1.Uvod

U srpnju 2008. Europski parlament i Vijeće donijeli su odluku o sudjelovanju EU-a u financiranju zajedničkog programa Eurostars (dalje u tekstu: „program Eurostars”). Odlukom o programu Eurostars financijski doprinos EU-a ograničen je na "ekvivalent najviše jedne trećine učinkovitih doprinosa sudjelujućih država članica i ostalih sudjelujućih država, uz gornju granicu od 100 milijuna EUR”. Sudjelovanje se odnosilo na vrijeme trajanja Sedmog okvirnog programa za istraživanje (2008. – 2013.). Europski parlament i Vijeće kasnije su donijeli novu Odluku o nastavku sudjelovanja u financiranju u novom zajedničkom programu Eurostars-2 od 2014. do 2020. (Odluka o programu Eurostars-2).

Programom Eurostars nastoji se pružiti financijska potpora transnacionalnim tržišno usmjerenim istraživačkim projektima koje su pokrenula i predvode mala i srednja poduzeća (MSP-ovi) koja se bave istraživanjem i razvojem. Te bi tvrtke trebale iznijeti veći dio poslova na projektu u području istraživanja i razvoja te bi trebale moći komercijalno iskoristiti rezultate projekta, čime bi poboljšale svoju konkurentnost. Projekti u okviru programa Eurostars temelje se na suradnji, što znači da bi u svakom projektu trebalo sudjelovati najmanje dvoje partnera (autonomnih pravnih subjekata) iz dviju različitih država sudionica od kojih bi najmanje jedan bio MSP koji se bavi istraživanjem i razvojem. Projekti smiju trajati najviše tri godine, a proizvod istraživanja trebao bi biti spreman za stavljanje na tržište u roku od dvije godine od završetka projekta.

Tajništvo mreže EUREKA, sa sjedištem u Bruxellesu, središnji je odjel za potporu mreži i posebna provedbena struktura za program. Tajništvo organizira pozive na podnošenje prijedloga, provjerava prihvatljivost zahtjeva i odabire projekte za financiranje. Nadležno je i za dodjelu financijskih doprinosa EU-a. Nacionalna tijela za financiranje iz država sudionica dio svojih proračunskih sredstava za istraživanje i razvoj namjenjuju za nacionalne doprinose programu Eurostars te financiraju svoje nacionalne sudionike. Taj mehanizam financiranja zove se „virtualna zajednička riznica”. Ukratko, program Eurostars djeluje na temelju centraliziranog ocjenjivanja i decentraliziranog financiranja.

Odlukom o programu Eurostars od Komisije se zahtijevalo da provede privremenu ocjenu dvije godine nakon početka programa te da o rezultatima izvijesti Europski parlament i Vijeće. Privremeno izvješće objavljeno je 10. prosinca 2010., a Komisija je u travnju 2011. podnijela izvješće u kojem prenosi navedene rezultate.

Odlukom o programu Eurostars predviđa se i završno ocjenjivanje na kraju programa te ponovno izvješćivanje Europskog parlamenta i Vijeća o rezultatima.

Skupina Makarow, skupina neovisnih stručnjaka predvođena Marjom Makarow, potpredsjednicom Finske akademije, provela je završno ocjenjivanje koje je objavljeno u studenome 2014. Skupina se koristila kvalitativnim i kvantitativnim metodama za procjenu relevantnosti, učinkovitosti, utjecaja i održivosti programa. U usporedbi s privremenom ocjenom, broj prijava, podnositelja prijave i financiranih projekata otprilike je triput veći. Skupina Makarow stoga je mogla izvršiti kvantitativne izračune i provesti opsežne ekonometrijske analize, što nije bio slučaj s privremenom ocjenom.

Glavni zaključak skupine Makarow je sljedeći: „Zajedničkim programom Eurostars uspio se ubrzati rast i inovativni rezultati malih i srednjih poduzeća koja se bave istraživanjem i razvojem. Međutim, potrebno je poboljšati nekoliko aspekata vođenja i upravljanja.”

Glavna je svrha ovog izvješća prenijeti rezultate završne ocjene Europskom parlamentu i Vijeću, kako se zahtijeva Odlukom o programu Eurostars. U izvješću je predstavljen kratak sažetak privremene ocjene Komisije i izvješća iz 2011. (odjeljak 2.) nakon čega slijede glavni zaključci i preporuke skupine Makarow (odjeljak 3.). U skladu s izvješćem iz 2011. Komisija iznosi i svoje primjedbe o glavnim aspektima završne ocjene (odjeljak 4.). Na temelju izvješća skupine Makarow naglasak tih primjedbi je na onim aspektima programa Eurostars koji se prema mišljenju Komisije mogu poboljšati, osobito onima koji su već navedeni u privremenoj ocjeni.

