Objava zahtjeva za upis naziva u skladu s člankom 50. stavkom 2. točkom (a) Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o sustavima kvalitete za poljoprivredne i prehrambene proizvode

(2019/C 333/08)

Ova je objava temelj za podnošenje prigovora na zahtjev u skladu s člankom 51. Uredbe (EU) br. 1151/2012 Europskog parlamenta i Vijeća (1) u roku od tri mjeseca od datuma ove objave.

JEDINSTVENI DOKUMENT

„PECORINO DEL MONTE PORO”

EU br.: PDO-IT-02420 – 16.5.2018.

ZOI (X)ZOZP ()

1. Naziv

„Pecorino del Monte Poro”

2. Država članica ili treća zemlja

Italija

3. Opis poljoprivrednog ili prehrambenog proizvoda

3.1. Vrsta proizvoda

Razred 1.3. Sirevi

3.2. Opis proizvoda na koji se odnosi naziv iz točke 1.

ZOI „Pecorino del Monte Poro” jest sir koji se dobiva od ovčjeg mlijeka dostupan u tri oblika, ovisno o trajanju dozrijevanja:

fresco („svježi”), koji se čuva 20 – 60 dana;

semistagionato („poluzreli”), koji dozrijeva od 61 dan do šest mjeseci;

stagionato („zreli”), koji dozrijeva 6 – 24 mjeseci.

Kada se pušta u potrošnju, proizvod ima sljedeća svojstva:

Fizička svojstva

Oblik: okrugli s plosnatom gornjom i donjom stranom.

Promjer gornje i donje strane: 6 do 40 cm.

Visina zakrivljene plohe: 6 do 20 cm.

Masa: masa sireva tipa fresco i semistagionato iznosi između 600 g i 2,5 kg, dok masa sireva stagionato iznosi do 10 kg.

Kora: tvrda i gruba, od zlatnožute (fresco) do svjetlosmeđe ili srednje smeđe boje (semistagionato i stagionato), s crvenkastim tonom ako je kora premazana čili papričicom i ekstra djevičanskim maslinovim uljem.

Konzistencija: kompaktna, ponekad s nepravilno raspoređenim malim otvorima. Kada se nareže, boja sira u rasponu je od bijele (fresco) do žućkaste boje različitih nijansi (semistagionato i stagionato). Sir fresco ima mekano tijesto kada se nareže, a sirevi semistagionato i stagionato su tvrđi.

Kemijska svojstva

Udio masti u suhoj tvari: ≥ 45 %;

Bjelančevine (Nx6.25): ≥ 20 %;

Organoleptička svojstva

Okus: sir je mirisan i ima aromu koja podsjeća na poljsko cvijeće, sredozemnu makiju i slamu. Ima bogat i ugodno orašast okus, koji postaje sve izraženiji kako sir dulje dozrijeva, a sir stagionato ima izražen pikantni i bogati okus.

3.3. Hrana za životinje (samo za proizvode životinjskog podrijetla) i sirovine (samo za prerađene proizvode)

„Pecorino del Monte Poro” proizvodi se od sirova punomasnog ovčjeg mlijeka koje se dobiva iz dvije mužnje (koje se provode tijekom jutra na dan proizvodnje sira te prethodnu večer) od ovaca iz slobodnog uzgoja koje se drže u oborima samo tijekom noći i uzgajaju se na području opisanom u točki 4. Prehrana ovaca sastoji se od zavičajnih biljnih vrsta u području Monte Poro. Ovce jedu to bilje svježe tijekom ljeta te u obliku slame tijekom zime. Tijekom godina koje su obilježene osobito nepovoljnim vremenskim uvjetima do kojih dolazi zbog suše ili teških zima, zbog čega je nemoguće proizvesti dovoljno krme za prehranu stada, količina krme s prethodno navedenim značajkama može pasti na 70 % jer je dopuštena opskrba slamom iz područja koje nije obuhvaćeno područjem proizvodnje ZOI-ja, ali količina te slame ne smije premašivati 30 % ukupne krme koja se upotrebljava za prehranu ovaca. Isključivo tijekom razdoblja laktacije te kako bi se zajamčilo da su životinje ispravno nahranjene, najviše 15 % njihove prehrane može biti nadopunjeno žitaricama i sjemenkama mahunarki (u čitavom obliku, u obliku pahuljica ili u mljevenom obliku), mineralnim solima i vitaminima, uključujući izvan područja proizvodnje ZOI-ja jer se dostatne količine navedenog ne mogu proizvesti in situ zbog planinskog terena, klimatskih uvjeta i strukovnog konteksta lokalnog područja.

