospodarske i socijalne posljedice pandemije COVID-a 19 te mora doći do izražaja u kontekstu predstojećeg jesenskog paketa europskog semestra, u kojem će Europska komisija utvrditi gospodarske i socijalne prioritete EU-a.

1.2. Kako bi se djelotvorno odgovorilo na posljedice pandemije COVID-a 19, EGSO smatra da su potrebne procjene i gospodarskog i socijalnog učinka. Takvim će procjenama države članice moći u potpunosti shvatiti kako su posljedice COVID-a 19 utjecali na gospodarstva i kretanje ljudi, robe i usluga diljem EU-a. Osim toga, vlade moraju brzo i odlučno djelovati kako bi prebrodile pandemiju COVID-a 19 i njezine posljedice, a to se može učiniti samo ako su im te posljedice jasne.

1.3. Vlade moraju odgovoriti donošenjem poticajnih makroekonomskih politika kako bi pridonijele vraćanju povjerenja i poduprle oporavak potražnje. Međutim, kako bi se to ostvarilo, EGSO preporučuje reviziju pravila Pakta o stabilnosti i rastu kako bi se podržao gospodarski oporavak i vladama omogućilo dovoljno manevarskog prostora, kao i kapacitet za poduzimanje prijeko potrebnih infrastrukturnih ulaganja, posebice u pogledu klimatskih promjena. Smatra se da je nužna i fleksibilnost pravila o državnim potporama kako bi se podržala poduzeća svih veličina u prijelazu na digitalno i zeleno gospodarstvo. Pristup financiranju, posebno za mala i srednja poduzeća, također je ključan, kao i revizija strategije za MSP-ove.

1.4. Ista se logika primjenjuje na socijalnu sferu, u kojoj su vladama potrebne djelotvorne i dobro financirane mjere javnog zdravlja kako bi se spriječile daljnje zaraze te, što je jednako važno, kako bi se provele ciljane politike za potporu sustavima socijalne sigurnosti i za zaštitu prihoda ranjivih socijalnih skupina koje su pretrpjele najveću štetu zbog smanjenih prihoda uzrokovanih gospodarskim padom. Trebalo bi se i poticati učlanjivanje u sindikate kako bi se pridonijelo postizanju ciljeva europskog stupa socijalnih prava, koji je toliko potreban u vrijeme krize.

1.5. Zbog COVID-a 19 pravedno oporezivanje postalo je relevantnije jer se vlade suočavaju s golemim financijskim pritiscima kako bi poduprle hitne mjere. Međutim, EGSO također smatra da je gospodarski pad uzrokovan COVID-om 19 ukazao na inherentne slabosti i nepotpunost europske monetarne unije. EU već dugo raspravlja o fiskalnoj uniji, a paket za oporavak i otpornost u vrijednosti od 750 milijardi EUR, unatoč nedostatcima, dokaz je da EU poduzima velike korake prema integraciji. Tek treba vidjeti hoće li se time države članice približiti fiskalnoj uniji, ali nema sumnje da je potrebno preispitati poreznu politiku unutar EU-a, među ostalim kako bi se poduprla javna ulaganja u infrastrukturu, obrazovanje, zdravstvo i socijalnu zaštitu.

1.6. EGSO naglašava važnost uloge političkih vođa u ovim kriznim vremenima. Pregovori koji su doveli do paketa za oporavak i otpornost otkrili su podjele u EU-u, a takve podjele nisu od koristi u kontekstu institucijske i ustavne reforme koja je potrebna kako bi EU stajao na čvršćim temeljima ako želi ostati jednako relevantan i dosljedan u Europi i svijetu.

1.7. EGSO smatra da je plan „Next Generation EU” dobrodošao i pravodoban. Međutim, njegova će provedba istodobno s provedbom redovnog općeg proračuna EU-a za razdoblje 2021. – 2027. iziskivati velike napore država članica i Komisije. I dalje postoje pitanja o razlikama u kapacitetima diljem EU-a te će stoga možda biti potrebna dodatna potpora Komisije jačanju kapaciteta, kao i postupak utvrđivanja projekata. Kad je riječ o VFO-u za razdoblje 2021. – 2027., Odbor izražava žaljenje zbog toga što je Vijeće smanjilo opseg prvotnog prijedloga Komisije. Europski parlament i EGSO (u mišljenju „Višegodišnji financijski okvir nakon 2020.” ( 2 ) ) već su ocijenili prijedlog Komisije nezadovoljavajućim.

1.8. Važno je i da ne gubimo vrijeme. Svaka nepotrebna odgoda u odobravanju i provedbi tog dogovorenog plana mogla bi ozbiljno narušiti gospodarski oporavak EU-a i ostvarenje ciljeva godišnje strategije održivog rasta te istodobno ugroziti egzistenciju i dobrobit tisuća radnika i vlasnika malih poduzeća u cijelom EU-u.

