Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Pretvaranje sektora ambalaže u sigurnu, cjenovno pristupačnu i ekološki prihvatljivu industriju”

(samoinicijativno mišljenje)

(2022/C 323/04)

Izvjestitelj: Matteo Carlo BORSANI Suizvjestitelj: Dirk JARRÉ

Odluka Plenarne skupštine: 21.10.2021. Pravna osnova: pravilo 32. stavak 2. Poslovnika Samoinicijativno mišljenje Nadležna stručna skupina: Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 11.3.2022. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 19.5.2022. Plenarno zasjedanje br.: 569 Rezultat glasanja (za/protiv/suzdržani): 201/1/5

1. Zaključci i preporuke

1.1. Tehnologija pakiranja ključna je tehnologija koja je prijeko potrebna u većini lanaca opskrbe. Njezin utjecaj znatno nadilazi njezin vlastiti ekosustav, što je čini neophodnom za europsko gospodarstvo i jedinstveno tržište te za potporu oporavku i poticanje održivog gospodarskog rasta. EGSO preporučuje da Europska komisija i nacionalne vlade u suradnji sa svim dionicima i industrijom ambalaže poduzmu inicijative koje se odnose na cijeli životni ciklus proizvoda u cilju promicanja procesa kružnog gospodarstva, poticanja održive potrošnje i sprečavanja nastanka otpada te što duljeg zadržavanja iskorištenih resursa u gospodarstvu EU-a.

1.2. S obzirom na aktualne društvene izazove, predstavničke organizacije industrije i radnika, vlade, javna tijela i nevladine organizacije trebale bi pronaći inovativna rješenja za povećanje održivosti industrije ambalaže, uzimajući u obzir da kružna ambalaža ima ključnu ulogu u zaštiti planeta.

1.3. Osim toga, Komisija bi trebala snažno poticati uspostavu europskog socijalnog dijaloga između sindikalnih udruženja i udruženja poslodavaca u sektoru ambalaže. Takav europski dijalog, dobro usklađen s nacionalnom razinom i razinom poduzeća, pružio bi Europskoj komisiji potrebnu potporu za osmišljavanje i provedbu njezinih inicijativa, a socijalnim partnerima za pregovore o pravednoj tranziciji.

1.4. EGSO preporučuje uvođenje „svrsishodne” ambalaže kao novog standarda za svu ambalažu, što znači da bi ona trebala biti oblikovana u skladu s načelima „ekološkog dizajna” tako da pristaje proizvodima sa što manje praznog prostora i nepotrebne mase kako bi se spriječilo prekomjerno i nedostatno pakiranje i povezani nepotrebni gubitci i otpad. Time bi se optimizirao i ugljični otisak prijevoza pakirane robe, čime bi se omogućilo ispunjenje ciljeva u pogledu emisija CO 2 koje je postavila Europska komisija.

1.5. Dionici još nisu dovoljno svjesni opsega promjene te EGSO stoga zahtijeva da institucije EU-a preuzmu veću odgovornost i vodstvo u upravljanju tim procesom. To uključuje predstavljanje regulatornih dijelova koji nedostaju na lako razumljiv i provediv način, kao i potporne mjere u cijelom ekosustavu, usmjerene osobito na najosjetljivije subjekte kao što su MSP-ovi i privatne osobe.

1.6. EGSO potiče sveobuhvatan pristup u procjeni cjelokupne uloge i utjecaja ambalaže: uzimanje u obzir isključivo ambalaže može negativno utjecati na regulatorni okvir i natjerati poduzeća da primjenjuju skupe, neučinkovite i u konačnici manje održive strategije. Ključni elementi koje treba uzeti u obzir jesu sigurnost i zaštita pakiranih proizvoda, osobito hrane i pića ( 1 ) , kako bi ambalaža bila održiva i učinkovita. U tom se pogledu funkcionalnost ambalaže ne smije ugroziti pristupom dizajnu koji je usmjeren na održivost.

