IZVJEŠĆE o članku 503. Uredbe (EU) br. 575/2013

KAPITALNI ZAHTJEVI ZA POKRIVENE OBVEZNICE

KONTEKST

Pokrivene obveznice dužnički su instrumenti koje izdaju kreditne institucije i koji su osigurani odvojenim skupom imovine („skup za pokriće” ili „imovina koja služi kao pokriće”) na koji imatelji obveznica imaju izravno pravo kao povlašteni vjerovnici. Imatelji obveznica imaju istovremeno, kao obični vjerovnici, pravo na potraživanje od subjekta izdavatelja ili subjekta povezanog s izdavateljem svih preostalih iznosa koji nisu u potpunosti isplaćeni likvidacijom imovine koja služi kao pokriće. To dvostruko potraživanje koje se odnosi na skup za pokriće i na izdavatelja naziva se mehanizmom „dvostruke zaštite”. Nadalje, skup za pokriće obuhvaća visokokvalitetnu imovinu, obično, ali ne isključivo, kredite osigurane nekretninama i javni dug. Izdavatelj je obično obvezan osigurati da je vrijednost imovine u skupu za pokriće u svakom trenutku barem jednaka vrijednosti pokrivenih obveznica te zamijeniti imovinu koja postane loša ili zbog drugih razloga ne zadovoljava relevantne kriterije prihvatljivosti.

Prethodno opisane značajke doprinose tome da su pokrivene obveznice niskorizični dužnički instrumenti, čime se objašnjava njihov povlašteni tretman u pogledu regulatornih kapitalnih zahtjeva iz članka 129. Uredbe 575/2013 (dalje u tekstu: „Uredba o kapitalnim zahtjevima”). Kreditnim institucijama koje ulažu u pokrivene obveznice koje ispunjuju uvjete iz članka 129. dozvoljeno je imati niže razine regulatornog kapitala u odnosu na one instrumente koji bi se inače primjenjivali na nadređeni neosigurani dug banke (npr. ponder rizika od 10 % za pokrivenu obveznicu „1. stupnja kreditne kvalitete” u usporedbi s 20 % za drugu vrstu izravnog izlaganja kreditnoj instituciji istog stupnja). Ti razmjerno niži kapitalni zahtjevi u Uredbi o kapitalnim zahtjevima nazivaju se „povlašteni ponderi rizika”.

Ti su povlašteni ponderi rizika, međutim, dostupni samo za „pokrivene obveznice koje ispunjuju uvjete”, odnosno one osigurane visokokvalitetnom imovinom utvrđenom u članku 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima. Skupovi za pokriće mogu uključivati među ostalim nadređene tranše koje ispunjuju uvjete i koje su izdali francuski fondovi Fonds Communs de Creances (dalje u tekstu: „FCC”) ili istovrijedne sekuritizacijske instrumente do najviše 10 % preostalog iznosa izdanja pokrivenih obveznica, a nadležna tijela mogu do 31. prosinca 2017. u skladu s člankom 496. Uredbe o kapitalnim zahtjevima odstupati od te granice.

Člankom 503. Uredbe o kapitalnim zahtjevima određeno je da Komisija suzakonodavcima podnosi izvješće o više točaka povezanih s tretmanom regulatornog kapitala pokrivenih obveznica u okviru Uredbe o kapitalnim zahtjevima, uzevši u obzir preporuke Europskog nadzornog tijela za bankarstvo (dalje u tekstu: „EBA”) o svim pitanjima navedenima u Odjeljku 10. EBA-inog „Izvješća o okviru EU-a za pokrivene obveznice i kapitalno postupanje” (dalje u tekstu: „Izvješće EBA-e”).

TOČKA BR. 1.: JESU LI POVLAŠTENI PONDERI RIZIKA PRIMJERENI ZA POKRIVENE OBVEZNICE?

Člankom 503. stavkom 1. Uredbe o kapitalnim zahtjevima određeno je da Komisija podnosi izvješće o tome jesu li povlašteni ponderi rizika iz članka 129. i kapitalni zahtjevi za specifičan rizik iz članka 336. stavka 3. Uredbe o kapitalnim zahtjevima primjereni za pokrivene obveznice koje ispunjuju uvjete, uzimajući u obzir različite vrste imovine koja služi kao pokriće, razinu transparentnosti skupa za pokriće i utjecaj izdavanja pokrivenih obveznica na neosigurane vjerovnike izdavatelja (opterećenost imovine).

