HR Službeni list Europske unije C 164/7

Mišljenje Europskog odbora regija – Dokument za razmatranje o produbljenju ekonomske i monetarne unije (EMU) do 2025.

(2018/C 164/02)

Izvjestitelj: Christophe ROUILLON (FR/PES), gradonačelnik Coulainesa Referentni dokument/i: Dokument za razmatranje o produbljenju ekonomske i monetarne unije COM(2017) 291 final

EUROPSKI ODBOR REGIJA

1. smatra da pomanjkanje konvergencije i kohezije unutar Europske unije te slabosti gospodarskog i bankarskog sektora – koje posebno utječu na lokalne i regionalne vlasti, naročito uslijed povećanja socijalnih troškova zbog krize i smanjenja njihovog kapaciteta za ulaganja i za održavanje zadovoljavajuće razine kvalitete javnih usluga – iziskuju hitno ispravljanje strukturnih slabosti ekonomske i monetarne unije (EMU) prije nego što dođe do nove krize;

2. stoga odlučno poziva na kvalitativni pomak, odnosno na unapređenje EMU-a stavljanjem naglaska na jačanje otpornosti na gospodarske i socijalne šokove te podržavanje konvergencije gospodarstava, pri čemu bi se u obzir uzimala uloga lokalnih i regionalnih zajednica. Trebalo bi razmisliti o budućem razvoju EMU-a u nekoliko faza do 2025. godine, uz utvrđivanje mjera koje se mogu provesti odmah, bez izmjene Ugovora, kao i mjera koje, počevši s prijenosom poreznog sporazuma u primarno zakonodavstvo, iziskuju izmjenu Ugovora;

3. uz to pozdravlja činjenicu da se u predmetnom dokumentu za razmatranje EMU određuje kao jedna od prioritetnih tema za poticanje javne rasprave o budućnosti Europe. (1) Dok je 73 % građana europodručja i 60 % građana EU-a naklonjeno EMU-u, (2) njihovu podršku euru, koji je postao naša zajednička baština, prati odlučan zahtjev za reformom europodručja (3) kako bi euro postao snažna i stabilna valuta i kako bi se uspostavilo istinsko demokratsko upravljanje ekonomskom i monetarnom politikom. OR stoga smatra da bi reforma EMU-a trebala biti prioritetna tema na demokratskim skupovima koji bi se mogli na decentralizirani način organizirati u regijama i općinama Europe od 2018. godine kako bi se građani uključili u postupak reforme EU-a;

4. međutim, izražava žaljenje zbog činjenice da se u predmetnom dokumentu za razmatranje u dovoljnoj mjeri ne uvažava hitna potreba za gospodarskim i financijskim mjerama za ispravljanje izvornih nedostataka europodručja. Ponovni rast kojemu upravo svjedočimo u EU-u zasniva se na poticanju konjunkture koju trenutno osigurava monetarna politika Europske središnje banke (ESB), što je omogućilo da se od 2008. godine tijela javne uprave oslobode plaćanja kamata u iznosu od bilijun eura te da se u brojnim državama članicama održe osobito niske kamatne stope. Međutim, javne vlasti i financijski akteri europodručja moraju se pripremiti na postupno slabljenje politike monetarne potpore koju provodi ESB te na dugoročan rast stopa. Istodobno, prilike u kojima se EU trenutačno nalazi iziskuju da se iznova potvrdi strateški interes europodručja dokazivanjem da ono donosi dodanu vrijednost na ekonomskom planu;

5. ističe nadalje da se većina konkretnih prijedloga iznesenih u predmetnom dokumentu za razmatranje odnosi na mjere povezane s unijom tržišta kapitala i bankovnom unijom koje su se već počele provoditi, poput uspostave europskog sustava osiguranja depozita, u vezi s kojim bi se dogovor trebao postići do kraja 2019. kako bi sustav počeo funkcionirati 2025. godine. OR žali zbog toga što se, s druge strane, pitanja u vezi s EMU-om razmatraju tek na kraju dokumenta te što su iznesene samo opcije, a ne konkretni prijedlozi za koje se Komisija opredijelila. Stoga proizlazi da se u predmetnom dokumentu za razmatranje iznosi tek nekoliko novina u odnosu na izvješće četvorice predsjednika (prosinac 2012.) (4) i izvješće petorice predsjednika (lipanj 2015.) (5), kao i u odnosu na brojne rezolucije Europskog parlamenta, među kojima se ističe rezolucija od 16. veljače 2017. o fiskalnom kapacitetu europodručja;

