Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o Prijedlogu Direktive Vijeća o utvrđivanju pravila za sprečavanje zlouporabe fiktivnih subjekata u porezne svrhe i izmjeni Direktive 2011/16/EU

(COM(2021) 565 final – 2021/0434 (CNS))

(2022/C 290/08)

Izvjestitelj: Benjamin RIZZO Suizvjestitelj: Javier DOZ ORRIT

Zahtjev za savjetovanje: Vijeće Europske unije, 10.2.2022. Pravna osnova: članak 115. Ugovora o funkcioniranju Europske unije Nadležna stručna skupina: Stručna skupina za ekonomsku i monetarnu uniju te ekonomsku i socijalnu koheziju Datum usvajanja u Stručnoj skupini: 3.3.2022. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 23.3.2022. Plenarno zasjedanje br.: 568 Rezultat glasanja (za/protiv/suzdržani): 206/1/6

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO u potpunosti podržava prijedlog Komisije o zlouporabi fiktivnih poduzeća u porezne svrhe i njegove ciljeve. Osiguravanje učinkovitog pravednog oporezivanja na jedinstvenom tržištu ključno je za poticanje stvarnog oporavka nakon pandemije bolesti COVID-19.

1.2. EGSO cijeni široko javno savjetovanje koje je pokrenula Komisija, a koje će biti otvoreno za sve dionike, kao i ciljanije savjetovanje s nacionalnim stručnjacima, koji su bili uključeni na temelju svojeg posebnog stručnog znanja. Ta savjetovanja pružila su dionicima mogućnost da daju značajan doprinos te bi ih trebalo uključiti i u buduće rasprave.

1.3. EGSO podržava odluku da se odabere Direktiva s ciljem osiguravanja zajedničkog pravnog okvira među državama članicama. Priroda predmeta koji je potrebno regulirati i ciljevi koji se nastoje ostvariti ukazuju na to da se predmetna pitanja zapravo ne mogu rješavati kroz pojedinačne inicijative država članica u okviru njihovih pravnih sustava.

1.4. EGSO smatra da je prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti, s obzirom na to da ne ide dalje od osiguravanja potrebne razine zaštite za jedinstveno tržište, s očito razumnim učinkom na poduzeća.

1.5. EGSO smatra da bi Komisija i nacionalna porezna tijela trebali imati odgovarajuće kapacitete u smislu vještina i resursa kako bi ispravno upravljali potrebnim provjerama i dijelili dobivene informacije u vezi s prijedlogom.

1.6. EGSO se nada da će, nakon što se provedu i dovrše istrage o fiktivnim poduzećima, ishod biti transparentno stavljen na raspolaganje javnosti i da će se obznaniti rezultati provedbe Direktive.

1.7. EGSO smatra da bi se odgovarajuće provjere trebale provoditi ne samo u pogledu prihoda poduzeća nego i imovine, s obzirom na to da se porezi mogu naplaćivati čak i ako ta imovina ne donosi nikakav prihod, na primjer u slučaju poreza na bogatstvo.

1.8. EGSO naglašava potrebu za uvođenjem zajedničkih i jasnih pravila o posebnom sadržaju izjava koje se zahtijevaju od poduzeća. Potrebno je izbjegavati pretjerano izvješćivanje koje premašuje ciljeve Direktive i troškove usklađivanja koji proizlaze iz toga.

1.9. EGSO preporučuje da se u zasebnom zakonodavnom aktu utvrde ciljana pravila za sprečavanje aktivnosti „stručnjaka pomagača”, što odgovara pristupu OECD-a tom pitanju. EGSO smatra da bi suradnja stručnih nadzornih tijela u borbi protiv zlouporabe i mogućih kriminalnih aktivnosti koje provode „stručnjaci pomagači” bila od velike vrijednosti.

1.10. EGSO ponavlja potrebu za potpunim i širokim Unijinim popisom nekooperativnih poreznih jurisdikcija izvan EU-a, među ostalim kako bi poduzeća iz EU-a mogla prepoznati jesu li fondovi i imovina kojima upravljaju povezani s fiktivnim subjektima koji se nalaze izvan EU-a.

