Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o temi „Uloga trgovinske i investicijske politike EU-a u poboljšanju gospodarskih rezultata u EU-u”

(samoinicijativno mišljenje)

(2020/C 47/06)

Izvjestitelj: Jonathan PEEL

Izvjestiteljica: Tanja BUZEK

Odluka Plenarne skupštine: 24.1.2019. Pravni temelj: pravilo 32. stavak 2. Poslovnika (samoinicijativno mišljenje) Nadležna stručna skupina: REX Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 3.10.2019. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 30.10.2019. Plenarno zasjedanje br.: 547 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 155/4/5

1. Zaključci i preporuke

1.1. Trgovina i ulaganja od ključne su važnosti za EU, posebice potencijal za poboljšanje vlastitih gospodarskih rezultata „kod kuće”. Jedno od sedam radnih mjesta u EU-u ovisi o izvozu i, s obzirom na to da se očekuje da će se 90 % svjetskog gospodarskog rasta u sljedećih 10 do 15 godina odvijati izvan Europe, EU mora uložiti napore da u što većoj mjeri iskoristi mogućnosti koje se pojavljuju te da ne gubi nepotrebno u korist konkurenata iz trećih zemalja.

1.1.1. Politika trgovine i ulaganja EU-a podložna je kontroli i političkom razmatranju kao nikad prije. Glavni politički događaji, kao što su rast populizma, posljedice Brexita na trgovinu i industrijske trgovinske mjere koje nameće aktualna američka administracija, istaknuli su zabrinutost zbog nepoštenih trgovinskih sporazuma i doveli do dodatnih političkih nesigurnosti. U ovom mišljenju iznosi se što EU mora učiniti „kod kuće” kako bi se osiguralo da se poštenom trgovinom promiče pravedna raspodjela koristi. EU mora postići dostatan unutarnji konsenzus kako bi mogao nastaviti pregovarati o korisnim i dinamičnim trgovinskim sporazumima u cijelom svijetu. U tu svrhu potrebno je promicati progresivni trgovinski program koji je zasnovan na zaštiti temeljnih ekoloških, socijalnih i potrošačkih standarda i prava.

1.1.2. Europski gospodarski i socijalni odbor (EGSO) podsjeća predstojeću Europsku komisiju i Parlament na svoje preporuke iznesene u nizu nedavnih ključnih mišljenja o trgovinskim i investicijskim politikama EU-a ( 1 ) . Pozivamo da se one uključe u svaku novu trgovinsku strategiju. U ovom mišljenju naš je cilj usredotočiti se na ono što EU mora učiniti „kod kuće”, dok se istodobno suočava s postojećim trgovinskim kontroverzama te osigurava potrebne zaštitne mjere.

1.2. Kao prvo, EGSO smatra da je ključno da EU osigura neometano i pošteno djelovanje unutarnjeg tržišta i europodručja. Jedna petina svih poslova povezanih s izvozom u EU-u ( 2 ) ima sjedište u državi članici koja nije izvoznik, što je između ostalog posljedica rasta lanaca opskrbe, odnosno takozvanog učinka prelijevanja.

1.2.1. Taj cilj treba obuhvatiti vrlo širok raspon različitih politika, od prometa i energije do bolje integracije usluga i osiguravanja pravno pouzdanog i društveno zaštićenog okvira za razvoj digitalizacije i umjetne inteligencije. Također mora uključivati ujednačenu regulativu i politike EU-a kojima se promiču uvjeti koji poduzećima omogućuju da preuzmu vodeću ulogu u razvoju i primjeni novih tehnologija koje održavaju konkurentnost, a istodobno osiguravaju rast i dostojanstvena radna mjesta u okviru pravednog prijelaza.

1.2.2. Uspješno istraživanje i inovacije ključni su za jačanje položaja EU-a u svijetu. EGSO stoga poziva Komisiju da se koristi svim naporima kako bi osigurala da Obzor Europa postane učinkovit, otporan i pouzdan sljednik programa Obzor 2020. Zauzvrat će se morati uložiti veliki napori, posebice u državama članicama i uz puno uključivanje socijalnih partnera, kako bi se osiguralo visokokvalitetno obrazovanje i pristup strukovnom i širem osposobljavanju.

1.2.3. Poticanje i razvoj ljudskih vještina također su od ključne važnosti. EGSO smatra da se naglasak mora staviti na podupiranje individualnih vještina koje se mogu lako prilagoditi putem cjeloživotnog učenja, kao i na višejezičnost i lako prilagodljive programe osposobljavanja, a ne na bezuspješne pokušaje da se ljude pretvori u bolja računala.

1.3. Potrebno je uključiti potrebe i potencijal MSP-ova u svako područje politike kako bi im se pomoglo osigurati pristup financiranju i drugim resursima te poduprijeti njihovu sposobnost razvoja. Kao što je istaknuto u komunikaciji Europske komisije iz 2015. „Trgovina za sve” ( 3 ) , više od 600 000 MSP-ova, koji zapošljavaju više od 6 milijuna ljudi, zaslužno je za jednu trećinu izvoza iz EU-a.

1.4. Što se tiče stvarnog funkcioniranja trgovine, EGSO ponavlja svoj poziv EU-u da u okviru potpore WTO-u zauzme vodeću ulogu na svjetskoj razini u promicanju pravila za provedbu progresivne, pravedne i održive trgovinske politike. EU treba nastaviti usko surađivati s ostalima na reformi WTO-a s ciljem utvrđivanja pravila kojima se osigurava da zemlje poštuju i provode ciljeve održivog razvoja. U tom kontekstu, EU i njegove države članice trebale bi u raznim strukturama odbora WTO-a iskoristiti svoj utjecaj i zastupljenost, posebno u pogledu tih novih područja poput trgovine i dostojnog rada. Otvoreni međunarodni trgovinski sustav koji se temelji na pravilima i kojim se osiguravaju visoki standardi zaštite okoliša, sigurnosti i rada ključni su za poboljšanje poslovnih mogućnosti i pravednih trgovinskih uvjeta za poduzeća iz EU-a u usporedbi s njihovim konkurentima.

1.5. EGSO smatra važnim da se u okviru trgovinske i investicijske politike EU-a prevladaju sve značajne posljedice otvaranja tržišta i što više ograniče negativni učinci, uključujući socijalne troškove i troškove prelaska. Europski fond za prilagodbu globalizaciji mora u okviru svakog višegodišnjeg financijskog okvira predvidjeti dostatna financijska sredstva za pokrivanje negativnih trgovinskih učinaka i preispitati sve ograničavajuće uvjete i kriterije za njegovu primjenu.

1.5.1. Opsežniji trgovinski pregovori imaju veći potencijal za sukobe u osjetljivim područjima. Sve takve kontroverze treba riješiti na učinkovit način. One mogu uključivati izazove u vezi sa standardima na visokoj razini, osobito u pogledu sigurnosti hrane, zaštite potrošača i pristojnih radnih uvjeta, zaštite javnih usluga ili provedbe održivih trgovinskih prava, kao što je detaljno opisano u nekoliko prethodnih mišljenja. EGSO ponovno naglašava da se u okviru trgovinskog sporazuma ne smije dopustiti ograničavanje javnog političkog prostora vlasti da reguliraju na način koji one smatraju prikladnim.

1.5.2. Nadalje, EGSO poziva novu Komisiju da ponovno potvrdi svoje horizontalne odredbe o prekograničnom protoku podataka i zaštiti osobnih podataka u sporazumima EU-a o trgovini i ulaganjima.

1.5.3. EU ima jedinstven položaj koji mu omogućuje da preuzme vodstvo u primjeni mehanizma dužne pažnje; EGSO stoga zahtijeva od Komisije da predloži europske propise u tom području. Ponavlja svoje uvjerenje da je jačanje odgovornog poslovnog ponašanja s pomoću trgovinske politike važno za poboljšanje globalnog trgovinskog položaja EU-a i za podupiranje održivosti, među ostalim poticanjem poduzeća da preuzmu odgovornost za svoj utjecaj na društvo. EGSO također poziva da se u trgovinskim sporazumima traži od vlada da na nacionalnoj i lokalnoj razini preuzmu punu ulogu.

