Nacionalni podaci dostavljeni Komisiji pokazuju da se ukupan broj provjerenih radnih dana u EU-u smanjio za oko 12,8 %, što je smanjenje sa 151 milijun na 131,7 milijuna provjerenih radnih dana. To je znatnije smanjenje u usporedbi sa smanjenjem od 4,8 % između prethodnih dvaju izvještajnih razdoblja 2011.–2012. i 2013.–2014. No gledajući nacionalne podatke, smanjenje bi se većinom moglo objasniti padom broja provjerenih radnih dana u trima državama članicama . Više detalja dostupno je u pratećem izvješću.

Sve države članice dostavile su svoje nacionalne podatke, no mnoge sa zakašnjenjem. Kvaliteta podataka i dalje raste kad je riječ o Uredbi (EZ) br. 561/2006. Gotovo sve države članice dostavile su traženu raščlambu detaljnih statističkih podataka o provjerama sukladnosti provedenima na cesti i u prostorijama poduzeća. No još se mogu poboljšati informacije o sankcijama, međunarodnoj suradnji, promjenama nacionalnih zakona ili doneseni zaključci.

U usporedbi s prethodnim izvješćem za razdoblje 2013.–2014. broj provjerenih vozila povećao se za 24 %. Razlog tomu uglavnom je znatno povećanje broja provjerenih vozila koji su dostavile Njemačka i Finska u usporedbi s prethodnim izvještajnim razdobljem . Broj provjerenih vozača smanjio se za 22 % u usporedbi s razdobljem 2013.–2014. No to se uglavnom može objasniti i znatnim smanjenjem broja vozača koji je prijavila Njemačka u razdoblju 2015.–2016. u odnosu na razdoblje 2013.–2014. te kumulativnim učinkom neznatnijih smanjenja u nekoliko drugih država članica .

4.Aspekti provedbe u državama članicama

Nijedna od država članica koje su podnijele izvješće nije navela da je u razdoblju 2015.–2016. došlo do promjena u zakonodavstvu kojim se provodi Direktiva 2002/15/EZ. Ukupno gledajući, u većini država članica posljednje izmjene nacionalnog zakonodavstva bile su povezane s uvrštavanjem samozaposlenih vozača u područje primjene njihovih nacionalnih zakona o radnom vremenu u sektoru cestovnog prijevoza i već su bile uključene u izvješće za razdoblje 2013.–2014.

Nije utvrđen nikakav trend u pogledu poteškoća u provedbi Direktive 2002/15/EZ. One su ponajprije povezane s nacionalnim kontekstima i specifičnim poteškoćama koje se javljaju u nekim državama članicama. Na primjer, Italija u svojem izvješću navodi poteškoće u pogledu potrebe za pojašnjenjem nekih definicija utvrđenih Direktivom. To se odnosi na „vrijeme posvećeno svim djelatnostima cestovnog prijevoza” i „vrijeme tijekom kojeg mobilni radnik ne može slobodno raspolagati svojim vremenom”. U Češkoj je novi obrazac rada prema kojemu jedan zaposlenik (vozač) radi za dva poslodavca (prijevozna poduzeća) uzrokovao poteškoće u provedbi Direktive. Doista, navedeno je da su takve prakse teško dokazive jer je isključivo prijevozno poduzeće koje podliježe Uredbi (EZ) br. 561/2006 obvezno zatražiti primjerak evidencije o radnom vremenu od drugog poslodavca.

Kad je riječ o nadzoru provedbe Direktive, nekoliko država članica naglasilo je važnost savjetovanja i davanja smjernica u tom sektoru o usklađivanju sa složenim socijalnim pravilima u cestovnom prijevozu. Na primjer, Litva je navela da se smjernice o zahtjevima i upute upućuju poslodavcima. Slično tomu, irska tijela primjenjuju postupni pristup koji uključuje pružanje savjeta i smjernica te izdavanje službenih uputa prije pokretanja kaznenog postupka. U Švedskoj tijela tijekom provjera nastoje uspostaviti dijalog s poslodavcem ili samozaposlenim vozačem kako bi osigurala da oni razumiju pravila i da poduzmu potrebne radnje kako bi ih se pridržavali. I Slovačka je prepoznala vrijednost tog pristupa te je izvijestila da se situacija u pogledu osposobljavanja i poznavanja zakona među vozačima i poslodavcima poboljšala u odnosu na prethodne godine.