1.11. EGSO predlaže da Komisija objavi odgovarajuće smjernice u pogledu provjere poslovne prisutnosti utvrđene Direktivom, s posebnim naglaskom na značenju konkretnih pojmova kao što su „rezidentnost”, „rezidentni direktor” i „prostori”.

1.12. EGSO primjećuje da se fiktivna poduzeća mogu osnovati i upotrebljavati i za omogućavanje neprijavljenog rada, kao i za izbjegavanje doprinosa za socijalno osiguranje. EGSO stoga predlaže da Komisija razmotri mogućnost da se takva pitanja uz postojeći prijedlog, koji je isključivo direktiva o porezu, rješavaju i u zasebnim europskim zakonodavnim aktima.

2. Kontekst dokumenta Europske komisije

2.1. U Komunikaciji Europske komisije o oporezivanju poslovanja za 21. stoljeće, usvojenoj 18. svibnja 2021., utvrđuju se dugoročni i kratkoročni ciljevi za potporu oporavku od pandemije bolesti COVID-19 i za osiguravanje odgovarajućih javnih prihoda u budućnosti.

2.2. Predložena direktiva Komisije o fiktivnim subjektima jedna je od kratkoročnih konkretnih inicijativa najavljenih u Komunikaciji za poboljšanje postojećeg poreznog sustava, s posebnim naglaskom na osiguravanju pravednog i učinkovitog oporezivanja.

2.3. Pravni subjekti koji nemaju ni minimalnu poslovnu prisutnost ni gospodarsku aktivnost mogli bi se upotrebljavati u nepropisne porezne svrhe, kao što su utaja poreza i izbjegavanje plaćanja poreza ili čak za pranje novca. Stoga je potrebno pozabaviti se situacijama u kojima porezni obveznici utaje porez ili izbjegavaju svoje porezne obveze putem poduzeća koja ne obavljaju nikakvu stvarnu gospodarsku aktivnost. Fiktivna poduzeća mogla bi pogodovati okruženju nepoštene raspodjele poreznog opterećenja, kao i nepoštene fiskalne konkurencije među jurisdikcijama.

2.4. Prijedlog Komisije odnosi se na sva poduzeća koja se smatraju poreznim rezidentima i ispunjavaju uvjete za dobivanje potvrde o poreznoj rezidentnosti u nekoj od država članica EU-a. Nakon što se usvoje u vidu direktive, nova pravila trebala bi se prenijeti u razne nacionalne pravne sustave država članica do 30. lipnja 2023., a stupaju na snagu 1. siječnja 2024.

2.5. Kazneno djelo pranja novca, koje često prakticiraju neka fiktivna poduzeća, predmet je niza europskih zakonodavnih akata, koji bi mogli poslužiti kao koristan kontekst za prijedlog Komisije. Posebno bi trebalo uputiti na zakonodavni paket koji je Komisija predložila u srpnju 2021., a koji se sastoji od tri uredbe i jedne direktive ( 1 )

3. Prijedlozi Europske komisije

3.1. Direktiva se odnosi na prakse koje se upotrebljavaju za izbjegavanje plaćanja poreza ili utaju poreza, među ostalim i na osnivanje poduzeća unutar EU-a koja se naoko bave stvarnim gospodarskim aktivnostima, ali ih zapravo ne obavljaju. Pravi je razlog za osnivanje nekih od tih vrsta poduzeća zapravo omogućiti stvarnom vlasniku ili grupaciji kojoj ona pripadaju ostvarivanje određenih poreznih pogodnosti.

3.2. Kako bi se iskorijenile te prakse, predloženom se Direktivom utvrđuje provjera kojom se nastoji pomoći državama članicama da identificiraju poduzeća koja se navodno bave legitimnom aktivnošću, ali u stvari nemaju minimalnu poslovnu prisutnost i stoga se potencijalno zloupotrebljavaju za stjecanje neprimjerenih poreznih pogodnosti. Ta se provjera naziva „provjera poslovne prisutnosti”.

3.3. U prvom se koraku provjere utvrđuju razlike između poduzeća za koje postoji rizik da nemaju poslovnu prisutnost i budu zloupotrijebljena u porezne svrhe, s jedne strane, i onih za koje je taj rizik nizak, s druge. Rizični slučajevi su oni koji istodobno imaju niz obilježja koja se obično mogu prepoznati u poduzećima koja nemaju poslovnu prisutnost („kriteriji za ulazak u provjeru”). Nasuprot tome, niskorizični slučajevi ne ispunjavaju te kriterije ili ispunjavaju samo neke od njih te ne ulaze u provjeru.

