OBAVIJEST KOMISIJE

Procjena planova i projekata za područja mreže Natura 2000 – Metodološke smjernice u pogledu odredaba članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima 92/43/EEZ

(2021/C 437/01)

SADRŽAJ

1. UVOD 3

1.1. Svrha i priroda dokumenta 3

1.2. Struktura 3

2. OPĆI PRISTUP I NAČELA 4

2.1. Faze postupka iz članka 6. stavaka 3. i 4. 4

2.2. Pristup odlučivanju 5

3. METODOLOGIJA IZ ČLANKA 6. STAVAKA 3. I 4. 7

3.1. Prva faza: analitički pregled 7

3.1.1. Prvi korak: utvrditi je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem mreže Natura 2000 ili potreban za njegovo upravljanje 8

3.1.2. Drugi korak: opisati plan ili projekt i čimbenike njegova utjecaja 9

3.1.3. Treći korak: utvrditi na koja područja mreže Natura 2000 može utjecati plan ili projekt 10

3.1.4. Četvrti korak: procijeniti može li se isključiti mogući značajni utjecaj s obzirom na ciljeve očuvanja područja 13

3.1.5. Zaključci: odluka na temelju ishoda analitičkog pregleda 15

3.2. Druga faza: ocjena prihvatljivosti 17

3.2.1. Prvi korak: prikupljanje informacija o projektu i predmetnim područjima mreže Natura 2000 18

3.2.2. Drugi korak: procjena utjecaja plana ili projekta s obzirom na ciljeve očuvanja područja, samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima 23

3.2.3. Treći korak: utvrditi utjecaj plana ili projekta na cjelovitost područja mreže Natura 2000 34

3.2.4. Četvrti korak: mjere ublažavanja 36

3.2.5. Zaključci ocjene prihvatljivosti 40

3.2.6. Daljnja razmatranja: savjetovanja, kvaliteta ocjene prihvatljivosti, pristup pravosuđu 42

3.3. Faza 3: Postupak u skladu s člankom 6. stavkom 4. 46

3.3.1. Prvi korak: Ispitivanje alternativnih rješenja 47

3.3.2. Drugi korak: Ispitivanje imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa (IROPI) 53

3.3.3. Treći korak: Utvrđivanje, procjena i donošenje kompenzacijskih mjera 55

a) Glavne vrste kompenzacijskih mjera 55

b) Vodeća načela za utvrđivanje kompenzacijskih mjera i ciljeva 57

c) Vremenski okvir kompenzacije 59

d) Evaluacija i praćenje kompenzacijskih mjera na temelju članka 6. stavka 4. 59

e) Utvrđivanje kompenzacijskih mjera za planove 61

4. STRATEŠKO PLANIRANJE I OCJENA PRIHVATLJIVOSTI PLANOVA 64

4.1. Strateško planiranje 64

4.2. Ocjena prihvatljivosti planova 64

4.3. Kartiranje osjetljivosti 66

4.4. Savjetovanje i dijalog u strateškom planiranju 70

5. POVEZANOST S DRUGIM POSTUPCIMA PROCJENE UTJECAJA NA OKOLIŠ: DIREKTIVA O PROCJENI UTJECAJA NA OKOLIŠ, DIREKTIVA O STRATEŠKOJ PROCJENI OKOLIŠA, OKVIRNA DIREKTIVA O VODAMA 71

5.1. Racionalizacija procjena utjecaja na okoliš 71

5.2. Procjena utjecaja na okoliš, strateška procjena okoliša i ocjena prihvatljivosti 71

5.2.1. Mogućnosti i koristi racionalizacije procjene utjecaja na okoliš/strateške procjene okoliša i ocjene prihvatljivosti 72

5.2.2. Posebna obilježja ocjene prihvatljivosti i razlike u odnosu na postupke procjene utjecaja na okoliš/strateške procjene okoliša 73

5.2.3. Odnos između strateške procjene okoliša/procjene utjecaja na okoliš/ocjene prihvatljivosti i strogih odredbi o zaštiti vrsta iz direktiva o prirodi 74

5.3. Procjene na temelju članka 4. stavka 7. Okvirne direktive o vodama koje su koordinirane ili integrirane s postupkom iz članka 6. stavka 3. Direktive o staništima 75

6. KLJUČNA UPUĆIVANJA 77

PRILOG

1. UVOD

1.1. Svrha i priroda dokumenta

Svrha je ovog dokumenta dati metodološke smjernice za primjenu članka 6. stavaka 3. i 4. Direktive o staništima (1). Smjernice bi trebale pomoći tijelima i nacionalnim agencijama u državama članicama i zemljama kandidatkinjama te nositeljima projekata, savjetnicima, upraviteljima područja, stručnjacima i drugim dionicima u primjeni obveza koje proizlaze iz tih odredbi. Ovaj se dokument temelji na stajalištima Europske komisije i nije pravno obvezujući; za tumačenje prava Unije na pravno obvezujući način nadležan je samo Sud Europske unije (Sud EU-a).

Smjernice se moraju tumačiti u vezi s direktivama i nacionalnim zakonodavstvom i sa savjetima utvrđenima u Obavijesti Komisije „Upravljanje područjima mreže Natura 2000. Odredbe članka 6. Direktive o staništima 92/43/EEZ” (2) (dalje u tekstu „Vodič za članak 6.”), koja je početna točka za tumačenje glavnih pojmova i koncepata sadržanih u Direktivi o staništima. Radi lakšeg čitanja u ovim se Smjernicama navode odgovarajući dijelovi Vodiča za članak 6.

Komisija je donijela i više dokumenata sa smjernicama za pojedine sektore u različitim područjima politike kao što su energetika, uključujući energiju iz obnovljivih izvora, rudarstvo, promet unutarnjim vodama, razvojni projekti u lukama i estuarijima, poljoprivreda i šumarstvo (3). U tim se dokumentima često detaljnije analiziraju posebne značajke procjena planova ili projekata u navedenim konkretnim sektorima. Stoga mogu dopuniti ove općenite smjernice praktičnim razmatranjima specifičnima za pojedini sektor.

U skladu s načelom postupovne autonomije države članice same odlučuju kako će provoditi postupovne zahtjeve koji proizlaze iz Direktive. Nadležno tijelo u svakoj državi članici odgovorno je za donošenje ključnih odluka u okviru procjena iz članka 6. stavaka 3. i 4. Pojam „procjena” u ovim Smjernicama označava cijeli postupak kojim nositelj plana ili projekta, tijela, agencije za očuvanje prirode i druge agencije, nevladine organizacije (NVO) i javnost prikupljaju informacije te ih prosljeđuju nadležnom tijelu na razmatranje i evaluaciju.

Nadležno tijelo zatim utvrđuje ishode procjene i donosi odluku o tome hoće li i pod kojim uvjetima odobriti plan ili projekt. Taj je postupak u skladu s činjenicom da se procjene propisane člankom 6. stavcima 3. i 4. temelje na tome da veći broj dionika prikuplja pouzdane informacije i podatke te na savjetovanjima s tim dionicima i među njima.

Ovim se dokumentom ažuriraju prethodne metodološke smjernice o članku 6. stavcima 3. i 4. Direktive o staništima (4) , (5). Temelji se na iskustvu u provedbi Direktive o staništima i na povezanoj sudskoj praksi Suda EU-a, ali i na preispitivanju smjernica i literature EU-a, materijalima iz studija slučaja te povratnim informacijama i prijedlozima proizašlima iz savjetovanja s tijelima i dionicima iz država članica EU-a. Ove su Smjernice pripremljene uz potporu konzultantskih društava ATECMA S.L. i Adelphi consult GmbH na temelju ugovora s Europskom komisijom (6).

1.2. Struktura

Ovaj se dokument sastoji od tri glavna dijela i jednog priloga.

— U prvom se odjeljku objašnjavaju opći pristup i načela na kojima se smjernice temelje. Sadržava dijagram toka iz Vodiča za članak 6., na kojem je prikazano kako bi trebalo oblikovati procjene iz članka 6. stavaka 3. i 4. te kako su različite faze procjena povezane sa zahtjevima iz članka 6. stavaka 3. i 4.

— Sljedeći odjeljak sadržava glavne metodološke smjernice po fazama postupka. Svaka faza obuhvaća metode i alate, primjere i prijedloge za dovršetak procjena. Za svaku fazu procjene postoje kontrolni popisi, matrice i detaljne upute. Ipak, trebalo bi napomenuti da oni služe samo za ilustrativne svrhe i ne mogu obuhvatiti sve situacije.

— Treći odjeljak sadržava poglavlje o strateškom planiranju i, konkretno, o postupku procjene za planove. U tom se odjeljku istražuju i poveznice s drugim procjenama utjecaja na okoliš propisanima zakonodavstvom EU-a.

— U Prilogu se navode primjeri metoda te daljnje moguće smjernice i alati za provedbu postupaka iz članka 6. stavaka 3. i 4. (npr. kontrolni popisi ili formati).

2. OPĆI PRISTUP I NAČELA

2.1. Faze postupka iz članka 6. stavaka 3. i 4.

U članku 6. stavcima 3. i 4. navedeno je sljedeće:

„3. Svaki plan ili projekt koji nije izravno povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, ali bi na njega mogao imati značajan utjecaj, bilo pojedinačno bilo u kombinaciji s ostalim planovima ili projektima, predmet je ocjene prihvatljivosti utjecaja koje bi mogao imati na ta područje, s obzirom na ciljeve očuvanja područja. U svjetlu zaključaka procjene utjecaja na područje i sukladno odredbama stavka 4., nadležna tijela državne vlasti odobravaju plan ili projekt tek nakon što se uvjere da on neće negativno utjecati na cjelovitost dotičnog područja te, ako je to potrebno, nakon dobivanja mišljenja od šire javnosti. 4. Ako se, unatoč negativnoj procjeni utjecaja na područje i u nedostatku drugih pogodnih mogućnosti, plan ili projekt ipak moraju provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa, uključujući interese socijalne ili gospodarske prirode, država članica poduzima sve kompenzacijske mjere kako bi osigurala zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. Ona Komisiju izvješćuje o usvojenim kompenzacijskim mjerama. Kad se u određenom području nalazi prioritetni prirodni stanišni tip i/ili prioritetna vrsta, mogu se razmatrati samo ona pitanja koja se odnose na zdravlje ljudi ili javnu sigurnost, na korisne posljedice od primarnog značaja za okoliš ili, nastavno na mišljenje Komisije, na ostale imperativne razloge prevladavajućeg javnog interesa. ”

U članku 6. stavcima 3. i 4. utvrđen je detaljan postupak za procjenu planova ili projekata koji bi mogli utjecati na područja mreže Natura 2000. Tri su glavne faze:

— prva faza: analitički pregled. Prvi dio postupka sastoji se od faze prethodne procjene („analitički pregled”), u kojoj se utvrđuje je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem mreže Natura 2000 ili potreban za njegovo upravljanje te, ako nije, je li vjerojatno da će imati značajan utjecaj na područje (7) (sam ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima) s obzirom na ciljeve očuvanja područja. Prva faza uređena je prvim dijelom prve rečenice članka 6. stavka 3.;

— druga faza: ocjena prihvatljivosti. Ako se mogući značajni utjecaj ne može isključiti, sljedeća faza postupka uključuje procjenu utjecaja plana ili projekta (samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima) na ciljeve očuvanja područja i utvrđivanje hoće li on utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000 uzimajući u obzir moguće mjere ublažavanja. Nadležna tijela morat će odlučiti hoće li odobriti plan ili projekt s obzirom na nalaze ocjene prihvatljivosti. Druga faza uređena je drugim dijelom prve rečenice i drugom rečenicom članka 6. stavka 3.;

— treća faza: odstupanje od članka 6. stavka 3. pod određenim uvjetima. Treća faza postupka uređena je člankom 6. stavkom 4. Primjenjuje se samo ako nositelj projekta unatoč negativnoj procjeni smatra da bi plan ili projekt i dalje trebalo provesti zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa. To je moguće samo ako nema alternativnih rješenja, ako su imperativni razlozi prevladavajućeg javnog interesa opravdani i ako se donesu odgovarajuće kompenzacijske mjere kako bi se zaštitila koherentnost mreže Natura 2000.

Na svaku fazu postupka utječe prethodna faza. Stoga je redoslijed faza bitan za pravilnu primjenu članka 6. stavaka 3. i 4. Na slici 1 prikazan je dijagram toka za taj postupak.

2.2. Pristup odlučivanju

Kao i ostali zakonodavni akti EU-a o okolišu Direktiva o staništima temelji se na načelu opreznosti (8), u skladu s kojim se nedostatak znanstvenih dokaza o značajnom negativnom utjecaju aktivnosti ne može smatrati opravdanjem za odobrenje te aktivnosti. Kad se primjenjuje na postupak iz članka 6. stavka 3., načelo opreznosti znači da se izostanak negativnog utjecaja na područja mreže Natura 2000 mora dokazati prije nego što se plan ili projekt može odobriti. Drugim riječima, ako nije sigurno hoće li biti negativnog utjecaja, plan ili projekt ne može se odobriti.

U praktičnom smislu to znači da nositelj plana ili projekta, uz potvrdu nadležnog tijela, mora nedvojbeno dokazati sljedeće:

— u prvoj fazi (analitički pregled) – da se može isključiti vjerojatan značajni utjecaj, ili

— u drugoj fazi (ocjena prihvatljivosti) – da se može isključiti negativan utjecaj na cjelovitost područja mreže Natura 2000.