1.7. Europske institucije trebale bi promicati minimalne standarde kako bi europskim ambalažnim poduzećima pružili potporu u ostvarivanju ciljeva zelene i pravedne tranzicije. Ti bi se standardi primjenjivali i na svu ambalažu koja ulazi na unutarnje tržište iz trećih zemalja. EGSO traži da tvorci politika osiguraju provedbu kriterija održivosti u trgovinskim sporazumima i da uvoz uključuje kriterije provjere u vezi s pridržavanjem pravila iz Konvencije Međunarodne organizacije rada o ljudskim pravima i pravima radnika i to duž cijelog lanca vrijednosti u sektoru ambalaže. Time bi se osigurali jednaki uvjeti na tržištu.

1.8. EGSO poziva Komisiju da promiče obrazovne i informativne kampanje te kampanje za podizanje razine osviještenosti na razini EU-a kako bi se promicala svijest o važnosti praksi usmjerenih na održivost na svim razinama životnog ciklusa ambalaže i usmjerilo kolektivno ponašanje u pogledu bilo održive proizvodnje, održivih odabira u kupnji ili najboljih praksi u zbrinjavanju i recikliranju ambalaže.

1.9. Buduće zakonodavstvo i djelovanje EU-a ne bi trebali biti usmjereni isključivo na ambalažu, već na cijeli lanac: proizvodnju, potrošnju i obradu otpada. EGSO preporučuje poticanje ulaganja u tehnološke inovacije podupiranjem potražnje i ponude obnovljivih i visokokvalitetnih materijala koji se mogu reciklirati.

1.10. Ambalažom se mora podupirati kružno gospodarstvo, s naglaskom na ekološkom dizajnu, postojećim prokušanim tehnologijama i tehnologijama recikliranja te na sprečavanju raspršivanja. EGSO preporučuje utvrđivanje učinkovitih strategija upravljanja resursima, prilagođenih prirodi pojedinačnih resursa i temeljenih na zajedničkim načelima upravljanja resursima i njihova očuvanja i obnove.

1.11. Pravilno prikupljanje i recikliranje ambalaže ključni su za smanjenje svakog rasipanja resursa. U tom pogledu EGSO preporučuje da se budućim zakonodavstvom EU-a o ambalaži snažno promiču javne politike i ponašanje koji za cilj imaju unapređenje razvrstavanja, prikupljanja i zbrinjavanja ambalažnog otpada. Time će se dodatno poduprijeti ostvarivanje ciljeva EU-a za recikliranje i to za sve ambalažne materijale. EGSO također preporučuje evaluaciju inicijativa u okviru sustava povrata depozita ( Deposit Return Scheme, DRS ) kao mogući način za povećanje aktivnosti recikliranja ambalaže u određenim sektorima.

1.12. EGSO preporučuje provedbu usklađenih kriterija za pravila o recikliranju ambalaže i sustave prikupljanja koji se primjenjuju na lokalnoj razini u državama članicama, uključujući prilagodbu naknada u okviru proširene odgovornosti proizvođača, a u konačnici i za označivanje ambalaže koja se može reciklirati. Pravila EU-a o ambalaži i pakiranoj robi moraju biti osmišljena u skladu s načelima jedinstvenog tržišta i podupirati usklađenu primjenu tih načela u cijelom EU-u. Ključno je da Europska komisija osigura jednaku primjenjivost i provedbu regulatornih zahtjeva održivosti na cijelom području EU-a kako bi se izbjegla rascjepkanost i unutarnje tehničke prepreke.

1.13. Mjere politike koje se temelje na dokazima potrebne su kako bi se osigurao najbolji ishod za okoliš. U tom pogledu EGSO preporučuje da se predstojećom revizijom Direktive o ambalaži i ambalažnom otpadu ( 2 ) omoguće daljnje inovacije postavljanjem ciljeva koji su usklađeni s načelom životnog ciklusa, potkrijepljeni čvrstim podacima i znanstvenim dokazima te osiguravaju najbolji cjelokupni ishod za okoliš, pri čemu bi se pozornost trebala posvetiti i mogućim učincima na proizvode sadržane u pakiranju.

