EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 8.9.2021. COM(2021) 750 final KOMUNIKACIJA KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU EMPTY Izvješće o strateškim predviđanjima 2021.





Sposobnost i sloboda djelovanja EU-a



I.UVOD Europska unija izrađuje strateški plan koji bi joj omogućio da postane prvi klimatski neutralan kontinent do 2050., uz iskorištavanje prilika koje nudi digitalno doba, izgradnju gospodarstva u interesu građana, promicanje europskog načina života, jačanje našeg jedinstvenog oblika odgovornog globalnog vodstva te izgradnju, zaštitu i jačanje naše demokracije. Strateški smo se opredijelili za otvorenost te međunarodnu i multilateralnu suradnju utemeljenu na pravilima. Tako potičemo blagostanje, pravednost, stabilnost, konkurentnost i dinamičnost u EU-u i izvan njega. Povijest europskog projekta pokazuje koje su prednosti dobro uravnoteženog odnosa između međuovisnosti i otvorene strateške autonomije utemeljenih na zajedničkim vrijednostima, koheziji, snažnom multilateralnom upravljanju i suradnji koja se temelji na pravilima. Pandemija je samo dodatno pokazala koliko je međunarodna suradnja važna za odgovor na globalne izazove. U Izvješću o strateškim predviđanjima 2021. prognostički se i multidisciplinarno sagledava sposobnost i sloboda EU-a da djeluje u desetljećima koja dolaze. Na temelju stručnih i međusektorskih postupaka predviđanja navode se globalni trendovi, neizvjesnosti i odluke koje će oblikovati budućnost Europe. Opisan je i kontekst mogućih odgovora politike. Izvješće se nadovezuje na Izvješće o strateškim predviđanjima 2020. u kojem je otpornost predstavljena kao novi orijentir politika EU-a. U odjeljku II. utvrđuju se važni strukturni globalni trendovi do 2050. koji će utjecati na sposobnost i slobodu djelovanja EU-a: klimatske promjene i drugi okolišni izazovi, digitalna hiperpovezivost i tehnološke promjene, pritisak na demokraciju i vrijednosti, promjene u globalnom poretku i demografiji. U odjeljku III. utvrđuje se deset područja u kojima bi EU mogao ojačati svoju otvorenu stratešku autonomiju i globalno vodstvo. U izvješću se ističe da će u budućnosti sposobnost i sloboda djelovanja EU-a ovisiti o današnjim ambicioznim odlukama EU-a koje se temelje na njegovim vrijednostima i interesima u odgovarajućim područjima politike. II.KLJUČNI GLOBALNI TRENDOVI 1.Klimatske promjene i drugi okolišni izazovi Klimatske promjene već danas nepovratno utječu na sve regije našeg planeta na dosad nezabilježen način. Ne dođe li do promjena, u sljedeća će dva desetljeća globalno zagrijavanje prijeći 1,5 °C, a do 2050. čak 2 °C. U sljedećih bi se pet godina po prvi put mogla zabilježiti globalna temperatura na toj razini. Sa svakih dodatnih 0,5 °C povećat će se intenzitet i učestalost ekstremnih vremenskih uvjeta, suša, požara ili poplava, među ostalim i na lokacijama na kojima te pojave prije nisu bile uobičajene. Zbog povećanja temperatura doći će i do otapanja veće količine leda i podizanja razine mora. Te će promjene znatno utjecati na okoliš, zdravlje, sigurnost opskrbe hranom i vodom te sigurnost ljudi i razvoj. U posljednjih deset godina meteorološke pojave dovele su do raseljavanja oko 23 milijuna ljudi, a migracijski pritisci samo će se povećavati. Do 2050. svake bi godine mogla biti potrebna humanitarna pomoć za više od 200 