Mišljenje Europskog gospodarskog i socijalnog odbora o strategiji LeaderSHIP 2020. kao viziji sektora pomorske tehnologije: ususret inovativnoj, održivoj i konkurentnoj pomorskoj industriji 2020.

(samoinicijativno mišljenje)

(2018/C 262/02)

Izvjestitelj: Marian KRZAKLEWSKI Suizvjestitelj: Patrizio PESCI

Odluka Plenarne skupštine: 1.6.2017. Pravni temelj: pravilo 29. stavak 2. Poslovnika (samoinicijativno mišljenje) Nadležno tijelo: Savjetodavno povjerenstvo za industrijske promjene (CCMI) Datum usvajanja u CCMI-ju: 4.4.2018. Datum usvajanja na plenarnom zasjedanju: 19.4.2018. Plenarno zasjedanje br.: 534 Rezultat glasovanja (za/protiv/suzdržani): 197/1/2

1. Zaključci i preporuke

1.1. EGSO preporučuje da sve službe Komisije pojačaju napore za preuzimanje odgovornosti za dovršenje strategije LeaderSHIP 2020. te za pripremu i provedbu sljedeće strategije za taj sektor (LeaderSHIP 2030.), u suradnji s dionicima.

1.2. Budući da je strategija LeaderSHIP 2020. usvojena 2013. godine, njezine zaključke i preporuke odredile su posljedice gospodarske krize 2008. godine. Međutim, mnoštvo promjena do kojih je došlo u posljednjih nekoliko godina stvorilo je ozbiljne izazove, ali i nove mogućnosti za pomorsku industriju u Europi. EGSO stoga poziva Komisiju da pruži jaču podršku pomorskoj industriji u suočavanju s tim izazovima i mogućnostima.

1.3. Objavom strategije LeaderSHIP 2020. Komisija i dionici usuglasili su se oko 19 preporuka čiji je cilj provođenje strategije u djelo. Tijekom javnog savjetovanja dionici iz sektora ispunili su anketu u kojoj su ocijenili opseg u kojemu su te preporuke provedene. Zaključci ankete razmatraju se u odjeljku 3.

1.3.1. EGSO napominje da je četiri godine nakon objave strategije napredak u provedbi svih preporuka neujednačen – prosječna stopa provedbe iznosi samo 25 %. Preporuke koje se odnose na stup istraživanja, razvoja i inovacija relativno su dobro provedene. Manje uspješna, ali ipak učinkovita, bila je provedba preporuka u okviru stupa zapošljavanja i vještina, uz iznimku informalnog učenja. Nakon toga slijedi provedba mjera koje se tiču poboljšanja pristupa tržištu i poštenog tržišnog natjecanja. Stopa provedbe tih mjera iznosi samo 20 %. Stup s najslabijom razinom provedbe (u prosjeku 15 %) jest pristup financiranju, uz iznimku mjera za poticanje financiranja EIB-a. EGSO poziva Komisiju i dionike da ubrzaju provedbu strategije i da ključne, neprovedene preporuke prenesu u novu strategiju za sektor (LeaderSHIP 2030.), što su predložili dionici.

1.4. Na javnom savjetovanju je istaknuto da je europski sektor pomorske tehnologije ključni strateški sektor za Europu te da je u relativno dobrom stanju, unatoč mnogim teškoćama s kojima se suočavao, osobito nakon gospodarske krize. S druge strane, azijska su brodogradilišta pogođena brojnim problemima, među ostalim zbog politika pružanja snažne državne potpore. Međutim, konkurenti iz Azije, a posebno Kina, povećat će pritisak na Europu zbog svojih trenutačnih problema. EGSO preporučuje da Europska komisija donese okvir koji bi europskom sektoru pomorske tehnologije omogućio istinski ravnopravne uvjete na svjetskoj razini.