3.4. Prema relevantnim kriterijima „rizičnima” se smatraju ona poduzeća koja nisu izričito izuzeta Direktivom, koja se bave prekograničnim aktivnostima, koja su geografski mobilna te koja se osim toga u upravljanju obično oslanjaju na druga poduzeća (posebno profesionalne treće pružatelje usluga). Niskorizični slučajevi koji ne ulaze u provjeru nisu relevantni za potrebe Direktive.

3.5. Poduzeća se najprije moraju samoprocijeniti i, ako se pokaže da su „rizična”, od njih se traži da u svojoj poreznoj prijavi izvijeste o svojoj poslovnoj prisutnosti. Izvješćivanje o poslovnoj prisutnosti podrazumijeva pružanje određenih informacija kako bi se olakšala procjena aktivnosti koju obavlja poduzeće.

3.6. Kad je riječ o drugom koraku, ishod provjere poslovne prisutnosti ovisi o trima elementima: i. prostori dostupni za isključivu upotrebu poduzeću; ii. najmanje jedan vlastiti i aktivan bankovni račun u EU-u; iii. najmanje jedan direktor ima boravište u blizini poduzeća i posvećen je njegovim aktivnostima ili, alternativno, dovoljan broj zaposlenika koji imaju boravište u blizini poduzeća i koji su uključeni u njegove osnovne „aktivnosti kojima se ostvaruje prihod”.

3.7. U trećem koraku provjere predviđena je odgovarajuća procjena informacija o kojima je poduzeće izvijestilo u drugom koraku u pogledu poslovne prisutnosti. Poduzeće koje predstavlja rizik – s obzirom na to da je ušlo u provjeru – i čije izvješćivanje također dovodi do zaključka da mu nedostaje barem jedan od relevantnih elemenata u pogledu poslovne prisutnosti, trebalo bi se prema novoj Direktivi smatrati „fiktivnim”, odnosno poduzećem kojemu nedostaje prisutnost i koje se vjerojatno zloupotrebljava u porezne svrhe.

3.8. Za poduzeće koje predstavlja rizik, ali čije izvješće otkriva da ima sve relevantne elemente prisutnosti, trebalo bi pretpostaviti da nije „fiktivno” u smislu Direktive. Međutim, ta pretpostavka ne isključuje mogućnost da porezna uprava utvrdi da je to poduzeće fiktivno na osnovu nečega što nije u području primjene Direktive.

3.9. U četvrtom koraku poduzeće za koje se pretpostavlja da je „fiktivno” i da se zloupotrebljava u porezne svrhe u smislu Direktive ima pravo dokazati suprotno demonstriranjem vlastite prisutnosti uz pomoć konkretnih dokaza („osporavanje”). Poduzeća o kojima je riječ imat će stoga stvarno pravo dokazati da nisu „fiktivna” u smislu Direktive.

3.10. Nakon što se pretpostavi da je poduzeće fiktivno u smislu Direktive i ono ne ospori takvu pretpostavku, u skladu s tim bi se trebale početi primjenjivati porezne posljedice. Te bi posljedice trebale onemogućiti sve porezne pogodnosti koje su ostvarene ili koje bi se mogle ostvariti.

3.11. Budući da poduzeće, kako bi steklo pravo na pogodnosti ugovora o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja, obično mora dostaviti potvrdu o poreznoj rezidentnosti, država članica porezne rezidentnosti „fiktivnog” poduzeća neće uopće izdati potvrdu o poreznoj rezidentnosti ili će izdati potvrdu s upozorenjem, što znači potvrdu koja uključuje izričitu izjavu kojom se sprečava korištenje potvrde u svrhu ostvarivanja navedenih pogodnosti.

3.12. Ako se porezne pogodnosti dodijeljene poduzeću onemoguće, trebalo bi utvrditi kako stvarno oporezivati tok prihoda prema poduzeću i od njega, kao i svu imovinu u njegovu vlasništvu. Pri raspodjeli prava oporezivanja trebalo bi uzeti u obzir sve jurisdikcije na koje bi mogle utjecati transakcije u kojima sudjeluje „fiktivno poduzeće”.