Ovce se ne smiju hraniti genetski modificiranim organizmima (GMO-ovi). Mlijeko se gruša dodavanjem sirila iz sluznice četvrtog dijela želuca janjadi i/ili kozlića koji se hrane isključivo mlijekom.

3.4. Posebni proizvodni postupci koji se moraju provesti na određenom zemljopisnom području

Ovce se moraju uzgajati, a sir „Pecorino del Monte Poro” mora se proizvoditi i mora dozrijevati unutar zemljopisnog područja proizvodnje definiranog u točki 4.

3.5. Posebna pravila za rezanje, ribanje, pakiranje itd. proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

„Pecorino del Monte Poro” može se prodavati čitav ili narezan na komade.

3.6. Posebna pravila označivanja proizvoda na koji se odnosi registrirani naziv

Kada se sir stavlja na tržište u svrhu konzumacije, naljepnice moraju biti pričvršćene na jednu od dviju plosnatih strana čitavih sireva te na ambalažu koja se upotrebljava za komade i kriške.

Sljedeće informacije moraju biti jasno i čitljivo otisnute na oznakama:

— „Pecorino del Monte Poro” (naziv se ne smije prevoditi, ali mogu se navesti prijevodi na jezike europskih zemalja u kojima se proizvod prodaje), nakon kojeg se navodi izraz „Denominazione di Origine Protetta” ili „DOP” („Zaštićena oznaka izvornosti” ili „ZOI”), koji se smije prevesti;

— vrsta sira na temelju razdoblja dozrijevanja, odnosno: fresco, semistagionato ili stagionato;

— logotip proizvoda, prikazan u nastavku.

Ne smije se dodati nijedan opis koji nije izričito predviđen.

Upotreba imena, naziva društava ili privatnih marki dopušta se ako nema pohvalno značenje i ako potrošača ne dovodi u zabludu. Nadalje, smiju se upotrebljavati druga istinita i provjerljiva upućivanja dopuštena trenutačno važećim zakonodavstvom, pod uvjetom da nisu protivna ciljevima i sadržaju specifikacija proizvoda.

4. Sažeta definicija zemljopisnog područja

Ovce se uzgajaju, a sir „Pecorino del Monte Poro” proizvodi se i dozrijeva isključivo na području koje obuhvaća sljedeće općine, koje sve čine dio okruga Monte Poro u pokrajini Vibo Valentia: Joppolo, Spilinga, Zungri, Rombiolo, Nicotera, Limbadi, Zaccanopoli, Drapia, Filandari, Briatico, Ricadi, Maierato, Mileto, San Calogero, Parghelia, Pizzo, Stefanaconi, Filogaso, Tropea, San Costantino Calabro, San Gregorio d’Ippona, Sant’Onofrio, Vibo Valentia, Zambrone, Cessaniti, Ionadi i Francica.

5. Povezanost sa zemljopisnim područjem

Područje proizvodnje, koje je smješteno između zaljeva Lamezia i ravnice Gioia Tauro, na sjeveru je omeđeno ravnicom Angitola, na jugu ravnicom Rosarno, a na zapadu apeninskim lancem Catanzaro.

Lokalna vegetacija te regije čini većinu prehrane ovaca (najmanje 70 %), koja se konzumira ispašom. Strma i nepristupačna područja visoravni Poro koja se upotrebljavaju za ispašu ovaca uvelike su prekrivena otpornim i gustim vrstama grmlja tipičnima za sredozemnu makiju, kao što su brnistra, mirta, divlja maslina, smrdljika i glog (Simone Cesare Lombardi, 2003.: Il Poro e la Costa di Capo Vaticano [„Mount Poro i obala Capo Vaticano”]). Upravo ta sredozemna makija i bilje organoleptičkom profilu sira daju njegove specifične značajke (bouquet), zahvaljujući kojima se razlikuje od ostalih sireva od ovčjeg mlijeka. Note bilja i cvijeća regije planine Poro i baršunasti okus jasno su uočljivi u okusu sira, kao i blago orašasti ili travnati naknadni okus. Razlog je taj što su mirisne tvari lokalne vegetacije topive u mastima i mogu se prenositi putem masti u mlijeko, a iz mlijeka u sir. Uz to, postoje određeni jedinstveni aspekti postupka izrade sira kojima se jamči prisutnost specifičnog mirisa sira, među kojima su:

— upotreba sirova punomasnog mlijeka, koje se prikuplja i upotrebljava za izradu sira bez toplinske obrade, koja bi mogla izmijeniti njegova organoleptička svojstva; i

— niske temperature pri kojima se provodi postupak izrade sira (32 – 38 °C) i kojima se jamči da zadržavanje otopljenih tvari i kojima se ograničava hlapljivost okusâ.

Nadalje, činjenica da se dijelovi postupka izrade sira provode ručno pokazuje visoki stupanj specijalizacije i umijeća unutar sustava proizvodnje, koji je i dalje neodvojivo povezan sa stručnim sirarima, koji se često ne mogu pronaći nigdje druge. Njihova stručnost izravno utječe na kvalitetu određenih faza u proizvodnom ciklusu (na primjer, dodavanje sirila, oblikovanje i dozrijevanje), što sir čini „tipičnim” zbog njegove bliske povezanosti s područjem proizvodnje.

Sir je u pogledu mjesta njegova podrijetla spomenut u različitim bibliografskim izvorima otprije nekoliko stoljeća, od djela De antiquitate et situ Calabriae, koje je humanist i povjesničar Gabriele Barrio iz regije Vibo Valentia napisao 1571., do eseja Saggio per l’economia campestre per la Calabria Ultra [Studija o seoskom gospodarstvu južne Kalabrije], koji je 1770. napisao ekonomist i filozof Domenico Grimaldi iz općine Seminara u pokrajini Reggio Calabria. Ova je poveznica uvelike zadržana tijekom povijesti, kako je vidljivo: iz tekstova Saverija Di Belle iz 1985. („Sirevi i svježi sirevi ricotta od ovčjeg mlijeka iz regije Poro bijeli su, mekani i bogati okusom zahvaljujući lokalnim pašnjacima i rasprostranjenosti origana, koji spontano raste na tom području”); iz različitih izdanja Atlante dei prodotti tipici. I formaggi [Atlas tipičnih proizvoda – Sirevi], koji uređuje Nacionalni institut ruralne sociologije (INSOR) („Pašnjaci planina Poro i San Bruno bogati su različitim vrstama trave, od kojih su brojne mirisne. Sirevi proizvedeni na tom području prodaju se obalnim turistima zahvaljujući svojoj dobroj kvaliteti i ugledu koji su stekli”); iz knjige Formaggi d’Italia [Talijanski sir: Vodič za njihovo otkrivanje i uživanje u njima], koju je 1999. objavio Slow Food („Trava koja raste na pašnjacima na području Monte Poro osobito je bogata elementima koji jačaju okus i aromu, a sirevi od ovčjeg mlijeka koji se proizvode na tom području oduvijek uživaju značajan ugled”) i iz djela Golosario [Enciklopedija okusa] Paola Massobria, objavljenog 2006. („Za ekskluzivni i izrazito aromatični okus ovog sira zaslužne su različite vrste trave kojima se hrane lokalne ovce i koze”). Konačno, valja napomenuti da je „Pecorino del Monte Poro” 2012. osvojio nagradu Gambero Rosso u kategoriji „izvanredno” na Salone del Gusto u Torinu, čime je svrstan među 17 najboljih sireva u Italiji.

Upućivanje na objavu specifikacije

(članak 6. stavak 1. drugi podstavak ove Uredbe)

Čitavi tekst specifikacije dostupan je na sljedećem web-mjestu: http://www.politicheagricole.it/flex/cm/pages/ServeBLOB.php/L/IT/IDPagina/3335

ili

ili na početnoj stranici mrežnog mjesta Ministarstva poljoprivredne, prehrambene i šumarske politike (www.politicheagricole.it). Tekst je dostupan klikom na „Qualità” (u gornjem desnom dijelu zaslona), potom na „Prodotti DOP IGP STG” (na lijevoj strani zaslona) te naposljetku na „Disciplinari di Produzione all’esame dell’UE”.

(1) SL L 343, 14.12.2012., str. 1.