1.5. Kineska vlada i banke pružat će sve vrste financijske potpore svojim državnim poduzećima radi provedbe nedavno najavljene strategije preuzimanja vodećeg položaja koji trenutačno zauzima Europa u izgradnji visokokvalitetnih brodova, kao što su brodovi za kružna putovanja, te visokotehnološke pomorske opreme. EGSO u tom kontekstu preporučuje da Europska komisija osmisli snažnu industrijsku i proizvodnu politiku na osnovi uzajamnosti kako bi se europskom sektoru pomorske tehnologije omogućilo da se odupre konkurenciji.

1.6. Pomorske industrije trenutačno se suočavaju s regulatornim i društvenim pritiscima. U regulatornom smislu sektor je pritisnut zahtjevima za poboljšanje učinkovitosti u području zaštite okoliša, sigurnosti i zaštite. U pogledu društvenih pritisaka, digitalizacija, automatizacija, kibernetička sigurnost ili internet stvari potencijalno su disruptivne tehnologije koje bi mogle iz temelja promijeniti budućnost pomorskog sektora. Međutim, ti izazovi istodobno europskom sektoru pomorske tehnologije otvaraju zanimljive mogućnosti. EGSO stoga preporučuje da Europska komisija potiče ulaganje europskog sektora pomorske tehnologije u istraživanje, razvoj i inovacije, primjerice s pomoću javno-privatnih partnerstava, radi zadovoljavanja potreba sektora. Bez istraživanja, razvoja i inovacija europski sektor pomorske tehnologije više neće moći prednjačiti pred globalnim konkurentima.

1.7. Europski sektor pomorske tehnologije pokazuje sve veće zanimanje za iskorištavanje gospodarskih potencijala mora i oceana na održiv način. Energija vjetra na moru, energija oceana ili akvakultura tek su neki od primjera. Kako bi se u potpunosti iskoristio taj potencijal i otvorile nove mogućnosti (npr. pohrana energije na moru), EGSO preporučuje da Europska komisija podupre europski sektor pomorske tehnologije s pomoću „plavog javno-privatnog partnerstva”.

1.8. Za razliku od konkurenata iz Azije, brodogradilišta i proizvođači pomorske opreme iz Europe suočeni su sa znatnim problemom u pogledu pristupa financiranju. Postojeći su europski financijski alati ili nedovoljno poznati ili potpuno neprikladni za korištenje u sektoru koji u toj mjeri ovisi o kapitalu. EGSO stoga poziva Europsku komisiju da uspostavi namjenski financijski instrument kojim bi se povećala ulaganja u sektore koji se u velikoj mjeri oslanjaju na rizični kapital, kao što je europski sektor pomorske tehnologije.

1.9. EGSO smatra da mornarički podsektor ima vrlo važnu ulogu u održavanju „kritične mase” cijelog europskog sektora brodogradnje te da također predstavlja pokretačku silu za istraživanje i inovacije u sektoru pomorske tehnologije i šire. EGSO stoga poziva Komisiju da se pobrine za to da obrambena industrija postane jednim od stupova sljednice strategije LeaderSHIP.

1.10. Kako bi i dalje bio konkurentan i inovativan, europskom sektoru pomorske tehnologije potrebna je provedba novih tehnologija te odgovarajuće kvalificirana i osposobljena radna snaga. EGSO Komisiji preporuča da pruži jaku podršku socijalnim partnerima iz sektora brodogradnje kako bi mogli nastaviti svoj rad u Europskom vijeću za znanja i vještine za sektor pomorske tehnologije. EGSO skreće pozornost Europske komisije na potrebu promicanja inicijativa koje predvodi industrija i stručnih znanja radi rješavanja neusklađenosti između postojećih i potrebnih vještina u tom sektoru.