3.13. Pravila Direktive nužno utječu samo na države članice s obzirom na to da treće zemlje nisu u nadležnosti prava EU-a. U tim slučajevima trebalo bi propisno poštovati ugovore o izbjegavanju dvostrukog oporezivanja između države članice i treće zemlje s obzirom na dodjelu prava oporezivanja. Ako takvi ugovori ne postoje, predmetna država članica primjenjivat će svoje nacionalno pravo.

3.14. Sve države članice imat će pristup subjektima koji podnose izvješća u bilo kojem trenutku i bez potrebe za slanjem zahtjeva za dostavu informacija. U tu svrhu države članice razmjenjivat će informacije od prvog koraka kad se poduzeće klasificira kao poduzeće koje predstavlja rizik u smislu ove Direktive. U tu svrhu uvest će se registar ili baza podataka.

3.15. Predloženim zakonodavstvom prepušta se državama članicama da utvrde sankcije koje se primjenjuju za neispunjavanje obveza izvješćivanja propisanih ovom Direktivom kako je prenesena u različite nacionalne pravne sustave. Sankcije moraju biti učinkovite, proporcionalne i odvraćajuće.

3.16. Minimalna razina koordinacije među državama članicama trebala bi se postići određivanjem minimalne novčane sankcije u skladu s postojećim odredbama u financijskom sektoru. Sankcije bi trebale uključivati administrativnu novčanu sankciju u iznosu od najmanje 5 % prometa poduzeća.

4. Opće napomene EGSO-a

4.1. EGSO u potpunosti podržava prijedlog Komisije i njegove opće ciljeve. Osiguravanje učinkovitog i pravednog oporezivanja na jedinstvenom tržištu ključno je za poticanje stvarnog oporavka nakon pandemije bolesti COVID-19. Dovoljni porezni prihodi državama članicama doista su ključni čimbenik u olakšavanju javnih ulaganja usmjerenih na postizanje zelenijeg i digitaliziranijeg jedinstvenog tržišta. EGSO je donekle zabrinut zbog toga što se kod zahtjeva u pogledu poslovne prisutnosti zanemaruje digitalni aspekt te se samo naglašava važnost materijalne imovine. To bi moglo stvarati probleme u budućnosti.

4.2. Prijedlog Komisije stoga je u potpunosti u skladu s Komunikacijom o oporezivanju poslovanja za 21. stoljeće, što rezultira konkretnim i dosljednim djelovanjem usmjerenim na borbu protiv utaje poreza i izbjegavanja plaćanja poreza, čime se osigurava pravedno okruženje za oporezivanje u cijeloj Europi.

4.3. EGSO primjećuje da je prijedlog Komisije u skladu s prethodnim zakonodavnim inicijativama koje su poduzele institucije EU-a, kao što su Direktiva o suzbijanju izbjegavanja poreza (ATAD) i Direktiva o administrativnoj suradnji (DAC) među poreznim tijelima. Od iznimne je važnosti težiti dosljednosti između različitih poreznih pravila među kojima se očekuje stalno međudjelovanje, kako bi se izbjegli neželjeni ishodi.

4.4. Prijedlog Komisije dopuna je nedavnom prijedlogu o osiguravanju globalne minimalne razine oporezivanja za multinacionalne grupacije u EU-u (poznatom kao „drugi stup”), bez obzira na različita područja primjene dviju direktiva, s obzirom na to da će se drugi stup primjenjivati na poduzeća koja prelaze prag prometa od 750 milijuna EUR, dok Direktiva o fiktivnim poduzećima ne podliježe takvim ograničenjima.

4.5. EGSO cijeni javno savjetovanje koje je pokrenula Komisija prije objave svog prijedloga. To savjetovanje sadržavalo je 32 pitanja usmjerena na, među ostalim, razgraničavanje problema i njegovih uzroka te utvrđivanje odgovarajućeg oblika djelovanja EU-a. Dionici su stoga dobili važnu priliku da iznesu svoja zapažanja i bojazni prije razvoja novih pravila. EGSO izražava žaljenje zbog toga što je tu priliku iskoristio tek mali broj dionika (njih 50).