milijuna ljudi zbog katastrofa povezanih s klimom . Pritisak na sigurnost opskrbe vodom i hranom i dalje će se povećavati. Određeni se dijelovi Europe već suočavaju sa srednjim do visokim razinama nestašice vode (slika 1.), a taj će problem s vremenom postajati sve veći. Nestašica vode postat će posebno velik problem u južnom susjedstvu EU-a, što bi moglo dovesti do eskalacije sukobâ i migracijskog pritiska. Taj problem može i neizravno utjecati na EU u obliku nesigurne opskrbe hranom i šokova povezanih s cijenama. Više od 40 % poljoprivrednog uvoza EU-a moglo bi postati iznimno osjetljivo na sušu do 2050. , što bi dovelo do nadmetanja za vodu i plodnu zemlju. Sveukupni bi učinak suše na gospodarstvo EU-a mogao dostići iznos od više od 65 milijardi EUR godišnje do 2100. Zone poljoprivrednih djelatnosti neće se pomicati prema sjeveru jer će veće prosječne temperature na sjeveru Europe biti popraćene rizikom od većih valova hladnoće uzrokovanih oslabljenom Golfskom strujom. Okolišni izazovi obuhvaćaju mnogo više od klimatskih promjena, pri čemu posebno zabrinjava gubitak bioraznolikosti i promjena ciklusa dušika. Prirodni ekosustavi EU-a pod sve su većim pritiskom ne samo zbog klimatskih promjena, već i zbog onečišćenja, uporabe zemljišta, ekstrakcije resursa, invazivnih vrsta i gubitka oprašivača. Osim toga, zbog ljudskih aktivnosti znatno se izmijenio ciklus dušika, uglavnom zbog njegove upotrebe u poljoprivredi. Razmjer tih promjena mnogo je veći od promjena u ciklusu ugljika koji proizlazi iz emisija stakleničkih plinova. To utječe na slatkovodna tijela, obalna područja i ljudsko zdravlje. Takvi okolišni izazovi imaju gospodarske posljedice koje se često zanemaruju: procjenjuje se da je na godišnjoj razini u uslugama ekosustava od 1997. do 2011. globalno izgubljeno od 3,5 do 18,5 bilijuna EUR zbog promjena pokrova zemljišta te da se na godišnjoj razini gubi od 5,5 do 10,5 bilijuna EUR zbog degradacije tla. Klimatske promjene u velikoj su mjeri povezane s gubitkom bioraznolikosti, degradacijom okoliša i javnim zdravljem. Gubitak bioraznolikosti, pritisak na životinjska staništa, prekomjerna upotreba antibiotika, rizici povezani s biološkim istraživanjima vrlo patogenih mikroorganizama, nezdravi načini života – sve su to čimbenici koji povećavaju vjerojatnost od izbijanja pandemija ili bolesti u budućnosti. Posljedice tih pojava utjecat će na ljude, glavne prehrambene kulture i zdravlje životinja. U izazove se ubrajaju zarazne bolesti, napredna antimikrobna otpornost, nezarazne bolesti (rak, šećerna bolest ili pretilost) i problemi s mentalnim zdravljem. Osim toga, zbog klimatskih promjena određene će bolesti (malarija ili denga groznica) postati rasprostranjenije u sjevernijim krajevima. 2.Digitalna hiperpovezivost i tehnološke promjene Kako bi postigao tehnološku i digitalnu suverenost, EU će morati podržati razvoj i primjenu znanja i tehnologija kojima je u središtu čovjek. EU je snažan akter u području znanja i inovacija zaslužan za gotovo 20 % ukupnog svjetskog istraživanja i razvoja, publikacija i patentiranja. No zaostaje za globalnom konkurencijom kad je riječ o privatnim ulaganjima u istraživanje i drugim pokazateljima. Uspješnost EU-a nije na razini uspješnosti Australije, Kanade, Japana, Južne Koreje i Sjedinjenih Američkih Država. Od 2014. njegov se položaj u odnosu na