(1)dodatno smanjiti emisije fluoriranih stakleničkih plinova kako bi se pridonijelo cilju smanjenja emisija za 55 % do 2030. i neto ugljičnoj neutralnosti do 2050.;

Kako je zaključeno u evaluaciji koju je pripremila Komisija, zahvaljujući Uredbi o fluoriranim stakleničkim plinovima rast je zaustavljen i emisije fluoriranih stakleničkih plinova svake su godine sve manje, počevši od 2015. Nadalje, opskrba tržišta EU-a HFC-ima u razdoblju od 2015. do 2019. smanjila se za 37 % u metričkim tonama, odnosno za 47 % u tonama ekvivalenta CO2. Kod raznih vrsta opreme za koje su se tradicionalno upotrebljavali fluorirani staklenički plinovi jasno je vidljiv prelazak na zamjenska rješenja s nižim potencijalom globalnog zagrijavanja (dalje u tekstu „GWP”), uključujući prirodna zamjenska rješenja (npr. CO2, amonijak, ugljikovodici, voda). Ipak, smanjenje emisija predviđeno do 2030. neće se u potpunosti postići te postoji neiskorišteni potencijal za dodatno smanjivanje. Osim toga, iako je Uredba o fluoriranim stakleničkim plinovima donesena prije Kigalijske izmjene i bila ključna za sklapanje tog globalnog sporazuma, samom uredbom ne može se u cijelosti osigurati ispunjenje svih obveza (posebno nakon 2030.).

Da bi se preokrenuli rast emisija HFC-a i njihov utjecaj na klimu, iako HFC-i ne oštećuju ozonski sloj, stranke Protokola odlučile su 2016. na temelju Kigalijske izmjene započeti globalno postupno smanjivanje uporabe HFC-a, čime će se njihova proizvodnja i potrošnja na svjetskoj razini u sljedećih 30 godina smanjiti za više od 80 %. To podrazumijeva da svaka stranka mora poštovati raspored smanjivanja potrošnje i proizvodnje HFC-a, izdavati dozvole za uvoz/izvoz i izvješćivati o HFC-ima. Znanstvenici procjenjuju da će se samo na temelju Kigalijske izmjene do kraja stoljeća uštedjeti i do 0,4 °C dodatnog zagrijavanja.

Politika EU-a o fluoriranim stakleničkim plinovima mora se razmatrati u kontekstu nedavnog posebnog izvješća Međuvladina panela o klimatskim promjenama (IPCC). Za ograničavanje globalnog zagrijavanja na 1,5 °C potrebno je smanjenje emisija fluoriranih stakleničkih plinova na svjetskoj razini za do 90 % do 2050. u odnosu na 2015.

Na temelju europskog zelenog plana pokrenuta je nova strategija rasta za EU, kojom se EU nastoji preobraziti u pravedno i prosperitetno društvo s modernim, resursno učinkovitim i konkurentnim gospodarstvom. U njemu se potvrđuju Komisijine ambicije da utvrdi ambicioznije klimatske ciljeve i da Europa do 2050. postane prvi klimatski neutralan kontinent. Osim toga, nastoji se zaštititi zdravlje i dobrobit građana od rizika povezanih s okolišem i utjecaja okoliša na njih. Kako bi odgovorio na hitnu potrebu za djelovanjem u području klime, EU je povećao svoje klimatske ambicije u okviru Uredbe (EU) 2021/1119 (Europski zakon o klimi), koja je donesena 2021. Zakonom o klimi utvrđuju se obvezujući cilj smanjenja neto emisija stakleničkih plinova do 2030. za najmanje 55 % u odnosu na razine iz 1990. i cilj klimatske neutralnosti EU-a najkasnije do 2050. EU je povećao i svoj prvotni nacionalno utvrđen doprinos na temelju Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama sa smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2030. za najmanje 40 % na smanjenje neto emisija stakleničkih plinova za najmanje 55 %. Kako bi se ostvarili ti ciljevi i omogućilo da prosječna svjetska temperatura ne poraste za više od 1,5 °C, bit će potrebno ojačati sve instrumente relevantne za dekarbonizaciju gospodarstva EU-a. Uredba o fluoriranim stakleničkim plinovima važan je instrument kad je riječ o emisijama fluoriranih stakleničkih plinova.

Postoje i bliske sinergije s energetskim politikama, posebno s Direktivom 2009/125/EZ o ekološkom dizajnu, s obzirom na relevantnost neizravnih emisija iz potrošnje energije opreme u okviru koje se upotrebljavaju fluorirani staklenički plinovi. U Prijedlogu se slijedi načelo „energetska učinkovitost na prvom mjestu” tako što se uzimaju u obzir samo zamjenska rješenja koja su barem jednako energetski učinkovita kao i oprema u okviru koje se upotrebljavaju fluorirani staklenički plinovi. Posebna pozornost posvećena je činjenici da će dekarbonizacija energetskog sustava zahtijevati visoke stope rasta za dizalice topline koje se trenutačno stavljaju na tržište u Uniji s fluoriranim stakleničkim plinovima. Glavni je razlog tomu to što nedavna geopolitička kretanja zahtijevaju veći rast uporabe dizalica topline kako bi se smanjila ovisnost o nafti i plinu kako je navedeno u Komunikaciji RePowerEU. Kako bi se postigla klimatska neutralnost, važno je provoditi politike za što veće povećanje energetske učinkovitosti i za ograničenje izravnih emisija fluoriranih stakleničkih plinova. To je posebno važno jer će sva oprema za dizalice topline s fluoriranim stakleničkim plinovima koja se pusti u rad danas dovesti do izravnih emisija stakleničkih plinova godinama u budućnosti zbog propuštanja, potrebnog servisiranja s još fluoriranih stakleničkih plinova i mogućih emisija jednom kad ta oprema uđe u tok otpada. To bi trebalo izbjeći kad god je moguće, zbog čega su uključene i zabrane određenih proizvoda. Općenito, procjenjuje se da predloženo preispitivanje sustava kvota, na temelju najpoželjnije opcije iz procjene učinka, pruža dovoljnu zaštitu kako bi se omogućio takav rast uporabe dizalica topline.

Većina dionika, a posebno nadležna tijela, navela je da je Uredbu potrebno uskladiti s Protokolom nakon 2030. kako bi se i u budućnosti osigurala dosljednost i usklađenost. Dok neki industrijski i poslovni dionici koji uglavnom rade s fluoriranim stakleničkim plinovima u sektorima rashladnih uređaja, sustava klimatizacije i dizalica topline nisu željeli daljnje povećanje razina ambicija iz postojeće Uredbe o fluoriranim stakleničkim plinovima, proizvođači opreme u kojoj se upotrebljavaju zamjenski rashladni uređaji i nevladine organizacije u cijelosti su podržali veće ambicije. U svim aktivnostima savjetovanja industrijski su dionici snažno podržali različite mjere za suzbijanje nezakonite trgovine i rješavanje pitanja povezanih sa sustavom kvota, što znači da to smatraju ključnim pitanjem za poboljšanje Uredbe (dok su različite mjere naišle na različitu razinu podrške). Ti su dionici uvelike podržali i dodatno osposobljavanje i certifikaciju tehničara za rad sa zamjenskim rješenjima za fluorirane stakleničke plinove, pritom naglašavajući da je upravo to ključna prepreka prihvaćanju zamjenskih rješenja.

Komisija je provela opsežna savjetovanja s dionicima. U savjetovanju o planu preispitivanja provedenom od 29. lipnja 2020. do 7. rujna 2020. i javnom savjetovanju na internetu provedenom od 15. rujna 2021. do 29. prosinca 2021. svi dionici dobili su priliku iznijeti svoje mišljenje o Uredbi o fluoriranim stakleničkim plinovima, neovisno o tome koliko su upoznati s Uredbom. U okviru prvog savjetovanja primljeno je 76 odgovora, a u okviru drugog savjetovanja 241 odgovor. Pojedinačni odgovori i sažetak javno su dostupni na Komisijinim internetskim stranicama „Iznesite svoje mišljenje”. Provedeno je i ciljano savjetovanje koje se sastojalo od 34 polustrukturirana razgovora prilagođena tijelima nadležnima za fluorirane stakleničke plinove, carinskim tijelima, nevladinim organizacijama, poslovnim udruženjima i organizacijama EU-a te nekim pojedinačnim poduzećima. Otvorena radionica za dionike s 355 sudionika, na kojoj su predstavljeni preliminarni rezultati evaluacije i procjene učinka, održana je 6. svibnja 2021. Dnevni red, materijal s osnovnim informacijama i prezentacija prikazana na radionici dostupni su na internetskim stranicama GU-a CLIMA.

Prijedlog je u skladu s načelom proporcionalnosti. Prijedlogom se osigurava daljnje smanjenje emisija fluoriranih stakleničkih plinova i nastavak ispunjavanja međunarodnih obveza EU-a iz Protokola kako bi se postupno smanjila proizvodnja i uporaba HFC-a. Predložene mjere temelje se na detaljnoj procjeni njihove troškovne učinkovitosti, koja pokazuje da marginalni troškovi smanjenja emisija za svaki sektor odgovaraju rasponu troškova koje bi trebali snositi ostali sektori gospodarstva kako bi se osigurao potreban prelazak na klimatsku neutralnost do 2050. Nadalje, dugoročno će mjere za ublažavanje rezultirati ukupnim smanjenjem troškova. Neke će mjere blago povećati administrativno opterećenje za industriju, no neke su ključne za usklađivanje s Protokolom, a neke su potrebne da bi se olakšala odgovarajuća provedba pravila i praćenje budućih prijetnji. Nijedna od navedenih mjera ne uključuje velike troškove. Ne predlažu se detaljne odredbe u područjima u kojima bi se ciljevi mogli bolje ostvariti djelovanjem u drugim područjima politike, npr. zakonodavstvom u području otpada. Koristi koje se mogu ostvariti tim mjerama ne bi se mogle ostvariti na tako troškovno učinkovit način za industriju i države članice uvođenjem 27 različitih dodatnih politika o fluoriranim stakleničkim plinovima u državama članicama.

Potrebna tehnološka prilagodba dovodi do općenitih ušteda troškova i ušteda u brojnim podsektorima zbog nižih troškova energije za korisnike. No postoje određeni troškovi za krajnje korisnike koji ne prijeđu na zamjenska rješenja zbog viših cijena HFC-a u ojačanom sustavu kvota. Ipak, dugoročno gledano, neki će sektori gospodarstva imati koristi od promjene tehnologije, što će dovesti do više rezultata, inovacija i radnih mjesta. Stoga je 2. opcija najusklađenija s ciljevima europskog zelenog plana i s načelom „ne nanosi bitnu štetu”. Kao što su potvrdili dionici, vrste mjera iz 2. opcije imaju dodanu vrijednost EU-a. U konačnici, razina ostvarenih koristi ne bi se mogla postići uz jednaku troškovnu učinkovitost za industriju i države članice uvođenjem 27 različitih dodatnih politika za fluorirane stakleničke plinove u državama članicama. Pokazalo se da 1. opcija ne donosi nikakve dodatne kumulativne uštede emisija u usporedbi s postojećom uredbom, a s obzirom na potencijal ušteda prikazan u 2. i 3. opciji, 1. opcija jednostavno bi bila manje prikladna u svjetlu EU-ovih ambicioznih klimatskih ciljeva. S druge strane, 3. opcijom ostvarile bi se marginalno veće uštede emisija u usporedbi s 2. opcijom, ali te bi dodatne uštede došle po cijenu vrlo velikih troškova za neke sektore (marginalni sektorski troškovi smanjenja emisija do 2050. iznosili bi i do 2 111 EUR/tCO2e) u okviru 3. opcije, u usporedbi s najviše 336 EUR/t CO2e u okviru 2. opcije; troškovi tehnološke prilagodbe za sve sektore iznosili bi 113 milijuna EUR godišnje u okviru 3. opcije u usporedbi s 12 milijuna EUR godišnje u okviru 2. opcije), pa je bolje tražiti druge načine da se pridonese ostvarenju nacionalnih ciljeva za smanjenje emisija stakleničkih plinova.

Iako bi se svim opcijama osigurala potpuna usklađenost s Protokolom, detaljna procjena učinka jasno pokazuje da će 2. opcija rezultirati najprimjerenijim omjerom troškova i koristi te dovesti do znatne količine dodatnih emisija u odnosu na postojeću uredbu (tj. osnovni scenarij) uz skromnu cijenu i izbjegavanje nepotrebnih poteškoća za zahvaćene sektore. U kontekstu 2030. procjenjuje se da će predložena uredba rezultirati dodatnim uštedama od ukupno 40 MtCO2e. Važno je imati na umu da će se te uštede ostvariti dodatno uz uštede 430 MtCO2e, za koje je predviđeno da će nastati na temelju postojeće uredbe. Dodatne uštede iz 2. opcije do 2050. iznosit će oko 310 MtCO2e. To znači da se procjenjuje da će 2050. preostale emisije fluoriranih stakleničkih plinova iznositi samo 14 MtCO2e. Stoga se smatra da se provedbom 2. opcije može postići neto klimatska neutralnost do 2050., čime bi se smanjila potreba da se politikama uklanjanja ugljika nadoknade emisije koje se ne mogu izbjeći 2050. kako bi se postigla neto klimatska neutralnost.

·2. opcija: razmjerno smanjenje emisija i poboljšanje provedbe. Povrh 1. opcije, ta opcija uključuje mjere kojima bi se ostvarila smanjenja emisija i poboljšanja provedbe uz umjerene troškove i uloženi trud, zahvaljujući čemu podsektor ne bi trebao snositi više od očekivanih marginalnih sektorskih troškova smanjenja emisija kako bi gospodarstvo postalo ugljično neutralno do 2050. Stoga su razine kvota za HFC-e restriktivnije nego u 1. opciji, a dodatne zabrane koje se odnose na fluorirane stakleničke plinove s posebnim ograničenjima GWP-a i datumima nadopunjuju njihovo postupno smanjenje. Ova opcija uključuje i dodatne mjere za poboljšanje provedbe i praćenja, sve dok one ne podrazumijevaju velike troškove.

Prijedlogom se utvrđuje i raspored smanjenja za stavljanje HFC-a na tržište tako što se utvrđuju pojedinačni količinski pragovi (kvote) za proizvođače i uvoznike. Uvoznici i proizvođači moraju imati dovoljne kvote kako bi obuhvatili količine HFC-a koje se stavljaju na tržište u trenutku njihova stavljanja na tržište (odnosno u trenutku puštanja u slobodan promet kad je riječ o uvoznicima). HFC-i za određene primjene izuzeti su od zahtjeva za kvote. Međutim, uklanja se izuzeće od postupnog smanjenja dozirnih inhalatora za uporabu u farmaceutske svrhe radi usklađivanja s rasporedom postupnog smanjenja potrošnje iz Montrealskog protokola, u okviru kojeg ti proizvodi nisu izuzeti. Uporaba HFC-a kao potisnih plinova za dozirne inhalatore u potpunosti je emisivna, tj. ukupna količina HFC-a kojom se ti proizvodi pune na kraju će završiti u atmosferi, a u razdoblju od 2015. do 2019. povećala se za 45 %. Iako su dostupna dva prikladna i ekološki prihvatljiva zamjenska rješenja koja ne bi trebalo prilagođavati za dozirne inhalatore koje upotrebljavaju pacijenti i za koja je u tijeku postupak odobravanja koji provodi tijelo nadležno za lijekove (EMA), u industriji se očekuje da će prihvaćanje tih rješenja na tržištu biti sporo jer ne postoji politički signal. Ako se dozirni inhalatori uključe u sustav kvota, mogla bi se uštedjeti znatna količina emisija do 2050., a pritom ne bi nastali znatni troškovi za proizvođače i pacijente.

(2)Fluorirani staklenički plinovi su kemikalije nastale ljudskim djelovanjem koje su vrlo snažni staklenički plinovi, često nekoliko tisuća puta snažniji od ugljikova dioksida („CO2”). Uz CO2, metan i dušikov oksid pripadaju skupini emisija stakleničkih plinova obuhvaćenih Pariškim sporazumom donesenim u sklopu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime („Pariški sporazum”). Emisije fluoriranih stakleničkih plinova danas čine 2,5 % ukupnih emisija stakleničkih plinova u Uniji, ali one su se u razdoblju od 1990. do 2014. udvostručile, dok su se emisije drugih stakleničkih plinova smanjile.