4.6. EGSO podupire i dodatno javno savjetovanje s nacionalnim stručnjacima, koji su bili ciljano uključeni na temelju svojeg posebnog stručnog znanja. Kombinacija opsežnog savjetovanja usmjerenog na dionike i detaljnijeg savjetovanja usmjerenog na kvalificirane stručnjake uspostavlja dobru ravnotežu između osiguravanja participativnog i tehnički naprednog zakonodavnog postupka.

4.7. Sama priroda predmeta koji je potrebno regulirati Direktivom i postavljeni ciljevi – rješavanje pitanja prekograničnog izbjegavanja plaćanja poreza i utaje poreza – iziskuju zajednički okvir koji provode države članice.

4.8. Uistinu, odgovarajući i učinkoviti zajednički okvir ne bi se mogao postići pojedinačnim mjerama koje svaka država članica provodi u skladu s vlastitim pravnim sustavom. U tom bi se slučaju postojeća rascjepkanost zapravo replicirala, a možda čak i pogoršala višestrukim neusklađenim djelovanjem na nacionalnoj razini.

4.9. Fiktivna poduzeća osnovana u državama članicama moraju se uskladiti s Direktivom, a administrativna suradnja država članica važnija je nego ikad kako bi se izbjeglo narušavanje fiskalnog kapaciteta EU-a u cjelini. Kako bi ispravno upravljala provjerama i razmjenjivala informacije, Komisija bi trebala imati odgovarajuće kapacitete i dovoljne resurse za to.

4.10. EGSO smatra i da je prijedlog u skladu s načelom proporcionalnosti, s obzirom na to da ne ide dalje od osiguravanja minimalne potrebne razine zaštite za jedinstveno tržište, s očito razumnim učinkom na poduzeća. Zapravo, Direktivom se nastoji postići minimalna zaštita poreznih sustava država članica i osigurati osnovni stupanj koordinacije unutar EU-a u svrhu ostvarivanja njegovih ciljeva.

4.11. S druge strane, čini se da je i učinak na poduzeća proporcionalan jer se uspostavlja odgovarajuća ravnoteža među različitim ciljevima i vrijednostima, uključujući: i. učinkovitost u smanjenju zlouporabe fiktivnih subjekata; ii. porezne dobitke za javne financije; iii. troškove usklađenja za poduzeća i porezne uprave; iv. neizravne učinke na jedinstveno tržište i na tržišno natjecanje među poduzećima.

4.12. EGSO se slaže s pristupom Komisije da je učinkovita i transparentna razmjena informacija među poreznim tijelima ključna za borbu protiv neprikladne uporabe fiktivnih poduzeća i, općenitije, za osiguravanje pravednog i učinkovitijeg okruženja za oporezivanje. To se pitanje mora vrlo pažljivo pratiti kako bi postojala suradnja među državama članicama u situacijama kad fiktivno poduzeće provodi transakcije koje uključuju dvije države članice. Nakon što se dovrše istražni postupci u vezi s fiktivnim poduzećima, ishod bi trebao biti transparentno stavljen na raspolaganje javnosti. Europska i nacionalna tijela trebala bi objaviti rezultate provedbe Direktive.

4.13. Fiktivna poduzeća na koja se odnosi ova Direktiva mogu se upotrebljavati i za utaju poreza i izbjegavanje plaćanja poreza, a u određenim slučajevima čak i za druga kaznena djela poput pranja novca, s kojim su često povezana. Stoga je zakonodavna koordinacija i koordinacija raznih nadzornih tijela nadležnih za borbu protiv tih kaznenih djela, i na nacionalnoj i na europskoj razini, od ključne važnosti. Uz inicijativu UNSHELL porezna tijela imat će pristup dodatnim informacijama, što će im omogućiti da usporede taj novi niz informacija s informacijama koje su pružila tijela za borbu protiv pranja novca. Nacionalna i europska tijela moraju se pobrinuti za to da primjena ove Direktive ne uzrokuje probleme nijednom poduzeću koje svoju djelatnost obavlja u skladu sa zakonom.