6. smatra da je od primarne važnosti ojačati strukturni rast svake pojedine države članice i potaći stvaranje uvjeta za konvergenciju unutar europodručja kako bi se povećala njegova otpornost na šokove koje bi mogle izazvati buduće financijske krize; Valja naglasiti da je među različitim državama članicama općenito došlo do konvergencije stopa rasta, no da su i dalje prisutne znatne razlike u pogledu visine dohotka po stanovniku. Također, zbog nedovoljne domaće potražnje i niskih razina privatnih i javnih ulaganja EU nije dovoljno konkurentan u brojnim gospodarskim sektorima. Istodobno sa zabrinutošću ustvrđuje da u konačnici realno gospodarstvo naizgled ima malo koristi od monetarne politike s obzirom na to da proizvodni kapital stagnira dok se vrijednost vrijednosnih papira i nekretnina nerazmjerno povećava;

7. stoga podupire strategiju konvergencije koja bi se, kao dopuna već postojećim europskim politikama za jačanje gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije, temeljila na sljedećim prijedlozima:

7.1. uspostavi proračunskog kapaciteta europodručja, uključujući dio koji se odnosi na pripreme za pristup europodručju, radi provođenja mjera za poticanje makroekonomske i socijalne konvergencije i otpornosti na globalizaciju. U tom kontekstu Odbor regija naglašava da veću pozornost treba posvetiti ulozi koju lokalne i regionalne vlasti imaju u fiskalnim pitanjima i u tom pogledu ističe da mnoge lokalne i regionalne vlasti već imaju fiskalne ovlasti te stoga u prijedlozima na razini EU-a treba poštovati njihove nadležnosti;

7.2. pretvaranju dijela Europskog stabilizacijskog mehanizma (ESM) u nemonetarni integrirani europski instrument za koji bi bile odgovorne europske institucije, a koji bi imao jasno određene ovlasti te mogućnost kreditiranja i zaduživanja u vrijednosti od 100 do 200 milijardi eura kako bi se omogućilo poduzimanje kratkoročnih i srednjoročnih mjera u slučaju iznenadne financijske krize i asimetričnih šokova;

7.3. uspostavi kodeksa konvergencije koji bi bio dopunjen sustavom poticaja za strukturne reforme i čije bi se područje primjene definiralo ovisno o njihovoj dodatnoj europskoj vrijednosti te koji bi posebice mogao uključivati poreznu konverziju i mjere povezane s dinamičnošću tržišta rada zahvaljujući osposobljavanju, digitalizaciji i jačoj socijalnoj koheziji, posebno vodeći računa o izazovima povezanima s demografskim promjenama. U tom kontekstu OR skreće pozornost na činjenicu da se tehnička pomoć već može podupirati putem Programa potpore strukturnim reformama;

8. U tom kontekstu ponavlja svoj poziv na to da se: — iz mehanizma izračuna Pakta o stabilnosti i rastu isključi nacionalno, regionalno ili lokalno sufinanciranje u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova, kao što je već učinjeno za doprinose u okviru Europskog fonda za strateška ulaganja; — na razini EU-a uspostavi tipologija kvalitete javnih ulaganja u sklopu javne potrošnje koja bi se temeljila na njihovom dugoročnom učinku; — revidiraju metode izračunavanja strukturnog deficita kako bi se u obzir uzele suštinske karakteristike nacionalnih gospodarstava i strukturne razlike u javnim rashodima; — u tablicu makroekonomskih pokazatelja uključi pokazatelj koji se odnosi na stopu ulaganja;