Australiju, Kanadu, Brazil, Indiju, Rusiju i Južnu Afriku poboljšao, no pogoršao se u odnosu na Japan, Južnu Koreju, SAD i Kinu. Unatoč neizvjesnosti koja prati nove tehnologije, mnogobrojne revolucionarne inovacije mogu biti ključne za ostvarenje dvostruke tranzicije i konkurentnost. EU je tehnološki predvodnik kad je riječ o naprednoj proizvodnji i materijalima, a njegova poduzeća isporučuju brojne ključne elemente za globalne proizvodne linije. Isto tako ima vodeću ulogu u tehnologijama za pametnu i održivu mobilnost u budućnosti i tehnologijama niske razine emisije ugljika. U području umjetne inteligencije, velikih podataka i robotike kapaciteti EU-a usporedivi su s onima Japana, ali zaostaju za predvodnicima SAD-om i Kinom. Kad je riječ o ključnim kvantnim tehnologijama, trenutačni su predvodnici SAD, Japan i Kina. EU će do 2025. imati svoje prvo računalo s kvantnim ubrzanjem, a ako to bude popraćeno ulaganjima, mogao bi postati predvodnik u području kvantnog računalstva do 2030. U druge obećavajuće tehnologije ubrajaju se mikroelektronika, novi materijali za biorazgradivu elektroniku, fleksibilna i tiskana elektronika te tehnologije koje se temelje na 2D materijalu, na primjer grafenu. Osim toga, brojne pilot-tehnologije, kao što su primjerice čisti vodik, niskougljična goriva, hvatanje i skladištenje/upotreba ugljika, održive baterije sljedeće generacije, biotehnologije i biomaterijali, krekiranje metana, supervodljivost na visokoj temperaturi, napredna geotermalna energija i energija oceana, proizvodnja energije vjetra na velikim visinama te napredni nuklearni reaktori temeljeni na fuziji, imaju velik potencijal za dekarbonizaciju. Razna prirodna rješenja, kao što je pošumljavanje velikih razmjera, također imaju veliki potencijal u tom kontekstu. Osim posebnih tehnologija, transformaciju pokreće i hiperpovezivost. Njome se postiže veća konvergencija industrija, proizvoda, tehnologija i usluga. Broj povezanih uređaja na globalnoj razini mogao bi se s 30,4 milijarde u 2020. povećati na 200 milijardi u 2030. Veća povezivost predmeta, mjestâ i osoba za posljedicu će imati nove proizvode, usluge, poslovne modele, obrasce života i rada. Istodobno dolazi do većeg rizika od kibernapada i prekida rada mreže, u digitalnom i fizičkom svijetu, na primjer kod neophodnih infrastruktura kao što su cjevovodi i bolnice. Mogao bi se povećati i rizik od gubitka i krađe intelektualnog vlasništva i podataka. Hiperpovezivost se zbog pandemije ubrzala te je potrebno pomno pratiti njezin utjecaj na društvo.

No nove tehnologije i hiperpovezivost sa sobom nose i određene izazove. Zbog automatizacije doći će do gubitka određenih radnih mjesta. Samo je u EU-u 2018. oko 14 % odraslih radnika prijetio vrlo velik rizik od automatizacije. U budućnosti bi 50 % trenutačnih radnih mjesta u svijetu moglo postati automatizirano, uz znatne razlike u različitim zemljama i sektorima. Pojavit će se nova radna mjesta, no ona će zahtijevati nove vještine. Ako se tim trendovima ne pozabavimo na vrijeme, moglo bi doći do narušavanja temeljnih socijalnih prava te do većih nejednakosti i ovisnosti u državama i među njima. Osim toga, digitalna tranzicija može dovesti do povećanja količine e-otpada te potaknuti potražnju za energijom ili upotrebom rijetkih resursa. 