1.14. Normativni pristup koji bi nacionalne institucije i institucije EU-a trebale u ovom sektoru primijeniti treba podrazumijevati uključivanje svih dionika u donošenje odluka. Ključno je da postojeći regulatorni okvir bude pouzdan i da pruža pravnu sigurnost. Bez toga, poduzeća su sklona odgađati ulaganja ili njihova ulaganja mogu biti neusklađena s regulatornim zahtjevima. To bi sasvim sigurno moglo ugroziti opće ciljeve te dovesti do gubitka resursa i poslova u tom sektoru.

1.15. Trebalo bi poticati istraživanje i inovacije u području novih tehnologija i osposobljavanje radnika u tom sektoru. Osim toga, socijalni partneri trebali bi surađivati kako bi se utvrdile potrebe industrije za novim vještinama, a s javnim tijelima razviti i promicati osposobljavanje zaposlenika u proizvodnji i zbrinjavanju ambalaže.

1.16. EGSO preporučuje da se u okviru budućeg zakonodavstva uzmu u obzir i potencijali digitalizacije za transformativni napredak u industriji ambalaže.

1.17. S obzirom na jedinstvenu središnju ulogu ambalaže u svim sektorima gospodarstva, Europska komisija trebala bi uspostaviti i godišnji forum o ambalaži i ambalažnom otpadu za dionike i predstavnike europskih institucija radi praćenja provedbe Direktive, razmjene informacija o razvoju industrije te utvrđivanja i promicanja dobrih praksi u vezi s propisima o održivoj ambalaži.

1.18. Od Europske komisije traži se da organizira dijalog s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom o provedbi preporuka iznesenih u ovom mišljenju i da razmijeni informacije o mogućnostima suradnje u okviru odgovarajućih daljnjih mjera.

2. Kontekst i regulatorni okvir ambalažnog ekosustava

2.1. Industrija ambalaže ima brojne svrhe u našem svakodnevnom životu, kao što su zaštita, promoviranje, informiranje, praktičnost, uporaba, rukovanje i smanjenje otpada. Kao ključna društvena i poslovna infrastruktura, ambalaža je omogućila društvenu dobrobit i trgovinu te je nužan element za potporu oporavku i poticanje održivog gospodarskog rasta.

2.2. Industrija ambalaže djeluje u sve složenijem ekosustavu koji se sastoji od brojnih igrača, od proizvođača sirovina koje se upotrebljavaju pri izradi ambalaže, do trgovaca na malo koji prodaju pakirani proizvod, radnika u sektoru, potrošača, poduzeća i javnih tijela koja gospodare ambalažnim otpadom nakon prestanka uporabe.

2.3. Industrija ambalaže EU-a druga je po veličini na svijetu i uključuje proizvođače i korisnike ambalažnih proizvoda od stakla, željeznih metala i aluminija, plastike, drva i papira te zapošljava više od 6,5 milijuna ljudi u Europi ( 3 ) . Očekuje se da će europsko tržište prodajne ambalaže zabilježiti složenu godišnju stopu rasta (CAGR) od 4 % u razdoblju prognoze 2021.–2026. Tehnološke inovacije, održivost i atraktivna ekonomija neki su od razloga za izvanredan očekivani rast u području prodajne ambalaže ( 4 )

2.4. Osim općeg cilja smanjenja emisija stakleničkih plinova, europskim zelenim planom (Europska komisija, 2019.) utvrđuju se važni ciljevi politika kako bi se dodatno unaprijedila održiva tranzicija lanca vrijednosti u području ambalaže, što uključuje: — osiguravanje da se sva ambalaža na tržištu EU-a može ponovno upotrijebiti ili reciklirati na gospodarski održiv način do 2030., — utvrđivanje mjera za smanjenje ambalažnog otpada, — promicanje stabilnog jedinstvenog tržišta sekundarnih sirovina kako bi se povećalo recikliranje.