1.11. New trends in the shipbuilding and marine supply industries („Novi trendovi u brodogradnji i pomorskoj opskrbnoj industriji”) EGSO je primio na znanje zaključke izvješća(„Novi trendovi u brodogradnji i pomorskoj opskrbnoj industriji”) ( 1 ) te poziva Europsku komisiju da surađuje s organizacijama SEA Europe i IndustriALL i drugim dionicima radi provedbe preporuka iz tog izvješća.

2. Kontekst mišljenja

Postojeće stanje europskog sektora pomorske tehnologije

2.1. Europski sektor pomorske tehnologije obuhvaća sva poduzeća uključena u projektiranje, izgradnju, održavanje i popravak plovila i drugih pomorskih struktura, uključujući cjelokupni lanac opskrbe sustavima, opremom i uslugama, uz potporu istraživačkih i obrazovnih institucija. Europska poduzeća vodeća su u području inovacija i proizvode otprilike polovicu svjetske pomorske opreme svake godine.

2.2. Europska brodogradilišta uspješna su u izgradnji, popravljanju, održavanju ili prenamjeni vrlo složenih i tehnološki naprednih vrsta civilnih i mornaričkih brodova, kao što su brodovi za kružna putovanja, trajekti, odobalna plovila i instalacije, fregate, podmornice itd. Ona također proizvode i osiguravaju tehnologije povezane s razvojem „plavog rasta” (energije na moru, akvakultura, podmorsko rudarstvo itd.). Ostvaruju godišnji promet od otprilike 31 milijarde EUR, izravno zapošljavajući više od 200 000 osoba, a u Europi ih trenutačno ima otprilike 300 ( 2 )

2.3. Proizvođači i dobavljači pomorske opreme iz EU-a predvodnici su na svjetskom tržištu. Obuhvaćaju otprilike 22 000 velikih te malih i srednjih poduzeća koja osiguravaju razne materijale, sustave, tehnologije i opremu ili pružaju inženjerske i savjetodavne usluge. Ostvaruju godišnji promet od otprilike 60 milijardi EUR i izravno zapošljavaju više od 350 000 osoba. Njihov udio u svjetskom tržištu iznosi 50 %.

2.4. Europski sektor pomorske tehnologije ulaže 9 % svoje dobiti od prodaje u istraživanje, razvoj i inovacije, što je najveća stopa ulaganja u to područje u Europi.

2.5. Svjetska brodograđevna industrija suočena je s jednom od najtežih kriza, kakve nisu zabilježene već duže vrijeme, pri čemu je 2016. dosad bila najteža godina, a još teže stanje očekuje se u naredne dvije do tri godine. Smanjena potražnja za prijevozom robe u Aziji dovela je do znatnog smanjenja narudžbi. Europa je jedinstvena po tome što je rast narudžbi od 2012. godine mogla održati bez financijske potpore ili subvencija. Istodobno se europski proizvođači pomorske opreme suočavaju s negativnim posljedicama dramatičnog smanjenja narudžbi u Aziji.

2.6. Nove narudžbe za europska brodogradilišta 2016. godine vrijedile su više od već dostavljenih jedinica. Europski ugovori za nova plovila iznosili su 14,7 milijardi USD, odnosno 55 % vrijednosti novih narudžbi u cijelom svijetu.

2.7. Konkurentnost zemalja istočne Azije uglavnom se temelji na nacionalnim protekcionističkim politikama, uključujući subvencije, druge vrste financijskih potpora, zahtjeve za lokalnim sadržajima itd. Štoviše, za razliku od Europe, te zemlje dosljedno naručuju novu robu od vlastitih brodogradilišta. Suprotno tomu, europski su brodovlasnici svoje narudžbe za izgradnju teretnih plovila, kao i odobalnih potpornih plovila, preusmjerili s europskih na azijska brodogradilišta. Stoga je tijekom posljednjeg desetljeća došlo do promjena u strukturi europskog portfelja narudžbi, konkretno do preusmjeravanja na izgradnju sofisticiranih vrsta plovila s većom dodanom vrijednošću. Zanimljivo je da se ta nova tendencija pojavila u vrijeme kada se i sama europska industrija pomorskog prometa okoristila pogodnostima financijskih ili fiskalnih programa potpore.