Ako je negativan utjecaj na cjelovitost područja siguran ili se ne može isključiti, plan ili projekt i dalje se može iznimno odobriti u skladu s člankom 6. stavkom 4. ako ne postoji alternativa, ako je to opravdano zbog imperativnih razloga prevladavajućeg javnog interesa i ako se provedu dovoljne kompenzacijske mjere za zaštitu koherentnosti mreže Natura 2000. I načelo opreznosti može se primjenjivati u takvim slučajevima, posebno s obzirom na opseg kompenzacijskih mjera koje će se primijeniti (vidjeti odjeljak 3.3.3.).

U Direktivi o staništima „ciljevi očuvanja područja” izričito se navode kao osnova za primjenu članka 6. stavka 3. U presudi u predmetu C-849/19 Komisija/Grčka Sud EU-a potvrdio je da se ciljevi očuvanja moraju formalno utvrditi i da se moraju odnositi na određeno područje, biti povezani s konkretnim vrijednostima tog područja i biti točni (9).

Osim toga, Sud EU-a je u više navrata presudio da obuhvat obveze da se provede ocjena prihvatljivosti utjecaja plana ili projekta na zaštićeno područje treba odrediti u skladu s ciljevima očuvanja (10). Drugim riječima, odluku o tome bi li plan ili projekt mogao značajno utjecati na područje mreže Natura 2000 trebalo bi donijeti s obzirom na ciljeve očuvanja tog područja (vidjeti odjeljak 3.1. „Analitički pregled”). Stoga je nužno da se bez odgode postave i objave posebni ciljevi očuvanja za svako područje mreže Natura 2000.

Kako je objašnjeno u odjeljku 3.2.2., ciljevi očuvanja za određeno područje moraju se postaviti za sva zaštićena staništa i vrste koji su značajno prisutni na tom području (tj. staništa i vrste koji su u okviru procjene područja u standardnom obrascu za podatke (11) dobili oznaku A, B ili C, ali ne i oznaku D). U ciljevima očuvanja moraju se navesti ciljne vrijednosti za svako svojstvo ili parametar na temelju kojih se određuje stanje očuvanosti zaštićenih obilježja.

Procjene se moraju preispitati u fazi analitičkog pregleda i fazi ocjene prihvatljivosti ako se plan ili projekt izmijeni ili dodatno razradi u postupku pripreme. Na primjer, ako se u fazi analitičkog pregleda ne može isključiti vjerojatnost značajnog utjecaja, nositelj plana ili projekta može odlučiti revidirati izradu plana ili projekta kako bi se isključio rizik od mogućeg značajnog utjecaja. U takvim bi slučajevima trebalo ponovno provesti analitički pregled izmijenjenog plana ili projekta kako bi se utvrdilo bi li i dalje mogao značajno utjecati na područje.

Okvir 1. Donošenje odluke na temelju ocjene prihvatljivosti Nadležna tijela odlučuju o tome hoće li odobriti plan ili projekt s obzirom na zaključke ocjene prihvatljivosti o mogućem utjecaju plana ili projekta na predmetno područje mreže Natura 2000. Odobrenje mogu dati tek nakon što se uvjere da predloženi plan ili projekt neće negativno utjecati na cjelovitost područja mreže Natura 2000. To je slučaj ako ne postoji nikakva osnovana sumnja sa znanstvenog gledišta u pogledu izostanka takvog utjecaja (12). Stoga se mora dokazati izostanak negativnog utjecaja, a ne njegovo postojanje, čime se odražava načelo opreznosti (13). Ocjena prihvatljivosti stoga mora biti dovoljno detaljna i potkrijepljena s obzirom na najbolje postojeće znanstvene spoznaje u tom području da bi se dokazao izostanak negativnog utjecaja (14). Ista razina sigurnosti potrebna je ako se odluka donosi u fazi analitičkog pregleda; u toj bi fazi trebalo biti nedvojbeno i da ne postoji mogući značajni utjecaj.

3. METODOLOGIJA IZ ČLANKA 6. STAVAKA 3. I 4.

3.1. Prva faza: analitički pregled

U prvoj fazi ispituje se vjerojatnost da će plan ili projekt sam ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima značajno utjecati na područja mreže Natura 2000. Ako se mogući značajni utjecaj ne može nedvojbeno isključiti, morat će se provesti potpuna ocjena prihvatljivosti u skladu s člankom 6. stavkom 3.

Pojmove „plan” i „projekt” trebalo bi široko tumačiti. Projekt može uključivati građevinske radove, instalacije i ostale zahtjeve u prirodnom okruženju, uključujući redovite aktivnosti u cilju iskorištavanja prirodnih resursa. I plan ima potencijalno široko značenje za potrebe članka 6. stavka 3., koje uključuje planove za korištenje zemljišta ili prostorne planove i sektorske planove (npr. za promet, energetiku te gospodarenje otpadom, vodama i šumama). U Direktivi se obuhvat plana ili projekta ne ograničava na pojedine kategorije. Glavni je čimbenik pitanje može li značajno utjecati na područje mreže Natura 2000. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljcima 4.4.1. i 4.4.2.

U fazi prethodne procjene analitički pregled obično se može temeljiti na već postojećim informacijama, uključujući mišljenja stručnjaka (npr. tijela nadležnih za zaštitu okoliša) ili objavljeni materijal (npr. karte staništa ili inventari vrsta), umjesto da se zahtijeva prikupljanje novih detaljnih dokaza. Međutim, ako ne postoji dovoljno informacija o, na primjer, prisutnosti zaštićenih staništa i vrsta na području na koje bi plan ili projekt mogao utjecati ili ako su postojeće informacije zastarjele, možda će se morati prikupiti i analizirati dodatni podaci kako bi se utvrdilo je li moguć značajan utjecaj. Ako te informacije ne postoje, treba pretpostaviti da je značajan utjecaj vjerojatan i da je potrebna ocjena prihvatljivosti.

Analitički pregled mora se provesti u ranoj fazi, obično prije određivanja svih pojedinosti plana ili projekta, npr. kad su lokacija i općenita priroda projekta već poznate, ali postupak izrade još nije započeo. Rani analitički pregled ima nekoliko prednosti:

— može smanjiti rizik od odgoda i dodatnih troškova u kasnijoj fazi, kad se plan ili projekt podnesu na odobrenje;

— omogućuje rano savjetovanje i razmjenu informacija između promotora plana ili projekta, nadležnih tijela i drugih dionika koji imaju relevantne podatke i iskustvo;

— omogućuje nositelju plana ili projekta da bolje procijeni sljedeće korake koje je potrebno poduzeti, a da pritom ne ulaže znatne količine vremena i novca;

— omogućuje utvrđivanje i predviđanje mogućih rizika za područja mreže Natura 2000 i za sam plan ili projekt, npr. isticanjem potrebe za alternativnom lokacijom ili izradom plana ili projekta kako bi se izbjegao rizik od štete odnosno prikupljanjem dodatnih podataka kako bi se olakšala pravodobna procjena. Iako bi glavni aspekti početnog planiranja trebali biti jasni, trebao bi postojati i prostor za prilagodbu plana ili projekta.

Ako se plan ili projekt pregledavaju u ranoj fazi, analitički pregled možda će se morati preispitati kasnije, kad bude dostupno više pojedinosti o planu ili projektu. Obuhvat analitičkog pregleda može se razlikovati za planove i projekte, ovisno o njihovoj veličini i mogućem utjecaju.

Analiza se sastoji od četiri koraka:

1. utvrditi je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem mreže Natura 2000 ili potreban za njegovo upravljanje;

2. utvrditi relevantne elemente plana ili projekta i njihov mogući utjecaj;

3. utvrditi koja područja mreže Natura 2000 mogu biti izložena (ako ima takvih područja) mogućem utjecaju plana ili projekta, samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima;

4. procijeniti može li se isključiti mogući značajni utjecaj na područje mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja.

U nastavku se detaljnije opisuje svaki od četiriju koraka, zajedno s ishodom analitičkog pregleda i povezanom dokumentacijom.

U tablici 1. utvrđene su glavne razlike između faze analitičkog pregleda i ocjene prihvatljivosti na temelju članka 6. stavka 3. Direktive o staništima.

Tablica 1.

Razlike između faze analitičkog pregleda i ocjene prihvatljivosti

Analitički pregled Ocjena prihvatljivosti Utvrđuje se je li značajan negativni utjecaj na područje mreže Natura 2000 s obzirom na ciljeve očuvanja područja moguć kao posljedica provedbe plana ili projekta. Procjenjuje se mogući utjecaj na područje mreže Natura 2000 s obzirom na njegove ciljeve očuvanja i hoće li odnosno bi li moglo doći do negativnog utjecaja na cjelovitost područja. Ako se značajni utjecaj ne može sa sigurnošću isključiti, za plan ili projekt mora se provesti ocjena prihvatljivosti. Plan ili projekt može se odobriti samo ako se može isključiti negativni utjecaj na cjelovitost područja mreže Natura 2000. Obično se temelji na postojećim podacima, dostupnom znanju i iskustvu te mišljenju stručnjaka. Zahtijeva detaljno ispitivanje koje često uključuje terenska istraživanja, stručne savjete i stručnu procjenu konkretnog slučaja. Ne mogu se razmotriti mjere ublažavanja (15). Mjere ublažavanja procjenjuju se radi uklanjanja ili smanjenja negativnog utjecaja.

3.1.1. Prvi korak: utvrditi je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem mreže Natura 2000 ili potreban za njegovo upravljanje

U tom se koraku utvrđuje je li plan ili projekt povezan s upravljanjem područjem ili potreban za njegovo upravljanje, tj. pridonosi li ostvarenju ciljeva očuvanja područja.

Pojam „upravljanje” odnosi se na upravljanje očuvanjem nekog područja, tj. treba se tumačiti u smislu u kojem se upotrebljava u članku 6. stavku 1. Stoga, ako je aktivnost izravno povezana s ispunjavanjem ciljeva očuvanja i potrebna za njihovo ispunjavanje, izuzima se od zahtjeva da se provede procjena. Planovi i projekti koji su izravno povezani s upravljanjem očuvanjem područja mreže Natura 2000 ili potrebni za njegovo upravljanje općenito bi trebali biti isključeni iz odredbi članka 6. stavka 3., ali za njihove dijelove koji se ne odnose na očuvanje ipak će se možda zahtijevati procjena. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljku 4.4.3.

U planu ili projektu koji među ostalim uključuje i ciljeve očuvanja za dio koji se ne odnosi na očuvanje ipak će se možda zahtijevati ocjena prihvatljivosti. To bi se, primjerice, moglo primjenjivati na komercijalnu sječu drva koja je sastavni dio plana za upravljanje očuvanjem šume koja je određena kao područje mreže Natura 2000. Za dio aktivnosti koji nije potreban za upravljanje očuvanjem područja trebalo bi provesti ocjenu prihvatljivosti (16).

Isto tako, postoje situacije u kojima plan ili projekt koji je izravno povezan s upravljanjem jednim područjem (ciljno područje) ili potreban za njegovo upravljanje može negativno utjecati na drugo područje. Na primjer, kako bi se poboljšalo upravljanje poplavama na nekom ciljnom području, u planu se može predložiti izgradnja brane na drugom području, koja bi mogla imati značajan negativni utjecaj na to drugo područje. Stoga bi trebalo procijeniti mogući negativni utjecaj plana ili projekta na drugo područje.

Iz navedenog slijedi da bi planovi ili projekti koji će biti izravno povezani s upravljanjem područjima mreže Natura 2000 ili potrebni za njihovo upravljanje u skladu s Direktivom o pticama i Direktivom o staništima trebali biti namijenjeni i pridonositi očuvanju odnosno, prema potrebi, povratu zaštićenih staništa i vrsta u povoljno stanje očuvanosti.

Okvir 2. Primjeri kriterija s pomoću kojih se utvrđuje je li plan ili projekt izravno povezan s upravljanjem područjem mreže Natura 2000 ili potreban za njegovo upravljanje — Mjere predviđene planom ili projektom uključene su u plan upravljanja predmetnim područjem mreže Natura 2000 ili predložene kao dio drugih zakonskih, administrativnih ili ugovornih mjera potrebnih za održavanje područja, njegovih stanišnih tipova i vrsta u dobrom stanju očuvanosti i (prema potrebi) povrat u to stanje. — Postoji potkrijepljena izjava tijela koje je zakonski odgovorno za upravljanje područjem mreže Natura 2000 da je aktivnost izravno povezana s upravljanjem ciljnim područjem i potrebna za njegovo upravljanje te da je jasno povezana s održavanjem ili poboljšanjem stanja očuvanosti stanišnih tipova ili vrsta na tom području.

3.1.2. Drugi korak: opisati plan ili projekt i čimbenike njegova utjecaja

Pri opisivanju plana ili projekta bit će potrebno utvrditi sve aspekte koji mogu sami ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima utjecati na područje mreže Natura 2000.

U obzir se moraju uzeti sve faze projekta, uključujući izgradnju, rad i stavljanje izvan upotrebe.

Za planove se moraju prikupiti i analizirati odgovarajuće pojedinosti o aktivnostima koje se provode u okviru plana kako bi se utvrdilo mogu li pojedinačno ili skupno, među ostalim u kombinaciji s drugim planovima ili projektima, značajno utjecati na područja mreže Natura 2000.

U okviru 3. navedeni su ključni parametri plana ili projekta koje treba utvrditi. Ti su elementi samo indikativni i treba ih prilagoditi ili dopuniti u skladu sa svakim pojedinim slučajem. Za neke projekte ili planove može biti potrebno utvrditi zasebne parametre za faze izgradnje, rada i stavljanja izvan upotrebe.