2.5. Ti su opći ciljevi detaljno opisani u akcijskom planu za kružno gospodarstvo 2.0 ( 5 ) , u okviru kojeg se planira revizija Direktive o ambalaži i ambalažnom otpadu. Direktiva o ambalaži i ambalažnom otpadu, koja je stupila na snagu 1994., temelj je postojećeg regulatornog okvira. Komisija trenutačno preispituje tu Direktivu – vidjeti povezani postupak savjetovanja i pripadajuću procjenu učinka – uz opću namjeru smanjenja ambalažnog otpada ( 6 ) ( 7 ) ) i zamjene linearnih tokova proizvoda i materijala (tj. proizvodnja -> korištenje-> otpad) kružnim tokovima.

3. Poticanje kružnog gospodarstva

3.1. Ambalažni je sektor zbog svojeg kapaciteta za recikliranje materijala ključan za prelazak Europe na kružno gospodarstvo. Sve se više ambalažnih materijala reciklira ili proizvodi od recikliranih materijala iz drugih proizvodnih sektora. Istodobno, taj sektor ima potencijal da zatvori petlju kružnog gospodarstva sprječavanjem izvoza sumnjivih otpadnih materijala ( 8 ) te da uvoznicima ambalaže koja nije u skladu s najboljom ekološkom praksom onemogući pristup europskim tržištima. Pitanje nepoštenog tržišnog natjecanja koje prakticiraju poduzeća izvan EU-a i dalje je veliki problem, posebno za MSP-ove, koji bi bili prvi pogođeni na tržištu.

3.2. U skladu s akcijskim planom za kružno gospodarstvo 2.0 svu bi ambalažu trebalo ponovno upotrebljavati ili reciklirati do 2030. Stoga bi sve ambalažne materijale trebalo vrednovati u kontekstu ostvarivanja cilja kružnog gospodarstva, s naglaskom na ekološkom dizajnu, postojećim prokušanim i novim tehnologijama recikliranja te uz jačanje mjera za suzbijanje raspršivanja. Sve veće svjetsko stanovništvo, u kombinaciji s povećanom potrošnjom per capita , dovodi do sve većeg pritiska na postojeće resurse.

3.3. Ambalaža koja se temelji na vlaknima i drugim prirodnim materijalima korištenim za ambalažu može poduprijeti rast bez upotrebe resursa. Izrađuje se od obnovljivih materijala, a pritom je izdržljiva, privlačnog izgleda, biorazgradiva i može se reciklirati. Nedavna su istraživanja pokazala da se ambalaža izrađena od vlakana može reciklirati više od 25 puta, dokazujući da je riječ o ključnoj sastavnici kružnog gospodarstva.

3.4. Isto tako, aluminij i čelik, kao jedinstveni trajni materijali, također mogu dati odlučujući doprinos podupiranju kružnog gospodarstva. Višestrukim recikliranjem, proizvodi i ambalaža od trajnih materijala, kao što su metali ili staklo, zadržavaju se u petlji materijala i mogu postati resursi za izradu drugih proizvoda i ambalaže.

3.5. Potrebne su daljnje mjere za podupiranje primjene biopolimera jer je samo nekoliko država članica voljno poduprijeti traženu infrastrukturu za prikupljanje i kompostiranje ambalaže koja se može kompostirati. Kad je riječ o plastici, potrebno je poduprijeti projekte i ulaganja u nove inovativne tehnologije kao što je recikliranje mehaničke ili kemijske plastike te istodobno osigurati da se njima smanjuje ukupni utjecaj na okoliš iz perspektive životnog ciklusa.