Kontekst strategije LeaderSHIP 2020.

2.8. Strategija LeaderSHIP 2020. ( 3 ) potekla je od inicijative LeaderSHIP 2015. koja je pokrenuta 2003. godine kako bi se zajamčio koordinirani odgovor na izazove s kojima se suočava brodograđevna industrija u Europi. Najveći naglasak bio je na djelatnostima koje se temelje na znanju te potrebi za većim povratom ulaganja na brodogradilištima u pogledu istraživanja, razvoja i inovacija.

2.9. Godine 2008. europski sektor brodogradnje pogodila je kriza, čije se posljedice osjećaju do današnjeg dana. Stoga je bio potreban novi odgovor, u obliku strategije LeaderSHIP 2020.

2.10. Dokument iz 2013. godine s pojedinostima o strategiji LeaderSHIP 2020. izradila je široka skupina dionika predvođenih predstavnicima sektora, Europskom komisijom, Parlamentom i socijalnim partnerima (SEA Europe i IndustriALL).

2.11. U strategiji su istaknute sljedeće značajke te industrijske grane: ona bi trebala biti inovativna, „zelena”, specijalizirana za visokotehnološka tržišta, energetski učinkovita i sposobna za širenje na nova tržišta.

2.12. U izvješću u kojem je predstavljena strategija LeaderSHIP 2020. utvrđena su sljedeća četiri stupa: — Zapošljavanje i vještine — Poboljšanje pristupa tržištu i pravedni tržišni uvjeti — Pristup financiranju — Istraživanje, razvoj i inovacije.

3. Ocjenjivanje napretka u provedbi preporuka strategije LeaderSHIP 2020.

3.1. Ocjenjivanje razmjera provedbe preporuka strategije LeaderSHIP 2020. provedeno je na osnovi ankete koju su ispunili sudionici javnog savjetovanja o strategiji uključeni u njezinu provedbu. Rezultati ankete iznose se u nastavku.

3.2. Postignut je umjeren napredak u provedbi mjera koje se tiču stupa zapošljavanja i vještina u okviru strategije LeaderSHIP 2020. Najučinkovitije provedene preporuke – sa stopom od 30 % – bile su „stvoriti podskupinu za sektor pomorske tehnologije u okviru Europskog sustava klasifikacije vještina, kompetencija i zanimanja” i „promicati sektor pomorske tehnologije”. Planovi za studiju o informalnom učenju ocijenjeni su loše (stopa 0 %). Stope za ostale preporuke iz ove skupine iznosile su između 15 i 20 %.

3.3. Provedba preporuka koje se tiču drugog stupa (poboljšanje pristupa tržištu i pošteno tržišno natjecanje) ocijenjena je prilično ograničenom. U tijeku je provedba triju mjera: Radna skupina OECD-a za brodogradnju; uža suradnja između industrije i EK-a na temama koje se tiču zaštite intelektualnog vlasništva i usklađenosti s pravilima Međunarodne pomorske organizacije; te iskorištavanje raznih instrumenata trgovinske politike i podupiranje napora za sklapanje sporazuma o slobodnoj trgovini. Ocijenjeno je da je provedeno oko 20 % tih mjera. Provedba drugih mjera iz ove skupine zanemariva je.

3.4. Kad je riječ o stupu pristupa financiranju, dionici su istaknuli napredak u pogledu samo jedne preporuke: „istražiti i promicati mogućnosti financiranja i proširenja kreditiranja koje nudi EIB” (stopa: 20 – 30 %). Ocijenjeno je da stopa provedbe preporuke „ispitati mogućnost „plavog javno-privatnog partnerstva”” iznosi 15 %, a preporuka „evaluirati mogućnosti dugoročnog financiranja koje nudi Komisija” gotovo uopće nije provedena u djelo (stopa: 5 %).