1.5.4. EGSO smatra da je temeljna politička rasprava o ulozi trgovine i ulaganja ključna za osiguravanje boljeg razumijevanja njihovih pokretača i gospodarskog učinka. EU-ova politika ocjenjivanja treba se više usredotočiti na ocjenjivanje kvalitativnih elemenata trgovinskih sporazuma, uz puno sudjelovanje civilnog društva i EGSO-a. Potrebna je šira skupina pokazatelja s otvorenim pogledom na alternativne modele, a procjene učinka moraju se završiti prije nego što započnu pregovori. Sveobuhvatna studija globalnog učinka trgovine trebala bi se provoditi u odgovarajućim razmacima.

1.5.5. EGSO ponovno snažno potiče Europsku službu za vanjsko djelovanje da se više usmjeri na trgovinu. Trgovina postaje sve važniji element u geopolitičkom pogledu kao i u okviru gospodarske diplomacije, no unatoč tome trgovinska pitanja izostala su iz nedavne Zajedničke komunikacije o povezivanju EU-a i Azije ( 4 ) . EGSO također ponavlja svoj poziv na bližu, usklađeniju i transparentniju međusektorsku suradnju između GU-a TRADE i ostalih glavnih uprava, posebice GU-a DEVCO i EMPL.

1.6. EGSO zahtijeva da se produbi dijalog s civilnim društvom o trgovinskoj i investicijskoj politici u okvirima i izvan okvira pregovora te da se ojača njegova uloga u praćenju. Taj se dijalog mora razvijati na temelju daljnje transparentnosti i trajnog poboljšanja, s obzirom na to da pregovori i sporazumi postaju složeniji, osobito zbog ciljeva održivog razvoja, Pariškog sporazuma i prelaska na kružno gospodarstvo.

1.7. EGSO također ponavlja svoju prethodnu preporuku da nije potrebno samo preispitati multilateralni pristup poljoprivredi i oživiti ga, već da EU može također preuzeti vodeću i proaktivnu ulogu u tom pitanju, istodobno promičući okolišne, društvene i šire standarde održivog razvoja u skladu s ciljevima održivog razvoja. EU također mora izbjegavati veće ustupke u poljoprivredi kojima bi se ugrozila domaća proizvodnja.

1.8. EGSO je pozdravio stavljanje naglaska na održivi razvoj u strategiji „Trgovina za sve”, posebno u području ljudskih i socijalnih prava i okoliša, te uključivanje poglavlja o trgovini i održivom razvoju u sve trgovinske sporazume nove generacije. Oni trebaju imati ključnu ulogu u promicanju trgovinske i investicijske politike EU-a. Stvarna provedivost ključna je za ispunjavanje tih obveza kako bi se, pored ostalog, osigurali i jednaki uvjeti za poduzeća iz EU-a u inozemstvu.

1.8.1. EGSO pozdravlja nedavnu najavu novoizabrane predsjednice Komisije o imenovanju osobe odgovorne za provedbu trgovinskih sporazuma, unutar resora povjerenika za trgovinu, „radi praćenja i poboljšanja usklađenosti naših trgovinskih sporazuma ( 5 ) ”. Tražimo da se obnašatelju te nove ključne funkcije dodijele široke ovlasti s odgovarajućom težinom i djelokrugom, kako bi taj položaj pokrivao sve obveze iz sporazumâ o slobodnoj trgovini, posebno one povezane s održivim razvojem. To mora obuhvaćati i objektivan postupak donošenja odluka zasnovan na pravovremenom i učinkovitom pokretanju istraga, za što se moraju namijeniti odgovarajući resursi. Također treba jasno definirati ulogu priznatih dionika, kako u pogledu podnošenja pritužbi tako i u pogledu sudjelovanja u svim naknadnim javnim saslušanjima. Pored podnošenja detaljnih izvješća EP-u i Vijeću, to mora podrazumijevati i definitivnu ulogu EGSO-a i odgovarajućih unutarnjih savjetodavnih skupina, kao i stalno sudjelovanje civilnog društva.”

1.8.2. EGSO je već preporučio da se u sve buduće mandate za poglavlja o trgovini i održivom razvoju uključi posebna klauzula o promicanju ciljeva održivog razvoja kao i da se, na temelju Pariškog sporazuma, borba protiv globalnog zagrijavanja uključi kao sastavni dio vrijednosti EU-a. Prijelaz na niskougljično kružno gospodarstvo mora biti još jedan ključni čimbenik koji se odražava u svakom pregovaračkom mandatu EU-a.

1.8.3. Stvarni prijelaz na ugljično neutralno gospodarstvo EU-a do 2050. bit će velik izazov. To će snažno utjecati na razvoj trgovinske politike, dok će odluke u vezi s trgovinom snažno utjecati na pojedinosti o tome kako se taj prijelaz ostvaruje u EU-u i na globalnoj razini. Osiguravanje pravednog prelaska mora se postaviti u središte svih budućih trgovinskih politika, praksi i pregovora.

1.8.4. Povećani trgovinski tokovi značit će daljnji porast prometa, koji već ionako uzrokuje visoke emisije stakleničkih plinova. EGSO stoga poziva da svi načini prijevoza postanu dio pojačane održive i pravedne prometne politike te da se uspostavi jasna poveznica između trgovine i prometa, osobito u ispunjavanju relevantnih obveza u okviru ciljeva održivog razvoja.

1.8.5. Naposljetku, EGSO poziva EU da u okviru prijelaza na kružno gospodarstvo pomno razmotri probleme koji utječu na ključne resursno i energetski intenzivne industrije EU-a, poduzme napore da se spriječi istjecanje ugljika i odljev ulaganja te da u potpunosti razmotri palijativne mjere granične prilagodbe koje su u skladu s WTO-om.

2. Kontekst

2.1. Trgovina i ulaganja od ključne su važnosti za EU te mogu poboljšati gospodarske rezultate koji se ostvaruju „kod kuće”. U Komunikaciji „Trgovina za sve” ( 6 ) istaknuto je da više od 30 milijuna radnih mjesta u EU-u, tj. svako sedmo radno mjesto, ovisi o izvozu izvan EU-a i da se očekuje da će se 90 % globalnog gospodarskog rasta u sljedećih 15 godina ostvariti izvan Europe. EU mora prepoznati važnost poboljšanja vlastitih gospodarskih rezultata putem trgovine, ali ne smije riskirati oslanjanjem samo na model koji se temelji na izvozu. Jednaku važnost potrebno je pridati poboljšanju unutarnje potražnje s pomoću javnih i privatnih ulaganja te potrošnji.

2.1.1. EU, koji ostvaruje jednu šestinu svjetskog uvoza i izvoza, najveći je izvoznik proizvoda i usluga na svijetu, te je s druge strane najveće izvozno tržište za oko 80 zemalja. Industrija, koja je okosnica europskog gospodarstva, ostvaruje 80 % izvoza EU-a i osigurava važne privatne inovacije i visokokvalificirana radna mjesta. Kao što je istaknuto u komunikaciji „Trgovina za sve”, „udio uvoza u izvozima EU-a povećao se od 1995. za više od pola”, čime se dodatno naglašava ključna uloga poduzeća i industrije te dinamične i proaktivne trgovinske politike.

2.1.2. Trenutačno 36 milijuna radnih mjesta u EU-u ovisi o izvozu ( 7 ) , što je povećanje za dvije trećine, odnosno za otprilike 1,5 bilijuna EUR od 2000., dok je EU zadržao svoj „udio u svjetskom izvozu robe” (15 %), u usporedbi s rastom Kine i odgovarajućim padom globalnog udjela SAD-a i Japana. EK naglašava da su poslovi u izvoznim aktivnostima „plaćeni bolje od prosjeka” i imaju „znatan udio” u svakoj državi članici.