Okvir 3. Primjeri elemenata plana ili projekta koje treba razmotriti pri analitičkom pregledu — veličina (npr. u odnosu na izravni gubitak zemljišta), — ukupno zahvaćeno područje, uključujući područje izloženo neizravnom utjecaju (npr. buka, zamućenje vode, vibracije), — fizičke promjene u okolišu (npr. promjena riječnih korita ili morfologije drugih vodnih tijela, promjene u gustoći šumskog pokrova), — promjene intenziteta postojećeg pritiska (npr. povećanje buke, onečišćenja ili prometa), — potrebe za resursima (npr. zahvaćanje vode, vađenje minerala), — emisije (npr. taloženje dušika) i otpad (odlažu li se na kopnu, u vodi ili u zraku), — zahtjevi u pogledu prijevoza (npr. pristupne ceste), — trajanje faze izgradnje, rada, stavljanja izvan upotrebe itd., — vremenski aspekti (raspored različitih faza plana ili projekta), — udaljenost od područja mreže Natura 2000, a posebno od obilježja na temelju kojih su određena, — kumulativni učinci s drugim projektima i planovima.

3.1.3. Treći korak: utvrditi na koja područja mreže Natura 2000 može utjecati plan ili projekt

Područja mreže Natura 2000 koja bi mogla biti izložena utjecaju trebala bi se utvrditi uzimajući u obzir sve aspekte plana ili projekta koji bi mogli utjecati na područja mreže Natura 2000 u zoni utjecaja plana ili projekta. Pritom bi trebalo uzeti u obzir sva obilježja na temelju kojih su područja određena (vrste, stanišni tipovi) i koja su značajno prisutna na područjima te njihove ciljeve očuvanja.

Osobito bi trebalo utvrditi:

— svako područje mreže Natura 2000 koje se geografski preklapa s aktivnostima ili aspektima plana ili projekta u bilo kojoj njegovoj fazi ili koje je u neposrednoj blizini;

— svako područje mreže Natura 2000 u zoni na koju bi plan ili projekt mogao utjecati. Područja mreže Natura 2000 u okolini plana ili projekta (ili na određenoj udaljenosti) na koja bi aspekti projekta i dalje mogli neizravno utjecati, među ostalim s obzirom na iskorištavanje prirodnih resursa (npr. voda) i različite vrste otpada, ispuštanja ili emisija tvari ili energije;

— područja mreže Natura 2000 u okolini plana ili projekta (ili na određenoj udaljenosti) na kojima obitava fauna koja se može premjestiti na područje projekta i ondje biti izložena smrtnosti ili drugim posljedicama (npr. gubitak područja za hranjenje ili životnog prostora);

— područja mreže Natura 2000 na čiju povezanost ili ekološki kontinuitet plan ili projekt može utjecati.

Raspon područja mreže Natura 2000 za procjenu, tj. zona na koju bi plan ili projekt mogao utjecati, ovisit će o prirodi plana ili projekta i udaljenosti na kojoj može doći do utjecaja. Na područjima mreže Natura 2000 koja se nalaze nizvodno uz rijeke ili močvarna područja koja opskrbljuju vodonosnici plan ili projekt može čak i s velike udaljenosti utjecati na vodene tokove, migracije riba itd. Emisije onečišćujućih tvari isto tako mogu utjecati s velike udaljenosti.

Neki projekti ili planovi koji ne utječu izravno na područja mreže Natura 2000 svejedno mogu na njih značajno utjecati ako djeluju kao prepreke ili onemogućuju povezanost okoliša. To se, primjerice, može dogoditi ako planovi utječu na obilježja krajobraza koja povezuju područja mreže Natura 2000 ili koja mogu ometati kretanje vrsta odnosno narušiti kontinuitet riječnog ili šumskog ekosustava.

Za određivanje mogućeg utjecaja plana ili projekta na područja mreže Natura 2000 potrebno je utvrditi ne samo relevantna područja, nego i staništa i vrste koji su u njima značajno prisutni te ciljeve očuvanja za to određeno područje.

U okviru 4. navedeni su primjeri izvora podataka koji se u tu svrhu mogu upotrijebiti.

Okvir 4. Izvori podataka za utvrđivanje utjecaja na područje mreže Natura 2000 — standardni obrazac za podatke mreže Natura 2000 za područje, — ciljevi očuvanja za određeno područje (utvrđeni u aktima o određivanju posebnih područja očuvanja ili aktima o klasifikaciji područja posebne zaštite, u planu upravljanja područjem ili u zasebnom aktu), — planovi upravljanja područjem (u kojima su npr. utvrđeni pritisci i prijetnje na tom području), — postojeća istraživanja i podaci o praćenju relevantnih vrsta i stanišnih tipova, njihovoj rasprostranjenosti na području i oko njega, stanju očuvanosti, pritiscima i prijetnjama kojima su izloženi, — trenutačne i prošle karte zemljišta, — planovi za korištenje zemljišta i drugi relevantni postojeći planovi, — postojeći materijali o istraživanju zemljišta, — postojeći hidrogeološki podaci, — postojeći podaci o relevantnim tvarima (npr. taloženje dušika, sastav ispuštenih otpadnih voda), — procjene utjecaja na okoliš za slične projekte ili planove, — odgovarajuća izvješća o stanju okoliša, — karte i geografski informacijski sustavi, — spisi o povijesti područja itd.

Informacije navedene u standardnom obrascu za podatke mreže Natura 2000 (17) početna su točka za utvrđivanje stanišnih tipova i vrsta koji su značajno prisutni na području i na koje bi plan ili projekt mogao utjecati te za postojeće pritiske i utjecaje na tom području. Druge informacije na razini područja mogu se dobiti iz izvora kao što su plan upravljanja područjem mreže Natura 2000, popis aktivnosti koje mogu prouzročiti štetu ili pogoršanje i rezultati istraživanja o praćenju staništa i vrsta na području, ali i izvora izvan područja mreže Natura 2000 na biogeografskoj, nacionalnoj i lokalnoj razini.

Važno je da su ti podaci i informacije javno dostupni, npr. u središnjoj bazi podataka ili na internetskim portalima i stranicama nacionalnih ili regionalnih tijela, te da se redovito ažuriraju kako bi im svi zainteresirani dionici i tijela mogli lako pristupiti.

Okvir 5. Glavni izvori informacija o obilježjima na temelju kojih su određena područja mreže Natura 2000 Standardni obrazac za podatke dostupan je za svako područje mreže Natura 2000. Sadržava informacije o vrstama i stanišnim tipovima zaštićenima u EU-u na tom području i pruža opsežnu procjenu stanja svake vrste ili stanišnog tipa na tom području (ocjena od A do D). U njemu se navode informacije o površini, zastupljenosti i stanju očuvanosti staništa na tom području, kao i ukupna procjena vrijednosti područja za očuvanje predmetnih prirodnih stanišnih tipova. Kad je riječ o vrstama koje su prisutne na području, navode se informacije o njihovim populacijama, statusu (stalna nastanjenost, razmnožavanje, prezimljavanje, migracija) i vrijednosti područja za predmetne vrste. Obrazac sadržava i kontekstualne informacije o području, uključujući: — opće značajke, kvalitetu i važnost područja, — ranjivost (pritisak na područje koji proizlazi iz ljudskih aktivnosti i drugih utjecaja te osjetljivost staništa i ekosustava), — pozitivni ili negativni utjecaj ljudskih aktivnosti i prirodnih procesa na očuvanje područja i upravljanje njime i udio u površini područja izloženog utjecaju, — upravljačko tijelo nadležno za područje, — planove i praksu upravljanja područjem, uključujući tradicionalne ljudske aktivnosti, — kartu područja. Mjere očuvanja i planovi upravljanja Za posebna područja očuvanja države članice moraju pripremiti mjere očuvanja koje odgovaraju ekološkim zahtjevima prirodnih stanišnih tipova iz Priloga I. i vrsta iz Priloga II. prisutnih na području (članak 6. stavak 1. Direktive o staništima). To može prema potrebi uključivati planove upravljanja posebno priređene za ta područja ili integrirane u druge razvojne planove i/ili druge zakonske, administrativne ili ugovorne mjere. Slično tomu, i područja posebne zaštite moraju biti predmet ciljanih mjera očuvanja. Ako su dostupni, planovi upravljanja područjem mreže Natura 2000 mogu pružiti informacije o ciljevima očuvanja područja, lokaciji i statusu vrsta i staništa koji se javljaju na tom području, prijetnjama kojima su izloženi i mjerama očuvanja koje su potrebne za poboljšanje njihova stanja očuvanosti. Sve navedeno može biti korisno za fazu analitičkog pregleda i ocjenu prihvatljivosti.

Na internetskim stranicama Komisije, odnosno u pregledniku mreže Natura 2000 i javnoj bazi podataka mreže Natura 2000, dostupni su podaci i karte za sva područja mreže Natura 2000 u EU-u: http://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/data/indexen.htm. I većina država članica ima javno dostupne informacije o područjima mreže Natura 2000 i njihovim obilježjima. Geografski informacijski sustavi (GIS) isto tako mogu pomoći u razumijevanju odnosa između aspekata plana ili projekta i posebnih obilježja područja mreže Natura 2000.

U različitim zemljama dostupni su praktični alati i informacijski sustavi koji pomažu u utvrđivanju mogućeg utjecaja različitih vrsta projekata i planova na područja mreže Natura 2000. U okviru 6. opisani su primjeri takvih alata.

Okvir 6. Primjeri informacijskih sustava koji pomažu u utvrđivanju mogućeg utjecaja različitih vrsta projekata i planova na područja mreže Natura 2000 Njemačka Informacijski sustav FFH-VP-Info Savezne agencije za očuvanje prirode pruža informacije potrebne za procjenu mogućeg negativnog utjecaja gotovo svih vrsta projekata. Sadržava opsežnu bazu podataka o mogućim učincima i utjecaju na posebne stanišne tipove i vrste koja se može upotrijebiti za analitički pregled i ocjenu prihvatljivosti. U sustavu se mogu pronaći detaljne informacije o osjetljivosti za gotovo sva staništa i vrste zaštićene direktivama o zaštiti okoliša i prisutne u Njemačkoj te o mogućim učincima čimbenika utjecaja. Sadržava i kontrolne popise s procjenama ozbiljnosti/važnosti svakog utjecaja na stanišne tipove i vrste. Vidjeti: http://ffh-vp-info.de/FFHVP/Page.jsp. Irska Aplikacija GeoTool, dostupna u Irskoj, olakšava postupak prikupljanja podataka u prvoj fazi (analitički pregled) i drugoj fazi (ocjena prihvatljivosti). Korisniku omogućuje da odabere točku na karti i pretražuje posebna područja očuvanja i područja posebne zaštite na određenoj udaljenosti od te točke, koju korisnik može odabrati ovisno o razini mogućeg utjecaja plana ili projekta na okoliš. Za svako područje mreže Natura 2000 u odabranom rasponu navode se popis staništa i vrsta za koje su ta područja određena i poveznica na ciljeve očuvanja za svako područje. Vidjeti: https://gis.epa.ie/EPAMaps/AAGeoTool. Nizozemska Nizozemska vlada izradila je alat za brzu procjenu mogućeg utjecaja nekog projekta u početnoj fazi. U alatu su opisani postupovni koraci koje je potrebno poduzeti ako je procjena utjecaja na područja mreže Natura 2000 ili zaštićene vrste dio postupka za dobivanje odobrenja. Pomaže u utvrđivanju mogućeg utjecaja na pojedine vrste i stanišne tipove te sadržava informacije o osjetljivosti vrsta i stanišnih tipova na različite aktivnosti. Vidjeti: www.natura2000.nl (pod routeplanner beschermde natuur i effectenindicator Natura 2000-gebieden). Belgija Radi procjene zakiseljavanja i eutrofikacije uzrokovanih taloženjem onečišćenja iz zraka (taloženje NOx i NH3 povezano s aktivnostima kao što su intenzivna poljoprivreda, industrijsko grijanje i energetski procesi te mobilnost) Belgija je omogućila pristup interaktivnoj internetskoj aplikaciji za potrebe prvog analitičkog pregleda. Riječ je o alatu koji brzim pregledom omogućuje utvrđivanje mogućeg utjecaja. Ako se nakon pregleda pojavi zeleno svjetlo, ne očekuje se štetan utjecaj. Ako alat prikaže crveno svjetlo, moguć je štetan utjecaj koji treba detaljnije ispitati u okviru ocjene prihvatljivosti. Vidjeti: https://www.milieuinfo.be/voortoets/. Daljnje pojedinosti o informacijskim i praktičnim alatima za potrebe analitičkog pregleda i ocjene prihvatljivosti nalaze se u Prilogu ovim Smjernicama (odjeljak 1.1.).

3.1.4. Četvrti korak: procijeniti može li se isključiti mogući značajni utjecaj s obzirom na ciljeve očuvanja područja

Sljedeći korak u fazi analitičkog pregleda procjena je vjerojatnosti i moguće važnosti utjecaja utvrđenog u prethodnom koraku s obzirom na moguće kumulativne učinke s drugim planovima ili projektima.

Procjena vjerojatnosti značajnog utjecaja

Mogući značajni utjecaj u ovom je kontekstu svaki utjecaj koji se razumno može predvidjeti kao posljedica plana ili projekta te bi negativno i značajno utjecao na ciljeve očuvanja utvrđene za staništa i vrste koji su značajno prisutni na području mreže Natura 2000. To može biti posljedica aktivnosti na području ili izvan područja odnosno kombiniranja s drugim planovima ili projektima.

Valja podsjetiti na to da će se morati provesti potpuna ocjena prihvatljivosti plana ili projekta na temelju članka 6. stavka 3. ako se mogući značajni utjecaj ne može nedvojbeno isključiti (vidjeti odjeljak 3.2.2.b za daljnje pojedinosti o procjeni mogućeg utjecaja).

Značaj utjecaja mijenjat će se ovisno o čimbenicima kao što su razmjer utjecaja, vrsta, opseg, trajanje, intenzitet, vremenski okvir, vjerojatnost, kumulativni učinci i osjetljivost predmetnih staništa i vrsta.

U okviru 7. navedeni su primjeri pokazatelja za mjerenje značaja utjecaja.

