P8_TA(2017)0199

Provedba Direktive o otpadu iz rudarstva

Rezolucija Europskog parlamenta od 27. travnja 2017. o provedbi Direktive o otpadu iz rudarstva (2006/21/EZ) (2015/2117(INI))

(2018/C 298/17)

Europski parlament,

— uzimajući u obzir Direktivu 2006/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. ožujka 2006. o gospodarenju otpadom od industrija vađenja minerala i o izmjeni Direktive 2004/35/EZ (1) (u daljnjem tekstu: „Direktiva”),

— uzimajući u obzir Odluku Komisije 2009/335/EZ od 20. travnja 2009. o tehničkim smjernicama za uspostavljanje financijskog jamstva (2),

— uzimajući u obzir Odluku Komisije 2009/337/EZ od 20. travnja 2009. o utvrđivanju kriterija za klasifikaciju postrojenja za gospodarenje otpadom u skladu s Prilogom III. Direktivi 2006/21/EZ (3),

— uzimajući u obzir Odluku Komisije 2009/360/EZ od 30. travnja 2009. o dopuni tehničkih zahtjeva za karakterizaciju otpada (4),

— uzimajući u obzir Odluku Komisije 2009/358/EZ od 29. travnja 2009. o usklađivanju, redovitoj dostavi informacija i upitniku iz članka 22. stavka 1. točke (a) i članka 18. Direktive 2006/21/EZ (5),

— uzimajući u obzir Odluku Komisije 2009/359/EZ od 30. travnja 2009. o dopuni definicije inertnog otpada za provedbu članka 22. stavka 1. točke (f) Direktive 2006/21/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o gospodarenju otpadom od industrija vađenja minerala (6),

— uzimajući u obzir izvješće Komisije upućeno Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija o provedbi Direktive 2006/21/EZ (COM(2016)0553),

— uzimajući u obzir Direktivu 2004/35/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 21. travnja 2004. o odgovornosti za okoliš u pogledu sprečavanja i otklanjanja štete u okolišu (7),

— uzimajući u obzir studiju evaluacije provedbe na razini Europe u pogledu Direktive o otpadu iz rudarstva iz siječnja 2017. koju je provela Služba Europskog parlamenta za istraživanja, uključujući njezin Prilog I. sa studijom naslovljenom „Razmatranje alternativa tehnologijama koje uključuju visoke rizike za okoliš i zdravlje u vezi s nepravilnim gospodarenjem otpadom od industrija vađenja minerala: izazovi, rizici i prilike za industrije vađenja minerala u kontekstu koncepta kružnog gospodarstva” (8),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 5. svibnja 2010. o općoj zabrani uporabe tehnologija iskopavanja s cijanidom u Europskoj uniji (9),

— uzimajući u obzir svoju Rezoluciju od 8. listopada 2015. o lekcijama naučenima na temelju katastrofe uzrokovane crvenim blatom pet godina nakon nesreće u Mađarskoj (10),

— uzimajući u obzir komunikaciju Komisije Europskom parlamentu, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija naslovljenu „Zatvaranje kruga – akcijski plan EU-a za kružno gospodarstvo” (COM(2015)0614),

— uzimajući u obzir studiju izvedivosti Europske komisije o konceptu instrumenta na razini EU-a za podjelu rizika kod industrijskih katastrofa (11),

— uzimajući u obzir članak 52. Poslovnika,

— uzimajući u obzir izvješće Odbora za okoliš, javno zdravlje i sigurnost hrane (A8-0071/2017),

A. budući da je, nakon dviju velikih nesreća koje su uključivale izlijevanje opasnog otpada od industrija vađenja minerala, Direktiva o gospodarenju otpadom od industrija vađenja minerala donesena u cilju sprečavanja i što većeg smanjenja svih štetnih učinaka na okoliš i rizika za ljudsko zdravlje koji proizlaze iz gospodarenja otpadom od industrija vađenja minerala;

B. budući da je rok država članica za prijenos Direktive istekao 1. svibnja 2008. te da su gotovo sve države članice kasnile s prijenosom Direktive u svoje nacionalno zakonodavstvo;