3.6. Mijenja se i način na koji potrošači percipiraju ambalažu i odnose se prema njoj. Prema podacima iz studije „European Consumer Packaging Perceptions Study” (Studija o percepciji europske prodajne ambalaže), koju je samostalno provela agencija Perspectus Global, a naručilo udruženje Pro Carton 2021., gotovo dvije trećine ispitanika tvrdi kako je zbog pitanja ambalaže počelo kupovati druge proizvode, a još bi veći broj njih bio spreman platiti više za ekološki prihvatljiviju ambalažu. Ti se trendovi mogu dodatno poboljšati kampanjama podizanja svijesti i informativnim kampanjama.

3.7. Postoji znatan potencijal za povećanje prikupljanja, sortiranja i recikliranja ambalažnog materijala u Europi. Istodobno, održiva ambalaža može uzrokovati znatnu štetu za okoliš ako se ne prikuplja, zbrinjava ili reciklira na pravilan način. Iako je ključno usmjeravati industriju ambalaže prema održivijim praksama, javna tijela, subjekti za gospodarenje otpadom, organizacije civilnog društva i potrošači također bi trebali biti izravno uključeni u povećanje učinkovitosti prikupljanja, ponovne uporabe i recikliranja otpada. Taj se aspekt mora snažno promicati u budućem zakonodavstvu i javnim politikama kako bi se postigli ciljevi EU-a u pogledu recikliranja svih ambalažnih materijala, među ostalim i u cilju smanjenja emisija CO 2 , te time doprinijelo programu EU-a za zelenu tranziciju.

3.8. Digitalizacija će omogućiti mnoge potrebne prilagodbe. Digitalne tehnologije pružaju mogućnost transformativnog napretka u ambalažnoj industriji jer se mogu optimizirati sljedivost, praktičnost i otkrivanje neovlaštenih zahvata. To je povezano s poboljšanjima operativne učinkovitosti, čime se omogućuje bolje pružanje usluga kupcima i pomaže pri osmišljavanju dizajna za kružnost pomoću pametne ambalaže koja se temelji na održivosti. Osim toga, pametna ambalaža olakšava recikliranje jer omogućava lakši pristup informacijama o sirovinama koje su korištene pri njenoj izradi.

4. Opće napomene

4.1. Održivost i dalje mora biti jedan od najvažnijih prioriteta industrije ambalaže EU-a. U skladu sa zahtjevima novog akcijskog plana za kružno gospodarstvo ( 9 ) , industrija ambalaže trebala bi poduzimati inicijative koje se odnose na cijeli životni ciklus proizvoda.

4.2. Stoga politike kojima se utječe na zakonodavni okvir unutar kojeg djeluje industrija ambalaže, uključujući pravila o ambalažnom otpadu, imaju velik utjecaj na sve industrije i društvene aktivnosti u sklopu kojih se upotrebljava ambalaža. Primjerice, zahvaljujući ambalaži za hranu osigurava se sigurnost i zaštita proizvoda, hrana dulje ostaje jestiva, čime se smanjuje njezino rasipanje, te ta ambalaža ima ključnu ulogu u omogućavanju i održavanju pristupa pristupačnoj hrani za sve.

4.3. S obzirom na aktualne društvene izazove, svi dionici moraju pronaći inovativna rješenja za povećanje održivosti industrije ambalaže, uzimajući u obzir da kružna ambalaža ima ključnu ulogu u zaštiti planeta. Svi socijalni akteri moraju uspostaviti jasan dijalog poštujući uloge i nadležnosti drugih u postizanju navedenih ciljeva.

