1. Uvod

Inovacije utemeljene na podacima ključan su čimbenik za rast i stvaranje radnih mjesta u Europi. Važnost podataka prikupljenih na internetu, sve veća važnost podataka koje su generirali uređaji spojeni na internet stvari (IoT), sve veća dostupnost analitičkih alata za velike podatke i sve veća dostupnost pojedinih aplikacija umjetne inteligencije ključni su tehnički pokretači. Podaci su po svojoj prirodi nekonkurentski, zahvaljujući čemu se istim podacima može podupirati niz novih proizvoda ili usluga ili novih metoda proizvodnje. To dovodi do zaključka da društva mogu imati koristi ako s drugim društvima razmjenjuju podatke koje posjeduju kako bi se vrijednost koja proizlazi iz tih podataka mogla iskoristiti u najvećoj mogućoj mjeri.

Novi poslovni modeli utemeljeni na podacima koji se nadovezuju na te tehničke pokretače prilika su ne samo za velika društva nego i za mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) te novoosnovana poduzeća u Europi. Slično tomu, javni sektor počinje iskorištavati mogućnosti koje pružaju inovacije utemeljene na podacima. Poduzeća već imaju koristi od pristupa podacima javnog sektora koji su dostupni u obliku otvorenih podataka i od međusobne razmjene podataka. Međutim, MSP-ovi i novoosnovana poduzeća i dalje nailaze na prepreke ako žele staviti na raspolaganje svoje podatke ili ponovno upotrijebiti podatke drugih društava. To se posebno događa kad je riječ o strojno generiranim neosobnim podacima. Isto tako, tijela javnog sektora trebaju modernizirati način na koji funkcioniraju i iskoristiti potencijal novih izvora podataka kako bi postala više utemeljena na podacima i troškovno učinkovitija. Očekuje se da će od toga imati koristi građani i poduzeća, posebno MSP-ovi. U pojedinim se slučajevima relevantne usluge utemeljene na podacima mogu nabaviti na tržištu, no u drugim slučajevima javni će sektor možda morati izravno analizirati podatke koje posjeduje privatno društvo ili uvesti redovito prikupljanje podataka, npr. za potrebe službene statistike. Javni sektor možda neće uvijek moći pristupiti tim podacima zbog pitanja povjerljivosti podataka ili očekivanih rizika za poslovne interese društava. To dovodi do zaključka da se pitanjima pružanja podataka i (ponovne) uporabe podataka („razmjena podataka”) treba posvetiti u sljedećim dvjema situacijama: razmjena podataka među poduzećima (eng. business-to-business – B2B) i razmjena podataka između poduzeća i javnih tijela / javnog sektora (eng. business-to-government – B2G).

Komisija je već predložila mjere za poboljšanje dostupnosti podataka za poduzeća. Uvođenjem Opće uredbe o zaštiti podataka (GDPR) te Direktive o e-privatnosti EU je uspostavio čvrst okvir za obradu osobnih podataka i podataka u području elektroničkih komunikacija, a cilj je stvoriti povjerenje u digitalno okruženje, što je ključan preduvjet za bilo kakvu razmjenu podataka. Taj je okvir temelj za buduću konkurentsku prednost europskih poslovnih subjekata kako bi iskoristili podatkovne tehnologije u najvećoj mogućoj mjeri. Osim toga, zahvaljujući Prijedlogu uredbe o slobodnom protoku neosobnih podataka bit će lakše prenositi takve podatke unutar EU-a.

Komisija je u svojoj Komunikaciji „Stvaranje europskog podatkovnog gospodarstva” od 10. siječnja 2017. prvi put opisala moguće probleme u pristupu podacima, posebno kad je riječ o strojno generiranim podacima i međusobnom odnosu platformi i poduzeća. Ujedno je spomenula važnost pristupa podacima privatnog sektora u svrhe javnog interesa.

Na temelju te komunikacije proveden je opsežan dijalog s dionicima. Zaključeno je da u predmetno pitanje trenutačno ne opravdava zakonodavnu intervenciju na horizontalnoj razini i da bi smjernice bile primjerenija metoda .

U Komunikaciji kojoj je priložen ovaj Radni dokument službi Komisija određuje niz ključnih načela koja bi se trebala uzeti u obzir kako bi podatkovne interakcije među poduzećima odnosno između poduzeća i javnih tijela bile uspješne za sve uključene strane.

Osim toga, cilj je ovog Radnog dokumenta službi ponuditi skup instrumenata za društva koja su nositelji podataka ili korisnici podataka ili oboje istodobno. U tu svrhu ovaj dokument sadržava vodič o pravnim, poslovnim i tehničkim aspektima razmjene podataka koji se može upotrijebiti u praksi kad se razmatraju i pripremaju prijenosi podataka između društava koja djeluju u istom sektoru ili različitim sektorima.

Smjernice navedene u ovom dokumentu osmišljene su za primjenu u svim sektorima gospodarstva. Kao posljedica razlika u strukturi pojedinačnih tržišta možda će biti potrebno dopuniti ih mjerama specifičnima za pojedini sektor.

Konačno, ovaj dokument nije izjava o pravnom položaju i njime se ne dovodi u pitanje način na koji Sud Europske unije tumači pravo EU-a. On nije obvezujući za Komisiju u pogledu primjene prava EU-a, posebno kad je riječ o pravilima tržišnog natjecanja iz članaka 101. i 102. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).





2. Načela razmjene podataka među poduzećima (B2B) te između poduzeća i javnih tijela (B2G)

U Komunikaciji kojoj je priložen ovaj Radni dokument službi određena su sljedeća načela kojima se osiguravaju pravedna tržišta za uređaje iz interneta stvari te proizvode i usluge koji ovise o podacima koje generiraju takvi uređaji:

(a) transparentnost: u relevantnim ugovorima trebalo bi na transparentan i razumljiv način utvrditi i. osobe ili subjekte koji će imati pristup podacima koje generira određeni proizvod ili usluga, vrstu takvih podataka i razinu pojedinosti i ii. svrhu u koju će se ti podaci upotrebljavati; (b) stvaranje zajedničke vrijednosti: u relevantnim sporazumima trebalo bi potvrditi da je, ako se podaci generiraju kao nusproizvod korištenja proizvodima ili uslugama, više strana pridonijelo stvaranju podataka; (c) uzajamno poštovanje poslovnih interesa: u relevantnim sporazumima trebalo bi uzeti u obzir potrebu da se zaštite poslovni interesi i poslovne tajne nositelja i korisnika podataka; (d) osiguravanje nenarušenog tržišnog natjecanja: u relevantnim sporazumima trebalo bi uzeti u obzir potrebu da se pri razmjeni osjetljivih poslovnih podataka osigura neometano tržišno natjecanje; (e) što manja ovisnost podataka o pružatelju: društva koja nude proizvod ili uslugu koji generiraju podatke kao nusproizvod trebala bi dopustiti i omogućiti prenosivost podataka koliko god je to moguće . Isto bi tako trebala razmotriti mogućnost da, kada je to moguće i u skladu s karakteristikama tržišta na kojima posluju, ponude isti proizvod ili uslugu sa samo ograničenim prijenosom podataka ili bez njega uz proizvode ili usluge koji uključuju takve prijenose podataka.

U Komunikaciji je navedeno i da bi poštovanje sljedećih načela moglo olakšati pristup podacima privatnog sektora tijelima javnog sektora pod povlaštenim uvjetima za ponovnu uporabu: