OBRAZLOŽENJE

1.Predmet prijedloga

Ovaj se prijedlog odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje u ime Unije treba zauzeti u kontekstu Sporazuma o suradnji i postupanju u slučaju onečišćenja Sjevernog mora naftom i drugim štetnim tvarima („Bonski sporazum”) u vezi s predviđenim donošenjem Ministarske izjave i njoj priloženoga Strateškoga akcijskog plana Bonskog sporazuma (BASAP) za razdoblje 2019.–2025.

2.Kontekst prijedloga

2.1.Sporazum o suradnji i postupanju u slučaju onečišćenja Sjevernog mora naftom i drugim štetnim tvarima

Cilj je Sporazuma o suradnji i postupanju u slučaju onečišćenja Sjevernog mora naftom i drugim štetnim tvarima („Bonski sporazum” ili „Sporazum”) borba protiv onečišćenja naftom i drugim štetnim tvarima u području Sjevernog mora te zaštita obalnih područja od pomorskih katastrofa i kroničnog onečišćenja koje uzrokuju brodovi i odobalni objekti. Sporazum je stupio na snagu 1. rujna 1989.

Europska unija (tadašnja „Europska ekonomska zajednica”) ugovorna je stranka Sporazuma (kako je izmijenjen). Države Sjevernog mora koje su članice Europske unije i Norveška također su ugovorne stranke Sporazuma.

2.2.Bonski sporazum

Cilj je Sporazuma potaknuti obalne države i Europsku uniju na aktivnu suradnju i uzajamno pružanje pomoći u borbi protiv onečišćenja Sjevernog mora naftom i drugim štetnim tvarima kako bi se zaštitili morski okoliš i interesi obalnih država. U tu se svrhu Sporazumom propisuje da ugovorne stranke provode nadzor koji će im pomoći u otkrivanju i borbi protiv onečišćenja te da se spriječi kršenje propisa o suzbijanju onečišćenja. Bonskim sporazumom Sjeverno more podijeljeno je na različite zone u kojima su ugovorne stranke nadležne za nadzor i procjenu nezgoda. Ugovorne stranke moraju obavijestiti druge ugovorne stranke na koje bi se to moglo odnositi ako primijete naftu ili druge štetne tvari koje bi mogle predstavljati ozbiljnu prijetnju obali ili povezanim interesima bilo koje druge ugovorne stranke. Ugovorne stranke mogu zatražiti pomoć ako dođe do onečišćenja na moru ili na njihovim obalama. U tom slučaju ugovorne stranke od kojih je zatražena pomoć dužne su učiniti sve što je u njihovoj moći kako bi tu pomoć pružile.

Depozitar Bonskog sporazuma jest Vlada Savezne Republike Njemačke (članak 18. stavak 3. Bonskog sporazuma).

Ugovorne stranke donose odluke u pogledu Sporazuma u skladu s relevantnim odredbama tog sporazuma i povezanim poslovnikom. U tome im pomažu tajništvo i pomoćna tijela (kao što je Radna skupina za operativna, tehnička i znanstvena pitanja povezana s aktivnostima za suzbijanje onečišćenja [OTSOPA]).

2.3.Predviđeni akt – Ministarska izjava i Strateški akcijski plan Bonskog sporazuma (BASAP) za razdoblje 2019.–2025.

Sporazum 2019. obilježava svoju 50. godišnjicu. Tom prigodom ugovorne stranke planiraju donijeti zajedničku izjavu na Drugome ministarskom sastanku Bonskog sporazuma („Ministarska izjava”), koji će se održati u Bonnu 11. listopada 2019. u prisustvu međuvladinih organizacija i promatrača iz susjednih regija, nadležnih za postupanje u slučaju onečišćenja šireg područja Sjevernog mora i pristupnih voda naftom i drugim štetnim tvarima.

Usprkos smanjenju ukupnog broja slučajnih izljeva nafte u europskim vodama, i dalje povremeno dolazi do slučajnih izljeva većih razmjera (tj. više od 20 000 tona). Iako je većina nafte koja svake godine dospije u ocean ispuštena s kopna, visokih 10–15 % nafte koja završi u oceanu posljedica je slučajnih izljeva. U Ministarskoj izjavi stoga se iznosi zajednička vizija za šire područje Sjevernog mora i pristupnih voda u kojima neće dolaziti do onečišćenja koje se može izbjeći ni do slučajnog i namjernog onečišćenja koje uzrokuju pomorski prijevoz, odobalne naftne i plinske djelatnosti te druge pomorske aktivnosti.

Ministarska izjava, kao izraz snažne predanosti ostvarivanju takve vizije, potvrda je da se ugovorne stranke Sporazuma ustrajno zalažu za postizanje dogovorenih ciljeva te za poboljšanje prevencije, pripravnosti i odgovora na onečišćenje šireg područja Sjevernog mora i pristupnih voda. S tim ciljem ugovorne stranke planiraju donijeti Strateški akcijski plan Bonskog sporazuma („BASAP”) za razdoblje 2019.–2025., koji će biti priložen Ministarskoj izjavi i u kojem će iznijeti ambiciozne strateške i operativne ciljeve te mjere za njihovu provedbu od 2019. do 2025.

Svrha je BASAP-a za razdoblje 2019.–2025. olakšati provedbu Bonskog sporazuma. U njemu se iznose vizija, strateški i operativni ciljevi te konkretne mjerljive mjere i realni ciljevi za razdoblje 2019.–2025. kojima će se ugovorne stranke voditi i na kojima će temeljiti svoj rad. U BASAP-u se potvrđuje potreba za održavanjem dobro uspostavljenih sustava i kontinuitetom operativne prirode Sporazuma. Istodobno se govori o mogućim načinima unapređenja dosadašnjeg rada i novim smjerovima.

Prvi akcijski plan Bonskog sporazuma dogovoren je na Prvome ministarskom sastanku u Dublinu 2010. Kasnije je produljen i ažuriran za razdoblja 2013.–2016. i 2016.–2019. tijekom sastanaka ugovornih stranaka Sporazuma.

3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije

Unija želi postići visoku razine zaštite okoliša, ponajprije tako što će na međunarodnoj razini podupirati mjere za rješavanje regionalnih ekoloških problema. Usto želi potaknuti suradnju kako bi se unaprijedila djelotvornost sustava za sprečavanje i zaštitu od prirodnih katastrofa i katastrofa izazvanih ljudskim djelovanjem, primjerice zalaganjem za usklađeno djelovanje na međunarodnoj razini u području civilne zaštite.