Naposljetku, kad je riječ o sudskoj praksi nacionalnih sudova, nijedna država članica nije prijavila značajnije odluke nacionalnih sudova temeljene na tumačenju Direktive 2002/15/EZ u razdoblju 2015.–2016.

5.Kršenje pravila o radnom vremenu

Neke države članice izvijestile su da se u prvom stupnju može tražiti ispravljanje utvrđene povrede u određenom roku. U slučajevima u kojima se nedostatak ne otkloni provedbena tijela primijenit će odgovarajuće sankcije. One se sastoje se od pokretanja upravnog postupka u Austriji i Slovačkoj i/ili određivanja novčane kazne u Estoniji i Finskoj.

Samo je osam država članica dostavilo kvantitativne podatke o utvrđenim prekršajima, što je još manje nego u prethodnom izvještajnom razdoblju kada je deset država članica pružilo te informacije. Zbog nedovoljnog broja dostavljenih podataka nije moguće donijeti zaključke relevantne za cijelu Europsku uniju. Stoga su sve države članice pozvane da uključe te podatke u sljedeća izvješća.

5. Gledišta dionika o provedbi Direktive 2002/15/EZ

Samo je deset država članica jasno navelo da se u okviru ovog postupka izvješćivanja savjetovalo s dionicima . Taj je broj ostao nepromijenjen u odnosu na prethodno izvješće, ali je još uvijek nizak u odnosu na prethodne godine . U svim državama članicama to se savjetovanje sastojalo od prikupljanja gledišta predstavnikâ poslodavaca i sindikata. U šest od deset država članica konzultirani su socijalni partneri, ali njihovim gledištima nije namijenjen poseban odjeljak u izvješću . Umjesto toga uključena su u cijelom dokumentu ili je u nekoliko slučajeva u izvješću navedeno samo da socijalni partneri nisu imali komentara. Zbog toga je nemoguće provesti daljnju analizu mišljenja socijalnih partnera s obzirom na to da njihovi odgovori ne čine reprezentativan uzorak . Komisija podsjeća države članice da su prema članku 13. stavku 1. Direktive 2002/15/EZ u postupak izvješćivanja obvezne uključiti gledišta obiju strana industrije.

IV. Zaključci

U razdoblju 2015.–2016. samo tri države članice dosegnule su minimalni prag radnih dana za provjeru. Najveći udio provjera radnih dana još se uvijek provodi na cesti i iako udio provjera u prostorijama poduzeća raste, samo šest od 28 država članica postiglo je potrebnu raspodjelu od najmanje 50 % provjera u prostorijama poduzeća i najmanje 30 % na cesti.

Podaci koje su države članice podnijele za ovo izvještajno razdoblje potvrđuju trend kontinuiranog smanjenja broja provjerenih radnih dana. U razdoblju 2015.–2016. to se uglavnom može objasniti znatnim smanjenjem broja provjerenih radnih dana u Francuskoj, Njemačkoj i Rumunjskoj. To je dovelo i do neznatnog smanjenja prosječnog broja provjerenih radnih dana na razini EU-a.

Iako se broj provjerenih radnih dana znatno smanjio, broj utvrđenih prekršaja blago se povećao. Povećanje se u najvećoj mjeri može objasniti većim brojem utvrđenih prekršaja u jednoj državi članici , ali to može značiti i da su provjere općenito postale učinkovitije. Za razliku od provjera na cesti, stopa utvrđivanja u prostorijama poduzeća porasla je i dvostruko je veća nego na cesti. Stopa utvrđivanja po provjerenom prijevoznom poduzeću utrostručila se. To može biti rezultat učinkovitije provedbe i većeg broja počinjenih prekršaja.

Stopa utvrđivanja znatno varira u cijelom EU-u te je nekolicina država članica prijavila više od dvije trećine prekršaja utvrđenih u EU-u. Važno je naglasiti da su neke države članice, koje imaju vrlo niske stope prekršaja, među prvih sedam država članica s najvišim postotkom provjerenih radnih dana.