Okvir 7. Primjeri pokazatelja značaja Vrsta utjecaja Pokazatelj značaja gubitak površine staništa pogoršanje izgubljena površina staništa u hektarima ili postotku površina (u apsolutnom smislu i postotku) na kojoj su se pogoršala svojstva na temelju kojih se određuje status očuvanja vrste ili staništa i razina pogoršanja za svako svojstvo uznemiravanje intenzitet, trajanje ili trajnost čimbenika uznemiravanja, udaljenost od područja razmnožavanja fragmentacija promjena u odnosu na izvorno i željeno stanje (npr. stvaranje nekoliko manjih područja staništa umjesto jednog velikog, hektari staništa izloženi rubnom efektu) neizravni utjecaj mjera u kojoj je područje izloženo drugim prijetnjama (invazivne strane vrste, prodiranje ljudi i životinja, druge promjene)

Izvori informacija za procjenu značaja utjecaja uključuju dokaze iz sličnih aktivnosti koje utječu na područja sa sličnim obilježjima koja ih određuju, sličnim stanjem očuvanosti ili sličnim ciljevima očuvanja i stručne prosudbe koje se temelje na dostupnim dokazima. Međutim, budući da je svaki slučaj nužno drukčiji, moraju se uzeti u obzir lokalne okolnosti. Procjena se stoga uvijek mora provesti za svaki pojedini slučaj.

Kako je navedeno u Vodiču o članku 6., ono što se smatra značajnim za jedno područje ne mora biti značajno i za drugo. Na primjer, gubitak od sto kvadratnih metara staništa može biti značajan za malo područje staništa rijetkih kaćuna, dok sličan gubitak na velikom stepskom području može biti beznačajan ako ne utječe na ciljeve očuvanja područja.

U slučaju planova, ovisno o razini definiranosti i pojedinosti različitih aspekata i sastavnica plana, možda će u ovoj fazi biti teško procijeniti razmjer i značaj svih mogućih utjecaja na pojedina područja. Ipak, i dalje se može procijeniti vjerojatnost značajnog utjecaja na područje mreže Natura 2000, primjerice s obzirom na vrstu plana ili projekta i zonu na koju bi mogao utjecati.

Planovi se stoga moraju pregledati s dostatnom pažnjom (kako bi se isključila svaka sumnja) i s obzirom na načelo opreznosti kako bi se izbjeglo isključivanje sastavnica ili mjera koje mogu utjecati na područje mreže Natura 2000 i njihovo izuzimanje iz daljnjeg nadzora u okviru ocjene prihvatljivosti.

Kad je riječ o procjeni mjera ublažavanja (18) u okviru provedbe postupka iz članka 6. stavka 3., Sud EU-a je presudio da „kako bi se utvrdilo je li potrebno naknadno provesti ocjenu prihvatljivosti utjecaja nekog plana ili projekta na predmetno područje, u fazi prethodne ocjene nije potrebno uzeti u obzir mjere kojima je cilj izbjeći ili smanjiti štetne učinke tog plana ili projekta na to područje” (predmet C-323/17).

Ipak, nositelji projekata ponekad mogu osmisliti projekte na način kojim se od samog početka izbjegava ili smanjuje mogući utjecaj. To se može postići primjenom najboljih raspoloživih tehnologija ili preventivnih mjera, uključujući zakonske mjere (npr. zone sa zabranom pristupa) propisane u, primjerice, sektorskim propisima, planovima upravljanja mrežom Natura 2000 ili prostornim planovima/planovima zona.

Takve općenite sastavnice projekta mogu se razmotriti u okviru analitičkog pregleda, za razliku od mjera ublažavanja specifičnih za plan ili projekt koje se u ovoj fazi ne smiju uzeti u obzir. Te bi sastavnice trebalo jasno odrediti u opisu projekta. Posebne mjere ublažavanja, npr. izgradnja zelenih mostova da bi se omogućila migracija vrsta za čiju je zaštitu područje određeno, osobito ako ih je uvelo nadležno tijelo, trebale bi se razmatrati samo u okviru ocjene prihvatljivosti kako je opisano u odjeljku 3.2.5.

Procjena mogućih kumulativnih učinaka s drugim planovima i projektima

U okviru analitičkog pregleda trebalo bi procijeniti vjerojatnost mogućeg značajnog utjecaja plana ili projekta, samog ili u kombinaciji s drugim projektima ili planovima. Procjena takvih kumulativnih učinaka često je manje detaljna u fazi analitičkog pregleda nego u ocjeni prihvatljivosti. Ipak, i dalje je potrebno utvrditi sve ostale planove ili projekte koji bi mogli dovesti do kumulativnih učinaka s predmetnim planom ili projektom.

Analitički pregled „kombiniranog” utjecaja zahtijeva utvrđivanje drugih planova i projekata koji bi mogli utjecati na ista područja mreže Natura 2000 te njihovu sposobnost značajnog utjecanja kad ih se razmatra zajedno s planom ili projektom koji se procjenjuje. Ako analiza ne može dovesti do konačnih zaključaka, barem bi trebala ukazati na druge relevantne planove i projekte koje bi trebalo detaljnije ispitati u okviru ocjene prihvatljivosti.

Procjena kumulativnih učinaka u fazi analitičkog pregleda Niz pojedinačnih beznačajnih utjecaja može u kombinaciji proizvesti značajan utjecaj. Pri određivanju mogućeg značajnog utjecaja treba razmotriti i kombinaciju s drugim planovima i/ili projektima kako bi se uzeli u obzir kumulativni učinci u okviru procjene plana ili projekta. Odredba o kombinaciji utjecaja odnosi se na druge planove ili projekte koji su već dovršeni, odobreni, ali nedovršeni, ili predloženi (tj. za koje je podnesen zahtjev za odobrenje ili suglasnost). Osim toga, važno je napomenuti da procjena kumulativnih učinaka nije ograničena na procjenu sličnih vrsta planova ili projekata koji se odnose na isto područje djelatnosti. Sve vrste planova ili projekata koji bi u kombinaciji s planom ili projektom koji se razmatra mogli imati značajan utjecaj trebali bi se uzeti u obzir u procjeni. Slično tomu, u procjeni bi se trebali uzeti u obzir kumulativni učinci ne samo između projekata ili između planova, nego i između projekata i planova (i obratno) . Na primjer, novi projekt izgradnje važne autoceste sam po sebi ne mora negativno utjecati na to područje, ali kad se uzme u obzir u kombinaciji s već odobrenim planom stambene izgradnje za to područje, taj utjecaj može postati dovoljno značajan da negativno djeluje na to područje. S druge strane, neki plan sam po sebi ne mora značajno utjecati na područja mreže Natura 2000, ali može se drukčije procijeniti ako se razmatra u kombinaciji s već predloženim ili odobrenim glavnim razvojnim projektom koji nije uključen u taj plan. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljku 4.5.3.

Dobivanje informacija o drugim planovima i projektima koji u kombinaciji mogu imati kumulativne učinke na područje mreže Natura 2000 mogao bi biti zahtjevan zadatak. Vrlo je korisno imati baze podataka ili informacijske sustave u kojima se te informacije mogu pronaći na jednom mjestu, a neke ih zemlje već imaju ili ih trenutačno razvijaju (19). Za utvrđivanje mogućih kumulativnih učinaka mogu se upotrijebiti i postojeće baze podataka za informiranje javnosti o strateškim procjenama okoliša i procjenama utjecaja na okoliš planova i projekata (20).

U svakom slučaju, trebalo bi se savjetovati s nadležnim tijelima (tijelima za zaštitu okoliša ili sektorskim tijelima), koja bi trebala moći pružiti informacije o drugim planovima/projektima koje treba razmotriti u okviru analitičkog pregleda.

U tablici 2. navedeni su glavni koraci za procjenu kumulativnih učinaka na područje mreže Natura 2000.

Tablica 2.

Procjena kumulativnih učinaka

Koraci u procjeni Aktivnost koju treba provesti utvrđivanje geografskih granica i vremenskog okvira za procjenu utvrđivanje granica za ispitivanje kumulativnih učinaka; one će se razlikovati za različite vrste utjecaja (npr. utjecaj na vodne resurse, buka) i mogu uključivati udaljene lokacije (dalje od predmetnog područja) utvrđivanje svih projekata/planova koji bi mogli djelovati u kombinaciji utvrđivanje svih mogućih izvora utjecaja plana ili projekta koji se razmatra, zajedno s ostalim izvorima u okolišu i drugim mogućim utjecajem drugih predloženih projekata ili planova; vremenski okvir i faze projekata ili planova utvrđivanje utjecaja utvrđivanje vrsta utjecaja (npr. buka, smanjenje vodnih resursa, emisije kemikalija) koje mogu utjecati na strukturu i funkcije područja osjetljivog na promjene utvrđivanje putova utvrđivanje potencijalnih putova kumulativnih učinaka (21) (npr. vodom, zrakom; nakupljanje utjecaja s vremenom ili u prostoru); ispitivanje uvjeta na području radi utvrđivanja rizika za osjetljive aspekte strukture i funkcije područja predviđanje predviđanje razmjera/opsega utvrđenih mogućih kumulativnih učinaka procjena objašnjenje je li vjerojatno da će potencijalni kumulativni učinci biti značajni s obzirom na informacije prikupljene u koraku procjene važnosti

Ako je zaštićeno stanište ili vrsta na području već u nepovoljnom stanju ili ako su premašeni kritični pragovi utjecaja u pogledu posebnih svojstava staništa ili vrsta (odnosno ako je područje izloženo kumulativnim učincima koji će dovesti do jednog od tih stanja), svaki dodatni plan ili projekt koji sam ili u kombinaciji dodatno utječe na te razine može značajno utjecati na područje mreže Natura 2000.

3.1.5. Zaključci: odluka na temelju ishoda analitičkog pregleda

Odlučivanje o tome može li plan ili projekt značajno utjecati na područje mreže Natura 2000 imat će praktične i pravne posljedice. Planovi i projekti za koje se nedvojbeno smatra da ne bi mogli imati značajan utjecaj mogu se obraditi bez upućivanja na sljedeće korake iz članka 6. stavka 3.

Jednako kao faza ocjene prihvatljivosti, i faza analitičkog pregleda mora završiti pisanom obrazloženom odlukom nadležnog tijela kako bi se pružio uvid u razloge za doneseni zaključak. Pri sastavljanju zaključaka trebalo bi uzeti u obzir i mišljenje upravljačkog tijela područja mreže Natura 2000.

Odluka bi isto tako trebala biti javno dostupna. Premda se na to ne upućuje izričito u tekstu Direktive, Sud EU-a priznao je da se sudjelovanje javnosti zahtijeva i u fazi analitičkog pregleda iz članka 6. stavka 3. (predmet C-243/15, točke od 46. do 49.). Osim toga, Sud EU-a priznao je pravo nevladinih organizacija da ospore odluku tijela o analitičkom pregledu (predmet C-243/15, točke od 56. do 61.).

Budući da će se zbog same mogućnosti značajnog utjecaja na područje javiti potreba za ocjenom prihvatljivosti, ta se odluka može donijeti nakon temeljitog ispitivanja plana ili projekta ili na temelju jednostavne analize ako se mogući značajni utjecaj već očekuje (zbog vrste, veličine ili opsega plana ili projekta, značajki područja mreže Natura 2000 ili zbog visokog rizika od kombiniranog utjecaja s drugim planovima ili projektima). To će omogućiti što raniji početak ocjene prihvatljivosti.

U slučaju sumnje, odnosno ako se na temelju dostupnih informacija ne može isključiti da projekt ili plan može sam ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima znatno utjecati na područje mreže Natura 2000, mora se provesti ocjena prihvatljivosti tog plana ili projekta.

U idealnom slučaju u odluci o analitičkom pregledu trebalo bi navesti smjernice o obuhvatu ocjene prihvatljivosti koju treba provesti i o mogućem značajnom utjecaju koji treba proučiti (22). Ako je riječ o planu, trebalo bi uključiti i sva područja mreže Natura 2000 na koja bi plan mogao utjecati.

U okviru 8. prikazan je predložak za analitički pregled.