C. budući da je Komisija zbog netočnog i nepotpunog prijenosa Direktive protiv 18 država članica pokrenula postupke zbog povrede u pogledu „nesukladnosti”; budući da su k tome krajem studenoga 2016. četiri postupka još uvijek bila u tijeku;

D. budući da punih 11 godina od donošenja Direktive Komisija još nije donijela smjernice za inspekcije, kako je propisano člankom 22. stavkom 1. točkom (c) Direktive; budući da je zbog nepostojanja definicije inspekcije i pojedinosti o njihovoj provedbi te zbog različitih tumačenja zahtjeva iz Direktive u državama članicama još izraženija potreba za čvrstim smjernicama Komisije;

E. budući da je deset država članica prijavilo da nema postrojenja kategorije A na svojem državnom teritoriju;

F. budući da je zbog ograničenja trenutačnog trogodišnjeg sustava izvješćivanja, o kojima svjedoči neusklađenost informacija koje pružaju države članice i vjerojatno pogrešno tumačenje pojedinih odredbi Direktive, kvaliteta dostupnih podataka bila nezadovoljavajuća, a to je onemogućilo prikaz i procjenu provedbe Direktive u praksi;

G. budući da se Odlukom Komisije 2009/335/EZ ne dovodi u pitanje članak 14. Direktive kojim se zahtijeva da se financijsko jamstvo temelji na pretpostavci da rehabilitaciju provodi treća strana;

H. budući da ne postoji baza podataka na razini EU-a o postrojenjima za gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala;

I. budući da otpad iz kamenoloma i rudarske industrije čini vrlo velik dio ukupne količine otpada proizvedenog u Europskoj uniji (otprilike 30 % u 2012.), od čega je dio opasan otpad;

J. budući da je EU u velikoj mjeri ovisan o uvozu sirovina iz trećih zemalja, a znatan broj prirodnih sirovina ubrzano se iscrpljuje; budući da je zakonodavstvo u području okoliša i zdravstva u tim trećim zemljama često manje strogo od onog u Europskoj uniji;

K. budući da komunikacijom Komisije naslovljenom „Zatvaranje kruga – akcijski plan EU-a za kružno gospodarstvo” (COM(2015)0614) nije predviđeno nikakvo zakonodavno preispitivanje Direktive;

L. budući da prijelaz na kružno gospodarstvo nudi važne suštinske koristi za okoliš i ključan je za dugoročnu konkurentnost EU-a;

1. žali zbog činjenice da su se države članice (EU-27) ( 12 ) suočile s određenim poteškoćama u pogledu prijenosa, u smislu vremena ili kvalitete ili i jednog i drugog, te da se ispravna provedba Direktive za sada ne može očekivati u praksi u svim državama članicama, uzimajući u obzir postupke zbog povrede u pogledu „nesukladnosti” koji su u tijeku;

2. poziva dotične države članice i Komisiju da što prije zajamče točan i potpun prijenos i provedbu Direktive; traži od Komisije da državama članicama pruži dostatne smjernice kako bi se zajamčio točan i potpuni prijenos Direktive;

3. naglašava činjenicu da nedostatak smjernica za inspekcije, kako je predviđeno člankom 22. stavkom 1. točkom (c) Direktive, ne samo da koči učinkovitu i djelotvornu provedbu Direktive u praksi, nego za posljedicu ima razlike među državama članicama u pogledu usklađenosti i troškova provedbe za operatere i nadležna tijela;

4. stoga potiče Komisiju da što prije, a u svakom slučaju najkasnije do kraja 2017. godine, donese konkretne sektorske smjernice u pogledu inspekcija u industrijama vađenja minerala, uključujući njihovu definiciju;

5. poziva Komisiju da relevantnim nadležnim tijelima država članica omogući provedbu neplaniranih terenskih inspekcija;

6. smatra da sadašnji sustav izvješćivanja u skladu s člankom 18. stavkom 1. nije primjeren te da je neučinkovit jer ne omogućava sveobuhvatan prikaz i procjenu u pogledu provedbe, a istodobno stvara nepotrebno opterećenje za države članice i službe Komisije, čime se smanjuje učinkovitost;