2.1.3. Za razliku od trgovine robom, u trgovini uslugama postoje veće mogućnosti za stvaranje pritiska za sniženje plaća. U nedavnom izvješću OECD-a ( 8 ) navodi se da uslužne funkcije čine velik dio proizvodne industrije te da strani udio takvih usluga raste. Poduzeća sve više razmišljaju o tome hoće li pružati vlastite usluge ili kupovati od vanjskih dobavljača. U slučaju premještanja poduzeća u zemlje s nižim troškovima rada, osobito je izraženo pitanje premještanja radnih mjesta.

2.1.4. Brexit bi mogao postati ključan čimbenik u budućnosti trgovinskih odnosa EU-a i stalnih trgovinskih tokova koji se odvijaju bez carina i prepreka. Odlazak velike trgovinske zemlje s jedinstvenog tržišta mogao bi utjecati na ravnotežu postignutu u trgovinskoj politici EU-a, kao i predstavljati velik izazov ako Ujedinjena Kraljevina poslije poduzme odlučne korake u smjeru deregulacije, uključujući snižavanje standarda i prava. Ključno je da EU učini sve što je u njegovoj moći kako bi spriječio pokušaje Ujedinjene Kraljevine da se natječe pod nepoštenim uvjetima. Sporazum između EU-a i Ujedinjene Kraljevine kojim se održavaju visoki standardi i prava od ključne je važnosti.

2.2. Mnogi čimbenici zajedno su stvorili eksponencijalnu globalnu potražnju za trgovinom robom i, sve više, trgovinom uslugama. Predviđa se da će svjetsko stanovništvo do sredine stoljeća doseći 9–10 milijardi. Zbog brze industrijalizacije i urbanizacije trenutačno više od polovice svjetskog stanovništva prvi put živi u naseljima i gradovima, u kojima postoji veća međuovisnost između ljudi nego u ruralnim društvima koja su više samoodrživa.

2.2.1. Usto, procjenjuje se da bi do 2030. moglo biti i do 2 milijarde više ljudi sa srednje visokim primanjima, osobito u zemljama kao što su Kina, Indija, Kenija, Čile i Indonezija, koji zahtijevaju i mogu platiti (mnogi od njih prvi put u životu) mnogo veću raznolikost i izbor u pogledu onoga čime se hrane, što nose, upotrebljavaju, voze ili na neki drugi način konzumiraju.

2.2.2. Međutim, širenje tržišta nije jedini razlog za povećanje trgovinskih tokova. U današnjem svijetu aktivnosti multinacionalnih poduzeća sve se više organiziraju duž globalnih lanaca vrijednosti. Analizirajući te strategije OECD ( 9 ) je opisao kako su porezne strategije, opseg (korporativna koncentracija je u porastu), tehnološka stručnost i diversifikacija aktivnosti ključni pokretači globalne trgovine. Digitalizacija gospodarstva također briše tradicionalne granice. Nadalje, multinacionalna poduzeća sve se više oslanjaju na nevlasničke odnose (strateško partnerstvo, eksternalizacija). Strukture grupe stoga su složenije nego ikad, a poslovne se prakse mijenjaju. Stoga će možda biti potrebno prilagoditi trgovinsku i investicijsku politiku.

2.3. Važna prilika za izvoznike iz EU-a temelji se na prednostima EU-a, osobito kad je riječ o proizvodnji dodane vrijednosti ili najvišoj razini tržišne roba i usluga, pri čemu je EU sklopio već otprilike 70 sporazuma o povlaštenoj trgovini koji obuhvaćaju pet kontinenata, a u tijeku su značajni drugi pregovori. U protivnome preostaje promatrati kako taj slobodan prostor zauzimaju suparnički izvoznici sa sjedištem u drugim razvijenim zemljama te osobito oni iz gospodarstava ubrzanog razvoja. Među nedavnim su značajnim kretanjima u tom kontekstu revidirano Transpacifičko partnerstvo (TPP) i drugi važni trgovinski pregovori diljem azijsko-pacifičkog područja.

3. Ključni temeljni elementi kojima se podupire blagostanje EU-a povezano s trgovinom

3.1. Važnost jedinstvenog tržišta za trgovinu EU-a odražava se u njegovu takozvanom „učinku prelijevanja”, pri čemu se petina radnih mjesta koja ovise o izvozu nalazi u drugoj državi članici. Njemački izvoz, primjerice, zaslužan je za 6,8 milijuna radnih mjesta u Njemačkoj, ali i 1,6 milijuna radnih mjesta drugdje u EU-u. Razlog tomu ponajprije je rast dugih lanaca opskrbe, ne samo u Europi, nego i diljem svijeta, pri čemu nedovršeni proizvodi mogu prelaziti granice više puta, osobito u automobilskoj industriji. Brexit je skrenuo pozornost na sljedeću činjenicu: 650 000 radnih mjesta u Ujedinjenoj Kraljevini povezano je s izvozom izvan EU-a koji provode druge države članice. Iz podataka EK-a ( 10 ) vidljivo je da su zemlje koje ostvaruju najviše koristi Češka, Slovačka i Poljska.

3.1.1. Stoga su neometano i pravedno funkcioniranje jedinstvenog tržišta i europodručja važni čimbenici u održavanju i jačanju radnih mjesta povezanih s izvozom. Nastavak integracije jedinstvenog tržišta i europodručja i dalje je iznimno važan, uključujući energiju i neometano funkcioniranje prometnog sustava, te omogućivanje pravedne mobilnosti radnika.

3.1.2. Osim toga, od ključne je važnosti bolja integracija usluga i protoka podataka, pri čemu se u pogledu protoka podataka moraju u cijelosti poštovati pravila EU-a o privatnosti podataka, osobito zato što jedinstveno tržište postaje sve digitalnije. Za zdrav digitalni ekosustav ujedno su potrebne politike u kojima podaci mogu biti u interesu javnog dobra i pružati mogućnosti za razvoj digitalnih usluga usmjerenih na javni interes.

3.1.3. U svojem mišljenju o reformi WTO-a, EGSO je zatražio da se „svaku buduću multilateralnu inicijativu o prijenosu podataka uskladi s horizontalnim odredbama EU-a za prekogranični prijenos podataka i zaštitu podataka u trgovinskim i investicijskim sporazumima EU-a” ( 11 ) te je pozvao novu Komisiju da ponovno potvrdi tu glavnu predanost kao nešto o čemu se ne može pregovarati.

3.2. Brzim razvojem digitalizacije i umjetne inteligencije (AI), zajedno s demografskim promjenama i prelaskom na niskougljično, kružno gospodarstvo, unijet će se korjenite promjene u društvo. Poduzeća imaju glavnu ulogu u osiguravanju inovacija i novih tehnologija, dok je uloga vlade osigurati zakonodavni okvir za pravedan prelazak i načela za obvezujuća etička pravila o umjetnoj inteligenciji.

3.2.1. Istraživanja i inovacije, koje vodi industrija i koje podržavaju visokokvalitetno obrazovanje i poduzetništvo, ključni su za to da EU zadrži položaj predvodnika u postizanju napretka. Jedan od glavnih prioriteta buduće Komisije jest da program Obzor Europa postane učinkovit i otporan nastavak programa Obzor 2020. EU se ujedno mora usmjeriti na pomaganje poduzećima u poboljšanju njihove konkurentnosti, na unutarnjoj i međunarodnoj razini, te u razvoju i primjeni novih tehnologija. Inovacije se potiču i s pomoću pilot-projekata te suradnje javnog i privatnog sektora i akademske zajednice.

3.2.2. Tehnološke promjene i razvoj iziskuju brze promjene u pogledu vještina, pri čemu se nedostatak vještina pojavljuje brzo i neočekivano, ali najčešće u tehničkim područjima, osobito u području „STEM-a” (znanost, tehnologija, inženjerstvo i matematika).