1.9. EGSO smatra da je godišnja strategija održivog rasta prilika da EU prijeđe na gospodarski model kojim se pridaje jednaka važnost gospodarskim i socijalnim ciljevima odnosno ciljevima uključivosti. Ciljeve godišnje strategije održivog rasta ne bi trebalo zanemariti zbog gospodarskih izazova koje je uzrokovao COVID-19. U svakom slučaju, COVID-19 je pokazao da je socijalna dimenzija jednako važna kao i gospodarska dimenzija naših života.

1.10. Iako EGSO podržava napore za povećanje produktivnosti diljem EU-a, to se ne bi trebalo postići nauštrb gospodarske održivosti ili radnih uvjeta. Gospodarsko blagostanje od ključne je važnosti, a to se može postići ako se rastom ostvari dodana vrijednost za gospodarstvo i društvo i stvarna promjena u životima ljudi, uz istodobno jačanje otpornosti na buduće egzogene šokove i potporu konvergenciji među zemljama i regijama.

2. Godišnja strategija održivog rasta 2020. i COVID-19

2.1. Europska komisija donijela je 17. prosinca 2019. jesenski paket, uključujući godišnju strategiju održivog rasta 2020. i zajedničko izvješće o zapošljavanju. Ključna je poruka godišnje strategije održivog rasta ta da gospodarski rast nije cilj sam po sebi i da gospodarstvo mora biti u interesu građana i planeta. Prelazak na novi model rasta u skladu je s europskim zelenim planom, a stoga i gospodarstvom koje poštuje ograničenja naših prirodnih resursa. Novi model gospodarskog rasta u skladu je i s ciljevima zapošljavanja kako su utvrđeni u zajedničkom izvješću o zapošljavanju, prema kojima otvaranje novih radnih mjesta prvenstveno dovodi do dugoročnog blagostanja u EU-u.

2.2. Europski zeleni plan može se definirati kao „novi održivi model rasta” koji pomaže u postizanju ciljeva održivog razvoja, kao što o tome svjedoči prelazak koji je djelomično odražen u nova četiri prioriteta godišnje strategije održivog rasta: (a) ekološka održivost, (b) rast produktivnosti, (c) pravednost i (d) makroekonomska stabilnost. Oni su sada zamijenili „trokut uspješnosti” iz prethodne godišnje strategije održivog rasta koji je obuhvaćao ulaganja, fiskalnu održivost i strukturne reforme.

2.3. Općenito, u godišnjoj strategiji održivog rasta poduzima se važan korak prema prihvaćanju retorike socijalno jačeg, uključivijeg i održivijeg gospodarskog modela, prihvaćanju ciljeva održivog razvoja i osobito obveze preobrazbe trenutačnog modela rasta u zeleni rast. EGSO to smatra pozitivnim pomakom. U godišnjoj strategiji održivog rasta pojašnjava se i da se ona odnosi na održivost u svim pogledima, ne samo okolišnom. Europska komisija zapravo je pridala jednaku važnost okolišu, produktivnosti, pravednosti i stabilnosti.

2.4. Europska komisija ujedno smatra da će za novi gospodarski program biti potrebno osigurati da razdoblje tranzicije bude „pravedn[o] i uključiv[o] […] te da se na prvo mjesto stave ljudi” i da „troškove ne smiju snositi najranjiviji”, pri čemu priznaje da „klimatske promjene kao i popratne politike […] imaju znatne distribucijske posljedice”. To razdoblje tranzicije neizbježno će dovesti do ključnih kompromisa kao što su sve veći troškovi prijevoza i mogući gubici radnih mjesta. EGSO smatra da će takvi kompromisi iziskivati procjene društvenih učinaka i primjerene odgovore socijalnih i fiskalnih politika u cijelom EU-u. Takve su procjene sada poprimile novu dimenziju s obzirom na gospodarske, društvene i, u manjoj mjeri, klimatske posljedice COVID-a 19.

2.5. Gospodarske posljedice COVID-a 19 u osnovi su trojake: pandemija je izravno utjecala na proizvodnju, dovela do narušavanja opskrbnih lanaca i tržišta te dovela do financijskih posljedica za poduzeća i financijska tržišta. Međutim, puni učinak na europska gospodarstva ne može se procijeniti u ovoj fazi i uvelike će ovisiti o tome hoće li drugi val pogoditi Europu krajem ove godine. Međutim, sasvim je jasno da je COVID-19 teško pogodio gospodarstva. Vremenski tijek oporavka od pandemije i dalje je neizvjestan, a nestabilni uvjeti, zajedno s posljedicama COVID-a 19 po tržišta, doveli su do gospodarskog pada diljem EU-a. Iako se očekivao rast zajedničkog BDP-a država EU-27 za 1,2 % u 2020., sada se predviđa da će se zbog COVID-a 19 smanjiti za 7,4 %, dok je pad gospodarstva tijekom financijske krize 2009. doveo do smanjenja od 4,5 % za EU-28. Trenutačna kriza sada je dovela EU u najveću recesiju u povijesti, a stopa nezaposlenosti trebala bi porasti na 9 %, u odnosu na 6,7 % 2019.