9. poziva na doista demokratsko sudjelovanje Europskog parlamenta te na suradnju s OR-om i socijalnim partnerima prije usvajanja preporuka za pojedinu zemlju u okviru europskog semestra, naročito u cilju jamčenja da te preporuke budu u skladu s načelom supsidijarnosti te da se ne temelje na potencijalnim makroekonomskim neravnotežama jer su zasnovane samo na nacionalnim podacima, a ne uzima se u obzir njihova relevantnost za regionalnu i/ili lokalnu razinu;

10. zalaže se za jačanje demokratskog funkcioniranja europodručja na temelju ojačane uloge Europskog parlamenta i nacionalnih parlamenata, posebice u pogledu nadzora nad ESM-om i njegovog budućeg proširenja u obliku europskih fondova. Međutim, OR odbacuje ideju o stvaranju novih parlamentarnih struktura jer Europski parlament već predstavlja parlament europodručja s obzirom na to da je prema Ugovorima euro zajednička valuta Europske unije. S druge strane, nakon, i prema potrebi u okviru, revizije Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) mogao bi se predvidjeti postupak glasovanja u Europskom parlamentu istovjetan onom iz članka 138. UFEU-a koji se odnosi na Vijeće kako bi se uzela u obzir činjenica da se zastupnici u Europskom parlamentu mogu birati u državama koje nisu članice europodručja;

11. zalaže se za spajanje funkcija predsjednika Euroskupine i povjerenika za ekonomska i monetarna pitanja kako bi opći interes europodručja bio predstavljen u okviru Euroskupine;

12. naglašava potrebu da se za Euroskupinu utvrde službena pravila funkcioniranja koja bi doprinijela njezinoj transparentnosti;

13. ustraje u tome da se, u skladu s planom Europskog vijeća iz prosinca 2012., ekonomska i monetarna unija treba dopuniti istinskim socijalnim stupom kako bi se zapošljavanje i socijalni standardi usklađeni na višoj razini uključili među makroekonomske prioritete (6);

14. predlaže da se četiri vodeća načela koja Komisija predlaže za produbljenje EMU-a dopune petim načelom koje bi se odnosilo na doprinos održivom razvoju i provedbi ciljeva pariške konferencije;

15. ponovno naglašava svoju uvjerenost da aktualni proračun EU-a, koji iznosi tek 1 % BDP-a, nije dovoljan za postizanje protucikličkog makroekonomskog učinka na razini EU-a. Međutim, ističe da unatoč relativno malim sredstvima (0,37 % bruto nacionalnog dohotka (BND) EU-a) Europski strukturni i investicijski fondovi predstavljaju važnu polugu za poticanje lokalnih ulaganja i za doprinos konvergenciji gospodarstava budućih 27 država članica EU-a. Stoga traži da se za kohezijsku politiku u razdoblju nakon 2020. osiguraju dovoljna sredstva, u iznosu od najmanje jedne trećine budućeg proračuna EU-a;

16. insistira na potrebi da se idući financijski okvir Unije, za razdoblje nakon 2021., dopuni novim vrstama vlastitih sredstava (7). Cilj tog prijedloga trebalo bi biti poboljšanje demokratskog upravljanja proračunom EU-a i njegove razumljivosti te povećanje učinkovitosti upravljanja proračunom. Ta nova vlastita sredstva mogla bi se temeljiti naročito na europskom porezu na dobit zasnovanom na zajedničkoj konsolidiranoj osnovici, kao i na oporezivanju na europskoj razini dobiti i/ili prometa u sektoru digitalnog gospodarstva, na porezu na financijske transakcije i porezu na ugljik kojim bi se poticalo smanjenje emisija CO2, za koje bi Komisija, slijedom svoje komunikacije od 21. rujna 2017., trebala iznijeti prijedloge do proljeća 2018.;