(1)Europskim zelenim planom pokrenuta je nova strategija rasta za Uniju kojom se Unija nastoji preobraziti u pravedno i prosperitetno društvo s modernim, resursno učinkovitim i konkurentnim gospodarstvom. U njemu se potvrđuju Komisijine ambicije da se povećaju klimatski ciljevi i da Europa do 2050. postane prvi klimatski neutralan kontinent, a namijenjen je i zaštiti zdravlja i dobrobiti građana od rizika povezanih s okolišem i utjecaja okoliša na njih. Nadalje, EU se obvezao na provedbu Programa održivog razvoja do 2030. i njegovih ciljeva održivog razvoja.

(4)Međuvladin panel o klimatskim promjenama (IPCC) u svojem je izvješću zaključio da je do 2050. emisije fluoriranih stakleničkih plinova potrebno smanjiti do 90 % u odnosu na 2015. Kako bi odgovorila na hitnu potrebu za djelovanjem u području klime, Unija je povećala svoje klimatske ambicije u okviru Uredbe (EU) 2021/1119 Europskog parlamenta i Vijeća (Europski zakon o klimi). Tom se uredbom utvrđuju obvezujući cilj smanjenja neto emisija stakleničkih plinova do 2030. za najmanje 55 % u usporedbi s razinama iz 1990. i cilj klimatske neutralnosti do 2050. Unija je povećala i svoj prvotni nacionalno utvrđeni doprinos na temelju Pariškog sporazuma sa smanjenja emisija stakleničkih plinova do 2030. za najmanje 40 % na smanjenje od najmanje 55 %. Međutim, evaluacija Uredbe (EU) br. 517/2014 pokazuje da se uštede emisija predviđene do 2030. neće potpuno ostvariti jer su klimatski ciljevi Unije zastarjeli.

(5)Zbog porasta emisija HFC-a na svjetskoj razini stranke Montrealskog protokola iz 1987. o tvarima koje oštećuju ozonski sloj („Protokol”) odlučile su 2016. na temelju Kigalijske izmjene uvesti postupno smanjenje uporabe HFC-a, kojim će se njihova proizvodnja i potrošnja u sljedećih 30 godina smanjiti za više od 80 %. To znači da svaka stranka mora poštovati raspored smanjenja potrošnje i proizvodnje HFC-a i predvidjeti sustav za izdavanje dozvola za uvoz i izvoz te izvješćivanje o HFC-ima. Procjenjuje se da će se samo na temelju Kigalijske izmjene do kraja stoljeća uštedjeti i do 0,4 °C dodatnog zagrijavanja.

(6)Važno je da se ovom Uredbom osigura da Unija dugoročno ispunjava svoje međunarodne obveze na temelju Kigalijske izmjene Protokola, posebno s obzirom na smanjenje potrošnje i proizvodnje HFC-a te zahtjeve za izvješćivanje i izdavanje dozvola, u prvom redu tako da se postupno smanji proizvodnja i uvedu koraci kojima bi se osiguralo da se nakon 2030. manje HFC-a stavlja na tržište.

(7)Kako bi se osigurala usklađenost sa zahtjevima za izvješćivanje na temelju Protokola, potencijali globalnog zagrijavanja HFC-a trebali bi se izračunati kao potencijal globalnog zagrijavanja 1 kg plina u razdoblju od 100 godina u odnosu na 1 kg CO2 na temelju Četvrtog izvješća o procjeni koje je donio IPCC. Za druge tvari trebalo bi primijeniti najnovije izvješće o procjeni IPCC-a. Ako je dostupno, trebalo bi navesti dvadesetogodišnji potencijal globalnog zagrijavanja kako bi se povećala informiranost o utjecaju tvari obuhvaćenih ovom Uredbom na klimu.