2.6. COVID-19 također je utjecao na sustave socijalne sigurnosti, pri čemu su, među ostalim, zdravstvena skrb, osiguranje u slučaju nezaposlenosti i mirovine pod pritiskom zbog posljedica pandemije i financijskog opterećenja uzrokovanog prije svega hitnim financiranjem i odgodom plaćanja poreza. Budući da se pojedinci i obitelji suočavaju sa smanjenim razinama dohotka i gubitkom prihoda, očekuje se da će se u EU-u povećati broj osoba koje žive u relativnom siromaštvu. Stoga je procjena socijalnog učinka COVID-a 19 jednako važna kao procjena učinka na gospodarstva.

2.7. O socijalnim će posljedicama također biti potrebno ponovno promisliti s obzirom na to da se u godišnjoj strategiji održivog rasta naglasak stavlja na socijalnu dimenziju EU-a. U okviru cilja pravednosti iz godišnje strategije održivog rasta konkretno se upućuje na socijalna prava, što uključuje izjavu da, „kako bi poboljšao svoje gospodarske i socijalne rezultate, EU mora u potpunosti poštovati načela europskog stupa socijalnih prava”. Iskustvo slijedom krize izazvane COVID-om 19 pokazalo je da bi europski sustav reosiguranja naknada za slučaj nezaposlenosti (SURE) mogao imati važnu ulogu, kako je istaknuto u godišnjoj strategiji održivog rasta, kao i da bi radnici u doba egzogenih ekonomskih šokova mogli primati potporu. Međutim, COVID-19 vjerojatno će povećati postojeće nejednakosti na tržištu rada EU-a te se čini da je negativan učinak izraženiji kod manje obrazovanih radnika zaposlenih na slabije plaćenim radnim mjestima, kao i kod mlađih radnika i žena. ( 3 ) Godišnjom strategijom održivog rasta u sadašnjem se obliku ne uspijeva postići ravnoteža između socijalne i gospodarske dimenzije unutar EU-a. Stoga je potrebno više se usmjeriti na niskokvalificirane odrasle osobe, nedostatak digitalnih vještina te usavršavanje i prekvalifikaciju, posebno zbog posljedica COVID-a 19.

2.8. EGSO također smatra da u scenariju oporavka zeleni plan mora biti i gospodarski i socijalni plan te davati poduzećima i potrošačima poticaje za prijelaz na održive proizvode s jedne strane, a s druge strane poboljšavati kvalitetu života građana EU-a sprečavanjem „štete” od klimatskih promjena i tranzicije, kao što je predloženo mehanizmom za pravednu tranziciju europskog zelenog plana. U tom se kontekstu smatra da je potrebna maksimalna fleksibilnost u tumačenju pravila o državnim potporama kako bi se omogućili poticaji za ulaganja i izravno sudjelovanje javnosti u poduzećima radi obnove gospodarske aktivnosti i optimizacije otvaranja kvalitetnih radnih mjesta u regijama na koje će potrebna tranzicija najviše utjecati. Istodobno bi u tranziciji trebalo aktivno nastojati smanjiti nejednakost i boriti se protiv siromaštva u okviru integrirane strategije socijalnog i održivog gospodarskog rasta.

2.9. Održiva i društveno korisna produktivnost i gospodarski rast, zajedno s prilagodljivim strukturnim promjenama, također su potrebni kako bi se pružila potpora odgovarajućoj socijalnoj zaštiti, među ostalim odgovarajućim mirovinama, pristojnim dohotkom, kvalitetnim radnim mjestima i javnim uslugama, osobito u pogledu zdravstva i stanovanja.

2.10. U godišnjoj strategiji održivog rasta upućuje se na „pravedno oporezivanje” i nema sumnje da su utaja poreza, izbjegavanje plaćanja poreza, pranje novca i katkad nemilosrdna praksa smanjenja oporezivanja ugrozile sposobnost poreznih tijela da ubiru poreze potrebne za ispunjavanje potreba gospodarstva i građana. U godišnjoj strategiji održivog rasta potvrđuje se i uloga poreza u financiranju socijalnih država, pri čemu se navodi da bi se „nacionalni porezni sustavi i sustavi naknada trebali […] optimizirati kako bi se poticalo sudjelovanje na tržištu rada, povećala pravednost […] te osigurala […] održivost i primjerenost sustava socijalne skrbi”. Također s obzirom na COVID-19, pravedno oporezivanje poprimilo je veću važnost ne samo radi potpore izvanrednim mjerama nego u jednakoj mjeri i radi potpore financiranju srednjoročnih do dugoročnih nacionalnih planova oporavka i plana oporavka EU-a, osobito javnih ulaganja u infrastrukturu, obrazovanje, zdravstvenu i socijalnu zaštitu.