3.2.3. Poticanje i razvoj ljudskih vještina te više višejezičnosti jednako su važni kao i veći naglasak na pristupu strukovnom osposobljavanju, prekvalifikacijama i cjeloživotnom učenju.

3.2.4. Kako bi se smanjio nedostatak vještina, sustavi osposobljavanja moraju biti dovoljno fleksibilni i spremni da odgovore na buduće potrebe. Stoga će biti potrebni znatni napori država članica, a socijalni partneri također moraju imati ključnu ulogu u tome.

3.3. Budući da se pojavljuju različiti i novi oblici rada, ključno je poboljšati neometan prelazak iz obrazovanja na posao te između radnih mjesta i zadaća, kao i pružiti poticajne uvjete za samozapošljavanje i poduzetništvo. Promjene u svijetu rada moraju biti popraćene socijalno zaštićenim, fleksibilnim tržištima rada koja pravilno funkcioniraju, zajedno sa socijalnim dijalogom usmjerenim na rezultate.

3.4. Konkurencija je ključan pokretač razvoja poduzeća. S pomoću trgovinskih politika i propisa EU-a, u okviru njihovih nadležnosti, potrebno je zajamčiti poduzećima pozitivne uvjete kojima se promiču pristojna radna mjesta s visokim standardima rada kad se natječu sa zemljama izvan EU-a. Takvi propisi moraju biti prikladni i poticati pozitivan poduzetnički duh i kulturu koji su privlačni i mlađim ljudima, osobito ženama.

3.4.1. EGSO prima na znanje izvješća OECD-a i MMF-a ( 12 ) , u kojima se ukazuje na povećanu koncentraciju industrija u području proizvodnih i nefinancijskih usluga. Potrebna su daljnja istraživanja kako bi se razumjeli pokretači takve tržišne koncentracije, što bi moglo zahtijevati da se konkurencija i međunarodna trgovinska politika promotre iz nove perspektive. Osobito u tom području, trgovinski program ne smije biti prepreka politikama kojima se nastoji pružiti bolja prilika MSP-ovima za ulazak na tržište, uključujući s pomoću ambiciozne europske industrijske politike, osobito u digitalnom sektoru.

3.4.2. EU mora stvoriti okruženje koje je poticajno za privatna i javna ulaganja. To zahtijeva stabilnost i predvidljivost, stabilno makroekonomsko okruženje, snažnu zaštitu prava intelektualnog vlasništva i fiskalnu odgovornost. Sam porezni sustav, iako je pravedan, mora poticati inovacije, poduzetništvo, rast i otvaranje radnih mjesta.

3.4.3. Istodobno je u trgovinskoj i investicijskoj politici EU-a potrebno pratiti sva ulaganja koja mogu proizaći iz prijevara ili izbjegavanja plaćanja poreza.

3.4.4. Izravna strana ulaganja važna su kad poduzeća sve više smještaju proizvodnju u blizini svojih krajnjih tržišta, što im, među ostalim, može pomoći da održe konkurentnost. EGSO je ujedno pozdravio ( 13 ) uredbu EU-a o trgovinskoj zaštiti koja se bavi nedavnim mjerama za praćenje ulaznih ulaganja u EU.

3.4.5. Međutim, u godišnjem izvješću OECD-a iz 2018. o statistici izravnih stranih ulaganja navodi se pad globalnih izravnih stranih ulaganja od 27 % nakon porezne reforme u SAD-u. U nekim zemljama EU-a (Luksemburg, Nizozemska) taj je pad bio zapanjujući. Stoga bi posebnu pozornost trebalo posvetiti razlici između izravnih stranih ulaganja koja su povezana s realnim gospodarstvom i izravnih stranih ulaganja koja se temelje na bilo kakvim nepoštenim motivima, odnosno motivima za izbjegavanje plaćanja poreza. EU se mora boriti protiv toga na svim razinama.

3.5. U Komunikaciji „Trgovina za sve” istaknuto je da „više od 600 000 MSP-ova, koji zapošljavaju više od 6 milijuna ljudi, izravno izvoze proizvode u države izvan EU-a, što čini jednu trećinu izvoza” ( 14 ) , te da „još veći broj poduzeća izvozi usluge” ili su dobavljači drugih većih trgovačkih društava.

3.5.1. EGSO je osobito pozdravio „predanost malim poduzećima koja se suočavaju s većim preprekama pri pokušaju ulaska na nova tržišta”. U svim se budućim pregovorima obećavaju namjenske odredbe o MSP-ovima, kao što su „redovne ankete o preprekama” s kojima se MSP-ovi suočavaju na određenim tržištima. S tim u vezi relevantno je i mišljenje Odbora ( 15 ) o TTIP-u i njegovu utjecaju na MSP-ove.

3.5.2. Potencijal i potrebe MSP-ova potrebno je obuhvatiti svim područjima politike kako bi im se osigurao pristup financiranju, drugim resursima i tržištima, te poduprla njihova sposobnost razvoja, s obzirom na različite potrebe različitih vrsta poduzeća i specifične uvjete u kojima MSP-ovi posluju (uključujući ruralna i periferna područja).

4. Rješavanje spornih pitanja u vezi s trgovinom

4.1. Ugovorom iz Lisabona EU-u je dodijeljena nova nadležnost u području ulaganja te obveza da svoj rad na trgovini i ulaganju veže za druga ključna područja, osobito razvoj. I dalje smo zabrinuti činjenicom da još nema dostatne razmjene stajališta o učincima na trgovinu među raznim glavnim upravama Komisije, uključujući DEVCO i EMPL.

4.2. Osim te „nove generacije” trgovinskih sporazuma, počevši s Korejom, Komisija je ujedno namjeravala pregovarati o sveobuhvatnijim sporazumima o slobodnoj trgovini sa zemljama Istočnog partnerstva i naprednijim trgovinskim partnerima. To je obuhvaćalo Japan i osobito Sveobuhvatni gospodarski i trgovinski sporazum (CETA) s Kanadom, kojim ne samo da se ukidaju carinske pristojbe nego se i obuhvaća širok raspon različitih aspekata, kao što su pravila za usluge, uklanjanje necarinskih prepreka trgovini i drugi aspekti povezani s trgovinom, kao što su ulaganja i tržišno natjecanje ili regulatorna suradnja.

4.2.1. S obzirom na ta kretanja, EGSO smatra da je potrebno što prije pozvati na stalan razvoj naprednog progresivnog trgovinskog programa. Takvi sveobuhvatni trgovinski pregovori imaju veći potencijal da dovedu do sukoba s osjetljivim područjima, kao što je održavanje visokih standarda, osobito u pogledu sigurnosti hrane, zaštite potrošača i pristojnih radnih uvjeta, zaštite javnih usluga ili provedbe prava na održiv trgovinski program.

4.2.2. Budući da sporazumi nove generacije znatno nadilaze tradicionalno smanjenje carinskih pristojbi te se u njima utvrđuju pravila o tome kako spriječiti utjecaj vladinih mjera na trgovinu, pojavljuju se zabrinutosti da će se time ograničiti njihov javni politički prostor. Države imaju pravo na regulaciju prema vlastitom nahođenju, ali i obvezu da to čine u općem interesu. EGSO naglašava da se ni jednom odredbom trgovinskog sporazuma to ne smije narušiti.

4.2.3. EGSO je naveo ( 16 ) da će se trgovinsku politiku EU-a „ocijenit[i] […] prema tome je li Komisija uspjela pokazati da trgovinski sporazumi nisu smanjili standarde na području rada i okoliša i druge standarde. Oni bi zapravo trebali stremiti k poboljšanju takvih standarda”.