7. u tom pogledu naglašava manjkavosti alata za prikupljanje podataka (upitnik ( 13 ) ), koje omogućuju dvosmislena tumačenja, što dovodi do izvješćivanja o mjerama donesenima na nacionalnoj razini umjesto o načinu njihove provedbe u praksi, posebice u pogledu izvješćivanja o postrojenjima za gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala;

8. naglašava da neki podaci koje su pružile države članice u pogledu broja postrojenja na njihovom državnom području koja su identificirana kao podložna Direktivi nisu uvjerljivi jer su u nekim slučajevima relativno niski u usporedbi s podacima o ukupno nastalom otpadu od vađenja minerala na nacionalnoj razini, koji dolaze iz drugih izvora;

9. poziva da reforma postojećeg mehanizma izvješćivanja (uključujući upitnik) bude prioritet i da se provede na vrijeme s obzirom na nadolazeće rokove za treće razdoblje izvješćivanja (2014. – 2017.) kako bi se omogućila prava ocjena provedbe Direktive u praksi na temelju trećeg razdoblja izvješćivanja, a i nakon toga; nadalje, traži od Komisije da u mehanizam izvješćivanja uključi zahtjev za pružanje svih relevantnih podataka o utjecaju na okoliš;

10. smatra da upitnik iz Priloga III. Odluci Komisije 2009/358/EZ treba poboljšati obvezivanjem država članica na podnošenje iscrpnih, ažurnih i pouzdanih podataka o postrojenjima za gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala koja se nalaze na njihovom državnom području; predlaže da se odabranim pristupom reformi treba omogućiti uspostava europske baze podataka postrojenja za gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala i njezino jednostavno ažuriranje jer bi to bilo ključno za potpuni uvid u provedbu Direktive u praksi te za praćenje i ocjenu njezine provedbe na razini EU-a; napominje da bi se također mogli razmotriti i drugi pristupi, primjerice upotreba ispunjenog predloška nacionalnog izvješća iz članka 18. stavka 1. Direktive, koji mi mogao služiti kao model, te da takva poboljšanja više ne bi smjela državama članicama ostaviti prostora da različito tumače koje podatke treba dostaviti;

11. žali što je Komisija objavila samo jedno izvješće o provedbi, koje je obuhvaćalo prvo i drugo razdoblje izvješćivanja (2008. – 2011. i 2011. – 2014.), umjesto jednog izvješća svake tri godine kako se zahtijeva člankom 18. stavkom 1. Direktive, čime je javnosti tijekom višegodišnjeg razdoblja uskratila informacije o provedbi Direktive ili nedostatku provedbe i time praktički dodatno odgodila mjere za osiguranje potpune provedbe Direktive, koja se, valja naglasiti, bavi gospodarskom aktivnošću sa znatnim ekološkim, zdravstvenim i socijalnim posljedicama; poziva Komisiju da se strogo pridržava obveze izvješćivanja u vremenskim razmacima od tri godine;

12. uviđa da je većina država članica donijela mjere potrebne za provedbu odredbi iz Direktive; međutim, skreće pozornost na činjenicu da razlike između tumačenja država članica pokazuju da je potreban dodatan napor kako bi se zajamčilo da sve države članice razumiju i primjenjuju osnovne koncepte Direktive na sličan način, osiguravajući tako jednake uvjete u cijeloj Europskoj uniji;

13. pozdravlja planove Komisije u pogledu izdavanja općih smjernica o provedbi odredaba iz Direktive, kojima bi se omogućila poboljšanja u pogledu usklađenosti i provedbe Direktive, uključujući cijeli životni ciklus postrojenja za gospodarenje otpadom iz rudarstva, od dozvole do saniranja i praćenja nakon zatvaranja; upozorava na velike razlike u tumačenju osnovnih odredaba Direktive i na njihovo pogrešno shvaćanje (npr. imaju li države članice postrojenja obuhvaćena Direktivom ili ne);

