nastanak, obrada i slanje opasnog otpada i drugog otpada u državama članicama EU-a 2013. – 2015.;

izvršavanje ovlasti za donošenje delegiranih akata

1.Uvod

Europska unija („EU”) stranka je Baselske konvencije o nadzoru prekograničnog prometa opasnog otpada i njegovu odlaganju od 22. ožujka 1989. („Konvencija”). Svrha je Konvencije zaštititi zdravlje ljudi i okoliš od štetnih učinaka opasnog otpada.

Uredbom (EZ) br. 1013/2006 Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o pošiljkama otpada („Uredba”) Konvencija je prenesena u pravo EU-a i izravno se primjenjuje na države članice. Izmijenjena je 2014. Uredbom (EU) br. 660/2014.

Svake kalendarske godine svaka država članica Tajništvu Konvencije dostavlja izvješće o provedbi Konvencije u prethodnoj kalendarskoj godini. Primjerak tog izvješća („Baselsko izvješće”) dostavlja se i Komisiji zajedno s dodatnim informacijama u obliku odgovora na upitnik o provedbi („upitnik EU-a”).

Komisija svake tri godine sastavlja izvješće o provedbi na temelju Baselskih izvješća i upitnika EU-a. Ovo je peto izvješće o provedbi koje obuhvaća razdoblje od 2013. do 2015. Pojedinosti o izvješćima država članica mogu se pronaći u priloženom radnom dokumentu službi Komisije.

U Konvenciji se pojmovi „uvoz” i „izvoz” rabe za svaku pošiljku u zemlju ili iz zemlje koja je stranka Konvencije. U skladu s pravom EU-a ti se pojmovi primjenjuju samo na pošiljke u EU kao cjelinu ili iz EU-a kao cjeline. U ovom dokumentu pojmovi se javljaju u navodnicima i definirani su u skladu s Konvencijom.

Sve su brojke približne i zaokružene.

Izvršavanje ovlasti za donošenje delegiranih akata

Člankom 58. Uredbe Komisiji su dodijeljene ovlasti za donošenje delegiranih akata u skladu s člankom 58.a radi izmjene priloga Uredbi. Cilj je u Uredbu integrirati dogovorene izmjene popisa otpada donesene u skladu s člankom 7. Direktive 2008/98/EZ i odluke donesene na temelju relevantnih međunarodnih konvencija i sporazuma te uzeti u obzir izmjene dogovorene u okviru Baselske konvencije i Odluke OECD-a. U članku 58.a stavku 2. navodi se da će se ta ovlast delegirati Komisiji na pet godina počevši od 17. srpnja 2014. Komisija treba izraditi izvješće o delegiranju ovlasti najkasnije devet mjeseci prije isteka razdoblja od pet godina.

Delegirane ovlasti iz članka 58. dodijeljene su Komisiji izmjenom koja je uvedena Uredbom (EU) br. 660/2014, koja se primjenjuje od 1. siječnja 2016. Od tog datuma Komisija nije izvršila ovlasti koje su joj dodijeljene na temelju Uredbe jer popis otpada donesen u skladu s člankom 7. Direktive 2008/98/EZ nije izmijenjen, a u okviru relevantnih međunarodnih konvencija i sporazuma, kao što su Baselska konvencija i Odluka OECD-a, nisu dogovorene važne i relevantne odluke ili izmjene kojima bi se opravdalo izvršenje tih ovlasti na proporcionalan način. Međutim, Komisija očekuje da bi se takve izmjene mogle dogovoriti u okviru Baselske konvencije tijekom narednih nekoliko godina.

2.Izvješćivanje država članica

U vrijeme sastavljanja ovog izvješća svih 28 država članica EU-a dostavilo je odgovore na Baselsko izvješće i upitnik EU-a za razdoblje 2013. – 2015.

Što se tiče podataka o ukupnim količinama otpada u pošiljkama između država članica, primijećena su nepodudaranja u količinama koje su iskazale zemlje „izvoznice” i „uvoznice” (tablice 2-48 do 2-50). Za kategoriju „ukupni prijavljeni otpad” ta odstupanja kretala su se u rasponu od 2 % (2013.) do 12 % (2014.). Slični obrasci zabilježeni su za opasni otpad i sav ostali prijavljeni otpad. Jedno od mogućih objašnjenja te nedosljednosti je da država članica koja otprema otpad može otpad otpremljen na kraju kalendarske godine smatrati „izvezenim” te godine, a država članica primateljica može ga smatrati „uvezenim” tek nakon njegove obrade sljedeće godine. U takvim je slučajevima vjerojatno da će „izvezene” količine biti veće od „uvezenih” količina u jednoj godini, a obrnuta pojava može se primijetiti u sljedećoj godini. Osim toga, neke države članice ne uključuju dosljedno u svoja Baselska izvješća pošiljke prijavljenog otpada koje nisu obuhvaćene područjem primjene Konvencije jer nisu zakonski obvezne to učiniti. Ostala odstupanja mogla su nastati zbog ručne obrade podataka iz papirnatih dokumenata s obzirom na to da potpuno elektronički sustavi još nisu operativni.

3.Nastanak opasnog otpada

U Baselskom izvješću države članice daju informacije o ukupnoj količini nastalog opasnog otpada i „drugog otpada”. Opasni otpad definira se u skladu s popisom tokova i/ili sastojaka otpada (unosi Y1 – Y45 prema kategorijama iz Konvencije) i prema određenim opasnim svojstvima. Osim toga, ako se nacionalnim pravom otpad razvrstava kao opasan, on se smatra opasnim ako se prijavi Tajništvu Konvencije. Prema Konvenciji „drugi otpad” znači otpad prikupljen iz kućanstava (unos Y46) i ostaci koji nastaju spaljivanjem otpada iz kućanstava (unos Y47). Te kategorije otpada podliježu kontrolama sličnim onima koje se primjenjuju na opasni otpad na temelju Konvencije. U odjeljku D radnog dokumenta službi Komisije naveden je cjelovit popis Y-oznaka na temelju Konvencije.

U vrijeme izrade ovog izvješća podaci o ukupnoj količini opasnog otpada nastalog 2015. bili su nepotpuni jer 11 država članica nije dostavilo nikakve podatke (tablica 2-1). Uz to, pet država članica izostavilo je podatke za 2014., a pet ih nije dostavilo podatke za 2013. Ti su nedostaci u podacima popunjeni procjenom na temelju podataka iz prethodnih godina.

Tijekom 2015. je u EU28 nastalo 70 milijuna tona opasnog otpada, u 2014. je nastao 71 milijun, a u 2013. 75 milijuna.