17. protivi se tomu da fiskalni kapacitet europodručja bude izražen u obliku proračunske stavke europodručja u okviru proračuna EU-a dok gornja granica vlastitih sredstava ostaje 1,23 % BND-a EU-a. Uključivanje fiskalnog kapaciteta europodručja u proračun EU-a značilo bi da bi njegov maksimalni iznos bio manji od 30 milijardi eura godišnje, što se čini u potpunosti nedostatnim za ispunjavanje funkcija koje je predvidjela Komisija, a to su: 1) potpora strukturnim reformama; 2) stabilizirajući učinak; 3) potporni mehanizam (eng. backstop) za bankovnu uniju i 4) instrument za pretpristupnu pomoć za države članice koje ne koriste euro. Povrh toga, uključivanje fiskalnog kapaciteta u proračun Europske unije moglo bi dovesti do neželjenog učinka istiskivanja (eng. crowding out) u odnosu na financiranje politika EU-a, primjerice putem ESIF-a;

18. smatra da su prije uvođenja instrumenata konvergencije u svrhu pristupanja država europodručju nužna pojašnjenja u pogledu opsega tih instrumenata u odnosu na ESIF, a naročito na Kohezijski fond (8);

19. ističe da se u dokumentu za razmatranje iznosi mogućnost jačanja veze između strukturnih reformi i proračuna EU-a, bilo uspostavom namjenskog fonda za poticanje država članica na provedbu reformi bilo povezivanjem isplate sredstava iz strukturnih i investicijskih fondova (u cijelosti ili djelomično) s napretkom ostvarenim u provedbi konkretnih reformi za poticanje konvergencije. Provedba reformi pratila bi se u okviru europskog semestra. U tom kontekstu OR podsjeća na svoje neumorno protivljenje svim oblicima makroekonomske uvjetovanosti u kojima bi se ESIF upotrebljavao kao sredstvo odvraćanja ili kažnjavanja. OR izražava zabrinutost i zbog toga što se u procesu europskog semestra mnogo veća važnost pridaje smanjenju nacionalnih javnih deficita u cilju sprečavanja daljnjeg rasta udjela duga u BDP-u, ili smanjenja tog udjela, nego mjerama za povećanje gospodarskog rasta. Naposljetku, OR sa žaljenjem utvrđuje da je, unatoč činjenici da se više od tri četvrtine preporuka za pojedinu zemlju za 2017. godinu odnosi na regionalnu i lokalnu razinu i da se njihova provedba oslanja na podnacionalne razine vlasti, uključenost lokalnih i regionalnih vlasti u upravljanje europskim semestrom i dalje izrazito nezadovoljavajuća;

20. smatra da bi suglasnost Vijeća iz veljače 2016. u pogledu fleksibilne primjene Pakta za stabilnost i rast trebala bit potvrđena i u okviru primarnog prava EU-a. U tom kontekstu OR podsjeća na svoje opetovane pozive na to da se javna ulaganja lokalnih i regionalnih vlasti ne računaju kao strukturni deficit za srednjoročni cilj definiran u Paktu za stabilnosti i rast i Fiskalnom ugovoru te na to da se sufinanciranje ESIF-a od strane država članica te lokalnih i regionalnih vlasti ne pribraja javnim strukturnim rashodima. To sufinanciranje, po svojoj prirodi, predstavlja ulaganje od općeg europskog interesa i ima dokazani učinak poluge na gospodarski rast (9);

21. ističe da je radi dovršenja bankovne unije važno razviti koordinirani europski pristup lošim kreditima (10) koji su krajem 2016. iznosili gotovo 1 000 milijardi eura, što je otprilike 6,7 % BDP-a EU-a i 5,1 % sveukupnih bankovnih kredita; unutar EU-a postoje veliki raskoraci u pogledu loših kredita, u rasponu od 1 % do 46 %, i oni pokrivaju veliki broj različitih gospodarskih sektora. OR stoga izražava podršku akcijskom planu koji je Vijeće odobrilo 11. srpnja 2017., a kojim se nastoji riješiti problem loših kredita u bankarskom sektoru pomoću određenog broja inicijativa na području bankovnog nadzora, reforme okvira primjenjivih na nesolventnost i naplatu dugova, razvijanja sekundarnih tržišta za loše dugove te restrukturiranja bankarskog sektora;