14. posebno je zabrinut zbog nepotpunosti postupka u pogledu klasifikacije i odobravanja postrojenja kategorije A, koji uključuju veće rizike, i upozorava da vanjski planovi intervencija nedostaju za otprilike 25 % postrojenja kategorije A koja se nalaze na teritoriju EU-a; stoga poziva države članice da dovrše odgovarajuću klasifikaciju postrojenja na svojem državnom području i da najkasnije do kraja 2017. donesu vanjske planove intervencija koji još nedostaju;

15. zabrinut je jer se na temelju nacionalnih izvješća podnesenih u skladu s člankom 18. stavkom 1. Direktive čini da mnoge države članice EU-a nisu ispravno utvrdile koja su postrojenja obuhvaćena područjem primjene Direktive, posebno kada je riječ o postrojenjima koja bi trebala biti svrstana u kategoriju A;

16. naglašava važnost prikupljanja informacija o stanju postojećih bazena jalovine; poziva države članice da poboljšaju sigurnost brana kako bi se zaštitilo zdravlje ljudi i okoliš, posebno u postrojenjima kategorije A;

17. naglašava važnost uključivanja relevantnih lokalnih zajednica već od faze planiranja projekata gospodarenja otpadom od industrija vađenja minerala koji upotrebljavaju štetne tvari te jamčenja transparentnosti i stvarne uključenosti građana tijekom postupka ovlaštenja te pri ažuriranju dozvole ili uvjeta dozvole; ističe u tom kontekstu važnost konvencija iz Espoa i Aarhusa; poziva Komisiju da uspostavi bazu podataka o dobrim praksama u cilju veće uključenosti lokalnih zajednica;

18. neke su države članice pokazale da trenutačno nisu u stanju spriječiti kontaminaciju voda i tla za koju su krivi određeni subjekti te stoga traži od Komisije da predloži učinkovitije mjere za zaštitu okoliša i zdravlja građana;

19. prima na znanje nepotrebno administrativno opterećenje za nadležna tijela i operatere u pogledu gospodarenja inertnim otpadom i tla koje nije onečišćeno te poziva Komisiju i države članice da izbjegnu udvostručavanje postupaka ovlaštenja, uzimajući u obzir značajke sektora i posljedice za zdravlje, sigurnost i okoliš;

20. potiče Komisiju da istraži kako se članak 14. Direktive i Odluka Komisije 2009/335/EZ provode u državama članicama i jesu li uspostavljeni instrumenti financijskog jamstva dovoljni i odgovarajući;

21. skreće pozornost na svoju navedenu Rezoluciju od 5. svibnja 2010. o potpunoj zabrani iskopavanja s cijanidom u EU-u, posebice u svjetlu statusa slabe provedbe u pogledu odobrenja postrojenja kategorije A, te ponavlja svoj poziv Komisiji da što prije predloži potpunu zabranu uporabe tehnologija iskopavanja s cijanidom u Europskoj uniji, posebno u svjetlu dostupnosti netoksičnih alternativa kao što je ciklodekstrin ( 14 ) ; traži od država članica da smjesta zajamče najbolje moguće upravljanje jalovištima s cijanidom;

22. potiče poduzeća i relevantna nadležna tijela da razmotre dostupne napredne tehnologije tijekom postupka odobravanja postrojenja za gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala, posebice u pogledu izvedbe jalovišne brane, u skladu s najvišim standardima zaštite okoliša; poziva države članice da prikupe i analiziraju podatke dobivene tijekom postupka izdavanja dozvole, da ih usporede sa stvarnim učincima koje na okoliš ima funkcionalno postrojenje za gospodarenje otpadom iz rudarstva te da, kada je to potrebno, uvedu nužne ispravke uvjeta izdavanja dozvole;

23. poziva Komisiju da se pobrine za dostatno financiranje istraživanja i inovacija u području upravljanja postrojenjima za otpad iz rudarstva kako bi se povećala sigurnost tih postrojenja;