3.5. Preporuke koje se odnose na istraživanje, razvoj i inovacije predstavljaju razlog za umjereni optimizam. Provedba triju preporuka došla je do pola, a možda i dalje. Ocijenjeno je da su stope provedbe preporuka iz ove skupine sljedeće: — ispitati izvedivost projekata javno-privatnog partnerstva u području istraživanja, razvoja i inovacija za sektor pomorske tehnologije – 50 %, — Komisijina namjera da odredbe koje obuhvaćaju istraživanje, razvoj i inovacije uvrsti u propise EU-a u kontekstu isteka Okvira za državne potpore u brodogradnji – 60 %, — ispitati mogućnost namjene sredstava iz strukturnih fondova za diversifikaciju sektora pomorske tehnologije, osobito u kontekstu regionalnih strategija za pametnu specijalizaciju – 45 %, — u okviru sektora pomorske tehnologije razviti sveobuhvatno javno-privatno partnerstvo na razini EU-a radi usmjeravanja pomorskog istraživanja na, pored ostalog, nulte emisije i energetski učinkovite brodove – 30 %.

4. Opće i posebne napomene o provedbi prioriteta strategije LeaderSHIP 2020.

Zapošljavanje i vještine

4.1. Postoji snažna potreba za rješavanjem problema nedostatka kvalificirane radne snage, dokvalifikacijom radnika i pružanjem odgovarajućeg osposobljavanja i ponovnog osposobljavanja u cilju održavanja kritične mase stručnosti i znanja u europskom sektoru pomorske tehnologije. Stoga je važno podupirati i nastaviti rad koji su započeli socijalni partneri u okviru projekta vijeća za vještine ( 4 ) . Štoviše, ključno je da Europske institucije uključe socijalne partnere u postupak kreiranja politika i svih inicijativa EU-a koje se tiču ovog sektora te da se s njima pritom savjetuju, kao i da profesionalne organizacije koje predstavljaju poslodavce i zaposlenike i dalje budu uključene u dijalog, pored ostalog i u kontekstu socijalnog dijaloga.

4.2. Radnici moraju proći odgovarajuće osposobljavanje kako bi se mogli nositi s izazovima industrije 4.0 i budućim tehnološkim promjenama (npr. digitalizacijom). Budući radnici u industriji pomorske tehnologije morat će imati vještine koje će im omogućavati korištenje potencijala i prevladavanje izazova plavog gospodarstva.

4.3. Potrebno je ojačati napore koji se ulažu u poboljšanje privlačnosti sektora. Potrebno je utvrditi i objediniti razne profesionalne mogućnosti radnika u ovom sektoru te povećati mobilnost studenata (u okviru programa Erasmus za sektor pomorske tehnologije). Europska komisija trebala bi i dalje u potpunosti podupirati aktivnosti organizacija SEA Europe i IndustriALL na europskoj razini, u okviru odbora za socijalni dijalog.

Poboljšavanje pristupa tržištu i pravedni tržišni uvjeti

4.4. Europska industrija i dalje se suočava s nelojalnom konkurencijom iz trećih zemalja, kako u brodogradnji tako i, sve više, u sektoru pomorske opreme. Kriza u Aziji, uzrokovana prekomjernom proizvodnjom potaknutom uglavnom velikim državnim subvencijama, ukazuje na to da javne vlasti tih zemalja nastoje podupirati lokalna brodogradilišta te lokalne proizvođače pomorske opreme, što podrazumijeva sve veći izvoz i stoga dodatan konkurentski pritisak na europska brodogradilišta i proizvođače pomorske opreme.