4.3. Otvorena međunarodna trgovina koja se temelji na pravilima ključna je za poboljšanje poslovnih prilika te jamčenje pravednih uvjeta za poduzeća u odnosu na strane konkurente. EU mora poduprijeti pravila WTO-a kojima se promiče pravedna trgovina koja jamči poštovanje ciljeva održivog razvoja i pokazati globalno vodstvo u suzbijanju protekcionizma i poremećaja te promicanju progresivne i održive trgovinske politike. U tom kontekstu, EU i njegove države članice trebale bi u raznim strukturama odbora WTO-a iskoristiti svoj utjecaj i zastupljenost, posebno u pogledu tih novih područja poput trgovine i dostojnog rada.

4.4. Trgovina je jedan od političkih postupaka u EK-u koji se najviše ocjenjuje. Međutim, kako bi se omogućila šira politička rasprava o ulozi trgovine i ulaganja, potrebna je daljnja analiza radi boljeg razumijevanja pokretača i gospodarskih učinaka trgovine, kao i njezina potencijalnog doprinosa ciljevima održivog razvoja.

4.4.1. U tom području evaluacijska politika EU-a mora imati ključnu ulogu. GU Trade ocjenjuje učinak glavnih trgovinskih inicijativa služeći se raznim alatima: procjenom učinka, procjenom učinka na održivost, procjenom gospodarskog učinka dogovorenih ishoda i ex post evaluacijama.

4.4.2. Pitanja metodologije i odabira trenutka ključna su i treba ih ponovno razmotriti. Primijenjeni računalni model opće ravnoteže (CGE) trebalo bi ponovno evaluirati s obzirom na alternativne modele te bi on trebao sadržavati širi skup pokazatelja kojima se mjere učinci na ljudska i radna prava, klimatske promjene, biološku raznolikost, potrošače i izravna strana ulaganja. Međutim, puka usporedba situacije u kojoj postoji trgovinski sporazum i situacije u kojoj takav sporazum ne postoji ne zadovoljava kvalitativnu ocjenu pregovaračkih mogućnosti, osobito u području trgovine i održivog razvoja. Procjena učinka i procjena učinka na održivost trebaju se pravodobno zaključiti kako bi se savjetovali pregovarači te ih je potrebno uzeti u obzir prije i za vrijeme pregovora, a ne predstaviti nakon njihova zaključenja.

4.4.3. Doprinos ostvarenju ciljeva održivog razvoja, kao što je EGSO prethodno preporučio u svojem mišljenju „Središnja uloga trgovine i ulaganja u ostvarivanju i provedbi ciljeva održivog razvoja” ( 17 ) , trebao bi biti jedna od glavnih tema ocjene trgovinske politike EU-a.

4.4.4. EGSO vidjeti vrijedan doprinos savjetovanja s civilnim društvom u pogledu procjena učinka na održivost i preporučuje njegovo proširenje na ranu fazu postupka izrade opisa projekta. Unutarnji rad upravljačke skupine za ocjenjivanje EK-a mogao bi se dodatno poboljšati uključivanjem i civilnog društva. Savjetnici trebaju biti dovoljno neovisni i stručni, osobito u pogledu ljudskih prava i pitanja okoliša.

4.4.5. Kad je riječ o tržištima rada, potrebna je detaljnija analiza potencijalnih učinaka premještanja, razvoja plaća i sigurnosti radnih mjesta. U pogledu gospodarskog učinka, potrebno je obratiti pozornost ne samo na EU, nego i na to u kojoj se mjeri trgovinom i ulaganjima omogućuje manje razvijenim gospodarstvima da povećaju svoju produktivnost i inovacije. Nadalje, sveobuhvatna studija globalnog učinka trgovine trebala bi se provoditi u odgovarajućim razmacima.

4.4.6. Trgovina postaje sve važniji element u geopolitičkom pogledu kao i u okviru gospodarske diplomacije. U tu svrhu, Europska služba za vanjsko djelovanje (ESVD) mora se više usmjeriti na trgovinu jer su trgovinska pitanja izostala iz Zajedničke komunikacije o povezivanju EU-a i Azije ( 18 )

4.5. U pregovorima o sporazumu o TTIP-u sa Sjedinjenim Američkim Državama najprije su istaknuta mnoga pitanja koja izazivaju zabrinutost šire javnosti i civilnog društva, ali ona su opće prirode. Iako je Komisija u trgovinskim pregovorima ulagala napore kako se u okviru političkih obveza trgovina i ulaganja ne bi poticali slabljenjem razina zaštite ili pružala jamstva kao što su posebna izuzeća i rezervacije, namjenske klauzule o javnim monopolima ili rano odbacivanje neosnovanih zahtjeva ulagača, EGSO je tražio, te još traži, daljnja pojašnjenja i jamstva u pogledu raznih vrlo osjetljivih pitanja.

4.5.1. Od ključne je važnosti pitanje izloženosti javnih usluga u trgovinskom sporazumu putem liberalizacije tržišta i posebnih klauzula (mirovanje i nepovratnost) kojima se postavlja okvir za budući manevarski prostor stranaka za uvođenje ograničenja pristupa tržištu i diskriminatornih mjera. EGSO je već pozdravio „želju koju je iskazala Komisija da se, u skladu sa stajalištem EGSO-a, Europskog parlamenta i šireg civilnog društva, u sporazumima o slobodnoj trgovini zaštite javne usluge”; međutim, naglašava „da se to može najbolje učiniti pomoću pozitivnog popisa i u pogledu pristupa tržištu i u pogledu nacionalnog tretmana” ( 19 )

4.5.2. S obzirom na stalnu mogućnost promjene vlasti i posljedične promjene politike prema javnim uslugama, svako prethodno otvaranje u trgovinskom sporazumu bilo bi „blokirano”. Ne smije biti koraka unatrag. Stoga uvodne klauzule o mirovanju i nepovratnosti mogu biti prijetnja, osobito javnim službama, s obzirom na njihovu usku i dvosmislenu definiciju područja primjene.

4.5.3. Očuvanje tog javnog političkog prostora ima ključnu važnost i u kontekstu uključivanja javne nabave u trgovinske sporazume. Stoga je EGSO smatrao važnim pozvati da „se naručiteljima i dalje omogućuje primjena okolišnih i društvenih kriterija te kriterija povezanih s radom, kao što su obveza poštovanja i pridržavanja kolektivnih sporazuma, u natječajima za nabavu” ( 20 )

4.6. erga omnes ) ugovore, kako bi se spriječilo da ih se tumači kao kršenje legitimnih očekivanja ulagača” U kontekstu zaštite ulaganja EGSO je pozvao na „postojanje postupovnih jamstava […] u vezi s tužbenim zahtjevima usmjerenima protiv domaćeg zakonodavstva u javnom interesu […] kako bi se zajamčilo da pravo stranke da donosi propise u skladu s javnim interesom, prema vlastitom nahođenju, ima prednost nad zaštitom ulagača” ( 21 ) . U svojem mišljenju o multilateralnom sudu za ulaganja EGSO navodi „da se to u dostatnoj mjeri može ostvariti samo uključivanjem odredbe o izuzeću u slučaju javnog interesa, no uz odgovarajuća jamstva da se to neće zloupotrebljavati u protekcionističke svrhe”. U širem kontekstu svojeg mišljenja o ključnim pitanjima postavljenima u sklopu pregovora o Transatlantskom partnerstvu za trgovinu i ulaganja (TTIP) EGSO je naveo da je potrebno izričito spomenuti „kolektivne ugovore, uključujući trostrane i/ili opće () ugovore, kako bi se spriječilo da ih se tumači kao kršenje legitimnih očekivanja ulagača” ( 22 )

4.7. Iako su poljoprivreda i trgovina u nadležnosti EU-a više od 40 godina, povremeno je dolazilo do slabljenja komunikacije ili „zajedničkog” razmišljanja između tih ključnih interesa. EU se ujedno mora oduprijeti iskušenju da u poljoprivredi čini ustupke kojima bi se ugrozila domaća proizvodnja.