3.Pritisak na demokratske modele upravljanja i vrijednosti EU je najveća skupina demokratskih zemalja u svijetu, no demokratsko upravljanje u cijelom se svijetu pogoršava. Prema podacima za 2020. politička se prava i građanske slobode u svijetu već petnaestu godinu zaredom smanjuju, a u mnogim se regijama situacija dodatno pogoršala zbog pandemije bolesti COVID-19. Čak 34 % svjetskog stanovništva živi u zemljama u kojima se demokratsko upravljanje smanjuje, a samo 4 % u zemljama u kojima je demokracija u porastu. Geopolitički sporovi, polarizacija i napetosti među državama vjerojatno će se nastaviti i u narednim desetljećima. Ako demokratsko upravljanje nastavi nazadovati, utjecat će na razvijene demokracije i one koje su tek u razvoju. Dugoročni uspjeh demokratskih sustava ovisi o njihovoj sposobnosti da se prilagode novim stanjima i ostanu otporne na unutarnje i vanjske izazove. Zone nestabilnosti i sukoba u blizini EU-a i šire vjerojatno će se održati, a možda i povećati. Državni i nedržavni akteri vjerojatno će jačati svoje hibridne alate, među ostalim upotrebu disruptivnih tehnologija, širenje dezinformacija i pogrešnih informacija, informacijske operacije te vršenje vojnog i nevojnog utjecaja. Represija sloboda i demokratskih reformi te nastavak nestabilnosti u zemljama i regijama u bližem i daljem susjedstvu EU-a, kao što su Afganistan i Sirija, i dalje će utjecati na migracijski pritisak. Velike količine dezinformacija u kombinaciji s novim alatima i internetskim platformama postajat će sve veći problem za demokratske sustave i potaknuti novu vrstu informacijskog ratovanja. Države, zločinačke organizacije, poduzeća ili pojedinci služe se tim rješenjima za širenje dezinformacija u cijelom svijetu i stjecanje konkurentske prednosti. To bi moglo ugroziti naše demokratske sustave, polarizirati mišljenja te ugroziti zdravlje, sigurnost i okoliš. 4.Promjene u globalnom poretku i demografiji Broj stanovnika na svijetu do 2030. doseći će 8,5 milijardi, a do 2050. 9,7 milijardi. Broj stanovnika neujednačeno će se povećavati. U brojnim zemljama s razvijenim gospodarstvom taj će broj stagnirati. Očekuje se da će se broj stanovnika Europe smanjiti na tek nešto iznad 420 milijuna, što je 4,3 % ukupnog svjetskog stanovništva. U Aziji bi 2040. mogla biti prijevojna točka nakon koje se očekuje da će se broj stanovnika isprva uravnotežiti, a zatim sredinom stoljeća početi smanjivati, dok će istočna Azija doživjeti ubrzani demografski pad. Prema projekcijama, stanovništvo Afrike povećat će se s 1,2 milijarde na 1,8 milijardi između 2017. i 2035., kad će oko polovine stanovništva biti mlađe od 21 godine. Indija, Kina, Nigerija, SAD i Pakistan bit će zemlje s najviše stanovnika 2050. (slika 2.). Demografski rast utjecat će na geopolitičke ambicije, a mogao bi izazvati i probleme povezane s održivosti ili migracijama. Do 2050. broj radno sposobnog stanovništva smanjit će se za oko 16 % u Europi i 17 % u Kini, dok će se u Sjevernoj Americi i Indiji povećati. Predviđa se da će se medijan starosti stanovništva EU-a povećati s 43,9 u 2020. na 48,2 do 2050. Za brojna područja u EU-u predviđaju se nagla povećanja u omjeru ovisnosti. Nastavi li se taj trend, do 2050. na svakih bi stotinu radnika u EU-u moglo doći 135 ovisnih osoba koje ne rade. U narednim desetljećima doći će do pojačane redistribucije globalne moći s pomicanjem geoekonomskog središta prema