4.5. Azijska brodogradilišta sada svoju pozornost usmjeravaju na uspješna europska tržišta radi naprednijih vrsta plovila, kao što su brodovi za kružna putovanja i putnički brodovi. Nadalje, Kina je u svojim nedavno objavljenim službenim dokumentima Made in China 2025 i China Manufacturing 2025 najavila da nastoji postati svjetski predvodnik u proizvodnji visokokvalitetnih brodova, uključujući brodove za kružna putovanja, te visokotehnološke pomorske opreme, što znači da će se izravno natjecati s uspješnim europskim tržištima. Ta politika ma potpunu podršku vlade zahvaljujući državnim potporama. Također predstavlja prijetnju za europski sektor pomorske tehnologije.

4.6. Tržište SAD-a i dalje je zatvoreno zbog Jonesova zakona. Kada bi se taj zakon ublažio i tržište SAD-a otvorilo, europskoj brodograđevnoj industriji pružile bi se neke zanimljive mogućnosti. Europska unija trebala bi ustrajati u tome unatoč činjenici da trenutačna politička klima u Sjedinjenim Američkim Državama više naginje prema protekcionizmu.

4.7. Kao što je slučaj u Kini, Sjedinjenim Američkim Državama, Japanu i Južnoj Koreji, donositelji odluka na europskoj razini i u državama članicama trebali bi uvidjeti da su europska brodograđevna industrija i proizvodnja pomorske opreme strateški sektori europskog gospodarstva koji iziskuju posebnu pozornost i posvećenost, i za potrebe trgovine i za potrebe pomorstva.

4.8. Europska komisija trebala bi nastojati sklopiti sveobuhvatan sporazum u okviru OECD-a (uključujući Kinu) kojim bi se utvrdila pravila o subvencijama i, eventualno, cjenovna disciplina te bi trebala podupirati nastojanja u tom smjeru.

4.9. Od ključne je važnosti uzajamnost između Europe i trećih zemalja i stoga bi ona trebala biti vodeće načelo i u bilateralnim i u multilateralnim trgovinskim pregovorima i pitanjima povezanima s pristupom tržištu. Ona je temelj za postizanje veće konkurentnosti europske industrije, uključujući sektor pomorske tehnologije, u odnosu na konkurente na svjetskoj razini. Stoga, ako europska poduzeća nailaze na protekcionističke mjere u određenim trećim zemljama, EU bi trebao postupati na isti način prema poduzećima iz tih zemalja koja žele trgovati s Europom. Jedino je tako moguće postići pravednije tržišno natjecanje za europska brodogradilišta i europsku industriju pomorske opreme.

Pristup financiranju

4.10. Komisija često predstavlja EFSU, financijski alat u okviru Junckerova plana, kao financijski instrument za industriju, no njegovo područje primjene i pogodnosti nisu posve poznati (uglavnom je usmjeren na MSP-ove). Taj je alat, kao i njegove pogodnosti za sektor pomorske tehnologije, potrebno bolje objasniti i promovirati.

4.11. Brodograđevna industrija zahtijeva velike količine kapitala, no europska brodogradilišta u posljednje vrijeme imaju sve teži pristup financiranju. Istodobno se strana brodogradilišta koriste pogodnostima znatnih financijskih poticaja, uključujući državnu potporu. Komisija bi stoga trebala razmotriti mogućnost stvaranja posebnog sustava s ciljem da se europskoj brodograđevnoj industriji koja zahtijeva znatan kapital olakša pristup financiranju.

4.12. Potrebno je primijeniti financijske poticaje (npr. putem europskih programa financiranja kao što su Instrument za povezivanje Europe i poticaji za brodovlasnike da ulažu u plovila, opremu i tehnologije prihvatljive za okoliš) s povratom ulaganja u Europi.

4.13. Trebalo bi razmotriti mogućnost uvođenja posebnog namjenskog režima za europski sektor pomorske tehnologije radi osiguravanja poticaja kojima bi se povećala njegova konkurentnost na svjetskoj razini, uz izbjegavanje situacija koje dovode do napetosti između država članica EU-a. U tom pogledu kao izvor nadahnuća u određenoj mjeri mogu poslužiti primjeri najboljih praksi iz drugih sektora, osobito iz sektora pomorskog prometa.