22. izražava sumnju u pogledu prijedloga o uvođenju sekuritiziranih financijskih proizvoda koje bi mogle izdati poslovni subjekt ili institucija koji bi kupili portfelj državnih obveznica europodručja te izdali vlastite obveznice osigurane tim portfeljem (eng. sovereign bond-backed securities (SBBS)), usporedive s državnim obveznicama SAD-a. To bi bez sumnje dovelo do slabljenja povezanosti banaka i država dužnika te do oduzimanja „privilegiranog” statusa državnim obveznicama, a pritom bi se izbjeglo i uzajamno jamčenje dugova i moralni hazard. No istodobno bi metoda sekuritizacije bankama omogućila širenje financijskih rizika na neregulirane financijske aktere. Osim toga, postojao bi rizik da SBBS-ovi dovedu do povećanja razlike kamatne stope među državnim obveznicama (eng. spread) u razdoblju gospodarskog pritiska.

Bruxelles, 30. studenog 2017. Predsjednik Europskog odbora regija Karl-Heinz LAMBERTZ

(1) Nakon što je 12. svibnja 2017. usvojio rezoluciju o Bijeloj knjizi Europske komisije o budućnosti Europe – Razmatranja i scenariji za EU27 do 2025., OR je pokrenuo savjetovanje o procesu promišljanja, a zaključke tog savjetovanja iznijet će u mišljenju koje će se usvojiti sredinom 2018.

(2) Vidjeti str. 34. i 35. zadnjeg Standardnog istraživanja Eurobarometra br. 87, proljeće 2017.

(3) Vidjeti eupinions #2016/4: A European Finance Minister with Budget Autonomy? Need for reforms of the Eurozone and their potential, given public opinion in Europe („Europski ministar financija s autonomnim ovlastima na području proračuna? Potreba za reformama europodručja i njihov potencijal, s obzirom na javno mnijenje u Europi”), Bertelsmann Stiftung.

(4) http://www2.consilium.europa.eu/media/26310/132525.pdf.

(5) http://www.consilium.europa.eu/fr/policies/emu-report-2015/.

(6) Vidjeti mišljenje OR-a „Komunikacija Komisije – Jačanje socijalne dimenzije EMU-a”, COM(2013) 690, izvjestitelj: Jean-Louis DESTANS (FR/PES), usvojeno 31. siječnja 2014., ECOS-V-050. OR će 11. ili 12. listopada 2017. usvojiti i mišljenje izvjestitelja Maura D’ATTISA (IT/EPP) pod nazivom „Prijedlog međuinstitucijskog proglasa o europskom stupu socijalnih prava i dokument za razmatranje o socijalnoj dimenziji Europe”, SEDEC-VI/027.

(7) Vidjeti točku 35. mišljenja g. Carla Fredrika GRAFA (SE/PPE) od 7. veljače 2017.„Fiskalni kapacitet i automatski stabilizatori u EMU-u”.

(8) Vidjeti točku 35. mišljenja Carla Fredrika GRAFA (SE/PPE) od 7. veljače 2017.„Fiskalni kapacitet i automatski stabilizatori u EMU-u”.

(9) Vidjeti točke 52. i 54. u mišljenju Markkua MARKKULE (FI/PPE) od 8. veljače 2017.„Premošćivanje investicijskog jaza: kako pristupiti izazovima?”

(10) Loši krediti bankarski su krediti koji se otplaćuju sa zakašnjenjem ili za koje nije vjerojatno da će biti otplaćeni bez prodaje kolaterala. Kontinuirana prisutnost velikog broja loših kredita predstavlja problem jer oni slabe rentabilnost banaka zbog administrativnih troškova i većih troškova financiranja za banke. Potrebe za izdvajanjem sredstava slabe fondove banaka i ti krediti ugrožavaju održivost banaka koje imaju veliku količinu loših kredita.