istoku. Zemlje skupine G7 (Kanada, Francuska, Njemačka, Italija, Japan, Ujedinjena Kraljevina, SAD) trenutačno čine oko 40 % svjetskog BDP-a, što je manje od udjela iz 1975. koji je iznosio 60 %. Gospodarska važnost „sedmorke u usponu” (Brazil, Kina, Indija, Indonezija, Meksiko, Rusija, Turska) iznosi oko dvije trećine gospodarske važnosti skupine G7. Taj će se omjer do 2050. preokrenuti. Kina će postati najveća gospodarska sila prije završetka ovog desetljeća, dok će Indija vjerojatno prestići EU u sljedećih 20 godina (slika 3.). Pritom rast BDP-a u zemljama u usponu i zemljama u razvoju, kao ni u zemljama čiji je BDP po stanovniku visok, ne znači nužno bolju kvalitetu života za stanovništvo. Sve veće nejednakosti, niži okolišni standardi i standardi na tržištu rada glavni su izazovi za gospodarstva u usponu. Očekuje se povećanje globalnog rivalstva i nestabilnosti. Nadmetanje između SAD-a i Kine moglo bi postati glavno obilježje geopolitičkog okružja. Energetska tranzicija dodatno će pridonijeti redistribuciji moći. Najviše bi to moglo utjecati na izvoznike fosilnih goriva čija gospodarstva imaju najnižu razinu diverzificiranosti i/ili čije su institucije najslabije. S druge strane, zemlje s velikim kapacitetom za proizvodnju i izvoz energije iz obnovljivih izvora postat će utjecajnije. EU može očekivati nastavak napetosti i štetnog tržišnog natjecanja (među ostalim s Kinom i Rusijom), zbog čega će biti potrebne čvrste politike kojima bi se osigurali stabilnost i blagostanje, posebno u njegovu susjedstvu. Nove bi napetosti mogle proizići iz tržišnog natjecanja na spornim područjima, kao što su svemir ili Arktik. Sigurnost EU-a mogao bi sve više ugrožavati porast organiziranog kriminala, korupcije, ekstremizma, terorizma, hibridnih prijetnji i korištenje migracija u političke svrhe. Slika 3.: Projekcije udjela u svjetskom BDP-u Višedimenzionalno tržišno natjecanje i velike međuovisnosti vjerojatno će biti glavno obilježje sve multipolarnijeg globalnog poretka. Zbog sve većeg suparništva u brojnim područjima globalno upravljanje i infrastruktura mogli bi postati fragmentirani. Vjerojatno će se pojaviti raznolikiji i odlučniji akteri sa sve većim mogućnostima i ambicijama, primjerice nedržavni i unutardržavni dionici te transnacionalni pokreti. Budući da nijedan akter neće moći sâm dominirati u svim regijama i domenama politike, i dalje će se pojavljivati i razvijati strateške ovisnosti i kapaciteti. III.SUOČAVANJE S IZAZOVIMA I ISKORIŠTAVANJE PRILIKA ZA GLOBALNO VODSTVO EU-a 1.Osiguravanje održivih i otpornih zdravstvenih i prehrambenih sustava Zdravstveni sustavi EU-a među najnaprednijima su na svijetu, ali potrebno je povećati njihovu održivost i otpornost. To uključuje ulaganja u inovativne modele skrbi (npr. integrirana skrb, telemedicina), jačanje radne snage u zdravstvu, usmjeravanje na preventivne mjere i rješavanje pitanja komorbidnih poremećaja. Kako bi se osiguralo zdravije starenje, zdraviji načini života i fizička aktivnost moraju se kombinirati sa pametnim alternativama za dugoročnu skrb, kao što su rješenja za medicinu na daljinu te robotika za pružanje skrbi kod kuće. Nove tehnologije u kombinaciji sa socijalnim i zdravstvenim politikama mogle bi ublažiti dodatne troškove povezane sa stanovništvom koje stari, a istodobno omogućiti starijim osobama i osobama s invaliditetom