4.14. Europska unija, zajedno s Norveškom, trebala bi razmotriti mogućnost uspostave posebnog programa za poticanje energetski učinkovitog pomorskog prometa na kraćim relacijama prihvatljivog za okoliš, posredstvom europske brodograđevne industrije i sektora pomorske opreme. EGSO smatra da bi od koristi moglo biti njegovo razmatračko mišljenje „Strategije diversifikacije nautičkog i pomorskog turizma” sastavljeno za malteško predsjedništvo ( 5 )

4.15. Također je potrebno razmotriti mogućnost uspostave financijskog programa uz pomoć kojeg bi se europskim postrojenjima za reciklažu omogućila demontaža većih vrsta brodova.

4.16. Za visokotehnološki sektor pomorske tehnologije u EU-u financijski instrumenti za potporu javnoj nabavi za mornaricu predstavljaju snažan pokretač i pružaju ključan doprinos održavanju „kritične mase” proizvodnje za cijeli europski sektor brodogradnje te istodobno promiču istraživanje i inovacije u cijelom sektoru i s njim povezanim područjima. U tom kontekstu EGSO pozdravlja pozitivnu ulogu europskog akcijskog plana obrane koji je nedavno osmislila Komisija.

Istraživanje, razvoj i inovacije

4.17. Europska komisija trebala bi uspostaviti ugovorno javno-privatno partnerstvo za pomorsku industriju kako bi se tom sektoru omogućilo daljnje ulaganje u cilju prevladavanja regulatornih i društvenih izazova s kojima se suočava industrija pomorskog prometa te iskorištavanja neiskorištenog gospodarskog potencijala djelatnosti u području „plavog rasta”. U okviru posebnog (europskog) programa za potporu inovacijama potrebno je promicati europske inovacije.

4.18. Europa bi trebala osigurati financijsku potporu za svoja istraživanja i razvoj. Slično tomu, potrebno je na primjeren način zaštititi prava intelektualnog vlasništva nad europskim inovacijama. Europski patentni ured trebao bi učinkovito pratiti europske patente, pored ostalog i u europskom sektoru pomorske tehnologije, te nametati kazne u slučaju povrede prava.

4.19. Budući (deveti) okvirni program trebao bi pomorskoj industriji pružati dovoljnu (financijsku) potporu kako bi se mogla nositi s najvećim regulatornim ili društvenim izazovima u budućnosti (na međunarodnoj ili europskoj razini), kao što su ekologizacija pomorskog prometa ( 6 ) , digitalizacija, revolucionarne tehnologije te povezani ili automatizirani pomorski promet.

4.20. EGSO smatra da bi budući, Deveti okvirni program također trebao obuhvaćati poglavlje o financijskoj potpori europskoj industriji kako bi ona mogla u potpunosti iskoristiti gospodarski potencijal plavog gospodarstva u Europi.

Bruxelles, 19. travnja 2018. Predsjednik Europskog gospodarskog i socijalnog odbora Luca JAHIER

(1) New trends in the shipbuilding and marine supply industries.

(2) SEA Europe – The Voice of Maritime Civil & Naval Industries in Europe, bilten, 2017.

(3) http://ec.europa.eu/growth/sectors/maritime/shipbuilding/ec-support_hr.

(4) Vijeće za sektorske vještine.

(5) Mišljenje EGSO-a (SL C 209, 30.6.2017., str. 1.).

(6) Kao sektori koji se natječu na svjetskoj razini, pomorski promet i pomorske tehnologije iziskuju međunarodna rješenja – posredstvom Međunarodne pomorske organizacije sa sjedištem u Londonu – za stvaranje zelenog pomorskog prometa.