Okvir 8. Predložak za analitički pregled Sažeti opis plana ili projekta i glavnih aspekata koji bi mogli utjecati na područje: ciljevi plana ili projekta i njegove glavne značajke/aktivnosti u različitim fazama (npr. izgradnja, rad i stavljanje izvan upotrebe, prema potrebi). Sažeti opis područja mreže Natura 2000 i njihovih glavnih obilježja: staništa i vrste za koje su područja određena i njihovi ciljevi očuvanja. Opis pojedinačnih aspekata plana ili projekta koji bi mogli utjecati na područja mreže Natura 2000, uključujući: — veličinu i razmjere, — udaljenost od područja mreže Natura 2000, — gubitak zemljišta (izravni/neizravni), — potrebe za resursima (npr. zahvaćanje vode, iskapanje tla/minerala), — emisije (odlaganje na kopnu, u vodi ili zraku), — zahtjeve u pogledu prijevoza, — trajanje i vremenski okvir izgradnje, rada, stavljanja izvan upotrebe, — raspon čimbenika utjecaja (npr. buka, taloženje dušika, zamućenje vode). Opis mogućeg utjecaja na područja mreže Natura 2000 s obzirom na posebne ciljeve očuvanja utvrđene za obilježja na temelju kojih su područja određena, uključujući: — smanjenje površine staništa, pogoršanje ili fragmentaciju staništa, — uznemiravanje vrsta, smanjenje veličine i gustoće populacije vrsta, — promjene u ekološkim funkcijama i/ili obilježjima koji su neophodni za ispunjavanje ekoloških zahtjeva staništa i vrsta (npr. kvaliteta i količina vode), — zadiranje u ključne odnose koji određuju strukturu i funkciju područja. Opis mogućeg utjecaja u kombinaciji s drugim planovima ili projektima: — čimbenici utjecaja koji se razmatraju za potrebe kumulativnih učinaka, — popis i opis projekata koji mogu pridonijeti kumulativnim učincima, — procjena opsega i značaja kumulativnih učinaka s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje. Kriteriji za procjenu značaja i pokazatelji važnosti s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje, npr.: — stupanj gubitka staništa (apsolutni, relativni), promjene u strukturi staništa, — rizik od raseljavanja populacija vrsta, razina uznemiravanja, smanjenje životnog prostora, područja za hranjenje i utočišta vrste, promjena povoljnih uvjeta za razmnožavanje, — važnost staništa i vrsta izloženih utjecaju, npr. zastupljenost, autohtone vrste, — važnost područja (npr. granica područja rasprostranjenosti za određena staništa i vrste, funkcija povezivanja, važnost za ekološku povezanost), — ometanje ili promjena ekoloških funkcija, — promjene ključnih ekoloških obilježja područja (npr. kvaliteta vode). Zaključci: opis aspekata plana ili projekta ili kombinacije aspekata koji bi, na temelju prethodno navedenih informacija, mogli značajno utjecati na područje i aspekata za koje nije poznata priroda ili razmjer utjecaja. Mogući značajni utjecaj: ☐ ne ☐ da ili nije sigurno

3.2. Druga faza: ocjena prihvatljivosti

Svrha je ocjene prihvatljivosti procijeniti moguće utjecaje plana ili projekta na predmetno područje s obzirom na ciljeve očuvanja područja, samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima. Zaključci bi trebali omogućiti nadležnim tijelima da utvrde hoće li plan ili projekt negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja. Stoga je ocjena prihvatljivosti usmjerena posebno na vrste i/ili staništa za koje je područje mreže Natura 2000 određeno. Vodič o članku 6., odjeljak 4.6.1.

Ocjena prihvatljivosti primjenjuje se i na projekte i na planove. Može se uskladiti s drugim procjenama okoliša, kao što su procjena utjecaja na okoliš za projekte, strateška procjena okoliša za planove i programe i procjene u kontekstu Okvirne direktive o vodama (vidjeti odjeljak 5.2.), ili uvrstiti u te procjene.

Nositelj plana ili projekta, jednako kao u slučaju procjene utjecaja na okoliš i strateške procjene okoliša, obično podnosi izvješće o ocjeni prihvatljivosti na kontrolu nadležnom tijelu. Ako se procjenom utvrdi negativni utjecaj ili vjerojatnost takvog utjecaja, nositelj u ovoj fazi može uvesti i mjere ublažavanja kako bi smanjio utjecaj.

Nadležno tijelo tad treba utvrditi hoće li plan ili projekt negativno utjecati na cjelovitost predmetnog područja, a na temelju toga i može li se plan ili projekt odobriti. Nadležno tijelo može ujedno odrediti uvjete za odobrenje te prema potrebi unaprijed dobiti mišljenje šire javnosti. Dodatne informacije o savjetovanju u kontekstu ocjene prihvatljivosti navedene su u odjeljku 3.2.7.

Ocjenjivanje će uključivati prikupljanje informacija od različitih dionika, uključujući nacionalna, regionalna i lokalna tijela za očuvanje prirode, znanstvene stručnjake i nevladine organizacije, te procjenu tih informacija. Nadležno tijelo može se i na temelju informacija koje je dostavio nositelj plana ili projekta savjetovati s unutarnjim i vanjskim stručnjacima i drugim dionicima.

U nekim prilikama nadležno tijelo morat će zatražiti dodatne informacije kako bi se osigurala sveobuhvatnost i što veća objektivnost konačne ocjene. Valja podsjetiti na to da ocjena prihvatljivosti mora biti dovoljno detaljna i potkrijepljena s obzirom na najbolje postojeće znanstvene spoznaje u tom području da bi se dokazao izostanak negativnog utjecaja.

Ukratko, ocjena prihvatljivosti sastoji se od sljedećih koraka:

1. prikupljanje informacija o projektu i predmetnom području mreže Natura 2000;

2. procjena utjecaja plana ili projekta s obzirom na ciljeve očuvanja područja, samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima;

3. utvrđivanje može li plan ili projekt negativno utjecati na cjelovitost područja;

4. razmatranje mjera ublažavanja (uključujući njihovo praćenje).

Možda će biti potrebno opetovano provoditi te korake i neke od njih preispitati kao odgovor na rezultate sljedećih koraka. Svaki je korak opisan u odjeljcima u nastavku. Drugi aspekti, kao što su javno savjetovanje i osiguravanje kvalitete ocjena prihvatljivosti, obrađuju se na kraju ovog poglavlja.

3.2.1. Prvi korak: prikupljanje informacija o projektu i predmetnim područjima mreže Natura 2000

Informacije potrebne za ocjenu prihvatljivosti uključuju opis područja mreže Natura 2000 koja bi mogla biti izložena utjecaju, vrste i staništa koji su značajno prisutni na području (tzv. obilježja na temelju kojih su područja određena) i njihove ciljeve očuvanja, kao i opis plana ili projekta i njegova mogućeg utjecaja na ciljeve očuvanja područja. Dio tih informacija možda je već prikupljen u fazi analitičkog pregleda, no obično će informacije morati biti detaljnije za potrebe ocjene prihvatljivosti.

U skladu s člankom 5. stavkom 2. Direktive o procjeni utjecaja na okoliš i člankom 5. stavkom 4. Direktive o strateškoj procjeni okoliša nadležno tijelo trebalo bi na zahtjev nositelja utvrditi obuhvat procjene utjecaja na okoliš (utvrđivanje obuhvata). Svrha je utvrđivanja obuhvata utvrditi elemente koje bi trebalo obuhvatiti izvješćem o procjeni okoliša koje nositelj sastavlja i dostavlja nadležnom tijelu. Točnije, taj bi postupak trebao pomoći u utvrđivanju najvažnijih elemenata koje treba proučiti kako bi ih se moglo detaljnije razmotriti (23).

Postupak utvrđivanja obuhvata ovisit će o planu ili projektu i predmetnim područjima. Međutim, obično će uključivati opis područja, opis plana ili projekta i utvrđivanje njegova mogućeg utjecaja na područje s obzirom na ciljeve očuvanja područja. Neovisno o tome je li ocjena prihvatljivosti uključena u procjenu utjecaja na okoliš/stratešku procjenu okoliša, pri određivanju obuhvata trebalo bi upućivati na osnovne uvjete na području (tj. uvjete zaštićenih staništa i vrsta koji su značajno prisutni na području, ciljeve očuvanja za to određeno područje i druge elemente koji određuju njegovu cjelovitost i važnost područja za koherentnost mreže) koji će se morati utvrditi i proučiti u okviru ocjene prihvatljivosti, razinu detaljnosti analize, metode, kriterije za evaluaciju značaja, vrste mjera ublažavanja i alternative koje bi trebalo analizirati itd.

Članak 5. stavak 2. Direktive o procjeni utjecaja na okoliš (Direktiva 2011/92/EU, kako je izmijenjena Direktivom 2014/52/EU) Ako nositelj projekta to zatraži, nadležno tijelo, uzimajući u obzir informacije koje dostavi nositelj projekta, a koje se naročito odnose na posebne značajke projekta uključujući njegovu lokaciju i tehnički kapacitet i njegov izgledni utjecaj na okoliš, donosi mišljenje o obuhvatu i razini detaljnosti informacija koje nositelj projekta treba navesti u izvješću o procjeni utjecaja na okoliš u skladu sa stavkom 1. ovog članka. Prije davanja mišljenja, nadležno se tijelo savjetuje s nadležnim tijelima iz članka 6. stavka 1. Države članice mogu također zahtijevati od nadležnih tijela da donesu mišljenje kako je navedeno u prvom podstavku bez obzira na to je li nositelj projekta to zatražio. Članak 5. stavak 4. Direktive o strateškoj procjeni okoliša (Direktiva 2001/42/EZ) Pri odlučivanju o sadržaju i razini obuhvata informacija koje se moraju uključiti u izvješće o okolišu, savjetuju se tijelâ iz članka 6. stavka 3.

Opseg i razina detaljnosti informacija potrebnih za prikupljanje podataka, istraživanja i istrage razlikovat će se ovisno o projektu i izloženim područjima. O njima se stoga mora odlučivati na razini pojedinog slučaja. Na primjer, mogu ovisiti o složenosti projekta i područja te o važnosti područja za vrstu i staništa za koje je određeno. Ovisit će i o već dostupnim podacima o tom području, o značajno prisutnim vrstama i staništima, o informacijama iz prethodnih procjena itd.

Usklađene i kvalitetne geografske informacije obično olakšavaju rad nositelja projekta, tijela i dionika te su posebno važne u kontekstu prekograničnih projekata i utjecaja. Na primjer, u slučaju projekta koji utječe na rijeku koja prolazi kroz nekoliko država ili postrojenja koje bi moglo prouzročiti prekogranično onečišćenje vrlo je važno upotrijebiti zajedničke standarde za utvrđivanje, procjenu i ublažavanje tog utjecaja. Cilj je Direktive EU-a „INSPIRE” (o infrastrukturi za prostorne informacije u Europi) da su takvi standardizirani podaci dostupni i da se upotrebljavaju (24).

Tablica 3. sadržava okviran kontrolni popis osnovnih informacija potrebnih za ocjenu prihvatljivosti, a u tablici 4. naveden je primjer informacija koje je potrebno prikupiti pri procjenjivanju utjecaja planova i projekata na mrežu Natura 2000.

Tablica 3.

Okvirni kontrolni popis osnovnih informacija potrebnih za ocjenu prihvatljivosti

Osnovne informacije o područjima mreže Natura 2000 i njihovim obilježjima Izvori informacija Gdje/od koga se mogu dobiti podaci cijevi očuvanja područja mreže Natura 2000; mjere očuvanja utvrđene za područja; korištenje zemljišta, zabranjene i dopuštene aktivnosti na područjima; glavne prijetnje i pritisci utvrđeni na područjima; karte područja mreže Natura 2000 (na kojima su prikazane granice područja i lokacije relevantnih obilježja) standardni obrasci za podatke za mrežu Natura 2000; zakonski akti o određivanju posebnog područja očuvanja ili područja posebne zaštite; planovi upravljanja i drugi dokumenti/instrumenti povezani s upravljanjem područjem (propisi, ugovori, sporazumi) nacionalni/regionalni internetski portali; službeni listovi; tijela/agencije za očuvanje prirode; preglednik mreže Natura 2000 (25); baza podataka mreže Natura 2000 (26); nacionalne baze podataka stanišni tipovi i vrste koji su prisutni na područjima i njihovo stanje: stupanj očuvanosti, zastupljenost itd.; važnost područja za prisutna staništa i vrste; glavni ekološki zahtjevi, ranjivost i osjetljivost stanišnih tipova i vrsta standardni obrasci za podatke za mrežu Natura 2000; planovi upravljanja područjem; akti o određivanju područja; zakonski planovi i politike očuvanja prirode na nacionalnoj/regionalnoj/lokalnoj razini; akcijski planovi za očuvanje vrsta i staništa; trenutačne i povijesne karte, istraživanja itd.; informacije stručnjaka nacionalni/regionalni internetski portali; preglednik mreže Natura 2000; baza podataka mreže Natura 2000; nacionalne baze podataka; nadležna tijela; dostupna literatura; znanstvene ustanove stanje očuvanosti staništa i vrsta, kretanja, glavne prijetnje i pritisci kojima su izloženi (u biogeografskoj regiji i na nacionalnoj razini) nacionalna izvješća o stanju očuvanosti u skladu s člankom 17. Direktive o staništima i člankom 12. Direktive o pticama internetska izvješća (27) Osnovne informacije o projektu/planu Izvori informacija Gdje/od koga se mogu dobiti podaci sva obilježja plana ili projekta: ukupna površina na koju projekt utječe, projektne aktivnosti, emisije, iskorištavanje prirodnih resursa, faze, vremenski plan itd.; odnos (npr. najvažnije udaljenosti ili putovi) između plana ili projekta i područja mreže Natura 2000 dokumentacija o planu ili projektu (nacrti, karte itd.); karte, GIS nositelj projekta/plana; preglednik mreže Natura 2000 značajke drugih planova ili projekata (provedenih, odobrenih ili predloženih) koje mogu prouzročiti kombinirane ili kumulativne učinke na područja mreže Natura 2000 s projektom koji se procjenjuje baze podataka, npr. o strateškoj procjeni okoliša, procjeni utjecaja na okoliš, ocjenama prihvatljivosti planova/projekata, regionalnim ili općinskim planovima, zahtjevima za planiranje lokalnih tijela nadležna tijela; internetske platforme informacije o drugim procjenama koje su potrebne za dobivanje suglasnosti ili odobrenja za plan nacionalno zakonodavstvo nadležna tijela; službeni listovi organizacije koje su uključene u sektor/aktivnost obuhvaćenu planom ili projektom odnosno koje su povezane s tim sektorom/aktivnošću sektorske organizacije/udruženja nositelj projekta/plana; nadležna tijela procjene sličnih planova ili projekata izjave o procjeni utjecaja na okoliš i strateškoj procjeni okoliša, izvješća o ocjeni prihvatljivosti i drugi pisani dokazi o sličnim prethodno procijenjenim planovima ili projektima službeni listovi; nadležna tijela, odgovarajuće agencije i druga tijela





Tablica 4.