4.7.1. U mišljenju EGSO-a o ulozi poljoprivrede u trgovinskim pregovorima ( 23 ) istaknuto je da bilateralni sporazumi trebaju ciljati na ukidanje primjene dvostrukih standarda u poljoprivredi, osobito u vezi sa Sporazumom o primjeni sanitarnih i fitosanitarnih mjera i Sporazumom o tehničkim preprekama u trgovini u partnerskim zemljama. EU će u skladu s ciljevima održivog razvoja ujedno htjeti promicati svoje ekološke, socijalne i šire standarde održivog razvoja. EU (i druge zemlje) mora uključiti zakonsku obvezu izgradnje kapaciteta kako bi manje razvijenim zemljama pomogao zadovoljiti te standarde, kao što je pomoć u razvoju prihvatljivog sustava veterinarskog certificiranja, s time da su standardi koji se odnose na sigurnost hrane od ključne važnosti.

4.7.2. O multilateralnom pristupu trgovini u poljoprivredi potrebno je ponovno promisliti te ga oživjeti. Ideju WTO-a o trgovinskom dijalogu između razvijenih zemalja i zemalja u razvoju, „Dohu”, treba očuvati i ojačati, istodobno poštujući načelo prehrambene neovisnosti za sve. U istom je mišljenju istaknuto da je EU u dobrom položaju da preuzme vodeću i proaktivnu ulogu u promicanju novog i uravnoteženog pristupa, između ostalog i zbog toga što neka gospodarstva ubrzanog razvoja nisu poduzela primjetne napore da pomognu drugima koja su manje razvijena.

4.8. Reformi WTO-a EGSO smatra „ključnim da načelo predostrožnosti, u skladu s ugovorima EU-a, bude na odgovarajući način zaštićeno i na multilateralnoj razini te da dobije potpuno pravno priznanje kako bi se osigurala viša razina zaštite putem preventivnog donošenja odluka u slučaju rizika za ljudsko zdravlje ili okoliš. S obzirom na njegovu važnost, to bi načelo trebalo postati interesom za koji bi se EU trebao boriti u svim svojim trgovinskim pregovorima” U svojem mišljenju oEGSO smatra „ključnim da načelo predostrožnosti, u skladu s ugovorima EU-a, bude na odgovarajući način zaštićeno i na multilateralnoj razini te da dobije potpuno pravno priznanje kako bi se osigurala viša razina zaštite putem preventivnog donošenja odluka u slučaju rizika za ljudsko zdravlje ili okoliš. S obzirom na njegovu važnost, to bi načelo trebalo postati interesom za koji bi se EU trebao boriti u svim svojim trgovinskim pregovorima” ( 24 )

4.9. Dok je „Trgovina za sve” osobito usmjerena na povjerenje potrošača u sigurne proizvode, smjernice UN-a za zaštitu potrošača osiguravaju mnogo šire tumačenje, uključujući zaštitu privatnosti potrošača, njihova prava u e-trgovini i pravo na učinkovitu provedbu prava potrošača. S obzirom na učinak liberalizacije trgovine na potrošače, EGSO je u svojem mišljenju o poglavlju o trgovini i održivom razvoju u sporazumima o slobodnoj trgovini pozvao na „posebno poglavlje o potrošačima u okviru tih poglavlja, kojim bi se obuhvatili relevantni međunarodni standardi zaštite potrošača i pojačala suradnja u pogledu provedbe prava potrošača” ( 25 )

4.10. U dokumentu za razmatranje o svladavanju globalizacije EK-a iz 2017. utvrđen je niz posljedica neriješenih problema globalizacije, osobito sve veće nejednakosti. Prednosti trgovine nikad se ne raspoređuju ravnomjerno. U okviru trgovinske i investicijske politike EU-a potrebno je suočiti se sa sve značajnijim posljedicama otvaranja tržišta i što više ograničiti negativne učinke, uključujući socijalne troškove i troškove prelaska.

4.10.1 .U Komunikaciji „Trgovina za sve” prvi se put prepoznaje da trgovina „može uključivati privremene negativne učinke na neke regije i radnike ako se pokaže da je novo tržišno natjecanje previše intenzivno za neka trgovačka društva” te se naglašava da „za izravno pogođene osobe takva promjena nije mala”. S tim u vezi značajan je Europski fond za prilagodbu globalizaciji, koji je tijekom 2013. i 2014. pomogao više od 27 600 radnika ( 26 ) . Stoga EGSO smatra da je važno da se svakim budućim višegodišnjim financijskim okvirom predvide dostatna financijska sredstva izravno povezana s trgovinskim učincima i preispitaju svi ograničavajući uvjeti i kriteriji za njegovu primjenu. Kako bi se bolje predvidjelo i popratilo promjene u pogledu restrukturiranja, nužno je uspostaviti djelotvorna prava radnika na informacije, savjetovanje i kolektivno pregovaranje u cilju ostvarivanja pravednih prelazaka.

4.11. EGSO nadalje poziva da se osjetljivi sektori snažnije zaštite od nepoštenog trgovinskog natjecanja, i to uključivanjem standarda Međunarodne organizacije rada u kriterije za njihovu procjenu. U nedavnom mišljenju o metodologiji instrumenata trgovinske zaštite ( 27 ) EGSO je pozvao na primjenu jednakih uvjeta za europske proizvođače izvoznike i proizvođače izvoznike iz trećih zemalja. U tom pogledu EGSO je pozdravio namjeru Komisije da primjenom posebnih kriterija utvrdi postoje li znatni poremećaji u stanju na tržištu, međutim, napomenuo je da u obzir također treba uzeti poštovanje standarda Međunarodne organizacije rada te multilateralne sporazume u području zaštite okoliša.

4.12. S obzirom na snažnu predanost Komisije EU-a jačanju odredbi o radu s pomoću trgovinskih pregovora, EGSO ističe da bi „partnerske zemlje trebale […] prije sklapanja trgovinskog sporazuma dokazati da u potpunosti poštuju osam temeljnih normi rada MOR-a. Ako neka partnerska zemlja nije ratificirala ili ispravno provela te konvencije, odnosno ako nije uspostavila istovjetnu razinu zaštite, EGSO preporučuje da se zahtijeva izrada plana za ispunjavanje čvrstih obveza koji bi se uključio u poglavlje o trgovini i održivom razvoju kako bi se osiguralo da će se to pravodobno ostvariti” ( 28 ) . EU ujedno mora promicati provedbu i primjenu najnovijih standarda MOR-a kako bi se zajamčili istinski jednaki uvjeti za poduzeća iz EU-a u inozemstvu i podržao cilj održivog razvoja br. 8 koji se odnosi na dostojanstven rad.

4.13. Trgovinskom politikom ujedno se moraju poticati inicijative društveno odgovornog poslovanja. Poduzeća moraju preuzeti odgovornost u svim fazama lanca opskrbe. Time bi se pak trebale osnažiti „dozvole za poslovanje” poduzeća i istodobno povećati inovacije i održiv gospodarski rast. Dosljedna provedba odgovornog poslovanja važna je za poboljšanje globalnog trgovinskog položaja EU-a i postizanje ciljeva održivog razvoja. EU bi u svim sporazumima o slobodnoj trgovini trebao ustrajati u tome da svaka stranka potpisnica aktivno potiče poduzeća da poštuju Smjernice OECD-a za multinacionalna poduzeća ( 29 ) . Priznajući važnost vladine provedbe pravila tržišta rada, uključujući s pomoću inspekcija, EGSO poziva da se u sporazumima o trgovini zahtijeva od vlada na nacionalnoj i lokalnoj razini da preuzmu svoju punu ulogu.