4.4. Od temeljne je važnosti da tržišta u okviru jedinstvenog tržišta EU-a interno osiguraju jednaku primjenjivost i provedbu regulatornih zahtjeva održivosti na cijelom području EU-a i da izbjegavaju rascjepkanost i unutarnje tehničke prepreke. Pravila EU-a o ambalaži i pakiranoj robi trebala bi biti osmišljena u skladu s načelima jedinstvenog tržišta i podupirati usklađenu primjenu tih načela u cijelom EU-u. To zahtijeva da zakonodavstvo i njegovi provedbeni akti sadržavaju temeljna načela, ciljeve i jasne definicije, sprečavajući tako nastanak nacionalnih mjera koje odstupaju od njih. Utjecaj bilo koje nacionalne mjere na jedinstveno tržište ne bi trebao voditi ograničenjima slobodnog kretanja ambalaže i pakiranih proizvoda, što bi sa stajališta zaštite okoliša bilo nerazmjerno i/ili nepotrebno te bi moglo uzrokovati nepoštena narušavanja tržišta EU-a.

4.5. Doprinos ambalaže gospodarskoj, okolišnoj i socijalnoj održivosti od ključne je važnosti. Uzimanje u obzir isključivo ambalaže može i negativno utjecati na regulatorni okvir. U stvari, proizvodi općenito predstavljaju puno veće resurse i imaju znatno veću inherentnu vrijednost od ambalaže koja ih štiti. Stoga gubitak proizvoda uzrokovan lošom ambalažom vjerojatno izaziva mnogo veće negativne posljedice za okoliš. Primjerice, kad je riječ o industriji hrane, 30 % ukupne količine hrane proizvedene u svijetu gubi se ili rasipa duž lanca opskrbe. ( 10 ) Optimizirana ambalaža mogla bi biti jedno od rješenja za smanjenje te stope. Gubitak i rasipanje hrane – do kojih dolazi u lancu opskrbe ili zbog potrošača – uzrokuju približno četvrtinu emisija stakleničkih plinova iz hrane, odnosno 6 % ukupnih globalnih emisija. ( 11 )

4.6. Potpora europskoj ambalažnoj industriji važna je iz mnogih razloga. Na primjer, iako postoji zakonodavstvo kojim se osigurava usklađenost ambalažnih materijala s ekološkim standardima, europski proizvođači ambalaže također dobrovoljno odlučuju slijediti niz smjernica kao što je sustav certifikacije FSC-a za papir, karton ili drvenu ambalažu kako bi smanjili emisije i promicali najbolju ekološku praksu. Izvaneuropski se konkurenti, iako se od njih zahtijeva da budu u skladu s europskim zakonodavstvom, ne moraju pridržavati tih dobrovoljnih kodeksa ili standarda koje slijede europska poduzeća.

Ambalažnom sektoru potrebna je visokokvalificirana radna snaga i veća privlačnost za mlađe generacije. Taj sektor mora težiti stalnom poboljšavanju radnih uvjeta te istodobno stvarati mogućnosti osposobljavanja i usmjeravati se na motiviranje visokokvalificiranih i digitalnih stručnjaka da se pridruže industriji.

4.7. Stoga su sektorsko osposobljavanje radnika, kao i stalno ažuriranje postupka dubinske analize, ključni za industriju ambalaže i trebalo bi ih promicati.

4.8. Zato će dvostruka tranzicija, kojom će se gospodarstvo EU-a baviti sljedeće godine, biti i središnji prioritet u ambalažnom sektoru. U tom bi pogledu u novom redefiniranju regulatornog okvira trebalo uzeti u obzir mehanizam za pravednu tranziciju kako bi se osiguralo da nitko ne bude zapostavljen.