Informacije koje treba prikupiti pri procjeni utjecaja planova i projekata na područja mreže Natura 2000 (španjolske smjernice)

Elementi Područje primjene Informacije koje treba prikupiti područja mreže Natura 2000 staništa Općenito — oznaka, naziv, stupanj prioriteta, — karakteristične vrste, — relevantne strukturne i funkcionalne varijable te ekološki zahtjevi biogeografska regija (nacionalna razina) — stanje očuvanosti staništa u biogeografskoj regiji (nacionalna razina), — uloga i važnost područja za očuvanje staništa područje mreže Natura 2000 — stupanj očuvanosti i zastupljenost staništa na području, — cilj očuvanja utvrđen za stanište na području, — rasprostranjenost staništa na području (uključujući kartiranje), postotak ukupne površine (na nacionalnoj/regionalnoj razini), — pritisci, prijetnje i utjecaj kojima je izloženo stanište na području, — osjetljivost na mogući utjecaj projekta vrsta Općenito — oznaka, naziv, stupanj prioriteta, status zaštite u regiji/zemlji, — ekološki zahtjevi i čimbenici koji utječu na populacijsku dinamiku vrste biogeografska regija (nacionalna razina) — stanje očuvanosti vrste u biogeografskoj regiji (nacionalna razina), — uloga i važnost područja za očuvanje vrste područje mreže Natura 2000 — stanje očuvanosti vrste na području, — cilj očuvanja utvrđen za vrstu na području, — rasprostranjenost vrste i iskorištenost područja (uključujući kartiranje), — populacija i kretanja na području; postotak ukupne populacije u zemlji/regiji, — postojeći pritisci i prijetnje kojima su izložene vrste na području, — osjetljivost vrsta na mogući utjecaj (npr. osjetljivost na uznemiravanje) krajobrazna obilježja važna za koherentnost mreže Natura 2000 biogeografska regija (nacionalna razina) — vrsta (ekološki koridor, funkcija povezivanja itd.), — područja mreže Natura 2000 i druga fizički ili ekološki povezana područja (uključujući kartiranje), — vrste (ili staništa) za koje je obilježje važno i važnost za njihovo očuvanje, — pritisci, prijetnje i učinci koji utječu na obilježje, — osjetljivost na projekt i mogući utjecaj

Prilagođeno iz: Preporuke o informacijama koje treba uključiti u ocjenu prihvatljivosti projekata povezanih s mrežom Natura 2000 u dokumentaciji španjolske nacionalne administracije o procjeni utjecaja na okoliš (Ministerio de Agricultura y Pesca, Alimentación y Medio Ambiente, 2018.). Dostupno na: https://www.miteco.gob.es/es/calidad-y-evaluacion-ambiental/temas/evaluacion-ambiental/guias-directrices/.

3.2.2. Drugi korak: procjena utjecaja plana ili projekta s obzirom na ciljeve očuvanja područja, samog ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima

Ocjena prihvatljivosti trebala bi uključivati sveobuhvatnu identifikaciju svih mogućih utjecaja plana ili projekta koji bi mogli biti značajni na tom području, uzimajući u obzir kumulativne i druge učinke koji bi mogli nastati kao posljedica kombiniranog djelovanja plana ili projekta koji je predmet ocjene s drugim planovima ili projektima. (Vodič o članku 6., odjeljak 4.6.2.)

Ocjenom prihvatljivosti trebalo bi osigurati da se svi strukturni i funkcionalni aspekti koji pridonose cjelovitosti područja razmotre u cijelosti, ne samo pri određivanju osnovnih uvjeta, već i u fazama koje dovode do utvrđivanja mogućeg utjecaja, mjera ublažavanja i preostalog utjecaja nakon primjene mjera ublažavanja.

Drugi korak uključuje sljedeće aktivnosti:

— određivanje ciljeva očuvanja područja mreže Natura 2000 na koje plan ili projekt utječe,

— utvrđivanje i procjena utjecaja plana ili projekta u odnosu na ciljeve očuvanja područja,

— razmatranje kumulativnih učinaka s drugim planovima i projektima.

a) Određivanje ciljeva očuvanja područja mreže Natura 2000 na koje plan ili projekt utječe

U ocjeni prihvatljivosti utjecaj plana ili projekta mora se ocijeniti u odnosu na ciljeve očuvanja za zaštićena staništa i vrste prisutne na područjima mreže Natura 2000.

Nadležna tijela moraju postaviti ciljeve očuvanja za svako područje. Ciljevi se moraju odrediti za sve vrste i stanišne tipove od interesa Zajednice iz Direktive o staništima te za vrste ptica iz Priloga I. Direktivi o pticama koje su značajno prisutne na području mreže Natura 2000, kao i za redovite migratorne vrste ptica.

Ciljevi očuvanja na razini područja čine skup određenih ciljeva koji se moraju ostvariti kako bi se osiguralo da to područje na najbolji mogući način pridonosi postizanju povoljnog stanja očuvanosti na odgovarajućoj razini (uzimajući u obzir prirodni areal predmetnih vrsta i stanišnih tipova). Ciljevima očuvanja na razini područja trebalo bi se definirati željeno stanje očuvanosti vrsta i stanišnih tipova na tom području kako bi se maksimalno iskoristio njegov doprinos postizanju povoljnog stanja očuvanosti na odgovarajućoj razini. Oni se ponekad određuju kao skup ciljnih vrijednosti koje se moraju ostvariti u određenom vremenskom razdoblju. Te ciljne vrijednosti trebale bi se utvrditi u odnosu na procjenu očuvanosti svake vrste i stanišnog tipa na tom području kako je evidentirana u standardnom obrascu za podatke. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljku 2.3.1., i Obavijest Komisije o postavljanju ciljeva očuvanja (dostupno na: https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm).

Ciljevi očuvanja područja mreže Natura 2000 obično su postavljeni u planovima upravljanja ili odgovarajućim upravljačkim instrumentima odnosno u drugim objavljenim dokumentima o područjima (npr. akti o određivanju područja objavljeni u službenim listovima). Trebali bi biti i javno dostupni.

Ciljevi očuvanja za svaki stanišni tip i vrstu prisutne na području trebali bi biti povezani s njihovim ekološkim zahtjevima i postavljeni u skladu s parametrima upotrijebljenima za određivanje stanja očuvanosti na tom području (npr. površina, struktura i funkcije ili populacije). Za svaki od tih atributa/parametara trebale bi se utvrditi ciljne vrijednosti. Ciljevi bi trebali sadržavati i ciljne/granične vrijednosti za ekološke funkcije i procese o kojima staništa i vrste ovise (npr. trebalo bi utvrditi potrebnu kvalitetu i količinu vode za vodene vrste).

Ciljevi očuvanja moraju imati sljedeća obilježja: — konkretnost – tj. moraju se odnositi na neku posebnu značajku (vrsta ili stanišni tip) i određivati uvjete za ispunjenje cilja očuvanja; — mjerljivost i mogućnost izvještavanja – tj. uključivati kvantitativne ciljeve (eventualno dopunjene kvalitativnima, kao što je opis dobrog stanja staništa ili strukture populacije) i omogućivati praćenje da bi se procijenilo jesu li ispunjeni ciljevi očuvanja te za potrebe članka 17. Direktive o staništima; — realističnost – tj. uz njih su određeni razuman vremenski okvir i sredstva za provedbu; — dosljednost u pristupu – tj. struktura ciljeva očuvanja trebala bi, koliko je to moguće, biti ista za sva područja i područja uz koja se vežu iste značajke, te koristiti se sličnim atributima i ciljevima za opis povoljnih uvjeta; i — iscrpnost – tj. atributima i ciljevima trebalo bi objasniti značajke koje su potrebne kako bi se njihovo stanje opisalo kao povoljno ili nepovoljno. U ciljevima se mora navesti i jesu li namijenjeni „ obnovi ” ili „ održavanju ” stanja očuvanosti određenog obilježja područja (razina ambicije kojom se unaprijed utvrđuju potrebne mjere očuvanja). Prilagođeno iz „Obavijesti Komisije o postavljanju ciljeva očuvanja” (dostupno na: https://ec.europa.eu/environment/nature/natura2000/management/guidance_en.htm).

Nepostojanje ciljeva očuvanja za određeno područje ili utvrđivanje ciljeva očuvanja koji nisu u skladu s prethodno opisanim standardom ugrožava ispunjavanje zahtjeva iz članka 6. stavka 3.

U okviru 9. navedeni su primjeri ciljeva očuvanja područja.

Okvir 9. Primjeri ciljeva očuvanja za stanišne tipove i vrste na područjima mreže Natura 2000 Grebeni (1170): — površina trajnog staništa (xx ha) stabilna je ili se povećava, ovisno o prirodnim procesima; — rasprostranjenost grebena stabilna je ili se povećava (priložena karta); — sljedeći tipovi zajednica očuvani su u prirodnom stanju: kompleks zajednica izloženih međuplimnih grebena (xx ha); izloženi podplimni kompleks zajednica (xx ha) (priložen je popis svakog tipa zajednica). Pomične priobalne sipine s vrstom Ammophila arenaria („bijele dine”) (2120): — površina staništa (xx ha) stabilna je ili se povećava i nema smanjenja rasprostranjenosti (priložena karta), podliježe prirodnim procesima; — zadržana je prirodna cirkulacija sedimenta i organskih tvari bez fizičkih prepreka (npr. fizičke barijere); — zadržana je prisutnost zajednica siromašnih vrstama, kojima dominira Ammophila arenaria; — negativne indikatorske vrste (uključujući neautohtone vrste, vrste koje ukazuju na promjene stanja hranjivih tvari i vrste koje se ne smatraju karakterističnima za stanište) čine manje od 5 % pokrova. Suhe vrištine (4030): — trenutačna površina (xx ha) i rasprostranjenost staništa na području povećane su za x % (priložena karta); — zadržana je brojnost tipičnih vrsta (priložen popis); — zadržana je niska pokrivenost raspršenim autohtonim vrstama stabala i grmlja (<10 % pokrova); — najmanje 1 %, ali ne više od 10 % pokrova površine staništa čini golo tlo; — taloženje dušika održava se ispod kritičnih vrijednosti opterećenja utvrđenih za područje (npr. 10–20 kgN/ha/god.). Livade Molinia na vapnenačkom, tresetnom ili glineno-muljevitom tlu (Molinion caeruleae) (6410): — trenutačna površina (xx ha) i rasprostranjenost staništa na području povećane su za x % (priložena karta); — poboljšao se biljni sastav: prisutno je najmanje xx pozitivnih indikatorskih vrsta, uključujući jednu „kvalitetnu” vrstu, negativne indikatorske vrste zajedno čine najviše 20 % ukupnog pokrova, pri čemu pojedinačne vrste čine manje od 10 % pokrova, a pokrov neautohtonih vrsta manji je od 1 %; — poboljšala se biljna struktura: drvene vrste i paprat (Pteridium aquilinum) ne čine više od 5 % pokrova, širokolisno bilje čini od 40 % do 90 % vegetacije; barem 30 % vegetacijskog sloja visoko je od 10 do 80 cm; — zadržana je fizička struktura: nema više od 10 % golog tla. Aktivni nadignuti cretovi (7110): — površina staništa na području povećala se (npr. povećanje trenutačne površine za 10 % – s xx ha na yy ha) i njezino se stanje poboljšalo (npr. povećanjem pokrivenosti cretnim mahovinama – Sphagnum karakterističnima za područje na najmanje x %); — na cijelom području ponovno su uspostavljene odgovarajuće razine vode (srednja razina vode mora većinu godine biti blizu ili iznad površine cretnih travnjaka; sezonske fluktuacije ne bi smjele prelaziti 20 cm te bi razina trebala biti najviše 10 cm ispod površine, osim u vrlo kratkim vremenskim razdobljima); — zadržane su pH-vrijednost tla i odgovarajuće razine hranjivih tvari (relevantne hranjive tvari i njihovi prirodni rasponi navedeni su za područje); — pokrivenost raspršenim autohtonim stablima i grmljem manja je od 10 %. Bukove šume Luzulo-Fagetum (9110): — zadržano je trenutačno stanje očuvanosti (povoljno); — zadržana je trenutačna površina staništa na području od xx ha; — zadržane su vrste stabala karakteristične za područje: najmanje 70 % razine krošnje sastoji se od vrsta Picea abies, Fagus sylvatica ssp. sylvatica i Abies alba u različitim omjerima, uz rijetku prisutnost vrsta Betula pendula i Sorbus aucuparia, uz pokrov od 80–90 % i visinu od 22–30 m za smreku i jelu te 18–24 m za bukvu u starosti od 100 godina; — zadržane su vrste karakteristične za sloj prizemnog rašća: sloj prizemnog rašća sadržava barem tri vrste odnosno 1 000 m2 sljedećih acidofilnih vrsta: Calamagrostis arundinacea, Luzula luzuloides, Vaccinium myrtillus, Hieracium rotundatum, Athyrium filix-femina, Digitalis grandiflora, Dryopteris filix-mas, Festuca drymeia, Galium odoratum, Galium schultesii, Lamium galeobdolon, Luzula luzuloides, Oxalis acetosella, Poa nemoralis, Pteridium aquilinum, Veronica officinalis; — invazivne i alohtone vrste stabala, uključujući neodgovarajući pokrov ekotipa manji od 20 %; retencijska stabla: barem tri stabla po hektaru; obujam mrtvog drva: najmanje 20 m3/ha. Bukove šume Asperulo-Fagetum (9130): — trenutačna površina (xx ha) i rasprostranjenost staništa na području povećane su za x % (priložena karta); — kvaliteta staništa (s obzirom na ekološku strukturu i funkciju) poboljšava se tako što se osigurava sljedeće: barem 95 % stabala koja tvore krošnje lokalne su autohtone vrste kao što su bukva, jasen i hrast, pri čemu je najmanje 50 % Fagus sylvatica; oko 10 % krošnji ima promjenjiv uzorak praznina, koji potiče prirodnu obnovu vrsta stabala svih starosti; najmanje X zrelih stabala po hektaru i najmanje X relevantnih vrsta prizemne flore po hektaru (priložen popis relevantnih vrsta); — količina mrtvog drva, stojećeg i ležećeg, povećava se ako je moguće kako bi se osiguralo stanište za beskralježnjake, gljive i druge šumske vrste (ležeća stabla i grane, mrtve grane na živom drveću ili stojeća mrtva stabla, sva s promjerom većim od 20 cm; naveden minimalni volumen). Vidra (Lutra lutra): — zadržana je trenutačna populacija (xx jedinki); — poboljšana je ekološka kvaliteta slatkovodnog staništa (rijeke) (više od xx km); — zadržan je broj odmorišta (eng. couches) i podzemnih brloga (eng. holts) (broj naveden) i nema znatnog smanjenja raspoložive riblje biomase (xx kg); — poboljšana je povezanost s drugim populacijama vidri duž rijeke. Obalni dupin (Phocoena phocoena): — zadržana je trenutačna populacija vrste na području (xx jedinki); — podvodna buka ograničena je na najviše xx dB; — raspon vrsta na području zadržava se tako što nema umjetnih prepreka koje bi mogle ograničiti korištenje područja; — zadržane su dostupnost i gustoća plijena na području (npr. hujice, pišmolji, haringe i papaline); — sprječava se usputni ulov obalnog dupina ribolovnim alatima na području. Mali potkovnjak (Rhinolophus hipposideros): — populacija je zadržana i prisutno je najmanje xx jedinki za ljetna odmorišta (eng. summer roosts); — zadržani su broj i stanje ljetnih i pomoćnih odmorišta; — opseg potencijalnog staništa za traženje hrane (xx ha) i linearnih obilježja (xx km) zadržan je bez znatnog smanjenja ili gubitka unutar 2,5 km od odmorišta (priložena karta); — nema znatnog povećanja intenziteta umjetnog svjetla u blizini odmorišta ili uz putanju leta unutar 2,5 km od odmorišta.