4.13.1. Sve više vlada razvija vlastite zakone i instrumente, primjerice noviji francuski zakon o obvezi stalnog praćenja za poduzeća i nizozemski zakon o dužnoj pažnji u pogledu dječjeg rada. Kanada je poboljšala svoju strategiju društveno odgovornog poslovanja usmjeravajući se na ponašanje kanadskih poduzeća u inozemstvu te je uspostavila savjetodavno tijelo više dionika. U travnju 2019. imenovana je prva kanadska pravobraniteljica za odgovorno poduzetništvo, nadležna za preispitivanje i prijavljivanje kršenja ljudskih prava koja se navode u javnosti, a koja proizlaze iz poslovanja kanadskih poduzeća u rudarskom, naftnom, plinskom i tekstilnom sektoru u inozemstvu, uključujući preporuke za trgovinske mjere za poduzeća.

4.14. EGSO smatra da EU ima jedinstven položaj koji mu omogućuju da preuzme vodstvo u provedbi dubinske analize, osobito s obzirom na sve veće globalne lance opskrbe i vrijednosti. Dobrovoljne i obvezujuće mjere međusobno se ne isključuju nego se moraju međusobno dopunjavati. U tom pogledu EGSO je primio na znanje tzv. obvezujući ugovor UN-a, o kojemu članice UN-a trenutačno raspravljaju, i kojim se nastoje kodificirati međunarodne obveze u pogledu ljudskih prava za aktivnosti transnacionalnih korporacija, i pozdravlja tekući rad EGSO-a u pogledu samoinicijativnog mišljenja REX/518. Po uzoru na određene zemlje koje su već donijele zakonodavstvo o dužnoj pažnji, EGSO zahtijeva od Komisije da predloži europsko zakonodavstvo u tom području.

5. Trgovina i održivi razvoj: potreba za postizanjem ciljeva održivog razvoja/Pariškog sporazuma

5.1. EGSO je u svojem mišljenju o trgovini za sve ( 30 ) pozdravio ponajprije činjenicu da se EU „opsežno bavi održivim razvojem, posebice na području ljudskih i socijalnih prava i okoliša”. U svojem mišljenju „Poglavlja o trgovini i održivom razvoju u sporazumima EU-a o slobodnoj trgovini” ( 31 ) EGSO potiče Komisiju da „usvoji ambiciozniji pristup, posebice u pogledu jačanja stvarne provedivosti obveza iz poglavlja o trgovini i održivom razvoju, što je od ključne važnosti za EGSO. Poglavlja o trgovini i održivom razvoju moraju imati jednaku važnost kao i poglavlja o trgovinskim, tehničkim ili carinskim pitanjima”.

5.1.1. U tom pogledu EGSO posebno pozdravlja nedavnu najavu novoizabrane predsjednice Komisije o imenovanju osobe odgovorne za provedbu trgovinskih sporazuma „radi praćenja i poboljšanja usklađenosti naših trgovinskih sporazuma”, koja pritom neće ugroziti opću odgovornost povjerenika za trgovinu. Tu je ključno da ta funkcija obuhvaća široke ovlasti s odgovarajućom težinom i djelokrugom, kako bi taj položaj pokrivao sve obveze iz sporazumâ o slobodnoj trgovini, posebno one koje se odnose na poglavlja o trgovini i održivom razvoju te na društvena i ekološka pitanja koja proizlaze iz drugih poglavlja u trgovinskim i investicijskim sporazumima. Ta funkcija mora obuhvaćati i objektivan postupak donošenja odluka zasnovan na pravovremenom i učinkovitom pokretanju istraga, za što se moraju namijeniti odgovarajući resursi. Također treba jasno definirati ulogu priznatih dionika, kako u pogledu podnošenja pritužbi tako i u pogledu sudjelovanja u svim naknadnim javnim saslušanjima. Pored podnošenja detaljnih izvješća EP-u i Vijeću, to mora podrazumijevati i definitivnu ulogu EGSO-a i odgovarajućih unutarnjih savjetodavnih skupina, kao i stalno relevantno sudjelovanje civilnog društva.”

5.2. U svaki od tzv. sporazuma o slobodnoj trgovini „nove generacije” nakon 2010. EU je uključio posebno poglavlje o trgovini i održivom razvoju. To je ujedno podrazumijevalo aktivnu ulogu praćenja za civilno društvo svake strane.

5.2.1. EGSO smatra da je konstruktivan dijalog s civilnim društvom o trgovinskoj i investicijskoj politici ključan element te ponavlja svoj poziv da se njegova uloga i dalje jača. EGSO je u svojem mišljenju o ulozi unutarnjih savjetodavnih skupina ( 32 ) naglasio sudjelovanje tih skupina i zatražio da ga se proširi na sve aspekte trgovinskog sporazuma, pri čemu je ponajprije potrebno usmjeriti se na njihov utjecaj na obveze u pogledu trgovine i održivog razvoja.

5.2.2. EGSO je već preporučio da se u sve buduće mandate za poglavlja o trgovini i održivom razvoju uključi ne samo posebna klauzula o promicanju ciljeva održivog razvoja ( 33 ) nego i da se, na temelju Pariškog sporazuma, u njih uključi i borba protiv globalnog zagrijavanja.

5.3. Sedamnaest ciljeva održivog razvoja, koji zauzimaju središnje mjesto u UN-ovu sveobuhvatnom „Programu održivog razvoja do 2030.”, i Pariški sporazum o klimatskim promjenama ( 34 ) moraju i dalje biti globalni prioriteti. U tom kontekstu trgovina i ulaganja moraju imati ključnu ulogu u pružanju potpore. Međutim, postizanje ugljično neutralnog gospodarstva EU-a do 2050. bit će znatan izazov.

5.3.1. Sve će to imati snažne učinke na trgovinu jer će trgovinski tokovi utjecati i na njih, u EU-u i na globalnoj razini. Program iz Pariza i program ciljeva održivog razvoja moraju se postaviti u središte svih budućih trgovinskih politika, praksi i pregovora. UNCTAD ( 35 ) procjenjuje da će za postizanje ciljeva održivog razvoja biti potrebno dodatnih 7 bilijuna USD, od čega će barem trećina trebati doći iz privatnog sektora. Osim toga, javna sredstva bit će ključna za provedbu i financiranje ciljeva održivog razvoja. Kao što je glavni direktor WTO-a već istaknuo, milenijski razvojni ciljevi već su pokazali „transformativni potencijal trgovine” ( 36 )

5.3.2. S druge strane, znatne regulatorne promjene bit će potrebne za ostvarivanje uspješne energetske tranzicije i nužne slobode za postizanje ciljeva u okviru Pariškog sporazuma. U svojem mišljenju o multilateralnom sudu za ulaganja EGSO poziva na odredbu o hijerarhiji kojom se jamči da, u slučaju nedosljednosti između međunarodnih sporazuma o ulaganju i međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, socijalnih ili ljudskih prava koji su obvezujući za jednu stranu u sporu, prednost imaju obveze iz međunarodnih sporazuma u području zaštite okoliša, socijalnih ili ljudskih prava kako bi se izbjeglo davanje prednosti ulagačkim sporazumima ( 37 )

5.4. EGSO je već zaključio ( 38 ) da EU „ima jedinstveni položaj koji mu omogućuje da potiče ostvarivanje ciljeva održivog razvoja” jer „posjeduje kredibilitet da bude učinkovita poveznica između razvijenih zemalja i zemalja u razvoju”. Međutim, apelirao je da se snažnije usmjeri na punu integraciju ciljeva održivog razvoja „u europski politički okvir i trenutačne prioritete Komisije”, zajedno s državama članicama ako je to potrebno.

5.4.1. EGSO je već naglasio da će trgovina u poljoprivredi ( 39 ) imati posebno važnu ulogu u postizanju 11 ciljeva održivog razvoja. U novijem mišljenju „Povezivanje Europe i Azije” ( 40 ) , naglašava se da je „bitno uspostaviti formalnu vezu između [kineske] inicijative ‚Jedan pojas, jedan put’ i ciljeva održivog razvoja” te se ponovno navodi devet najrelevantnijih ciljeva održivog razvoja.