5. Posebne napomene

5.1. Optimizacija dizajna ambalaže pomaže spriječiti nastanak i smanjiti količinu ambalažnog otpada.

Dizajn ambalaže važan je za utvrđivanje njezine okolišne učinkovitosti tijekom cijelog životnog ciklusa proizvoda. Dobro oblikovana i učinkovito proizvedena ambalaža izrađena od odgovorno nabavljenih sirovina, koja se primjereno upotrebljava i učinkovito reciklira, pruža višestruke koristi jer smanjuje oštećivanje proizvoda, produljuje njihov vijek trajanja, olakšava učinkovito skladištenje, prijevoz i distribuciju, pruža siguran i praktičan pristup robi, privlačnog je izgleda i prenosi važne informacije potrošaču. Ambalaža se stoga ne može razmatrati odvojeno od njezinog proizvoda, s obzirom na to da su njezini materijali, oblik i dizajn neraskidivo povezani s funkcionalnostima koje ambalaža treba osigurati za svaki posebni proizvod. Međutim, unatoč prepoznavanju važnosti koju ima funkcionalnost ambalaže, jasno je da bi održivu ambalažu kojom se štede resursi trebalo osmisliti u skladu s načelima ekološkog dizajna. To obuhvaća:

— smanjenje upotrebe sirovina,

— povećanje upotrebe recikliranih materijala i onih koji se mogu reciklirati (pritom poštujući pravne zahtjeve),

— povećanje učinkovitosti proizvodnih postupaka,

— optimizaciju upravljanja logistikom,

— povećanje informiranosti o vrijednosti i mogućnosti ponovne uporabe ambalaže,

— poboljšanje prikupljanja, obrade i recikliranja ambalaže.

Važno je uzeti u obzir i održivost i funkcionalnost ambalaže.

Bez obzira na vrstu ambalaže koja se upotrebljava, uvijek bi trebalo izbjeći prekomjerno pakiranje, osobito kad je riječ o e-trgovini i proizvodima koji se isporučuju na kućnu adresu, gdje omjer između ambalaže i proizvoda iznosi 1:1. U tom bi pogledu pozornost trebalo posvetiti i istraživanju i inovativnim rješenjima kojima bi se smanjilo opterećenje za okoliš kod pakiranja robe za isporuku.

5.2. Mjere politike koje se temelje na dokazima potrebne su kako bi se osigurao najbolji ishod za okoliš.

Izazovi klimatskih promjena Europi pružaju mogućnost da izgradi održivu industrijsku bazu koja je usmjerena prema budućnosti. Kad je riječ o ambalaži, sve predstojeće inicijative politike trebale bi se temeljiti na znanstvenim dokazima i na dobrom razumijevanju njihova stvarnog učinka na okoliš. Strateški je korisno poduprijeti upotrebu metodologije procjene životnog ciklusa (Life Cycle Assessment, LCA) kao alata za preispitivanje učinka na okoliš proizvoda tijekom cijelog njihova životnog ciklusa.

5.3. Ambalažnim materijalima koji se u potpunosti mogu reciklirati i obnoviti potiče se razvoj kružnog gospodarstva.

Budućim zakonodavstvom i djelovanjem EU-a trebalo bi poduprijeti potražnju za obnovljivim i visokokvalitetnim materijalima koji se mogu reciklirati, čime se potiče daljnje ulaganje u inovacije u području ambalaže. Konkretnije, zakonodavstvo i djelovanje EU-a ne bi trebali biti usmjereni isključivo na ambalažu, već na cijeli lanac proizvodnje, npr. način nabave i obrade materijala, resurse i energiju koji su potrebni u proizvodnom postupku te na to kako se lako materijal/proizvod može reciklirati. EU bi trebao povećati dostupnost i kvalitetu reciklata, pri čemu naglasak treba staviti i na sposobnost materijala da zadrži inherentna svojstva nakon recikliranja te njegovu sposobnost da u budućim primjenama zamijeni primarne sirovine. (12)

5.4. Usklađivanje lokalnih sustava prikupljanja i recikliranja ključno je za ostvarivanje ciljeva u pogledu recikliranja ambalaže.

EU za cilj ima povećati stope recikliranja ambalažnog otpada, ali ostvarivanje tog cilja ovisit će i o tome kako lokalne vlasti povećavaju i poboljšavaju prikupljanje.