Ako nema ciljeva očuvanja (28), u okviru ocjene prihvatljivosti trebalo bi barem pretpostaviti da je cilj osigurati da se stanišni tipovi ili staništa vrsta koji su značajno prisutni na području ne pogoršaju na razinu nižu od trenutačne (u trenutku procjene) i da se vrste značajno ne uznemiravaju, u skladu sa zahtjevima iz članka 6. stavka 2. (29)

Iako bi procjena trebala biti usmjerena na ptice te na vrste i stanišne tipove od interesa Zajednice koji su značajno prisutni na području, ne bi trebalo zaboraviti da su ta ciljna obilježja u složenoj interakciji s drugim vrstama, stanišnim tipovima i prirodnim okolišem. U tom kontekstu i druge vrste mogu biti važne za razmatranje mogućeg utjecaja na zaštićena staništa ako je riječ o tipičnim biljnim i životinjskim vrstama predmetnog stanišnog tipa (30) ili ako imaju važnu ulogu u prehrambenom lancu o kojem ovise ciljna obilježja područja mreže Natura 2000. To će se odraziti na ciljeve očuvanja područja, pa bi u ocjeni prihvatljivosti prema potrebi trebalo razmotriti i mogući utjecaj plana ili projekta na te druge vrste.

U procjeni utjecaja planova i projekata na mrežu Natura 2000 (vidjeti tablicu 4.) prema potrebi bi trebalo razmotriti i krajobrazna obilježja koja pridonose ekološkoj koherentnosti mreže i njezinoj povezanosti.

b) Utvrđivanje i procjena utjecaja plana ili projekta u odnosu na ciljeve očuvanja područja

Svi aspekti plana ili projekta koji sami ili u kombinaciji s drugim planovima ili projektima mogu utjecati na ciljeve očuvanja predmetnog područja moraju se utvrditi na temelju najboljih znanstvenih spoznaja u tom području. Procjena utjecaja mora se temeljiti na objektivnim i, ako je moguće, mjerljivim kriterijima. Utjecaje treba predvidjeti što točnije, a osnovu tih predviđanja objasniti i evidentirati u izvješću o ocjeni prihvatljivosti. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljku 4.6.

Procjenom se mora obuhvatiti utjecaj cijelog predmetnog plana ili projekta, sa svim povezanim aktivnostima i u svim fazama (priprema, izgradnja, rad i prema potrebi stavljanje izvan upotrebe odnosno obnavljanje). U procjeni se moraju utvrditi i razlikovati vrste utjecaja, uključujući izravne i neizravne, privremene i trajne, dugoročne i kratkoročne te kumulativne učinke.

Procjena obično uključuje analizu sljedećih mogućih vrsta utjecaja:

— izravni gubitak: smanjena veličina staništa kao rezultat fizičkog uništenja (tj. zbog uklanjanja staništa ili odlaganja građevinskog materijala ili sedimenata); gubitak područja na kojima se vrste razmnožavaju, traže hranu i odmaraju;

— pogoršanje: pogoršanje kvalitete staništa koje dovodi do smanjene brojnosti karakterističnih vrsta ili izmjene strukture zajednice (sastav vrsta). Mogu ga prouzročiti promjene abiotičkih uvjeta (npr. razina vode ili povećanje suspendiranih sedimenata, onečišćujućih tvari ili taloženja prašine); pogoršanje područja na kojima se vrste razmnožavaju, traže hranu i odmaraju;

— uznemiravanje: promjena postojećih okolišnih uvjeta (npr. povećano onečišćenje bukom ili svjetlom, povećanje broja ljudi i vozila). Uznemiravanje može, među ostalim, prouzročiti raseljavanje jedinki vrsta, promjene ponašanja vrsta i rizik od pobolijevanja odnosno smrtnosti;

— fragmentacija: dovodi do promjene područja rasprostranjenosti relevantnih staništa i vrsta, npr. stvaranjem fizičkih ili ekoloških prepreka na područjima koja su fizički ili funkcionalno povezana odnosno njihovom podjelom na više manjih, izoliranih područja;

— drugi neizravni utjecaji: neizravna promjena kvalitete okoliša (koja npr. proizlazi iz promjene u dostupnosti hranjivih tvari i svjetla ili povećanja osjetljivosti područja na druge nove prijetnje, kao što su invazivne strane vrste ili prodiranje ljudi i životinja).

Te bi utjecaje trebalo analizirati s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje, što znači da analizu treba provesti ne samo u odnosu na trenutačno stanje staništa i vrsta koji su značajno prisutni na području, već i s obzirom na željeno stanje određeno na temelju ciljeva očuvanja (npr. povećanje veličine populacije ili pokrivenosti staništa za x %).

Analiza utjecaja s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje stoga se isto tako mora provesti na temelju posebnih svojstava ili parametara koji određuju stanje očuvanosti zaštićenih obilježja (npr. areal, stanište, struktura i funkcija, veličina populacije, budući izgledi).

Trebalo bi pojedinačno ispitati svaki aspekt plana ili projekta i razmotriti njegov mogući utjecaj u odnosu na ciljeve očuvanja područja. Zatim bi trebalo razmotriti utjecaje na sva područja i vrste izložene utjecaju, zajedno i na razini pojedinog utjecaja, kako bi se mogla uzeti u obzir i njihova interakcija.

Za predviđanje mogućeg utjecaja plana ili projekata mogu se primijeniti različite metode. U okviru 10. navedeni su primjeri metoda koje se mogu primijeniti za predviđanje utjecaja i veličine utjecaja.

Okvir 10. Primjeri metoda za predviđanje utjecaja Izravnim mjerenjem, na primjer mjerenjem izgubljene ili izložene površine staništa, mogu se utvrditi proporcionalni gubici populacija, staništa i zajednica vrsta. Na dijagramima toka, mrežnim dijagramima i dijagramima sustava prikazani su lanci utjecaja koji proizlaze iz izravnog i neizravnog utjecaja, način na koji su prouzročeni, njihovi međusobni odnosi i procesni putovi. Kvantitativni prediktivni modeli pružaju matematički izvedena predviđanja na temelju podataka i pretpostavki o snazi i smjeru utjecaja. U modelima se mogu ekstrapolirati predviđanja koja su u skladu s prošlim i sadašnjim podacima (analiza trendova, scenariji, analogije s informacijama prenesenima s drugih relevantnih lokacija) i intuitivna predviđanja. Nekim često korištenim modelima predviđa se širenje onečišćujućih tvari u zraku, erozija tla, punjenje potoka sedimentom i smanjenje udjela kisika u onečišćenim rijekama. Geografski informacijski sustavi (GIS) upotrebljavaju se za izradu modela prostornih odnosa, kao što su preklapanja ograničenja, ili za kartiranje osjetljivih područja i lokacija na kojima dolazi do gubitka staništa. Geografski informacijski sustavi kombinacija su računalne kartografije, pohranjivanja podataka iz karata i sustava za upravljanje bazama podataka, u kojem se pohranjuju svojstva kao što je korištenje zemljišta ili nagib terena. Ti sustavi omogućuju brz prikaz, kombiniranje i analizu pohranjenih varijabli. Informacije iz sličnih prethodnih projekata mogu biti korisne, osobito ako su na početku dana kvantitativna predviđanja koja se pratilo tijekom rada. Mišljenje i prosudba stručnjaka mogu se izvesti iz prethodnog iskustva i savjetovanja.

U tablici 5. prikazan je primjer sustavne unakrsne analize elemenata projekta i zaštićenih obilježja na području mreže Natura 2000.

Tablica 5.

Primjer sustavne unakrsne analize sastavnica projekta i zaštićenih obilježja na području mreže Natura 2000 – pojednostavnjeni primjer uzgajališta riba

Faza projekta Sastavnica projekta Stanište 1 Rijeka Stanište 2 Riječne šume Stanište 3 Vlažne vrištine Vrsta 1 Ribe Vrsta 2 Beskralježnjaci Vrsta 3 Ptice izgradnja ribnjaci promjena riječnog korita i riječnog toka (smanjenje duljine za xx m) gubitak površine (xx m2) gubitak površine (xx m2) promjene u zajednicama vrsta uznemiravanje, raseljavanje jedinki; gubitak staništa za razmnožavanje zgrade gubitak površine (xx m2) gubitak i pogoršanje staništa ceste lokalne promjene u protoku vode gubitak površine (xx m2) gubitak i pogoršanje staništa rad hranjenje i liječenje riba onečišćenje vode organskim i kemijskim proizvodima promjena kvalitete staništa zbog onečišćenja vode uznemiravanje, raseljavanje jedinki zahvaćanje vode promjena staništa zbog smanjenja protoka vode pogoršanje staništa zbog smanjenja protoka vode pogoršanje staništa zbog smanjenja protoka vode osvjetljenje uznemiravanje, raseljavanje jedinki uznemiravanje, raseljavanje jedinki buka raseljavanje jedinki

Procjena se mora temeljiti na najboljim dostupnim znanstvenim spoznajama u tom području. To znači da informacije moraju biti potpune i ažurirane. Zbog toga je često potrebno provoditi terenska istraživanja kako bi se dopunile informacije i prikupili točni podaci. To primjerice može obuhvaćati istraživanje područja (metodama uzorkovanja, popisima, inventarima itd.) da bi se utvrdili ili potvrdili točna lokacija i rasprostranjenost prirodnih obilježja u odnosu na planirane aktivnosti u okviru plana ili projekta koji se procjenjuje te njihovo stanje očuvanosti.

Preliminarna studija može biti korisna za pregled dostupnih spoznaja i utvrđivanje informacija koje je potrebno prikupiti daljnjim terenskim istraživanjima. To može biti korisno kad preliminarna studija uputi na prisutnost osjetljivih staništa s kojima je povezana rijetka skupina flore i/ili faune ili na to da na području koje će biti izloženo utjecaju obitavaju vrste koje su ključne za ciljeve očuvanja područja.

Podaci dobiveni terenskim istraživanjima trebali bi činiti objektivan temelj za postupak procjene koji se mora provesti s obzirom na ciljeve očuvanja za određeno područje. Da bi podaci s terena bili potpuni, potrebno je odrediti dovoljno vremena te, na primjer, provesti studiju u trajanju od jedne ili više godina koja obuhvaća cijeli vegetacijski ciklus i u kojoj se uzimaju u obzir sezonske promjene kod divljih vrsta, odnosno provoditi istraživanja faune koja će se možda trebati ponoviti kako bi se potvrdile populacije i kretanja u određenom razdoblju.

Za velike projekte kao što su autoceste, željezničke pruge, vjetroelektrane, luke, plovni putovi itd., za koje se očekuje da će zbog opsega i prirode značajno utjecati na područje, terenska istraživanja gotovo su uvijek obvezna. Morat će uključiti detaljno kartiranje zaštićenih staništa odnosno mjesta za razmnožavanje ili odmor vrsta itd. (osim ako su neka takva istraživanja i studije već nedavno provedeni, npr. u fazi pripreme ili ažuriranja plana upravljanja ili u okviru procjene drugog velikog razvojnog projekta na tom području).

