U ovoj se strategiji opisuje kako Europa može pomoći da se to ostvari. Velik korak u okviru ove strategije bit će postići da do 2030. bioraznolikost Europe bude na putu oporavka, od čega će korist imati ljudi, naš planet, klima i naše gospodarstvo, u skladu s Programom Ujedinjenih Naroda za održivi razvoj do 2030. i ciljevima iz Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama. U strategiji se govori o pet glavnih uzroka gubitka bioraznolikosti, iznosi poboljšani okvir upravljanja da se ispune preostale praznine, jamči potpuna provedba propisa EU-a i povezuju sva trenutačna nastojanja. Ova je strategija poduzetna te potiče pozitivan duh i djelovanje. U njoj se vodi računa o tome da za zaštitu i obnovu prirode neće biti dovoljno samo donošenje propisa. Bit će potreban angažman građana, poduzeća, socijalnih partnera te istraživačke i znanstvene zajednice, kao i snažna partnerstva na lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj i europskoj razini. Ova je strategija u skladu s ambicijama i obvezama iz političkih smjernica predsjednice Komisije Ursule von der Leyen i europskog zelenog plana.

EU je spreman ambiciozno pristupiti obnovi bioraznolikosti, voditi svijet svojim primjerom i djelovanjem te pomoći da se na 15. Konferenciji stranaka Konvencije o biološkoj raznolikosti dogovori i donese revolucionarni globalni okvir za razdoblje nakon 2020. To bi se trebalo temeljiti na glavnoj ambiciji da do 2050. svi svjetski ekosustavi budu obnovljeni, otporni i primjereno zaštićeni. Svijet bi se trebao obvezati na načelo neto dobiti i vraćati prirodi više nego što uzima. Ne bi smio dopuštati da vrste izumiru zbog ljudskog djelovanja, barem kad je to moguće izbjeći.

Gubitak bioraznolikosti i kolaps ekosustava među najvećim su opasnostima za čovječanstvo u sljedećih deset godina . Prijetnja su i temeljima našega gospodarstva, a cijena nedjelovanja visoka je i s vremenom bi mogla biti još viša . Prema procjenama svijet je od 1997. do 2011. izgubio 3,5–18,5 bilijuna EUR godišnje u uslugama ekosustava zbog promjena izazvanih prekrivanjem tla i 5,5–10,5 bilijuna EUR godišnje zbog degradacije zemljišta. Konkretno, gubitak bioraznolikosti dovodi do smanjenja prinosa usjeva i ulova ribe, veće gospodarske štete od poplava i drugih katastrofa te gubitka potencijalnih novih izvora lijekova .

Samo društvo koje prirodi ostavlja prostor koji joj je potreban može biti zdravo i otporno. Zbog nedavnog izbijanja pandemije bolesti COVID-19 potreba za zaštitom i obnovom prirode postala je još hitnija i još smo bolje shvatili koliko je naše zdravlje povezano sa zdravljem ekosustava. Zbog nje je došla do izražaja i potreba za održivim lancima opskrbe i obrascima potrošnje koji ne opterećuju naš planet više nego što on može podnijeti. Vidjeli smo da uništavanje prirode povećava i rizik od pojave i širenja zaraznih bolesti . Zaštita i obnova bioraznolikosti i ekosustava koji dobro funkcioniraju stoga su ključni za jačanje naše otpornosti i sprečavanje izbijanja i širenja budućih bolesti.

Od tropskih prašuma do parkova i vrtova, od plavetnog kita do mikroskopskih gljivica, bioraznolikost obuhvaća svu raznovrsnost života na Zemlji. I mi ljudi dio smo te mreže života i potpuno o njoj ovisimo: ona nam je izvor hrane, pročišćava vodu koju pijemo i stvara zrak koji udišemo. Osim što nam je važna za naše duševno i tjelesno zdravlje, priroda omogućuje našem društvu da se nosi s globalnim promjenama, prijetnjama zdravlju i katastrofama. Bez prirode ne možemo.

·Komisija će od država članica zatražiti da, uz njezinu potporu, poboljšaju provedbu postojećeg zakonodavstva unutar jasno zadanih rokova. Konkretno, od država članica će zatražiti da se pobrinu da do 2030. ne dođe do pogoršanja trendova ni stanja očuvanosti zaštićenih staništa i vrsta . Osim toga, države članice morat će se pobrinuti da najmanje 30 % vrsta i staništa koji trenutačno nisu u povoljnom stanju dođu u to stanje ili da se ono barem bitno poboljša. Komisija i Europska agencija za okoliš će 2020. državama članicama dati smjernice za odabir vrsta i staništa kojima pritom treba dati prednost.

Komisija će nastojati s državama članicama dogovoriti kriterije i smjernice za proglašenje dodatnih zaštićenih područja do kraja 2021. Države članice zatim će trebati do kraja 2023. pokazati znatan napredak u zakonskom određivanju novih zaštićenih područja i integraciji ekoloških koridora. Na temelju toga će Komisija do 2024. ocijeniti je li EU na dobrom putu da ostvari svoje ciljeve za 2030. ili su potrebne strože mjere, među ostalim i zakonodavstvo EU-a.

U okviru takve stroge zaštite bit će najvažnije definirati, mapirati, pratiti i strogo zaštititi sve preostale prašume i stare šume EU-a. Bit će važno zalagati se za to i na globalnoj razini i pobrinuti se da mjere EU-a ne dovode do krčenja šuma u drugim dijelovima svijeta. Prašume i stare šume najbogatiji su šumski ekosustavi koji uklanjaju ugljik iz atmosfere i u kojima se nalaze znatne zalihe ugljika. Trebalo bi strogo zaštititi i velike površine drugih ekosustava bogatih ugljikom, poput cretova, livada, močvara, mangrova i morskih livada, uzimajući pritom u obzir predviđene promjene u vegetacijskim zonama.

2.2.2.Vraćanje prirode na poljoprivredna zemljišta

Kao čuvari naših zemljišta poljoprivrednici imaju ključnu ulogu u očuvanju bioraznolikosti. Oni među prvima osjete posljedice gubitka bioraznolikosti, ali i među prvima mogu iskoristiti prednosti njezine obnove. Bioraznolikost im omogućuje da nam pružaju sigurne, održive, hranjive i pristupačne namirnice, ostvarujući pritom prihode potrebne za svoj napredak i razvoj. Europski poljoprivrednici neizostavan su dio budućnosti EU-a te moraju ostati društveni i gospodarski oslonac mnogih zajednica naše Unije.

S druge strane, upravo su određene poljoprivredne prakse jedan od glavnih uzroka smanjenja bioraznolikosti. Zbog toga je važno surađivati s poljoprivrednicima kako bi se potaknulo i pomoglo usvajanje potpuno održivih praksi. Poboljšanje stanja i povećanje raznolikosti poljoprivrednih ekosustava povećat će otpornost tog sektora na klimatske promjene, na rizike za okoliš i socioekonomske šokove, a istovremeno će dovesti do otvaranja novih radnih mjesta, primjerice u ekološkoj poljoprivredi, ruralnom turizmu i rekreaciji.

Radi postizanja dugoročne održivosti prirode i poljoprivrede, ova će strategija funkcionirati zajedno s novom strategijom „od polja do stola” i novom zajedničkom poljoprivrednom politikom (ZPP) te među ostalim promicati ekološke programe i programe plaćanja na temelju rezultata. Pri provedbi strategije za bioraznolikost i strategije „od polja do stola” Komisija će pomno pratiti napredak i poboljšanja u sigurnosti opskrbe hranom i dohotku poljoprivrednika. Pobrinut će se da se strateški planovi u okviru ZPP-a ocjenjuju na temelju strogih klimatskih i ekoloških kriterija te da države članice odrede konkretne nacionalne vrijednosti za relevantne ciljeve iz ove strategije i strategije „od polja do stola”. Na tim bi se planovima trebale temeljiti održive prakse, kao što su precizna poljoprivreda, ekološka poljoprivreda, agroekologija, agrošumarstvo i trajni travnjaci niskog intenziteta, ali i stroži standardi za dobrobit životinja.

Poljske ptice i kukci, osobito oprašivači, glavni su pokazatelj zdravlja poljoprivrednih ekosustava i ključni su za poljoprivrednu proizvodnju i sigurnost opskrbe hranom. Njihova populacija smanjuje se alarmantnom brzinom, a taj se trend mora preokrenuti. U skladu sa strategijom „od polja do stola” Komisija će poduzeti mjere da se ukupna upotreba i rizici od kemijskih pesticida do 2030. smanje za 50 %, kao i upotreba opasnijih pesticida. Kako bi se to ostvarilo, potrebna je potpuna provedba inicijative EU-a za oprašivače . Do kraja 2020. Komisija će revidirati tu inicijativu i, bude li potrebno, predložiti dodatne mjere. Kako bi bilo dovoljno prostora za divlje životinje, biljke, oprašivače i prirodne regulatore štetnika, prijeko je potrebno vratiti obilježja krajobraza velike raznolikosti na barem 10 % poljoprivrednog zemljišta. To su, među ostalim, granični pojasevi, zemljišta na ugaru s rotacijom ili bez rotacije, živice, neproduktivna stabla, terase i bare. Oni povećavaju sekvestraciju ugljika, sprečavaju eroziju i iscrpljivanje tla, filtriraju zrak i vodu te doprinose prilagodbi klimatskim promjenama. Osim toga, veća bioraznolikost često dovodi do povećanja poljoprivredne proizvodnje. Kako bi osigurale povezanost staništa u skladu sa strategijom „od polja do stola”, države članice morat će prenijeti cilj EU-a od 10 % na manje geografske cjeline, posebice putem instrumenata i strateških planova u okviru ZPP-a te provedbom Direktive o staništima. Napredovanje prema tom cilju kontinuirano će se ocjenjivati i prema potrebi će se uvoditi izmjene kako bi se smanjile negativne posljedice za bioraznolikost, sigurnost opskrbe hranom i konkurentnost poljoprivrednika.

Agroekologija može osigurati opskrbu zdravom hranom, a da se ujedno zadrži produktivnost, poveća plodnost tla i bioraznolikost te smanji ekološki otisak proizvodnje hrane. Ekološka poljoprivreda nudi posebno velik potencijal za poljoprivrednike i potrošače. Taj sektor stvara nova radna mjesta i privlači mlade poljoprivrednike. Usto, ekološka poljoprivreda osigurava od 10 do 20 % više radnih mjesta po hektaru nego konvencionalna poljoprivredna gospodarstva te stvara dodanu vrijednost za poljoprivredne proizvode . Da bi se taj potencijal maksimalno iskoristio, do 2030. najmanje 25 % poljoprivrednog zemljišta mora se koristiti za ekološku poljoprivredu. Uz mjere u okviru ZPP-a Komisija će predložiti akcijski plan za ekološki uzgoj i tako pomoći državama članicama da potiču ponudu i potražnju na tržištu organskih proizvoda, a putem promotivnih kampanji i zelene javne nabave zadobit će povjerenje potrošača. Pri provedbi agroekoloških ciljeva na razini EU-a navedenih u ovoj strategiji i strategiji „od polja do stola” u obzir će se uzeti različita polazišta i razlike u postignutom napretku država članica.

Primjenu mjera potpore za agrošumarstvo u okviru ruralnog razvoja trebalo bi povećati jer se u njemu krije velik potencijal i višestruke koristi za bioraznolikost, ljude i klimu.

Potrebno je preokrenuti i trend smanjenja genetske raznolikosti, među ostalim olakšavanjem korištenja tradicionalnih kultura i pasmina. Raznolikija prehrana bogata hranjivim tvarima imala bi i zdravstvenih prednosti. Komisija razmatra mogućnost revizije propisa za stavljanje na tržište tradicionalnih kultura kako bi se one očuvale i koristile na održiv način. Poduzet će i mjere za lakšu registraciju sorti sjemena, među ostalim za ekološki uzgoj, te olakšavanje pristupa tržištu za tradicionalne sorte i sorte prilagođene lokalnim uvjetima.

2.2.3.Smanjenje gubitka zemljišta i obnova ekosustava tla

Tlo je jedan od najsloženijih ekosustava. Ono je i samo stanište u kojem živi nevjerojatan broj različitih organizama koji reguliraju i kontroliraju ključne usluge ekosustava kao što su plodnost tla, kruženje hranjivih tvari i regulacija klime. Tlo je iznimno važan neobnovljivi resurs koji je neophodan za zdravlje ljudi i gospodarstva te proizvodnju hrane i novih lijekova.

Degradacija tla u EU-u ima ozbiljne ekološke i gospodarske posljedice. To je dobrim dijelom uzrokovalo neadekvatno gospodarenje zemljištem, primjerice krčenje šuma, prekomjerna ispaša, neodržive poljoprivredne i šumarske prakse, prekrivanje tla i gradnja . Unatoč tome što proces prekrivanja tla u zadnje vrijeme usporava, zbog gubitka zemljišta i nekontroliranog širenja urbanih područja sve je manje plodnog tla . Pojačani klimatskim promjenama, učinci erozije i gubitka organskog ugljika u tlu postaju sve vidljiviji. EU-u sve više prijeti i dezertifikacija .