veću samostalnost u životu. Interakcija na internetu, praćenje i odgovarajuća samostalna skrb pacijenata mogli bi omogućiti godišnju uštedu od 120 milijardi EUR kad je riječ o rashodima za javno zdravstvo u cijelom EU-u. Zajednički europski podatkovni prostor za zdravstvo mogao bi pridonijeti brzom razvoju i isporuci personaliziranih lijekova zahvaljujući mogućnosti donošenja odluka na temelju podataka, čime bi se poboljšala učinkovitost i pristupačnost zdravstvene zaštite. Na početku pandemije postalo je očito koliko EU strateški ovisi o trećim zemljama kad je riječ o ključnoj robi, kao što su lijekovi. Od 5200 uvezenih proizvoda, EU znatno ovisi o uvozu kad je riječ o 137 proizvoda iz „osjetljivih ekosustava”, pri čemu je 14 proizvoda iz područja zdravstva. Velika količina djelatnih tvari koje se upotrebljavaju za generičke lijekove uvozi se iz Indije i Kine, ali i većina sirovina i međuproizvoda koji se upotrebljavaju u lijekovima. Obje zemlje jačaju svoje okolišne i sigurnosne mjere za kemijski sektor, a Kina zatvara neka proizvodna postrojenja. To bi moglo utjecati na dostupnost i cijenu lijekova. Iako EU ima velike mogućnosti za proizvodnju inovativnih lijekova, mora zajamčiti sigurnost opskrbe za kritične proizvode nezaštićene patentom s pomoću posebno konsolidiranih lanaca opskrbe putem alternativnih izvora. Međutim, farmaceutski lanci opskrbe iznimno su složeni i zahtijevaju najvišu razinu kvalitete. Stoga su posebno osjetljivi na prekide opskrbe. U slučaju javnozdravstvenih kriza ili prekida opskrbe nije moguće u kratkom roku osigurati alternativne proizvođače za određene ključne komponente. Ipak, za javno zdravstvo ključno je da određeni proizvodi uvijek budu dostupni. Da bi moglo doći do uspostave ili ponovne uspostave proizvodnje određenih ključnih lijekova i medicinskih protumjera u EU-u potrebne su inovacije u proizvodnim procesima kojima bi se mogli kompenzirati viši troškovi proizvodnje u EU-u i ojačati njegov vodeći položaj u području zelene i digitalizirane proizvodnje lijekova. Europska zdravstvena unija ojačala bi sposobnost EU-a da se nosi s novim zdravstvenim krizama. Pandemija je pokazala potrebu za potpunim preispitivanjem struktura i mehanizama EU-a relevantnih za sprječavanje prekograničnih prijetnji za zdravlje i odgovor na njih. Snažnija europska zdravstvena unija mogla bi pridonijeti jačanju kolektivne spremnosti EU-a na suočavanje s prijetnjama za zdravlje i poboljšanju koordinacije u kriznim vremenima. Tijelo EU-a za pripravnost i odgovor na zdravstvene krize (HERA) pomoći će u predviđanju prekograničnih prijetnji za zdravlje te podupiranju pripravnosti i odgovora usmjeravanjem na anticipatorne procjene prijetnji, predviđanje, obavještajne podatke o tržištu te sagledavanje perspektive novih patogenih mikroorganizama i tehnologija. To će znanje omogućiti HERA-i i da usmjeri izradu godišnjeg izvješća o stanju pripravnosti. Na globalnoj razini i dalje je važno ojačati međunarodnu pripravnost i odgovor na buduće pandemije, konkretno provedbom reformi Svjetske zdravstvene organizacije i jačanjem njezinih kapaciteta za odgovor na hitne zdravstvene situacije. To uključuje i rad na donošenju međunarodnog ugovora o pandemijama i poticanje lokalnih kapaciteta za proizvodnju. Samo se multilateralnim pristupom može spriječiti izbijanje sličnih kriza u budućnosti.