Utjecaj bi trebalo kvantificirati ili evidentirati s pomoću parametara koji omogućuju procjenu opsega i ozbiljnosti utjecaja na posebne ciljeve očuvanja staništa i vrsta značajno prisutnih na području (vidjeti i okvir 7. u odjeljku 3.1.4. za pokazatelje važnosti). To bi, na primjer, moglo uključivati sljedeće parametre:

— trajno izgubljena površina staništa ili stanište vrste (npr. uklanjanjem vegetacije ili odgovarajućih područja za razmnožavanje/gniježđenje) procijenjeno u odnosu na površinu staništa na području na regionalnoj, nacionalnoj i biogeografskoj razini (postotak izgubljene površine staništa) i u odnosu na ciljnu vrijednost utvrđenu u okviru cilja očuvanja za to određeno područje (koji može uključivati ciljnu vrijednost u pogledu obnove),

— površina izloženog staništa ili stanište vrste izloženo utjecaju (npr. onečišćenju, buci, pogoršanju drugih ekoloških uvjeta) procijenjeno u odnosu na postotak površine staništa na području na regionalnoj, nacionalnoj i biogeografskoj razini (postotak izložene površine staništa) i u odnosu na ciljnu vrijednost utvrđenu u okviru cilja očuvanja za to određeno područje (koji može uključivati ciljnu vrijednost u pogledu obnove),

— veličina izloženih populacija stalno nastanjenih i migratornih vrsta procijenjena u odnosu na lokalne, nacionalne i međunarodne populacije (postotak izložene populacije) i u odnosu na ciljnu vrijednost utvrđenu u okviru cilja očuvanja za to određeno područje (koji može uključivati ciljnu vrijednost u pogledu povećanja veličine populacije na području),

— opseg utjecaja (npr. onečišćenje, buka, pogoršanje drugih ekoloških uvjeta) na kvalitetu staništa ili stanište vrste ili preživljavanje izložene vrste s obzirom na njihove ekološke zahtjeve na području kako su utvrđeni u okviru cilja očuvanja za to određeno područje (koji može uključivati ciljnu vrijednost u pogledu obnove).

Kao što je već navedeno u prethodnim točkama, pri procjeni mogućeg negativnog utjecaja ne bi trebalo uzeti u obzir samo negativne promjene trenutačnog stanja, nego i promjene koje mogu onemogućiti ostvarenje ciljeva očuvanja ako zahtijevaju poboljšanje trenutačnih uvjeta.

c) Procjena kumulativnih učinaka s drugim planovima i projektima

Kumulativni učinci mogu proizaći iz uzastopnih, dodatnih i/ili kombiniranih utjecaja radova (plana ili projekta) pridruženih postojećim, planiranim i/ili razumno očekivanim radovima (vidjeti i odjeljak 3.1.4., tablicu 2. o glavnim koracima za procjenu kumulativnih učinaka na područje mreže Natura 2000). Primjeri kumulativnih učinaka uključuju:

— povećanu koncentraciju onečišćujućih tvari (posebno u vodi i tlu), veću od razine koja je u skladu s ekološkim zahtjevima zaštićenog staništa ili vrste na području,

— smanjenje protoka vode na slivnom području zbog višestrukog povlačenja vode na razinu nižu od one koja je u skladu s ekološkim zahtjevima zaštićenog staništa ili vrste na području,

— ometanje migracijskih ruta ili kretanja divljih vrsta,

— povećani pritisak različitih projekata na staništa i vrste u ekosustavu.

Kumulativni učinci obuhvaćaju širok spektar učinaka na različitim geografskim razinama i u različitim vremenskim okvirima. U nekim slučajevima do kumulativnih učinaka dolazi zbog razvoja niza projekata iste vrste. Glavni su primjeri sljedeći:

— izgradnja ili planiranje nekoliko hidroenergetskih projekata na istoj rijeci ili na istom slivnom području,

— provedba nekoliko projekata povezanih s naftom, plinom ili vađenjem minerala u neposrednoj blizini, ili

— izgradnja ili planiranje nekoliko vjetroelektrana na istom preletničkom putu ili u istoj regiji.

U drugim slučajevima do kumulativnih učinaka dolazi zbog kombiniranih utjecaja različitih vrsta projekata na istom području, kao što su izgradnja lokacije za vađenje minerala, pristupnih cesta i prijenosnih vodova te drugi oblici korištenja zemljišta u blizini. U nekim se situacijama različite sastavnice istog projekta zasebno provode i procjenjuju, što znači da bi i za kumulativne učinke tih sastavnica trebalo provesti procjenu kumulativnih učinaka.

Drugi planovi ili projekti koji bi u kombinaciji s planom ili projektom koji se ispituje mogli značajno utjecati na neko područje moraju se uzeti u obzir u ocjeni prihvatljivosti. Na primjer, predložena cesta gradila bi se na određenoj udaljenosti od područja mreže Natura 2000 i uznemiravanje koje bi nastalo (npr. buka) ne bi znatno utjecalo na zaštićene vrste ptica na području. Ipak, u slučaju drugih postojećih ili predloženih projekata ili planova (npr. cesta s druge strane područja mreže Natura 2000) ukupne razine buke nastale kombinacijom projekata mogu dovesti do znatnog uznemiravanja tih vrsta ptica (razine buke iznad razine koja je u skladu s ekološkim zahtjevima vrste).

Kumulativni učinci mogli bi se pojaviti i na mjestima interakcije izloženih područja. Primjer je toga predloženi projekt koji bi mogao smanjiti razine vode na području mreže Natura 2000. Premda smanjenje resursa samo po sebi nije značajno, ako postojeći ostaci gnojiva i pesticida s obližnjeg industrijskog gospodarstva dosegnu područje, niže razine vode mogu u slučaju istjecanja značiti veću koncentraciju onečišćujućih tvari do te mjere da kombinirani utjecaj postane značajan, tj. koncentracije onečišćujućih tvari premaše razine koje su u skladu s ekološkim zahtjevima zaštićenog staništa ili vrste na području.

„Kombinirani” utjecaj već je trebao biti istražen u fazi analitičkog pregleda (odjeljak 3.2.), a svi drugi planovi ili projekti koji mogu djelovati u kombinaciji trebali su biti utvrđeni. U fazi analitičkog pregleda procjena je možda bila pojednostavnjena, no u fazi ocjene prihvatljivosti trebalo bi propisno ocijeniti utvrđene utjecaje drugih projekata ili planova koji mogu djelovati u kombinaciji s planom ili projektom koji je predmet procjene. Za to je potrebno kvantificirati i/ili klasificirati razmjer tih drugih utjecaja te utvrditi obilježja područja mreže Natura 2000 koja su izložena utjecaju.

Kako je navedeno u odjeljku 3.1.4., odredba o kombinaciji utjecaja odnosi se na druge planove ili projekte koji su već dovršeni, koji su odobreni, ali još nisu dovršeni ili za koje je podnesen zahtjev za suglasnost.

Osim utjecaja planova ili projekata koji su glavni predmet procjene, može biti potrebno uzeti u obzir utjecaj već dovršenih planova i projekata, uključujući one koji su dovršeni prije datuma prenošenja Direktive ili datuma određivanja područja. Utjecaj takvih dovršenih planova i projekata obično bi trebao biti uključen u osnovne uvjete područja koji se razmatraju u toj fazi. Planovi i projekti koji su prethodno odobreni, ali još nisu provedeni ili dovršeni, isto bi tako trebali biti uključeni u odredbu o kombinaciji utjecaja. Kad je riječ o drugim predloženim planovima ili projektima, bilo bi u interesu pravne sigurnosti da se odredba o kombinaciji utjecaja ograniči na planove koji su stvarno predloženi, tj. za koje je podnesen zahtjev za odobrenje ili suglasnost. Ujedno mora biti očito da pri procjenjivanju predloženog plana ili projekta države članice ne stvaraju pretpostavku u korist drugih, budućih planova ili projekata koji još nisu predloženi. Vidjeti više pojedinosti u Vodiču o članku 6., odjeljku 4.5.3.

Geografski obuhvat za potrebe razmatranja kumulativnih učinaka ovisit će o vrsti plana ili projekta te staništima i vrstama koji su značajno prisutni na području. Ono bi se, primjerice, moglo odnositi na određeni radijus, područje obuhvata ili migracijsku rutu ptica. Ipak, trebalo bi obuhvaćati geografsko područje na kojem bi sve aktivnosti u okviru plana ili projekta i njihovi kumulativni učinci mogli utjecati na ciljeve očuvanja predmetnih područja mreže Natura 2000.

Procjene na razini plana posebno su prikladne za procjenjivanje kumulativnih i sinergijskih učinaka jer se tako mogu spriječiti kasniji problemi u projektnoj fazi, npr. u slučaju planova za određene sektore kao što su promet, energetika, gospodarenje vodama, regionalnih planova i strategija ili planova korištenja zemljišta. U tom kontekstu može biti posebno korisno pregledati procjene okoliša za druge postojeće planove i projekte koji utječu na isto područje (strateška procjena okoliša i ocjena prihvatljivosti prema potrebi).

Na temelju ocjene prihvatljivosti provedene za te planove može se utvrditi i obuhvat ocjene prihvatljivosti pojedinačnih sastavnica plana (projekata) s obzirom na njihove kumulativne učinke. Na primjer, pri utvrđivanju obuhvata za ocjenu prihvatljivosti plana vađenja minerala moglo bi biti korisno utvrditi raspon ili razmjere u kojima šira mreža pristupnih cesta lokacijama za vađenje može pridonijeti kumulativnim učincima, npr. u smislu fragmentacije staništa koja utječe na populacije vrsta.

U tablici 3. prikazani su mogući izvori informacija o drugim planovima i projektima koji mogu dovesti do kumulativnih učinaka. Alati za objedinjavanje informacija o kumulativnim učincima, kao što su baze podataka u kojima se bilježe projekti i planovi koje treba razmotriti, pojednostavnjuju procjenu kumulativnih učinaka. Na primjer, mnogo je lakše dobiti pregled različitih aktivnosti ako postoji ažurirana nacionalna ili regionalna baza podataka koja, ako je moguće, sadržava dinamičnu kartu i korisnicima omogućuje pretraživanje svih projekata, uključujući one koji su još u fazi planiranja. Kako bi te baze podataka bile korisne za ocjenu prihvatljivosti, nadležna tijela trebala bi i nakon izdavanja dozvola nastojati držati relevantne dokumente na raspolaganju na internetu (npr. procjena utjecaja, uvedene mjere ublažavanja ili uvjeti odobrenja).

Trebalo bi se savjetovati s nadležnim tijelima (tijelima za očuvanje prirode, sektorskim tijelima) radi prikupljanja informacija o ostalim planovima/projektima koje bi trebalo uzeti u obzir u okviru procjene. I nadležna tijela mogu pridonijeti procjeni kumulativnih učinaka ili je olakšati jer imaju najbolji pregled i najveće znanje o drugim aktivnostima na širim područjima. Mogu i prikupiti sve relevantne informacije i dostaviti ih nositeljima projekta i savjetnicima.

Procjena kumulativnih učinaka može se temeljiti na informacijama iz različitih izvora, uključujući studije i programe povezane s okolišem, strateške, sektorske i regionalne procjene utjecaja na okoliš, procjene utjecaja na okoliš na razini projekta, procjene kumulativnih učinaka za slične situacije i ciljane studije usmjerene na posebna pitanja. Stručni savjeti isto tako mogu biti dobar izvor informacija o kumulativnim učincima.

Za procjenu kumulativnih učinaka, koja uključuje i fazu utvrđivanja obuhvata i fazu evaluacije (vidjeti sliku 2), može se upotrijebiti niz različitih metoda i alata.

Izvor: Europska komisija, 1999. Guidelines for the Assessment of Indirect and Cumulative Impacts as well as Impact Interactions (Smjernice za procjenu neizravnih i kumulativnih učinaka te interakcija utjecaja).

Savjetovanja, kontrolni popisi, karte preklapanja te analize mreža i sustava mogu biti primjereni alati za postupak utvrđivanja obuhvata, u okviru kojeg će se utvrditi mogući utjecaj koji treba dodatno razmotriti u procjeni kumulativnih učinaka.

— Analize mreža i sustava temelje se na ideji da postoje poveznice i interakcije između pojedinačnih obilježja okoliša i da će, ako je jedan element posebno izložen utjecaju, on utjecati i na druga obilježja koja su s njim u interakciji.

— U okviru prostornih analiza upotrebljavaju se geografski informacijski sustavi (GIS) i karte preklapanja kako bi se utvrdilo gdje se mogu pojaviti kumulativni učinci različitih aktivnosti i kako bi se pronašle interakcije utjecaja. Utjecaj projekta može se preslikati i na odabrane vrste, obilježja ili resurse kako bi se utvrdilo gdje bi utjecaj bio najveći.

— I kartiranje osjetljivosti može biti korisno jer može pomoći u predviđanju mogućih kumulativnih učinaka određenih aktivnosti na prirodna obilježja koja su osjetljiva na utjecaj tih aktivnosti (vidjeti dodatne pojedinosti u odjeljku 4.2.2. ovih Smjernica) (31).

— Mogu se osnovati stručna povjerenstva za utvrđivanje i procjenu kumulativnih učinaka. S pomoću matrica može se ocijeniti utjecaj i razmotriti kumulativni učinci kombinacije aktivnosti na područje ili obilježje, ali i interakcije utjecaja.

— Modeliranje je analitički alat za kvantificiranje uzročno-posljedičnih veza simulacijom okolišnih uvjeta. Modelirati se mogu kvaliteta zraka ili buka, pa čak i složeni prirodni sustav.

— U okviru analiza kapaciteta održivosti (32) kumulativni učinci razmatraju se u odnosu na pragove. Međutim, neće uvijek biti moguće odrediti prag ili kapacitet održivosti za određeno obilježje ili vrstu.

Odabrana metoda trebala bi se prilagoditi informacijama dostupnima za analizu te bi, ako je moguće, trebalo dati kvantitativnu procjenu kumulativnih učinaka. Ako se izrađuju kvalitativne procjene kumulativnih učinaka, one bi se trebale temeljiti na sporazumnoj procjeni povjerenstva neovisnih stručnjaka, a ne na mišljenju jednog stručnjaka. Povjerenstvo može biti korisno, pa čak i nužno, ako kumulativni učinci koji se procjenjuju proizlaze iz različitih projekata, npr. izgradnja hidroelektrane, jaružanje i navodnjavanje na istoj rijeci.

Odabrana metoda ne mora biti složena. Cilj bi trebao biti prikazati rezultate na način razumljiv nositelju projekta, donositelju odluka (tj. nadležnom tijelu) i javnos