Kad je riječ o recikliranju komunalnog otpada, stope se jako razlikuju diljem Europske unije, a pravila i metode prikupljanja znatno variraju čak i u zemljama sa sličnim stopama recikliranja. Postoji potreba za većom usklađenošću pravila o recikliranju materijala i sustava prikupljanja koji se primjenjuju lokalno u državama članicama te za usklađenim kriterijima za modulaciju naknada u okviru proširene odgovornosti proizvođača i, u konačnici, za označivanje ambalaže koja se može reciklirati.

Također je ključno ocijeniti posebne ciljeve za prikupljanje i recikliranje za neke kategorije proizvoda, kao što je ambalaža za hranu u ugostiteljstvu, za konzumaciju na licu mjesta kao i izvan objekta. Utvrđivanjem jasnih ciljeva prikupljanja i recikliranja za maloprodaju, hotelijerstvo, ugostiteljstvo itd. kao i za općine, može se smanjiti količina bačenog ambalažnog otpada u okoliš, čime se povećava stopa recikliranja.

5.5. Sustav povratne naknade

Sustav povratne naknade doista može potaknuti recikliranje i osigurati učinkovitost prikupljanja za poduzeća koja mogu masovno smanjiti bacanje otpada u okoliš, posebno za neke vrste proizvoda kao što su pića koja se prodaju u plastičnim i staklenim bocama.

5.6. Poboljšanjem kvalitete prikupljanja ambalaže povećava se održivost industrije ambalaže.

Kako bi se pružila potpora lokalnim vlastima, ključno je da lokalne vlasti, uz savjetovanje s industrijom recikliranja, razviju jasne smjernice za recikliranje te ciljanu komunikaciju o tome kako bi kućanstva trebala učinkovito odvajati materijale za reciklažu i pripremati ih za prikupljanje.

Bruxelles, 19. svibnja 2022. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCHWENG

(1) U nekim industrijama, kao što je poljoprivredno-prehrambena industrija, ambalaža isto tako ima važnu ulogu u sprečavanju unakrsne kontaminacije hrane i pića, čime se izbjegavaju povezani zdravstveni rizici.

(2) Direktiva Europskog parlamenta i Vijeća 94/62/EZ od 20. prosinca 1994. o ambalaži i ambalažnom otpadu (SL L 365, 31.12.1994., str. 10.).

(3) Eurostat

(4) linkhttps://www.mordorintelligence.com/industry-reports/europe-consumer-packaging-market.

(5) https://environment.ec.europa.eu/strategy/circular-economy-action-plan_en.

(6) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say/initiatives/12263-Reducing-packaging-waste-review-of-rules_hr.

(7) https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/have-your-say_hr.

(8) Na primjer, neke europske zemlje izvoze svoj plastični otpad izvan Europe. To bi trebalo izbjeći poticanjem unutarnjeg sustava recikliranja EU-a kojim bi se taj otpad pretvorio u vrijedne reciklirane sirovine (https://www.theguardian.com/environment/2021/jan/12/loophole-will-let-uk-continue-to-ship-plastic-waste-to-poorer-countries).

(9) https://environment.ec.europa.eu/strategy/circular-economy-action-plan_hr.

(10) Gerber, P.J., Steinfeld, H., Henderson, B., Mottet, A., Opio, C., Dijkman, J., Tempio, G. (2013.). Tackling climate change through livestock – A global assessment of emissions and mitigation opportunities (Rješavanje problema klimatskih promjena s pomoću stoke – Globalna procjena emisija i mogućnosti njihova ublažavanja). Rim: Organizacija za hranu i poljoprivredu Ujedinjenih naroda (FAO).

(11) Food waste is responsible for 6 % of global greenhouse gas emissions (Rasipanje hrane uzrokuje 6 % globalnih emisija stakleničkih plinova – Naš svijet u brojkama).

(12) Rezolucija Europskog parlamenta od 10. veljače 2021. o novom akcijskom planu za kružno gospodarstvo (2020/2077(INI) (SL C 465, 17.11.2021., str. 11.), točka 39.