4.14. Poznavanje stvarnih vlasnika fiktivnih poduzeća i njihove imovine te stvarnih vlasnika transakcija koje oni izvršavaju ključno je za razotkrivanje stvarne prirode njihovih aktivnosti i razumijevanje razmjera počinjene utaje poreza ili pranja novca. Skrivanje stvarnog vlasništva kroz lance fiktivnih poduzeća, kojima upravljaju „stručnjaci pomagači”, svojstveno je njihovim nezakonitim ciljevima. Alati za prepoznavanje stvarnih vlasnika nalaze se u zakonodavstvu o sprečavanju pranja novca. Međutim, u predloženoj Direktivi na to se pitanje ne upućuje. EGSO smatra da bi tu, kao i druge rupe u povezivanju dvaju zakonodavnih akata, trebalo ukloniti ili tako da se u predmetnu Direktivu uvrste pojašnjenja kako to učiniti ili da se hitno uvede europski zakonodavni okvir za to pitanje.

4.15. Izvan područja primjene ove Direktive osnivaju se i neka fiktivna poduzeća koja se upotrebljavaju za omogućavanje neprijavljenog rada i izbjegavanje doprinosa za socijalno osiguranje. EGSO predlaže da Komisija analizira mogućnost rješavanja tog pitanja u europskom zakonodavstvu.

5. Posebne napomene

5.1. EGSO smatra da je „kriterij za ulazak u provjeru” koji je predviđen prijedlogom Komisije u obliku kumulativnih pokazatelja razuman i prikladan. U tom smislu, EGSO primjećuje da subjekti koji imaju samo imovinu za privatnu uporabu, kao što su nekretnine, jahte, mlažnjaci, umjetnička djela ili vlasnički kapital, možda neće imati prihoda tijekom dugog vremenskog razdoblja, ali stvaraju značajne porezne olakšice za subjekte koji njima upravljaju.

5.2. Odbor stoga smatra da ne bi trebalo provjeravati samo prihod nego i imovinu jer čak i imovina koja ne donosi nikakav prihod može podlijegati oporezivanju, primjerice porezu na bogatstvo ondje gdje se on primjenjuje. EGSO smatra da bi Komisija trebala imati odgovarajuće kapacitete i dovoljne resurse kako bi mogla ispravno upravljati provjerama i razmjenjivati informacije.

5.3. EGSO predlaže da Komisija objavi odgovarajuće smjernice u pogledu provjere poslovne prisutnosti utvrđene Direktivom, s posebnim naglaskom na značenju konkretnih pojmova kao što su „rezidentnost”, „rezidentni direktor” i „prostori”. U skladu s tim pristupom, nacionalne razlike i različita tumačenja koja bi mogla biti štetna za unutarnje tržište mogli bi se smanjiti ili bi se ta pitanja moglo bolje rješavati. EGSO posebno zahtijeva od Komisije da s tim u vezi na odgovarajući način razmotri nove digitalne modele poslovanja.

5.4. EGSO smatra da bi sudjelovanje poduzeća u prekograničnim aktivnostima trebalo pažljivo procijeniti s obzirom na stvarnu prirodu transakcija koje provode ta poduzeća s jedne strane te s obzirom na njihove nekretnine i imovinu s druge strane. Direktiva ne bi trebala obuhvaćati poduzeća koja primjenjuju odgovarajuću razinu transparentnosti i ne predstavljaju stvarni rizik od nedostatka poslovne prisutnosti u svrhu utaje poreza ili izbjegavanja plaćanja poreza.

5.5. Direktiva UNSHELL oslanja se na postojeće standarde EU-a i međunarodne standarde. EGSO preporučuje da Komisija osigura usklađenost s relevantnim međunarodnim standardima i zajedničkim standardima EU-a koji su već na snazi, posebno s konceptom „znatne gospodarske aktivnosti” razvijenim u kontekstu povlaštenih poreznih režima i razmatranim u okviru foruma o štetnim poreznim praksama. Još jedno važno pitanje koje treba riješiti odnosi se na uspostavu zajedničkih i jasnih pravila u vezi s posebnim sadržajem izjava koje se zahtijevaju od poduzeća. Potrebno je izbjegavati pretjerano izvješćivanje koje premašuje ciljeve Direktive i troškove usklađivanja koji proizlaze iz toga.

5.6. EGSO apelira da se posebna pozornost posveti ulozi takozvanih „stručnjaka pomagača”, pitanju koje se ne spominje u prijedlogu Direktive. EGSO preporučuje da se pravila kojima se uređuju aktivnosti „stručnjaka pomagača” utvrde u zasebnom zakonodavnom aktu, u skladu s kriterijima koje je na tu temu postavio OECD i koji često imaju relevantnu ulogu u posebnom području fiktivnih poduzeća ( 2 )

5.7. OECD, koji opisuje kategorije stručnjaka, od kojih neki upravljaju lancima fiktivnih poduzeća ili surađuju s njima, smatra da je ključno usredotočiti se na „stručnjake pomagače” u cilju borbe protiv kriminalnih aktivnosti poduzeća osnovanih u nezakonite svrhe, uključujući utaju poreza. Stručnjake koji se pridržavaju zakona doista bi trebalo propisno razlikovati od male skupine stručnjaka koji svoje vještine u području poreznog prava i korporativnog računovodstva upotrebljavaju kako bi aktivno pogodovali praksama u vezi s utajom poreza, izbjegavanjem plaćanja poreza i pranjem novca.

5.8. EGSO stoga ističe potrebu za usmjeravanjem na stručnjake pomagače koji aktivno omogućuju iskorištavanje nezakonitih praksi koje pogoduju fiskalnom i financijskom kriminalu. Time bi bilo moguće poremetiti ključni čimbenik koji se odnosi na porezne zlouporabe. Ograničavanje mogućnosti za razvoj nepravednih fiskalnih praksi doista je temeljni korak prema postizanju upravo onih ciljeva kojima teži prijedlog Komisije.

5.9. EGSO smatra da bi suradnja stručnih regulatornih ili nadzornih tijela u borbi protiv zlouporabe i mogućih kriminalnih aktivnosti „stručnjaka pomagača” bila od velike vrijednosti. To bi bio zanimljiv smjer razvoja europskog socijalnog i političkog pakta protiv fiskalnog i gospodarskog kriminala, pranja novca i korupcije, za koji se Odbor zalagao u raznim mišljenjima.

5.10. EGSO predlaže i usklađivanje prijedloga Direktive Komisije s postojećim pravilima u vezi s transfernim cijenama, s obzirom na to da bi uporaba fiktivnih poduzeća usmjerena na utaju poreza mogla biti povezana s takvom praksom u cijelom EU-u i stoga bi se trebala posebno razmotriti u tom pogledu. EGSO ponovno iznosi svoje mišljenje da bi trebalo razmotriti i mogućnost uspostave direktive o transfernim cijenama.

5.11. Odbor smatra da popis poduzeća koja ne podliježu izvješćivanju (članak 6. stavak 2.) mora biti propisno obrazložen i procijenjen kako bi se osiguralo da se ta poduzeća ne mogu okoristiti neprikladnim poreznim pogodnostima i da se ne upotrebljavaju za zaobilaženje zakona.

5.12. EGSO smatra i da bi trebalo poduzeti više mjera u slučajevima kada poduzeće ili subjekt izvan EU-a posluje s poduzećem ili subjektom s popisa EU-a. Postavlja se pitanje koje se mjere mogu staviti na raspolaganje poduzećima ili subjektima uvrštenima na popis EU-a kako bi se osiguralo da sredstva ili imovina kojima se upravlja ne potječu od „fiktivnog” poduzeća izvan EU-a.

5.13. Kako bi se mogle poduzeti učinkovite mjere protiv poduzeća koja posluju s poduzećima sa sjedištem u nekooperativnim poreznim jurisdikcijama, Odbor ponovno ističe potrebu da Unijin popis nekooperativnih poreznih jurisdikcija bude što učinkovitiji i sveobuhvatniji.

Bruxelles, 23. ožujka 2022. Predsjednica Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Christa SCHWENG

(1) Vidjeti mišljenje EGSO-a „Paket zakonodavnih mjera za sprečavanje pranja novca” (SL C 152, 6.4.2022., str. 89.).

(2) Ending the Shell Game: Cracking down on the Professionals who enable Tax and White Collar Crimes (Kraj fiktivne igre: stroži pristup prema stručnjacima koji omogućavaju porezni i gospodarski kriminal), OECD, Pariz, 2021.