2.11. Makroekonomska politika i dalje je od temeljne važnosti za postizanje održivog gospodarskog rasta, ali su u godišnjoj strategiji održivog rasta prilikom njezina pokretanja prošle godine prepoznati zabrinjavajući izgledi za rast. Situacija se sada pogoršala zbog COVID-a 19 te se time ponovno stavlja naglasak na ulogu vladinih prihoda i rashoda, što se određuje fiskalnom politikom koja je jednako relevantna kao i monetarna politika. Povratak na mjere štednje nije opcija s obzirom na dugotrajne posljedice koje su uslijedile nakon financijske krize. Uravnotežen proračun trenutačno se čini prilično nemogućim u većini, ako ne i svim državama članicama, barem u kratkoročnom do srednjoročnom razdoblju. Unatoč tomu, cilj makroekonomske stabilnosti ključan je za gospodarski oporavak. Međutim, on se može postići samo ako se Pakt o stabilnosti i rastu revidira u većem opsegu od nedavne privremene aktivacije opće klauzule o odstupanju uslijed pandemije COVID-a 19. Osim toga, smatra se da je potrebna i revizija propisa o državnim potporama kako bi se, među ostalim, poduprla zelena ulaganja.

2.12. Postupak europskog semestra, s konkurentnom održivošću kao ključnom komponentom, dodatno će dobiti na važnosti kao osjetljiv sustav za praćenje i pokazatelj potrebnih mjera politike i reformi. Međutim, zbog COVID-a 19 i naglaska na gospodarskom oporavku cilj osiguranja makroekonomskog rasta ne može se postići bez socijalne kohezije i održivosti. Stoga je važno osigurati čvršću pravnu osnovu za sudjelovanje civilnog društva kao ravnopravnog partnera u europskom semestru. EGSO ističe i to da će razdoblje nakon COVID-a 19 biti vrlo važno za EU. Cjelokupna relevantnost EU-a za građane temelji se na djelotvornosti njegova plana oporavka i godišnje strategije održivog rasta, koji zapravo odražavaju njegovu sposobnost da značajno poboljša živote običnih građana.

3. Odgovor EU-a na COVID-19 i njegova relevantnost za godišnju strategiju održivog rasta

3.1. Kriza izazvana COVID-om 19 teško je pogodila gospodarstvo EU-a i svjetsko gospodarstvo. Sada brojnim državama članicama prijeti recesija koja bi mogla imati duboke posljedice i dovesti do povijesnih razina nezaposlenosti. Mjere potrebne za sprečavanje širenja bolesti dovele su do znatnog smanjenja ponude i potražnje. Gospodarske aktivnosti u sektoru prijevoza, maloprodaje, proizvodnje, slobodnog vremena, ugostiteljstva, rekreacije, obrtništva i kulture teško su pogođene. Isto je tako očito da povjerenje javnosti u odgovor zdravstva na COVID-19 ima izravne i neposredne gospodarske učinke.

3.2. Narušavanja opskrbnog lanca koja utječu na proizvođačku industriju i pad cijena robe, uz naglo rastuće cijene zdravstvenih usluga i proizvoda informacijske i komunikacijske tehnologije, dodatno su pogoršali gospodarske posljedice COVID-a 19. Osim toga, nezabilježene razine zaduživanja država članica kako bi financirale početni hitni odgovor na pandemiju otežale su mogućnost fiskalnih poticaja na razini koja je potrebna za stabilizaciju gospodarstva i rješavanje zdravstvene i ljudske krize, a kamoli brz gospodarski oporavak nakon krize.

3.3. Najteže su pogođena mala i srednja poduzeća ( 4 ) , samozaposlene osobe i radnici s ugovorima bez zajamčenog minimalnog broja radnih sati. Zbog krize je došlo do drastičnih promjena u poslovnom okruženju za MSP-ove i te promjene imaju golem negativan učinak na stotine tisuća MSP-ova diljem EU-a, a ugrožavaju i ključnu ulogu MSP-ova u našem svakodnevnom životu. MSP-ovi pružaju socijalnu stabilnost na lokalnoj i regionalnoj razini i okosnica su gospodarske aktivnosti u društvima. U središtu su europskog modela socijalne skrbi, a vlasnici-rukovoditelji tih poduzeća više su zainteresirani za srednjoročni i dugoročni razvoj svojeg poduzeća i lokalnog gospodarstva nego za kratkoročnu dobit i promet ( 5 ) . Nadalje, obrti i MSP-ovi oduvijek su bili predvodnici u kulturnom razvoju diljem Europe i imaju važnu ulogu u poticanju održivih promjena i očuvanju baštine, vrijednosti i znanja. MSP-ovi su sada više nego ikad ključni za vitalnost gradskih središta i kontinuiranu privlačnost ruralnih područja jer zadovoljavaju svakodnevne potrebe stanovništva i jamče socijalnu stabilnost i koheziju.

3.4. Trenutačna kriza utječe na sve, ali bi mogla ugroziti napredak postignut u području rodne ravnopravnosti i pogoršati feminizaciju siromaštva, izloženost nasilju i ravnopravno sudjelovanje žena u radnoj snazi ( 6 ) . Iako su sve posljedice COVID-a 19 presložene da bi se točno procijenile, može se reći da bi mogle poništiti desetljeća napretka u borbi protiv siromaštva i pogoršati razine nejednakosti u cijelom EU-u. Istodobno, države članice možda će morati posvetiti više financijskih i ljudskih resursa nego što je planirano ako žele ispuniti zadane rokove za postizanje ciljeva održivog razvoja.

