1.Uvod

Dobro gospodarenje otpadom sastavni je element kružnog gospodarstva i pomaže u sprečavanju negativnog utjecaja otpada na okoliš i zdravlje. Pravilna provedba zakonodavstva EU-a o otpadu ubrzat će prelazak na kružno gospodarstvo. Lokalni akteri imaju ključnu ulogu u gospodarenju otpadom i njihova uključenost u razvoj i provedbu politika, kao i podrška za njihove aktivnosti, nužna je za osiguravanje usklađenosti sa zakonodavstvom EU-a.

U ovom se Izvješću preispituje provedba ključnih elemenata tog zakonodavstva u državama članicama, utvrđuju se problemi koji sprečavaju potpunu usklađenost s njim te se daju preporuke o načinima poboljšanja gospodarenja određenim tokovima otpada.

Izvješće se temelji na informacijama iz nacionalnih izvješća o provedbi za razdoblje 2013.–2015. u pogledu sljedećih direktiva:

-Direktive 2008/98/EZ o otpadu („Okvirna direktiva o otpadu”),

-Direktive 2002/96/EZ i Direktive 2012/19/EU o otpadnoj električnoj i elektroničkoj opremi („Direktiva o OEEO-u”),

-Direktive 94/62/EZ o ambalaži i ambalažnom otpadu („Direktiva o ambalaži”),

-Direktive 1999/31/EZ o odlagalištima otpada („Direktiva o odlagalištima otpada”), i

-Direktive 86/278/EEZ o mulju iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda („Direktiva o mulju iz uređaja za pročišćavanje otpadnih voda”).

Te su informacije dopunjene nedavnim detaljnim studijama o nekoliko tokova otpada, točnije komunalnom otpadu (studija o ranom upozoravanju), građevinskom otpadu, opasnom otpadu i otpadnoj elektroničnoj i elektroničkoj opremi.

2.Komunalni otpad – izvješće o ranom upozoravanju

Europljani su 2016. proizveli u prosjeku 480 kg komunalnog otpada po osobi, od čega je 46 % reciklirano ili kompostirano, a četvrtina je odložena na odlagalištu. Komunalni otpad čini samo oko 10 % ukupnog otpada nastalog u EU-u, ali gospodarenje komunalnim otpadom jedan je od najsloženijih tokova zbog njegova raznolikog sastava, velikog broja proizvođača te zbog toga što su nadležnosti podijeljene na mnoge subjekte.

Pravne obveze o gospodarenju komunalnim otpadom (otpad iz kućanstava i sličan otpad) utvrđene su u Okvirnoj direktivi o otpadu. Među njima je cilj da se do 2020. 50 % komunalnog otpada pripremi za ponovnu uporabu / recikliranje. U nedavnoj reviziji Direktive uključeni su novi i ambiciozniji ciljevi: postići 55 % do 2025., 60 % do 2030. i 65 % do 2035. Revidiranom Direktivom također se uvodi sustav izvješćâ o ranom upozoravanju kako bi se tri godine prije odgovarajućih rokova procijenio napredak država članica u ostvarenju tih ciljeva.

Iščekujući to promicanje usklađenosti te kako bi državama članicama pomogla u ostvarivanju cilja za 2020., Komisija je već provela svoju studiju o ranom upozoravanju. Na temelju detaljnog preispitivanja učinkovitosti recikliranja država članica te njihovih politika o otpadu utvrđeno je da za 14 država članica postoji rizik da do 2020. neće ispuniti cilj od 50 %. To su Bugarska, Cipar, Estonija, Finska, Grčka, Hrvatska, Latvija, Mađarska, Malta, Poljska, Portugal, Rumunjska, Slovačka i Španjolska.

Oblikovanjem scenarija za to promicanje usklađenosti potvrđeno je navedeno te je zaključeno da ako se ne poduzme ni jedna dodatna politička mjera, neke od predmetnih država članica vjerojatno neće ni do 2025. ostvariti cilj od 50 %.

Ovisno o specifičnim problemima i potrebama svake države članice te njihovoj udaljenosti od cilja za 2020., u postupku u kojem su aktivno sudjelovala nacionalna tijela utvrđene su mjere za pojedine države članice kako bi se taj problem uklonio. Procjena o ranom upozoravanju iz ovog Izvješća temelji se i na prethodnim promicanjima usklađenosti koje je Komisija provela u suradnji s državama članicama. Ako ih nacionalna i lokalna tijela brzo provedu, tim će se predloženim mjerama znatno smanjiti rizik od neispunjavanja tih ciljeva. Te se mjere navode u radnim dokumentima službi Komisije priloženima ovom Izvješću. Može se utvrditi i nekoliko relevantnih zajedničkih prioriteta.

Okvir 1. Gospodarenje komunalnim otpadom §Nacionalne ciljeve recikliranja prenijeti na lokalnu razinu s nadležnosti za sustave skupljanja otpada te osigurati da one općine koje ne ispune ciljeve snose posljedice. §Uvesti mjere (uključujući oporezivanje) za postupno ukidanje odlaganja otpada na odlagališta i drugih oblika obrade preostalog otpada (npr. mehaničko-biološka obrada i spaljivanje) kako bi se osigurali gospodarski poticaji za potporu hijerarhiji otpada. §S lokalnim i regionalnim tijelima oblikovati smjernice za općine u obliku minimalne norme za uslugu odvojenog skupljanja. Na nacionalnoj razini organizirati tehničku podršku i programe za izgradnju kapaciteta za općine. §Uvesti obvezne zahtjeve za sortiranje biootpada i osigurati da planirana ili postojeća infrastruktura za obradu odgovara sustavima skupljanja. §Poticati suradnju među općinama pri planiranju infrastrukture i/ili javne nabave usluga kako bi se osigurali učinkovitost razmjera i dijeljenje financijskog opterećenja. §Poboljšati programe proširene odgovornosti proizvođača tako da budu u skladu barem s općim minimalnim zahtjevima iz revidirane Okvirne direktive o otpadu. §Uvesti mjere kojima se kućanstva potiču na sortiranje otpada, uključujući češće skupljanje odvojenih tokova u usporedbi s učestalosti skupljanja miješanog otpada. §Poboljšati praćenje i izvješćivanje, posebno osiguravajući prikupljanje podataka na lokalnoj razini. §Učinkovitije iskorištavati sredstva EU-a za razvoj infrastrukture za gospodarenje otpadom u kojoj se u okviru sufinanciranja podupiru sprečavanje nastajanja otpada, ponovna uporaba i recikliranje.

3.Građevinski otpad