U vezi s općim pitanjem o primjerenosti povlaštenih pondera rizika EBA je iznijela mišljenje da „zbog dobrih rezultata pokrivenih obveznica u EU-u u prošlosti u pogledu neispunjenja obveza i gubitaka, načela dvostruke zaštite obuhvaćenog okvirima za pokrivene obveznice [..], posebnog javnog nadzora [..] i postojanja kriterija prihvatljivosti u članku 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima EBA smatra tretman povlaštenog pondera rizika iz članka 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima u načelu primjerenim bonitetnim tretmanom”.

Uzevši u obzir prethodno navedeno, Komisija u skladu sa člankom 503. stavkom 1. Uredbe o kapitalnim zahtjevima iznosi sljedeće mišljenje:

iako se odlukom vlada država članica o potpori ili čak sanaciji određenih izdavatelja pokrivenih obveznica moglo u potpunosti izbjeći formalno neispunjenje obveza, Komisija priznaje da je ukupna kreditna učinkovitost europskih pokrivenih obveznica bila vrlo visoka tijekom nedavnog razdoblja tržišnog stresa između 2008. i 2012., posebno u usporedbi s drugim financijskim instrumentima (osobito vrijednosnim papirima osiguranim imovinom). Tri programa kupnje pokrivenih obveznica u okviru Eurosustava također su imala važnu ulogu u osiguravanju likvidnosti na europskim tržištima pokrivenih obveznica;

izvješće EBA-e pokazuje da je načelo dvostruke zaštite učinkovito uključeno u zakone država članica povezane s pokrivenim obveznicama u skladu sa zahtjevima iz članka 52. stavka 4. Direktive 2009/65/EZ te da ti zakoni uvelike poštuju norme utvrđene u članku 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima o kreditnoj kvaliteti, preuzimanju rizika i transparentnosti. Iako je stupanj usklađenosti zakonâ o pokrivenim obveznicama koji proizlaze iz tih odredbi samo neizravan i na visokoj razini, Komisija priznaje da su one ipak doprinijele jačanju financijske stabilnosti na ukupnom tržištu i stvaranju referentnog mjerila kvalitete na koje se ulagači žele osloniti.

Stoga se Komisija slaže s EBA-inom preporukom da povlašteni ponderi rizika trenutačno utvrđeni u članku 129. i kapitalni zahtjevi za specifičan rizik iz članka 336. stavka 3. Uredbe o kapitalnim zahtjevima i dalje čine primjeren bonitetni tretman za pokrivene obveznice koje ispunjuju uvjete.

Ne dovodeći u pitanje prethodno navedeno, Izvješće EBA-e pokazuje da se zakoni država članica o pokrivenim obveznicama u značajnoj mjeri razlikuju u nekim ključnim tehničkim aspektima, posebno onima koji se odnose na sigurnost i transparentnost tih instrumenata. Kako bi se opravdao trenutačan povlašteni bonitetni tretman, EBA preporučuje veću konvergenciju među zakonima država članica o pokrivenim obveznicama na temelju načela najbolje prakse utvrđenih u Izvješću. Ta se konvergencija ne može postići samo promjenom kriterija prihvatljivosti utvrđenih u članku 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima jer je područje primjene tog članka ograničeno na bonitetni tretman podskupa tih instrumenata. Komisija stoga namjerava od dionika zatražiti povratne informacije o prikladnosti i obliku integriranog europskog okvira za pokrivene obveznice putem posebnog Savjetodavnog dokumenta o pokrivenim obveznicama (dalje u tekstu: „Savjetodavni dokument”), kako je 18. veljače najavljeno u Zelenoj knjizi Unije tržišta kapitala (CMU).

U pogledu posebnih pitanja navedenih u članku 503. stavku 2. Uredbe o kapitalnim zahtjevima, Komisija iznosi sljedeće mišljenje:

trebalo bi nastaviti jednako primjenjivati povlaštene pondere rizika na sve pokrivene obveznice koje ispunjuju uvjete, bez obzira na kategorije imovine ili državu članicu podrijetla. Komisija bi međutim htjela razgovarati s dionicima o tome bi li bilo primjereno: i. zamijeniti uvjete na visokoj razini iz članka 129. Uredbe o kapitalnim zahtjevima skupom sveobuhvatnijih kriterija prihvatljivosti i ii. priznati osigurane instrumente koji upotrebljavaju strukture slične pokrivenim obveznicama i koji su osigurani kreditima za financiranje nefinancijskih aktivnosti u svrhu eventualnog Europskog pravnog regulatornog okvira (vidi točku br. 2. ovog Izvješća);