3.5. Zatvaranje škola i visokoškolskih ustanova imalo je niz štetnih učinaka na djecu i mlade, uključujući prekinuto učenje. Sve bi to moglo utjecati na razvoj vještina, napredak u karijeri i moguće cjeloživotne prihode. Stoga bi se naporima za oporavak trebao podupirati i pristup širokopojasnoj mreži za kućanstva s niskim dohotkom i osiguravanje računalne opreme za obrazovne potrebe školaraca.

3.6. Pozitivno je to što su digitalne tehnologije postale pozitivan pokretač u ovoj krizi i omogućile kontinuitet poslovanja i učenje preko interneta te povezivale ljude više nego ikad prije i istodobno im pomagale održati dobro mentalno zdravlje. Međutim, nejednak pristup povezivosti putem širokopojasnih mreža i nedostupnost IKT-a narušavaju djelotvorno sudjelovanje na daljinu i pristup programima škole na daljinu.

3.7. Za godišnju strategiju održivog rasta 2020. važnije je to da bi kriza izazvana COVID-om 19 mogla imati dubok i negativan učinak na napore postizanja održivog rasta. Dugotrajno usporavanje gospodarskog rasta moglo bi štetno utjecati na provedbu godišnje strategije održivog rasta, obveze o rokovima preuzete u okviru Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama i ciljeve održivog razvoja. Neosporna je istina da smo mogli biti bolje pripremljeni za ovu krizu da su države članice prije krize donijele održivije i gospodarski otpornije strategije. COVID-19 zapravo je razotkrio slabosti svojstvene gospodarstvima EU-a, osobito njihovo prekomjerno oslanjanje na uglavnom procikličke gospodarske politike i gospodarske sektore koji su iznimno osjetljivi na egzogene ekonomske šokove.

3.8. Na političkoj razini ta kriza iziskuje političke vođe s ovlastima odlučivanja koji vjeruju u solidarnost, transparentnost i suradnju. Nije vrijeme za koristoljublje, međusobno optuživanje ni politizaciju. Prvenstveno se ne smije dopustiti da u vrijeme krize popusti vladavina prava. Zastupljeno je mišljenje da je vladavina prava ključna za gospodarski rast ( 7 ) , ali vladavina prava svakako je višedimenzionalan koncept koji obuhvaća niz zasebnih komponenti, od sigurnosti osoba i prava vlasništva do provjera vlada i kontrole korupcije. To je, prema mišljenju EGSO-a, u skladu s gospodarskom održivosti, a stoga i godišnjom strategijom održivog rasta.

3.9. Odgovor EU-a na COVID-19 bio je opsežan i usmjeren na ublažavanje posljedica krize izazvane COVID-om 19. Sažetak tih inicijativa prikazan je na prikazu 1. u nastavku. Prikaz 1. Odgovor EU-a na pandemiju bolesti COVID-19

3.10. Sve bi prethodno navedeno moglo uvelike potaknuti gospodarski oporavak EU-a. Mehanizmom za oporavak i otpornost (dalje u tekstu „mehanizam”) osigurat će se velika financijska potpora za javna ulaganja i prijeko potrebne reforme zbog kojih će gospodarstva država članica postati otpornija i bolje pripremljena za budućnost. Pomoći će državama članicama da u ključnim područjima, kao što su socijalna pitanja, zapošljavanje, vještine, obrazovanje, istraživanje i inovacije te zdravstvo, i u pogledu pitanja povezanih s poslovnim okruženjem, uključujući javnu upravu i financijski sektor, svladaju gospodarske i socijalne izazove s kojima se suočavaju zbog krize. Međutim, pitanje koje treba riješiti odnosi se na sposobnost pojedinačnih država članica da provedu reforme i potiču ulaganja u infrastrukturu. Kapaciteti se razlikuju od jedne do druge države i možda je potreban koordinirani odgovor na razini EU-a kako bi se osigurala učinkovitost i djelotvornost ulaganja.

3.11. Najvažnije, mehanizmom će se također osigurati usmjerenost ulaganja na izazove i potrebe za ulaganjima povezane sa zelenom i digitalnom tranzicijom te će se time osigurati održiv oporavak u skladu s godišnjom strategijom održivog rasta. Ulaganja u zelene i digitalne tehnologije dodatno će potaknuti energetsku učinkovitost u raznim ključnim sektorima gospodarstva te pridonijeti otvaranju radnih mjesta i postizanju održivog rasta. Time bi EU potencijalno mogao steći prednost kao predvodnik u svjetskoj utrci za oporavak, a diversifikacijom ključnih lanaca opskrbe moglo bi se pridonijeti i otpornosti i manjoj ovisnosti Unije.