5.5. Najmanje 13 ciljeva održivog razvoja odnosi se na klimatske promjene. Pariški sporazum stoga je prvi sveobuhvatni klimatski sporazum na svijetu. Ako su ciljevi održivog razvoja predložak za sljedeću generaciju, riječ je o predlošku za budućnost planeta. Općenito se smatra da bi porast prosječne globalne temperature od 2 °C iznad predindustrijskih razina imao katastrofalne učinke. Zemlje koje bi najvjerojatnije bile pogođene ujedno bi najmanje mogle upravljati potrebnim promjenama.

5.5.1. Povećani trgovinski tokovi po svojoj prirodi značit će daljnji porast prometa, a njegove su emisije stakleničkih plinova već ionako vrlo visoke. Promet je odgovoran za 24 % globalnih emisija CO 2 i jedini je sektor u kojemu emisije još uvijek rastu, pri čemu se predviđa da će one doseći 40 % ukupnih emisija do 2030. S obzirom na to da međunarodno zrakoplovstvo i pomorski promet nisu izravno obuhvaćeni Pariškim sporazumom, postoji hitna potreba da se pitanja svih vrsta prometa rješavaju s pomoću pojačanih politika za pravedan i održiv promet, uključujući ostale aktere u lancu opskrbe, kao što su proizvođači energije i proizvođači originalne opreme.

5.5.2. U odvojenom mišljenju o ulozi prometa EGSO je istaknuo da „postoje mnogi izazovi u vezi s ciljevima održivog razvoja, kao što su potreba za smanjenjem utjecaja na klimu i okoliš, poboljšanjem prometnih sustava i sigurnosti prometa te prevladavanjem bojazni u vezi s radnim mjestima i pristojnim radom” ( 41 ) . EGSO sad ujedno poziva na uspostavljanje političke poveznice s trgovinom i ulaganjima.

5.6. Ta opća bojazan dovela je do jačanja koncepta „kružnoga gospodarstva”, koje se opisuje kao gospodarski sustav kojim se nastoji smanjiti otpad i maksimalno iskoristiti resursi. Cilj je kružnoga gospodarstva smanjiti unos resursa i otpada te emisije i istjecanje energije. To se može postići s pomoću regenerativnog pristupa koji se temelji na dugotrajnom dizajnu, održavanju, popravcima, ponovnoj uporabi, ponovnoj proizvodnji, obnovi i recikliranju.

5.6.1. Mnogi smatraju da održivi svijet ne bi trebao značiti pad kvalitete života za potrošače te da se može postići bez gubitka prihoda ili dodatnih troškova i da kružni poslovni modeli mogu biti jednako isplativi kao i linearni modeli.

5.6.2. Unatoč tome, javlja se niz povezanih pitanja, osobito za resursno i energetski intenzivne industrije EU-a koje se po svojoj prirodi suočavaju s poteškoćama. One imaju važnu stratešku ulogu u industrijskim vrijednosnim lancima EU-a. Dok je svrha politike u području klimatskih promjena smanjenje emisija stakleničkih plinova (od izgaranja fosilnih goriva i iz industrijskih procesa), trenutačni je cilj EU-a postizanje ugljične neutralnosti do 2050., pri čemu troškovi energije resursno i energetski intenzivnih industrija čine osobito visok udio njihovih ukupnih troškova: 25 % za čelik, 22–29 % za aluminij ( 42 ) , 25–32 % za staklo. ( 43 ) Taj je problem detaljnije obrađen u zasebnom mišljenju EGSO-a ( 44 )

5.6.3. Do istjecanja ugljika, a time i istjecanja ulaganja, dolazi kad viša cijena u EU-u dovodi do gubitka tržišnog udjela i povezanih poslova. U tom slučaju, emisije stakleničkih plinova jednostavno će se prenijeti s proizvođača iz EU-a na proizvođače drugdje u svijetu (koji su često manje energetski učinkoviti), pri čemu (u najboljem slučaju) neće biti učinka na globalne emisije stakleničkih plinova.

5.6.4. Palijativne mjere prilagodbe granica, u skladu s kojima zemlje mogu uvesti porez na uvezenu robu i povrat poreza na izvezenu robu, moguće su te ih WTO smatra zakonitima ako ispunjavaju određene uvjete.

Bruxelles, 30. listopada 2019. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Luca JAHIER

(1) Kako je navedeno u većini bilješki od 9. nadalje.

(2) Publikacija GU-a TRADE, studeni 2018.

(3) COM(2015) 497 final.

(4) JOIN(2018) 31 final.

(5) Mandatno pismo novoizabrane predsjednice Komisije Ursule von der Leyen upućeno kandidatu za povjerenika za trgovinu Philu Hoganu, 10. rujna 2019.

(6) Vidjeti bilješku 3.

(7) Te dodatnih 20 milijuna izvan Europe.

(8) OECD Trade Policy Papers, br. 226 (2019.), Offshoring of services functions and labour market adjustments („Premještanje uslužnih funkcija i prilagođavanje tržišta rada”), Pariz.

(9) Dokumenti o trgovinskoj politici OECD-a, br. 227 (2019, Micro-Evidence on Corporate Relationships in Global Value Chains: The Role of Trade, FDI and Strategic Partnerships („Mikro-dokazi o korporativnim odnosima u globalnim lancima vrijednosti: Uloga trgovine, izravnih stranih ulaganja i strateških partnerstava”), Pariz.

(10) Vidjeti bilješku 2.

(11) SL C 159, 10.5.2019., str. 15.

(12) Radni dokumenti OECD-a, br. 18 (2019.), Industry Concentration in Europe and North America („Koncentracija industrije u Europi i Sjevernoj Americi”), Pariz; World Economic Outlook Report, travanj 2019.

(13) SL C 262, 25.7.2018., str. 94.

(14) Vidjeti bilješku 3.

(15) SL C 383, 17.11.2015., str. 34.

(16) SL C 264, 20.7.2016., str. 123.

(17) SL C 129, 11.4.2018., str. 27.

(18) Vidjeti bilješku 4.

(19) SL C 264, 20.7.2016., str. 123.

(20) SL C 159, 10.5.2019., str. 15.

(21) SL C 110, 22.3.2019., str. 145.

(22) SL C 487, 28.12.2016., str. 30.

(23) SL C 173, 31.5.2017., str. 20.

(24) SL C 159, 10.5.2019., str. 15.

(25) SL C 227, 28.6.2018., str. 27.

(26) Priopćenje za medije Europske komisije, srpanj 2015.

(27) SL C 209, 30.6.2017., str. 66.

(28) SL C 227, 28.6.2018., str. 27.

(29) Smjernice OECD-a za multinacionalna poduzeća, 2011.

(30) Bilješka 16.

(31) SL C 227, 28.6.2018., str. 27.

(32) SL C 159, 10.5.2019., str. 28.

(33) Bilješka 16.

(34) Konferencija stranaka Okvirne konvencije UN-a o promjeni klime u Parizu (UNFCCC COP21).

(35) UNCTAD WIF, priopćenje za tisak, Ženeva, 14.10.2014., nakon toga ponovno objavljeno.

(36) Govor u UN-u, 21.9.2016.

(37) SL C 110, 22.3.2019., str. 145.

(38) Vidjeti bilješku 17.

(39) Vidjeti bilješku 23.

(40) SL C 228, 5.7.2019., str. 95.

(41) SL C 367, 10.10.2018., str. 9.

(42) A. Marcu, W. Stoefs: Study on composition and drivers of energy prices and costs in selected energy-intensive industries („Studija o sastavu i pokretačima cijena energije i troškovima u odabranim energetski intenzivnim industrijama”), CEPS, 2016., dostupno na: http://ec.europa.eu/DocsRoom/documents/20355.

(43) C. Egenhofer, L. Schrefler: Study on composition and drivers of energy prices and costs in energy-intensive industries. The case of the flat glass industry („Studija o sastavu i pokretačima cijena energije i troškovima u energetski intenzivnim industrijama. Slučaj industrije ravnog stakla”), CEPS, 2014.

(44) SL C 353, 18.10.2019., str. 59.