(8)Namjerno nezakonito ispuštanje fluoriranih tvari ozbiljno je kršenje ove Uredbe i trebalo bi se izričito zabraniti; operateri i proizvođači opreme trebali bi imati obvezu da, ako je to moguće, spriječe propuštanje takvih tvari, među ostalim tako da provjeravaju propuštanja na najrelevantnijoj opremi.

(9)Budući da postupak proizvodnje nekih fluoriranih tvari može dovesti do znatnih emisija drugih fluoriranih stakleničkih plinova nastalih kao nusproizvod, takve emisije nusproizvoda trebale bi se uništiti ili prikupiti za kasniju uporabu kao uvjet za stavljanje fluoriranih stakleničkih plinova na tržište. Od proizvođača i uvoznika trebalo bi tražiti da dokumentiraju mjere donesene radi sprečavanja emisija trifluorometana tijekom postupka proizvodnje.

(10)Kako bi se spriječile emisije fluoriranih tvari, potrebno je utvrditi odredbe o prikupljanju tvari iz proizvoda i opreme te o sprečavanju propuštanja tih tvari. S pjenama koje sadržavaju fluorirane stakleničke plinove trebalo bi postupati u skladu s Direktivom 2012/19/EU Europskog parlamenta i Vijeća. Obveze prikupljanja trebalo bi proširiti i na vlasnike zgrada i izvođače radova koji uklanjaju određene pjene iz zgrada kako bi se ostvarilo što veće smanjenje emisija.

(11)Kako bi se podupirala primjena tehnologija koje nemaju nikakav utjecaj ili imaju manji utjecaj na klimu i koje mogu uključivati uporabu otrovnih i zapaljivih tvari ili tvari pod visokim tlakom, osposobljavanje fizičkih osoba koje obavljaju aktivnosti povezane s fluoriranim stakleničkim plinovima trebalo bi obuhvaćati tehnologije koje se primjenjuju za zamjenu i smanjenje uporabe fluoriranih stakleničkih plinova, kao i informacije o aspektima energetske učinkovitosti te primjenjivim propisima i tehničkim normama. Programe certifikacije i osposobljavanja uspostavljene na temelju Uredbe (EU) br. 517/2014, koji se mogu integrirati u nacionalne sustave strukovnog osposobljavanja, trebalo bi preispitati ili prilagoditi kako bi tehničko osoblje moglo sigurno postupati sa zamjenskim tehnologijama.

(12)Trebalo bi zadržati postojeće zabrane određenih primjena sumporova heksafluorida te ih dopuniti dodatnim ograničenjima u pogledu uporabe u ključnom sektoru distribucije energije jer je riječ o tvari koja ima najštetniji učinak na klimu.

(13)Kad su dostupna odgovarajuća zamjenska rješenja za uporabu određenih fluoriranih stakleničkih plinova, trebalo bi uvesti zabrane stavljanja na tržište nove opreme za hlađenje, klimatizaciju i zaštitu od požara koja sadržava fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi. Kad zamjenska rješenja nisu dostupna ili se ne mogu upotrijebiti iz tehničkih ili sigurnosnih razloga, ili kad bi uporaba takvih zamjenskih rješenja iziskivala nerazmjerno visoke troškove, Komisija bi trebala moći odobriti izuzeće kako bi se omogućilo stavljanje takvih proizvoda i opreme na tržište na ograničeno razdoblje.

(14)Kako bi se smanjio neizravan utjecaj opreme za hlađenje i klimatizaciju na klimu, kao razlog za izuzimanje određenih vrsta opreme od zabrane uporabe fluoriranih stakleničkih plinova i dalje bi trebalo uzimati u obzir najveću potrošnju energije takve opreme utvrđenu u relevantnim provedbenim mjerama donesenima na temelju Direktive 2009/125/EZ Europskog parlamenta i Vijeća.

(15)Spremnici za jednokratnu uporabu za tvari koje oštećuju ozonski sloj trebali bi se zabraniti jer u tim spremnicima, kad se isprazne, neizbježno ostaje određena količina rashladnog sredstva, koja se zatim ispušta u atmosferu. S tim u vezi ovom Uredbom trebalo bi zabraniti njihov uvoz, stavljanje na tržište, kasniju isporuku ili stavljanje na raspolaganje na tržištu, uporabu, osim za laboratorijsku i analitičku primjenu, i izvoz.

