1.

Mjerama navedenima u uvodnom stavku trebalo bi uzeti u obzir pravo država članica da utvrde temeljna načela svojih sustava socijalne zaštite i da raspolažu širokom diskrecijom pri utvrđivanju i provedbi svoje socijalne politike i politike zapošljavanja, uključujući određivanje uvjeta za pristup socijalnim naknadama. (a) Iako slobodno kretanje radnika na temelju članka 45. UFEU-a podrazumijeva ukidanje svake diskriminacije na temelju državljanstva u vezi sa zapošljavanjem, primicima od rada i ostalim uvjetima rada i zapošljavanja, to pravo može podlijegati ograničenjima koja su opravdana razlozima javnog poretka, javne sigurnosti ili javnog zdravlja. Osim toga, ako je to potrebno zbog prevladavajućih razloga javnog interesa, slobodno kretanje radnika moguće je ograničiti mjerama koje su razmjerne legitimnom cilju koji se želi postići. Poticanje zapošljavanja, smanjenje nezaposlenosti, zaštita ranjivih radnika i prevencija rizika od ozbiljnog ugrožavanja održivosti sustavâ socijalne zaštite razlozi su javnog interesa priznati u sudskoj praksi Suda Europske unije u tu svrhu, na temelju analize pojedinačnih slučajeva. Na temelju objektivnih razmatranja koja nisu povezana s državljanstvom dotičnih osoba te razmjerno legitimnom cilju koji se želi postići, moguće je utvrditi uvjete u vezi s određenim naknadama radi osiguranja stvarnog i učinkovitog stupnja povezanosti između dotične osobe i tržišta rada države članice domaćina. (b) Slobodno kretanje građana EU-a na temelju članka 21. UFEU-a mora se ostvarivati podložno ograničenjima i uvjetima utvrđenima u Ugovorima i mjerama usvojenima radi njihove provedbe. Pravo ekonomski neaktivnih osoba da borave u državi članici domaćinu prema pravu EU-a ovisi o tome imaju li takve osobe dostatna sredstva za sebe i članove svojih obitelji kako ne bi postale teret za sustav socijalne pomoći države članice domaćina te imaju li te osobe sveobuhvatno zdravstveno osiguranje. Države članice mogu odbiti dodjelu socijalne naknade osobama koje ostvaruju svoje pravo na slobodu kretanja samo kako bi primile socijalnu pomoć druge države članice premda ne raspolažu dostatnim sredstvima da bi zatražile pravo boravka. Države članice mogu odbiti zahtjeve za socijalnu pomoć građana EU-a iz drugih država članica koji ne ostvaruju pravo na boravak ili imaju pravo boraviti na njihovu državnom području samo radi traženja posla. To uključuje zahtjeve građana EU-a iz drugih država članica u vezi s naknadama koje su primarno namijenjene pokrivanju minimalnih troškova života, čak i ako su te naknade također namijenjene za olakšavanje pristupa tržištu rada država članica domaćina. (c) Osobe koje ostvaruju pravo na slobodno kretanje moraju poštovati zakone države članice domaćina. U skladu s pravom Unije države članice mogu djelovati kako bi spriječile zlouporabe prava ili prevare, kao što je podnošenje krivotvorenih dokumenata, te kako bi riješile slučajeve sklapanja ili održavanja fiktivnih brakova s državljanima trećih zemalja u svrhu iskorištavanja prava na slobodno kretanje kao načina za reguliranje nezakonitog boravka u državi članici ili riješile slučajeve korištenja slobodom kretanja kao načinom za zaobilaženje nacionalnih imigracijskih pravila koja se primjenjuju na državljane trećih zemalja. Države članice domaćini također mogu poduzeti potrebne restriktivne mjere kako bi se zaštitile od pojedinaca čije bi ponašanje moglo predstavljati stvarnu i ozbiljnu opasnost za javni poredak ili javnu sigurnost. Pri utvrđivanju predstavlja li ponašanje pojedinca aktualnu opasnost za javni poredak ili javnu sigurnost države članice mogu uzeti u obzir ranije ponašanje dotičnog pojedinca, a opasnost ne mora uvijek biti neposredna. Čak i kada ne postoji ranija osuđujuća kaznena presuda, države članice mogu djelovati iz preventivnih razloga sve dok se oni specifično odnose na dotičnog pojedinca. Zajedno s Komisijom razvit će se dodatna razmjena informacija i administrativna suradnja među državama članicama u svrhu učinkovitije borbe protiv zlouporaba prava i prevara.