3.12. Uspješnost tog mehanizma uvelike će ovisiti o identifikaciji i pripremi potrebnoj za usmjeravanje relevantnih projekata u skladu s prioritetima predstavljenima u europskom semestru. Od ključne je važnosti i da se gospodarska i socijalna politika usklade s preporukama iz postupka semestra. EGSO podržava stajalište da planovi za oporavak i otpornost, koji će se financirati mehanizmom, čine sastavni dio postupka usmjerenog na ispunjavanje preporuka po državama članicama kako je navedeno u okviru europskog semestra. Stoga će ti instrumenti poboljšati djelotvornost postupka i podržati provedbu godišnje strategije održivog rasta 2020.

3.13. EGSO ujedno smatra da ti instrumenti pridonose jačanju potencijala za rast te gospodarske i socijalne otpornosti predmetnih država članica, a time i postizanju socijalne kohezije. Također podupiru zelenu i digitalnu tranziciju, koje su toliko potrebne za gospodarsku održivost i otpornost. EGSO ponovno ističe važnu ulogu vlade u razvoju projekata koji koriste zajednicama i gospodarstvu u cjelini. EGSO pozdravlja i namjeru Komisije da nadzire cijeli postupak, odnosno identifikaciju, razvoj i izvršenje prihvatljivih projekata, kako bi se osigurala transparentnost. Međutim, EGSO smatra da bi Komisija trebala zajamčiti da transparentnost obuhvaća i sve relevantne dionike uključene u postupak.

3.14. U skladu s time, ključno je da financiranje raspoloživo na temelju plana oporavka Next Generation EU bude pravedno, dostupno i na raspolaganju onima kojima je najpotrebnije, osobito MSP-ovima, u skladu s ciljevima navedenima u godišnjoj strategiji održivog rasta. To znači da treba osigurati da se financiranje i potpora namijenjeni toj svrsi isplaćuju preko odgovarajućih kanala kao što su nacionalne razvojne agencije s obzirom na to da se MSP-ovi obično sami financiraju preko bankarskog sektora ( 8 ) Pristup financiranju iznimno je važan za MSP-ove jer se njime osigurava potrebna likvidnost i tijekom hitne faze krize te u fazi izlaska i oporavka, čime im se omogućuje ulaganje u daljnji razvoj u digitalnoj i zelenoj transformaciji gospodarstva. Takva ulaganja pomažu MSP-ovima da djelotvorno riješe problem kašnjenja u plaćanju i time osiguravaju dovoljnu likvidnost za MSP-ove.

3.15. Zbog dosad nezabilježenih izazova s kojima se suočavaju MSP-ovi, EGSO poziva Komisiju da ažurira Strategiju za MSP-ove kako bi se uzele u obzir nove okolnosti nastale uslijed pandemije COVID-a 19. EGSO također poziva na višerazinsko i višedioničko upravljanje provedbom politike za MSP-ove. Ključno je usklađivanje mjera i proračuna između različitih razina upravljanja – europske, nacionalne, regionalne i lokalne – te djelotvorno sudjelovanje organizacija za potporu poduzećima u postupku donošenja odluka.

3.16. MSP-ovima će biti potrebna i potpora nacionalnih inspektorata za zdravlje i sigurnost na radu i vanjskih specijaliziranih službi za zdravlje i sigurnost na radu radi procjene novog rizika povezanog s COVID-om 19 i pravilne provedbe potrebnih mjera te smanjenja povezanih opterećenja i troškova. Nadalje, MSP-ovima će biti potrebna potpora u osiguravanju potrebne osobne zaštitne opreme za zaposlenike na radnom mjestu. Transparentnost i djelotvorna komunikacija ključni su za dobavljače, podugovaratelje i klijente.

4. Obnova EU-a i godišnja strategija održivog rasta

4.1. EGSO smatra da je plan „Next Generation EU” dobrodošao i pravodoban. Međutim, vrlo je očigledno da će njegova provedba istodobno s provedbom redovnog općeg proračuna EU-a za razdoblje 2021. – 2027. iziskivati velike napore država članica i Komisije. Ipak, ne smijemo gubiti vrijeme. Svaka nepotrebna odgoda u odobravanju i provedbi dogovorenih mjera mogla bi narušiti gospodarski oporavak EU-a i ostvarenje ciljeva godišnje strategije održivog rasta te istodobno ugroziti egzistenciju i dobrobit tisuća radnika i vlasnika malih poduzeća u cijeloj Europi. Jednako je važno da se zbog gospodarskih izazova ili kratkoročnog političkog oportunizma ne ugrozi opća zadaća ostvarenja ciljeva godišnje strategije održivog rasta. Kad je riječ o VFO-u za razdoblje 2021. – 2027., Odbor izražava žaljenje zbog toga što je Vijeće smanjilo opseg prvotnog prijedloga Komisije. Europski parlament i EGSO (u mišljenju „Višegodišnji financijski okvir nakon 2020.” ( 9 ) ) već su ocijenili prijedlog Komisije nezadovoljavajućim.