(16)Kako bi se olakšala provedba zabrana stavljanja na tržište i ograničenja na proizvode i opremu koji sadržavaju fluorirane stakleničke plinove ili čije funkcioniranje o njima ovisi, među ostalim kad se stavljaju na tržište u spremnicima, važno je utvrditi potrebne zahtjeve za označivanje te robe.

(17)Radi provedbe Protokola, uključujući postupno smanjenje količina HFC-a, Komisija bi trebala pojedinačnim proizvođačima i uvoznicima i dalje dodjeljivati kvote za stavljanje HFC-a na tržište i pritom osigurati da se ne premaši ukupni količinski prag na temelju Protokola. Kako bi se zaštitila cjelovitost postupnog smanjenja količina HFC-a koje se stavljaju na tržište, HFC-i koji se nalaze u opremi trebali bi i dalje biti uključeni u sustav kvota.

(18)Izračun referentnih vrijednosti i raspodjela kvota pojedinačnim proizvođačima i uvoznicima na početku se temeljio na prijavljenim količinama HFC-a koje su oni stavili na tržište u referentnom razdoblju od 2009. do 2012. Međutim, kako se poduzećima ne bi onemogućilo da uđu na tržište ili šire svoje djelatnosti, manji dio ukupnog količinskog praga trebalo bi namijeniti uvoznicima i proizvođačima koji u prethodnom razdoblju nisu na tržište stavili HFC-e te uvoznicima i proizvođačima koji imaju referentnu vrijednost i koji žele povećati svoju dodjelu kvota.

(19)Komisija bi ponovnim izračunima referentnih vrijednosti i kvota svake tri godine trebala osigurati da se poduzećima dopusti nastavak aktivnosti na temelju prosječnih količina koje su posljednjih godina stavili na tržište, uključujući i poduzeća koja prije nisu imala referentnu vrijednost.

(20)S obzirom na tržišnu vrijednost dodijeljene kvote primjereno je odrediti cijenu za njezinu dodjelu. Time se izbjegava daljnja fragmentacija tržišta na štetu poduzeća kojima je potrebna isporuka HFC-a i koja već ovise o trgovini HFC-ima na tržištu koje je sve manje. Smatra se da su poduzeća koja nisu tražila i platila kvotu na koju bi imala pravo u jednoj ili više godina koje prethode izračunu referentnih vrijednosti odlučila napustiti tržište i ona stoga ne dobivaju novu referentnu vrijednost. Prihodi bi se trebali upotrijebiti za pokrivanje administrativnih troškova.

(21)Kako bi se zadržala fleksibilnost tržišta HFC-a u rasutom stanju, kvote poduzeća kojima je dodijeljena referentna vrijednost trebalo bi biti moguće prenijeti na druge proizvođače ili uvoznike u Uniji ili na druge proizvođače ili uvoznike koje u Uniji predstavlja jedini predstavnik.

(22)Komisija bi trebala uspostaviti i upravljati središnjim portalom F-gas kako bi upravljala kvotama za stavljanje HFC-a na tržište, registracijom predmetnih poduzeća i izvješćivanjem o svim tvarima i opremi koje se stavljaju na tržište, posebno ako je oprema prethodno napunjena HFC-ima koji nisu stavljeni na tržište prije punjenja. Trebalo bi utvrditi posebne uvjete kako bi se samo stvarni operateri mogli registrirati na portalu F-gas. Valjana registracija na portalu F-gas trebala bi biti istovjetna dozvoli, koja je nužna na temelju Protokola radi praćenja trgovine i sprečavanja nezakonitih aktivnosti u tom pogledu.

(23)Da bi se osigurale automatske carinske provjere u stvarnom vremenu na razini pošiljke, kao i elektronička razmjena i pohrana informacija o svim pošiljkama fluoriranih stakleničkih plinova i predmetnih proizvoda i opreme podnesenih carini, potrebno je povezati portal F-gas s okruženjem jedinstvenog sučelja Europske unije za carinu uspostavljenim Uredbom (EU) br. …/… Europskog parlamenta i Vijeća [potpuno upućivanje treba unijeti nakon što se ta uredba donese].