24. poziva Komisiju da iskoristi aktualnu reviziju referentnog dokumenta o najboljim raspoloživim tehnikama u kontekstu koncepta kružnog gospodarstva, da prednost da višim ekološkim standardima i resursnoj učinkovitosti prilikom utvrđivanja najboljih praksi koje će se uvrstiti u planove gospodarenja otpadom iz rudarstva;

25. poziva Komisiju da i u pogledu otpada iz rudarstva potakne oporabu ključnih sirovina kako je definirano akcijskim planom EU-a za kružno gospodarstvo;

26. žali zbog činjenice da je okretanje prema resursima nižeg stupnja i prema dubljim resursima trend u rudarstvu u Europi, što za posljedicu ima vađenje više materijala radi proizvodnje ciljnog metala; traži od država članica da na najbolji mogući način iskoriste jalove stijene kako bi se, gdje je god to moguće, njima zamijenile primarne stijene; vrlo je zabrinut zbog učinkovitosti postupka kemijske prerade jer niži omjer rude i matične stijene znači da će se po toni ciljnog metala proizvesti više jalovine, a stoga i otpada iz rudarstva;

27. naglašava da su u svjetlu prelaska EU-a na kružno gospodarstvo smanjenje upotrebe resursa i poticanje ponovne upotrebe i recikliranja od ključne važnosti; poziva Komisiju da razmotri mogućnosti postavljanja ciljeva u tu svrhu na temelju procjene životnog ciklusa;

28. naglašava da bi „sveobuhvatno” vađenje moglo postati vodeće načelo, međutim, uzimajući u obzir tehnička i tržišna ograničenja, kao i moguće neizravne troškove, kao što je ugljični otisak; predlaže da se otpad iz rudarstva analizira i odvoji za zbrinjavanje kako bi se olakšala njegova kasnija oporaba;

29. poziva Komisiju i nadležna tijela u državama članicama da nastave ulagati u istraživanje i razvoj alternativnih održivih procesa za opskrbu EU-a primarnim i sekundarnim sirovinama i za sprečavanje nastanka otpada iz rudarstva;

30. naglašava da bi povijesno nasljeđe napuštenih postrojenja za gospodarenje otpadom iz rudarstva moglo, srednjoročno ili kratkoročno, ugroziti ljudsko zdravlje ili okoliš; poziva Komisiju da na potpuno transparentan način razjasni sva odstupanja od Direktive koja su odobrena državama članicama te praznine koje još uvijek postoje u pogledu povijesnih lokacija za zbrinjavanje otpada i njihove sanacije; poziva u tom kontekstu Komisiju da zajedno s državama članicama osmisli akcijski plan o potpunoj sanaciji tih lokacija, uzimajući u obzir primjere najbolje prakse i moguće prednosti koncepta „kružnog gospodarstva” ako se primjenjuje na gospodarenje otpadom od industrija vađenja minerala i uključujući mehanizme nadzora tih lokacija u fazama nakon njihova zatvaranja;

31. nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Vijeću i Komisiji.

(1) SL L 102, 11.4.2006., str. 15.

(2) SL L 101, 21.4.2009., str. 25.

(3) SL L 102, 22.4.2009., str. 7.

(4) SL L 110, 1.5.2009., str. 48.

(5) SL L 110, 1.5.2009., str. 39.

(6) SL L 110, 1.5.2009., str. 46.

(7) SL L 143, 30.4.2004., str. 56.

(8) Broj PE: 593.788.

(9) SL C 81 E, 15.3.2011., str. 74.

(10) Usvojeni tekstovi, P8_TA(2015)0349.

(11) Studija o razmatranju izvedivosti osnivanja fonda za pokrivanje odgovornosti za okoliš i gubitaka koji su rezultat industrijskih nesreća, završno izvješće, Europska komisija, DG ENV, 17. travnja 2013.

(12) Usp. bilješka br. 3 u Obrazloženju u izvješću A8-0071/2017.

(13) Prilog III. Odluci Komisije 2009/358/EZ.

(14) Liu et al. (2013.) „Selective isolation of gold facilitated by second-sphere coordination with α-cyclodextrin”, Nature Communications.