Udjeli različitih vrsta povreda slični su onima iz prethodnog izvještajnog razdoblja. No treba istaknuti dvije promjene: povećao se broj utvrđenih prekršaja koji se odnose na manipulaciju tahografom u odnosu na druge vrste prekršaja utvrđenih na cesti, a provjere u prostorijama poduzeća pokazuju da je došlo do znatnog povećanja broja prekršaja povezanih s evidencijom o vremenu vožnje, koja je ili nepotpuna ili nepravilna. To može značiti da poduzeća i/ili vozači imaju poteškoća s pohranjivanjem relevantnih podataka na odgovarajući način. Provedbena tijela izvijestila su i da bi znatno niže novčane kazne za nepostojanje evidencije o vremenu vožnje u usporedbi s novčanim kaznama za prekoračenje vremena vožnje ili nedostatna razdoblja odmora mogle potaknuti vozače i prijevoznike na skrivanje evidencija s pomoću kojih bi se mogle otkriti povrede koje bi dovele do većih sankcija. Stupanjem na snagu Uredbe Komisije (EU) 2016/403 1. siječnja 2017. u pogledu klasifikacije teških povreda pravila Unije takva praksa mogla bi se spriječiti jer se nepostojanje evidencije o vremenu vožnje klasificira kao vrlo teška povreda koja bi stoga trebala biti novčano kažnjena proporcionalno svojoj težini.

Povećanje broja prekršaja utvrđenih u pogledu zloupotrebe tahografa i manipulacije tahografom pokazuje i da je što prije potrebno uvesti u upotrebu opremu za bilježenje kojom se ne može neovlašteno manipulirati, ponajprije pametni tahograf, koji će biti obvezan u novim vozilima od 15. lipnja 2019. Pametni tahograf imat će nov skup komunikacijskih mogućnosti koje su naprednije od onih na sadašnjim digitalnim tahografima, kao što su satelitska geolokalizacija ili komunikacija malog dometa za prijenos informacija provedbenim tijelima.

Kad je riječ o usklađenim provjerama, 15 država članica ispunilo je zahtjev od šest usklađenih zajedničkih provjera godišnje, što je slično nalazima iz prethodnog izvješća. Sveukupno, države članice naglasile su da su usklađene provjere bile vrijedan način razmjene, održavanja i proširenja stručnosti i znanja. Stoga Komisija potiče države članice da ulože dodatne napore u poboljšanje međunarodne suradnje. Prijedlog Komisije iznesen kao dio prvog paketa za mobilnost predviđa poboljšanje administrativne suradnje među državama članicama, što bi trebalo dovesti i do bolje razmjene najboljih praksi i stručnog znanja u području provedbe. To uključuje prijedlog za bolje strukturiranu i redovitiju razmjenu podataka i informacija među nacionalnim provedbenim tijelima u pogledu provedbenih praksi i provjera usklađenosti prijevoznika aktivnih u prekograničnom prijevozu. Suradnja među provedbenim tijelima i zajedničke inspekcije dio su i zadaća novopredloženog Europskog nadzornog tijela za rad, koje bi trebalo pomoći koordinirati nastojanja država članica na terenu.

Kad je riječ o provedbi Direktive 2002/15/EZ o radnom vremenu u sektoru cestovnog prijevoza, iscrpna analiza nije bila moguća zbog nepotpunosti nacionalnih izvješća. Komisija naglašava važnost postupka izvješćivanja i navodi da se protiv država članica može pokrenuti pravni postupak zbog neispunjenja obveze podnošenja informacija utvrđenih Odlukom Komisije o sastavljanju obrasca za izvješćivanje . Općenito govoreći, države članice nisu izvijestile o promjenama koje se odnose na izmjene njihova zakonodavstva o radnom vremenu u cestovnom prijevozu ni odluke sudova o tim pitanjima. Neke države članice naglasile su važnost davanja smjernica poslodavcima i samozaposlenim vozačima tijekom inspekcija kako bi postigli bolju usklađenost. Samo nekoliko država članica dostavilo je gledišta socijalnih partnera u okviru ovog izvješća i vrlo je mali broj država članica dostavio kvantitativne podatke o provjerama i prekršajima povezanima s radnim vremenom u sektoru cestovnog prijevoza. Stoga za razdoblje 2015.–2016. nije bilo moguće donijeti opće zaključke o tim pitanjima na razini EU-a.