4.2. To podrazumijeva postojani napredak prema gospodarskom modelu kojim se negospodarskim ciljevima i ciljevima uključivosti pridaje jednaka važnost kao i gospodarskim ciljevima. Vrijeme je da EU postane ambiciozniji i da teži uključivijem cilju: ispunjavanju potreba što većeg broja građana EU-a, od stanovanja do zdravstvene skrbi, uz istodobno očuvanje naših ekosustava, od stabilnih klimatskih uvjeta i plodnih tla do zdravih oceana i zaštitnog ozonskog omotača. Drugim riječima, riječ je o mjerenju gospodarskog napretka kojim se odmiče od neodrživog i neuključivog rasta i približava održivijem i uključivijem modelu rasta.

4.3. EGSO smatra i da gospodarski poremećaj koji je nastao zbog krize vodi prema preispitivanju upotrebe resursa i nestabilnosti opskrbe. EU istodobno mora ojačati pristupe kojima se povećavaju otpornost i učinkovitost, kao što su kružno gospodarstvo, djelovanje u području klime i eventualno ambiciozniji ciljevi nacionalno utvrđenih doprinosa, odnosno planiranih smanjenja emisija stakleničkih plinova.

4.4. U monetarnoj uniji kao što je europodručje nužni su koordinacija i djelotvorni mehanizmi podjele rizika te bi oni trebali omogućiti velik fiskalni poticaj koji je vjerodostojan i istodobno dovodi do smanjenja razlika unutar monetarne unije. To je, prema mišljenju EGSO-a, ključno za gospodarsku obnovu i oporavak, kao i za pružanje potpore najranjivijim članovima društva. Iako su za stvaranje radnih mjesta i bogatstva u EU-u potrebni obnova i oporavak, potreban je i velik fiskalni poticaj s ciljanim mjerama usmjerenima na pružanje pomoći pojedincima koje je COVID-19 najteže pogodio. Mjere mogu obuhvaćati niz sredstava za očuvanje pristupa zdravstvenoj skrbi i osnovnim životnim uvjetima.

4.5. Prethodno navedeni fiskalni poticaj omogućio bi se u okviru revidiranog Pakta o stabilnosti i rastu. Revidirani Pakt o stabilnosti i rastu ne bi smio biti toliko usmjeren na procjenu ciklički prilagođenih proračunskih deficita država članica, nego na praćenje rasta javne potrošnje. Konkretno, svaka bi se vlada obvezala na rashode koji su u skladu s izgledima gospodarskog rasta i očekivanim poreznim prihodima, kao i sa srednjoročnim ciljem u pogledu duga. Time bi države članice dobile više fiskalnog prostora i više prostora za donošenje odluka na nacionalnoj razini (u suradnji s dionicima) kako bi se proveli planovi oporavka nakon krize izazvane COVID-om 19 u kojima se veći naglasak stavlja na ulogu vlade u poticanju gospodarskog oporavka. Naravno, održavanje makroekonomske stabilnosti preduvjet je za održiv i uključiv gospodarski rast. EGSO smatra i da je cilj makroekonomske politike zajamčiti održivost u okviru gospodarskog rasta, očuvanje okoliša i socijalnu dobrobit na pravičan i uravnotežen način. Konkretno, budući da su nezaposlenost i podzaposlenost glavni uzroci siromaštva, glavna je zadaća održati gospodarstvo na razini što bližoj punoj zaposlenosti.

4.6. Faza obnove i oporavka trebala bi izjednačiti socijalni aspekt i gospodarsku dimenziju. Održiva gospodarska aktivnost podrazumijeva usku povezanost tih dviju dimenzija. Gospodarska održivost, uključujući kapitalna ulaganja, usko je povezana s ekološkom dimenzijom, primjerice ekonomičnom upotrebom resursa i energije, ali je povezana i sa socijalnom dimenzijom, u kojoj se otvaranje i očuvanje radnih mjesta s pravednom plaćom i dobrim radnim uvjetima smatraju jednako važnima. EGSO smatra i da je smjernice EU-a za zapošljavanje potrebno ažurirati s obzirom na COVID-19 te da bi početna točka bila procjena učinaka na tržište rada.

4.7. Kao što je navedeno u točki 4.6., održiva gospodarska aktivnost podržava ekološku dimenziju te se europski zeleni plan može smatrati prilikom za ostvarivanje gospodarskih koristi (koje se definiraju kao privatne i socijalne) i otvaranje radnih mjesta. EGSO podržava stajalište Komisije da bi europski zeleni plan trebao biti ključan element obnove i oporavka, a istodobno poslužiti i za uklanjanje svih negativnih socijalnih učinaka koji proizlaze iz prelaska na održivu gospodarsku aktivnost.

4.8. Isti se argument primjenjuje konkretno u slučaju digitalizacije, pri čemu se naglasak stavlja na učinkovitost, uz istodobno minimiziranje svih negativnih učinaka uzrokovanih tranzicijom prema digitalizaciji usluga. COVID-19 naglasio je važnost digitalne transformacije za održavanje poslovanja. Potrebno je ubrzati i proširiti promicanje digitalizacije MSP-ova u svim sektorima, a inicijative se moraju usredotočiti na praktično promicanje i širenje digitalnih poslovnih procesa u MSP-ovima, informatičku sigurnost i razvoj digitalnih vještina. Osim toga, digitalnoinovacijski centri moraju biti tehnološki otvoreni i usmjereni na digitalizaciju lokalnih MSP-ova. E-uprava također ima ključnu ulogu jer omogućuje obavljanje administrativnih postupaka na internetu kako bi se uklonile prepreke i ubrzali procesi. Digitalizacijom, inicijativama „e-uprave” te smanjenjem birokracije i regulatornog opterećenja za MSP-ove javna tijela stvorila bi pristupačnije digitalno okruženje za poduzetnike.

4.9. Vladavina prava i osobito gospodarsko upravljanje imaju ključnu ulogu u postizanju održivog gospodarskog rasta. Gospodarsko upravljanje ključno je sredstvo za osiguravanje socijalne i gospodarske jednakosti, ali je u svrhu održivosti potrebno razumjeti i poštovati mišljenja i stajališta različitih interesnih skupina u društvu, kao i pokušati uskladiti ta različita mišljenja. U tom su pogledu potrebni hitni koraci kako bi se među rastućim slojevima radne snage koji trenutačno nisu zastupljeni podržalo veće članstvo u sindikatima i sudjelovanje.

4.10. Veća produktivnost ključna je za kompenzaciju demografskih trendova i podupiranje uzlazne konvergencije među zemljama i regijama, posebno onim zemljama i regijama diljem EU-a kojima su potrebne iznadprosječne stope razvoja i produktivnosti kako bi dosegle razine koje pridonose postizanju održivog gospodarskog rasta. Kako bi gospodarstvo u budućnosti nastavilo održivo rasti, potrebno je povećati njegov kapacitet rasta, ali samo u mjeri u kojoj taj rast donosi dodanu vrijednost gospodarstvu, društvu i građanima. Veća produktivnost stoga je sredstvo za postizanje cilja: boljih životnih, okolišnih i radnih uvjeta razmjernih vještinama i kvalifikacijama specifičnima za radno mjesto. U tom je kontekstu potrebno provoditi strategije za poboljšanje konkurentnosti poduzeća na domaćim i globalnim tržištima uz aktivno sudjelovanje samih radnika kako bi se poduprla povoljna klima industrijskih odnosa.

4.11. COVID-19 predstavlja ključni trenutak za EU te će povijest biti svjedok učinkovitosti našeg odgovora, ne na temelju neposrednih mjera usmjerenih na pružanje podrške pojedincima i kućanstvima na koje su utjecale gospodarske i socijalne posljedice mjera ograničavanja kretanja, nego na temelju stupnja u kojem srednjoročni i dugoročni odgovor dovodi do obnove i oporavka koji konkretno utječu na milijune građana EU-a.

Bruxelles, 29. listopada 2020. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCWHENG

(1) SL C 120, 14.4.2020., str. 1. i SL C 120, 14.4.2020., str. 7.

(2) SL C 440, 6.12.2018., str. 106.

(3) Fana, M., Tolan, S., Torrejón, S., Urzi Brancati, C., i Fernández-Macías, E, The COVID-19 confinement measures and EU labour markets (Mjere ograničenja kretanja zbog COVID-a 19 i tržišta rada EU-a), br. JRC120578, Zajednički istraživački centar, 2020.

(4) ECCP, European SMEs and the Impact of COVID-19 (Europski MSP-ovi i utjecaj COVID-a 19), Europska platforma za suradnju klastera, 2020.

(5) SMEunited, Exit & Recovery Strategy – COVID-19 crisis: Proposals from SMEunited (Izlazna strategija i oporavak – kriza pandemije COVID-a 19: prijedlozi udruge SMEunited), politički dokument, 2020.

(6) 5. Pouliakas, K., i Branka, J., EU Jobs at Highest Risk of COVID-19 Social Distancing: Will the Pandemic Exacerbate Labour Market Divide? (Radna mjesta u EU-u izložena najvećem riziku od ograničavanja fizičkih kontakata zbog COVID-a 19: Hoće li pandemija pogoršati podjelu tržišta rada?), dokument za raspravu IZA-e br. 13281. (2020.).

(7) Dam, K. W., The law-growth nexus: The rule of law and economic development (Povezanost prava i rasta: vladavina prava i gospodarski razvoj). Brookings Institution Press, 2007.

(8) Bénassy-Quéré, A., Marimon, R., Pisani-Ferry, J., Reichlin, L., Schoenmaker, D., i di Mauro, B. W, 16 COVID-19: Europe needs a catastrophe relief plan (COVID-19: Europa treba plan za pomoć u slučaju katastrofa). Europe in the Time of Covid-19, 2020., str. 103.

(9) SL C 440, 6.12.2018., str. 106.