Nacrt zajedničkog izvješća Vijeća i Komisije za 2015. godinu o provedbi strateškog okvira za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja (ET 2020.)

Opsežni pregled stanja strateškog okvira ET 2020. u sredini programskog razdoblja proveden 2014., u koji su bili uključeni države članice i ključni dionici te na kojem se temelji ovo izvješće, doveo je do triju glavnih zaključaka:

Obrazovanje i osposobljavanje stoga su znatan doprinos nizu strategija i inicijativa EU-a, uključujući strategiju Europa 2020., inicijativu za jedinstveno digitalno tržište, Europski program sigurnosti i Plan ulaganja za Europu, pri čemu se poštuje nadležnost država članica nad vlastitim sustavima obrazovanja i osposobljavanja. Strateškim okvirom za obrazovanje i osposobljavanje do 2020. („ET 2020.”) dopunjuju se nacionalne mjere te se razmjenama među kolegama, uzajamnim učenjem i izgradnjom baze znanja podupiru države članice u provedbi reforma kojima će se dodatno povećati njihova uspješnost.

Političko djelovanje Europe u okviru novog Programa za zapošljavanje, rast, pravednost i demokratske promjene predstavlja nov početak. Postoje snažni gospodarski argumenti u prilog tome da bi obrazovanje i osposobljavanje kao sektor kojim se pogoduje razvoju mogli imati presudnu ulogu u okviru tog novog programa. Ulaganje u ljudski kapital dobro je potrošen novac. Kvalitetnim obrazovanjem i osposobljavanjem potiče se promicanje održivog gospodarskog rasta: njima se podupiru istraživanja i razvoj, inovacije, produktivnost i konkurentnost. Kako je naglašeno u smjernicama za zapošljavanje iz 2015., potrebno je povećati učinkovitost i djelotvornost sustava obrazovanja i osposobljavanja kako bi se podigla razina vještina radne snage te riješio problem neusklađenosti vještina i uspješnije predvidjele i ispunile potrebe tržišta rada koja se ubrzano mijenjaju. To je posebno važno u društvu koje sve više prožima digitalizacija te radi prijelaza na kružno gospodarstvo.

– potvrđena je velika vrijednost integriranog okvira kojim su obuhvaćeni obrazovanje i osposobljavanje na svim razinama. Usklađenost politike od predškolskog i školskog odgoja do visokog obrazovanja, strukovnog obrazovanja i osposobljavanja te obrazovanja odraslih nužna je zbog današnje potrebe za fleksibilnošću i prenosivošću iskustava učenja,

– četiri strateška cilja okvira ET 2020. ( i trenutačne referentne vrijednosti EU-a) i dalje vrijede jer su utvrđeni, na opsežan način usmjeren na budućnost, u zaključcima Vijeća iz 2009. o strateškom okviru ET 2020., zbog čega se smatraju solidnom osnovom za aktivnosti u tom okviru do 2020. Međutim, potrebno je preusmjeriti fokus politike kako bi se obuhvatili aktualni gospodarski izazovi i izazovi u području zapošljavanja te uloga obrazovanja u promicanju jednakosti i nediskriminacije, kao i u prenošenju temeljnih vrijednosti, međukulturnih kompetencija i aktivnog građanstva,

– doprinos strateškog okvira ET 2020. ukupnom programu EU-a za radna mjesta, rast i ulaganja, uključujući Europski semestar, treba se još povećati. To znači da je potrebno pojačati rad na izgradnji baze znanja i uzajamnom učenju u pogledu izazova povezanih s reformama te povećati važnost okvira za pojedine zemlje.

S obzirom na prethodno utvrđene izazove i zaključke te kako bi se strateški okvir ET 2020. uspješnije uskladio s političkim mandatom i prioritetima EU-a, u ovom se Zajedničkom izvješću predlaže usmjeravanje europske suradnje u tom okviru do 2020., čime će se radni ciklus te strategije produljiti s tri na pet godina.

2. Glavni izazovi i budući prioriteti

Na temelju pregleda stanja i prepoznajući razlike među državama članicama u ovom su poglavlju predstavljeni glavni događaji i izazovi u području europskog obrazovanja i osposobljavanja, pri čemu je u Prilogu 1. naglašeno utvrđivanje novih prioritetnih područja i konkretnih pitanja za nastavak rada do 2020.

2.1. Kvaliteta i relevantnost ishoda učenja ključne su za razvoj vještina

Zbog niskih razina osnovnih kompetencija u Europi usporen je gospodarski napredak i ozbiljno ograničen profesionalni, društveni i osobni razvoj pojedinaca. Kako bi se poboljšalo zapošljivost, inovacije i aktivno građanstvo, osnovne kompetencije moraju ići u korak s drugim ključnim kompetencijama i stavovima: kreativnošću, poduzetništvom i osjećajem za inicijativu, digitalnim vještinama (uključujući programiranje), poznavanjem stranih jezika, kritičkim razmišljanjem uključujući u okviru internetske i medijske pismenosti te vještinama bitnima za sektore u razvoju kao što je zeleno gospodarstvo.

Kvalitetu ishoda učenja potrebno je poticati tijekom cijelog života. Premda je 16 država članica već uvelo sveobuhvatne strategije cjeloživotnog učenja, sve bi zemlje trebale razviti takve strategije i osigurati povezanost između različitih oblika i razina učenja te povezanost obrazovanja i osposobljavanja s poslom. Za to su potrebni stalni napori u području koordinacije i partnerstva među različitim sektorima učenja.