Stoga je prijeko potrebno više zalaganja za zaštitu plodnosti tla, smanjenje erozije i povećanje količine organskih tvari u tlu. U tu svrhu treba uvoditi održive načine gospodarenja tlom, među ostalim u okviru zajedničke poljoprivredne politike. Treba i znatno pojačati identifikaciju zagađenih tala, obnovu degradiranih zemljišta i određivanje uvjeta za njihovo dobro ekološko stanje te uvesti ciljeve obnove i poboljšati praćenje kvalitete tla.

Kako bi se omogućio sveobuhvatan pristup tim pitanjima i pomoglo da se ispune obveze u pogledu neutralnosti degradacije zemljišta na razini EU-a i međunarodnoj razini, Komisija će 2021. ažurirati tematsku strategiju EU-a za zaštitu tla . Time će se baviti i akcijski plan za postizanje nulte stope onečišćenja zraka, vode i tla, koji Komisija treba donijeti 2021. Prekrivanje tla i sanacija kontaminiranih industrijskih područja bit će tema strategije za održivi izgrađeni okoliš, koja je u pripremi. U području zdravlja tla i hrane u okviru Obzora Europa radit će se na rješenjima za obnovu zdravlja i funkcija tla.

2.2.4.Za brojnije, zdravije i otpornije šume

Šume su iznimno važne za bioraznolikost i regulaciju klime i vode, kao izvor hrane, lijekova i materijala, za sekvestraciju i skladištenje ugljika, stabilizaciju tla te pročišćavanje zraka i vode. One su i omiljena mjesta za rekreaciju i učenje o prirodi. Šumari imaju važnu ulogu u održivom upravljanju šumama te obnovi i održavanju njihove bioraznolikosti.

Osim što treba strogo zaštititi sve svoje preostale prašume i stare šume, EU mora povećati kvalitetu, količinu i otpornost svojih šuma, posebno na požare, suše, štetnike, bolesti i druge prijetnje koje će zbog klimatskih promjena vjerojatno rasti. Kako bi i dalje ispunjavale svoju funkciju očuvanja bioraznolikosti i klime, važno je da sve šume budu zdrave. Otpornije šume mogu podržavati otpornije gospodarstvo, a usto su važan izvor materijala, proizvoda i usluga ključnih za kružno biogospodarstvo.

Kako bi se to postiglo, Komisija će 2021. predložiti posebnu strategiju EU-a za šume, u skladu s našim širim ambicijama za bioraznolikost i klimatsku neutralnost. Ona će uključivati i plan djelovanja za sadnju najmanje 3 milijarde novih stabala u EU-u do 2030., uz poštovanje svih ekoloških načela. To će otvoriti mnogo prilika za zapošljavanje povezanih s prikupljanjem i uzgojem sjemena, sadnjom sadnica i brigom za njihov rast. Sadnja stabala posebno je korisna u gradovima, a u ruralnim područjima može dobro funkcionirati u okviru agrošumarstva, obilježja krajobraza i povećane sekvestracije ugljika. Komisija će istodobno nastaviti surađivati s državama članicama kako bi EU bio dostatno opremljen za sprečavanje i gašenje velikih šumskih požara, koji mogu znatno naštetiti bioraznolikosti šuma.

Pošumljavanje i sadnja drveća radi podupiranja bioraznolikosti i obnove ekosustava promicat će se putem strateških planova u okviru ZPP-a i sredstava iz kohezijskih fondova. Nova europska platforma za ekologizaciju gradova također će olakšati sadnju drveća u gradovima, među ostalim i u okviru programa LIFE.

Šumska područja na koje se odnose planovi upravljanja trebala bi obuhvaćati sve javne šume kojima se upravlja i veći broj privatnih šuma, a s praksama koje pogoduju bioraznolikosti, kao što je „šumarstvo u skladu s prirodom”, trebalo bi nastaviti i dalje ih razvijati. U tu će svrhu Komisija donijeti smjernice o pošumljavanju koje pogoduje bioraznolikosti i o praksama „šumarstva u skladu s prirodom”, i to paralelno s novom strategijom EU-a za šume.