NEOVISNO IZVJEŠĆE O JAMSTVU

Upućeno upravi

Europskog revizorskog suda

PwC je ispitao jesu li financijska sredstva koja je Europska komisija dodijelila Europskom revizorskom sudu (u daljnjem tekstu: Sud) upotrijebljena u predviđene svrhe te pružaju li se kontrolnim postupcima koje su uspostavili dužnosnici za ovjeravanje jamstva koja su potrebna kako bi financijsko poslovanje bilo usklađeno s važećim pravilima i propisima o financijskim sredstvima koja su stavljena Sudu na raspolaganje i upotrijebljena u razdoblju od 1. siječnja 2017. do 31. prosinca 2017.

Uprava Suda odgovorna je za vođenje poslovnih knjiga i evidencija te za uspostavu i redovito provođenje primjerenih kontrola. Odgovornost je PwC-a izraziti mišljenje na temelju provedenog ispitivanja.

PwC je proveo ispitivanje u skladu s međunarodnim standardom za postupke izražavanja jamstva pod nazivom „Postupci izražavanja jamstva koji ne uključuju revizije ili preglede povijesnih financijskih informacija” (engl. Assurance Engagements other than Audits or Reviews of Historical Financial Information, ISAE 3000) kako ih je usvojio Odbor za nadzor nad financijskim sektorom (Commission de Surveillance du Secteur Financier). U skladu s tim standardom PwC je dužan planirati i provoditi ispitivanje na takav način da se s razumnim jamstvom utvrdi je li došlo do zlouporabe resursa koja značajno utječe na poslovne knjige. Rad PwC-a u prvom se redu sastojao od ispitivanja i uzorkovanja kako bi se provjerili dokazi koji su išli u prilog sljedećemu:

— da su sredstva dodijeljena Sudu iskorištena u predviđene svrhe,

— da su uspostavljenim kontrolnim postupcima pružena jamstva koja su potrebna da financijsko poslovanje bude usklađeno s važećim pravilima i propisima.

Kao kriterije za ispitivanje PwC je upotrijebio sljedeća pravila i propise:

— Uredbu (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 25. listopada 2012. o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun (u daljnjem tekstu: proračun) Unije i o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ, Euratom) br. 1605/2002 (u daljnjem tekstu: Financijska uredba),

— Delegiranu uredbu Komisije (EU) br. 1268/2012 od 29. listopada 2012. o pravilima za primjenu Uredbe (EU, Euratom) br. 966/2012 Europskog parlamenta i Vijeća o financijskim pravilima koja se primjenjuju na opći proračun Unije (u daljnjem tekstu: Provedbena pravila),

— Odluka br. 38. – 201.6 Europskog revizorskog suda od 2. lipnja 2016. o utvrđivanju pravila za provedbu Poslovnika Revizorskog suda, a posebno njezini članci 16. i 42. kako su zadnje izmijenjeni na sastanku Suda održanom 14. rujna 2017.

Odluku br. 54. – 201.6 Europskog revizorskog suda o internim pravilima za izvršenje proračuna od 12. rujna 2016. kako je izmijenjena Odlukom br. 58. – 201.7 na sastanku Suda održanom 14. prosinca 2018. Ove su odredbe sastavni dio postupaka koji su uspostavljeni Ugovorima ili sporazumima koji iz njih proizlaze, a koji se odnose na operativni proces povezan s izvršenjem proračuna.

Kao kriteriji su posebno upotrijebljena sljedeća interna pravila:

— Članak 7. stavak 1. – Potpisi – „Svaka strana koja sudjeluje u izradi, kontroli i evidenciji operacija u vezi s utvrđivanjem i prikupljanjem prihoda ili preuzimanjem obveza za sredstva te isplatama ovjerava svoje sudjelovanje potpisom i datumom.”,

— Članak 8. – Građevinski projekti – „Predsjednik predstavlja Europskom parlamentu i Vijeću svaki građevinski projekt za koji je vjerojatno da će imati znatne financijske posljedice za proračun Suda. Prije nego što Sud odobri bilo kakve ugovorne radnje u vezi s takvim projektom, odgovorna služba treba dostaviti dokument kojim se obrazlaže usklađenost projekta s financijskim okvirom.”,

— Članak 11. stavak 2. – „Osobe ovlaštene za potpisivanje virmanskih naloga banke prije potpisivanja trebaju posebno provjeriti odgovaraju li virmanski nalozi banke nalozima za plaćanje.”,

— Članak 16. stavak 2. – „Zahtjevu za prijenos prilažu se informacije navedene u članku 16. stavku 2.”,

— Članak 17. stavak 4. – „Odgovornost je dužnosnika za ovjeravanje da vodi računa o tome da se na kraju godine prenesu samo ona sredstva za čiji je prijenos postojala pravna obveza.”,

— Članak 19. stavak 1. – Popis imovine – „Popis materijalne imovine vodi se u zajedničkoj bazi podataka svih dužnosnika za ovjeravanje u skladu s postupcima koje je utvrdio glavni tajnik nakon savjetovanja s računovodstvenim službenikom.”,

— Članak 21. stavak 1. – Minimalni standardi za postupke upravljanja i unutarnje kontrole – „Dužnosnici za ovjeravanje pripremaju postupke upravljanja i unutarnje kontrole u skladu s minimalnim standardima unutarnje kontrole koje je usvojio Sud.”

PwC smatra da je ispitivanjem koje je proveo pružena razumna osnova za njegovo mišljenje.

Na temelju obavljenog rada koji je opisan u ovom izvješću PwC nije opazio ništa zbog čega bi smatrao da u svim značajnim aspektima i na temelju prethodno opisanih kriterija:

— sredstva dodijeljena Sudu nisu iskorištena u predviđene svrhe,

— uspostavljenim kontrolnim postupcima nisu pružena jamstva koja su potrebna da financijsko poslovanje bude usklađeno s važećim pravilima i propisima.

Izvješće PwC-a informativne je naravi i sastavljeno je isključivo u svrhe navedene u prvom odlomku te se ne dopušta njegovo slanje trećim stranama ili uporaba u bilo koju drugu svrhu osim objave u Službenom listu Europske unije.