Komisija uzima u obzir i Odluku o programu Eurostars-2 i činjenicu da je u toj Odluci i u novom sporazumu o delegiranju već prihvaćeno nekoliko preporuka iz privremene i završne ocjene.

2.Privremena ocjena i izvješće Komisije iz 2011.

Člankom 13. stavkom 2. Odluke o programu Eurostars predviđa se: „Privremenu ocjenu zajedničkog programa Eurostars provodi Komisija dvije godine nakon početka zajedničkog programa Eurostars a ona pokriva napredak prema ciljevima određenima u Prilogu I. Ocjena također uključuje preporuke o najprikladnijim načinima za daljnje poboljšanje znanstvene, upravljačke i financijske integracije i preporuku za ocjenjivanje sposobnosti, posebno istraživanja i razvoja koje provode mala i srednja poduzeća, za pristup zajedničkom programu Eurostars i kvaliteti i učinkovitosti njegove primjene. Komisija obavješćuje Europski parlament i Vijeće o svojim zaključcima o ocjeni, zajedno sa svojim primjedbama i prema potrebi prijedlozima za izmjenu ove Odluke.”

Sporazumom o delegiranju iz 2009. između Europske komisije i Tajništva mreže EUREKA utvrđene su smjernice za primjenu kriterija iz Odluke o programu Eurostars te navedena konkretna pitanja na koja je potrebno odgovoriti u ocjeni.

Skupina neovisnih stručnjaka koje je imenovala Komisija podnijela je izvješće o privremenoj ocjeni u prosincu 2010. Skupina je zaključila sljedeće: „Eurostars je dobar program čiji se ciljevi ispunjavaju i kojim se europskim malim i srednjim poduzećima koja se bave istraživanjem i razvojem omogućuje ostvarivanje dodane vrijednosti. Iz tog razloga skupina neovisnih stručnjaka smatra da bi se program Eurostars trebao održati, ali da bi po mogućnosti ubuduće trebao imati veći proračun. Međutim, unatoč dobrom napretku, i dalje ima prostora za poboljšanje.”

Privremena ocjena provedena je 2010., a izvješće sadržava podatke iz prva četiri roka: dva su roka bila 2008., jedan 2009. i jedan 2010. U prva četiri roka 3 790 podnositelja podnijelo je ukupno 1 127 zahtjeva. U pogledu faze financiranja izvješće sadržava jedino podatke iz prva tri roka. Sredstva su odobrena za 264 projekta s ukupnim troškovima od 386 milijuna EUR. Dovršeno je samo 14 projekata. U dvije godine od njegova početka do proljeća 2010. za program Eurostars mobilizirana su ukupna namjenska javna sredstva u iznosu od 231,1 milijuna EUR, od čega su 173,5 milijuna EUR izdvojile države sudionice, a 57,6 milijuna EUR izdvojio je EU.

U prva dva roka prosječno vrijeme potrebno za sklapanje ugovora bilo je 11,4 mjeseci. Postojale su znatne razlike, od najmanje 5,3 mjeseci do najviše 26,8 mjeseci u razdoblju nakon prvog roka (u prosjeku 11,8 mjeseci) te od najmanje 6,3 mjeseci do najviše 17,2 mjeseca u razdoblju nakon drugog roka (u prosjeku 11,0 mjeseci). U prilogu sporazumu o delegiranju (točka 5.: „Očekivani rezultati i pokazatelji”) postavljen je cilj da se ugovori trebaju sklopiti u roku od šest mjeseci, koji treba ostvariti do sredine provedbe programa.

Skupina je smatrala da su tri glavne prednosti programa sljedeće:

1)zbog velikog broja zahtjeva potražnja za programom premašila je prvotna iščekivanja te su mobilizirani uglavnom MSP-ovi koji se bave istraživanjem i razvojem s projektima bliskima tržištu i pristupom odozdo prema gore;

2)upravljanje programom s vremenom se poboljšalo u smislu organiziranja potrebne logistike i infrastrukture te se povećao stupanj zadovoljstva nacionalnih tijela i sudionika te