Iako se prehrambeni sustavi EU-a sve češće suočavaju s izazovima, nove tehnologije mogle bi ih učiniti održivijima i otpornijima. Tijekom pandemije bilo je ključno da EU svojim djelovanjem osigura kretanje hrane na jedinstvenom tržištu i da globalna trgovina ostane otvorena. No klimatske promjene i propadanje prirode mogu poremetiti ponudu, potražnju i trgovinu u glavnim regijama za proizvodnju hrane, uključujući EU, što uzrokuje promjenjivost i nagli porast cijena te može imati ozbiljne socioekonomske posljedice. Promjene u potražnji i prehrambenim navikama također će utjecati na kretanja. Na primjer, nove spoznaje u nutrigenomici (koja ljudski genom povezuje s prehranom i zdravljem) dovest će do personaliziranijih stilova prehrane i novih zdravstvenih potreba. Donošenjem zakonodavnog okvira za održive prehrambene sustave ubrzat će se i olakšati tranzicija i povećati održivost prehrane. Disruptivne inovacije, kao što su jela bazirana na insektima i algama, stanična poljoprivreda ili poljoprivredne aktivnosti u zatvorenom prostoru, mogle bi smanjiti ekološki otisak proizvodnje hrane. Biotehnologija, među ostalim nove genomske tehnike, mogla bi imati ključnu ulogu u razvoju inovativnih i održivih načina za zaštitu usjeva od štetnih organizama, bolesti i učinaka klimatskih promjena. Ključan će biti dosljedan i održiv pristup cjelokupnom prehrambenom sustavu, od proizvodnje do smanjenja rasipanja hrane. 2.Osiguravanje dekarbonizirane i pristupačne energije Na putu prema zelenijoj i digitaliziranijoj Europi ključno je osigurati opskrbu dekarboniziranom i pristupačnom energijom. Ostvarenje zelenih ciljeva EU-a značilo bi da bi do 2050. više od 80 % bruto domaće potrošnje energije trebalo biti iz niskougljičnih izvora, uglavnom obnovljivih, dok bi potrošnja fosilnih goriva za energiju trebala biti manja od 10 %. Da bi se smanjila ovisnost EU-a o fosilnim gorivima treba povećati upotrebu energije iz obnovljivih izvora i brzo diversificirati opskrbu energije.. Nužan je i razvoj energetske infrastrukture, pametnih mreža te novih niskougljičnih i ekološki prihvatljivih tehnologija i rješenja u EU-u i u suradnji s ključnim partnerima iz trećih zemalja. Konačno, treba spriječiti i istjecanje ugljika. Da bi se izbjegao povratni učinak kad energija iz obnovljivih izvora pojeftini i počne se više upotrebljavati, bit će neophodna veća energetska učinkovitost. Kako bi se ostvarili ciljevi iz Pariškog sporazuma i europskog zelenog plana, energetski intenzitet u EU-u morat će se do 2050. prepoloviti. Postizanje klimatske neutralnosti do 2050. moglo bi EU-u pomoći da svoju energetsku ovisnost, koja trenutačno iznosi oko 60 %, smanji na 15 %. U tome bi mu trebao pomoći i veći napredak u kružnom gospodarstvu. Čvrsta energetska unija omogućila bi dekarbonizaciju, povećanje energetske učinkovitosti, jačanje unutarnjeg energetskog tržišta i sigurniju opskrbu. Planovima za tranziciju i snažnim programima za ulaganje u održivu i niskougljičnu infrastrukturu u EU-u i izvan njega mogle bi se stvoriti prilike za ulaganja za poduzeća iz EU-a. Lakše bi se osigurala i usklađenost javne potpore i kontinuitet istraživanja i inovacija u području novih tehnologija i izvora čiste energije koje privatni sektor ne može dostatno financirati. Bit će važno unaprijediti nove tehnologije te ih učiniti cjenovno pristupačnima i dostupnima gospodarstvima u razvoju kako bi se osigurala njihova široka primjena. Istodobno, boljim kružnim gospodarstvom i realističnijim određivanjem cijena eksternalija smanjila bi se potrošnja energije u EU-u. Dekarbonizacija energije imat će dugoročne učinke na geopolitičku dinamiku, pri čemu će se pojavljivati nove strateške ovisnosti, a druge će nestajati. Utjecat će na gospodarstva koja proizvode naftu i plin, ali i na predvodnike u području energije iz obnovljivih izvora. Bit će potrebno uložiti napore u to da se ranjivim državama koje se bave proizvodnjom nafte i plina olakšaju tranzicija i smanjenje prihoda. Znatan napredak u smanjenju emisija povezanih s proizvodnjom (kao što je metan iz fosilnog plina) bit će najava za dobru tranziciju. U tom će kontekstu ključne biti nove tehnologije jer će njihova dostupnost i pristupačnost biti od koristi EU-u, ali i gospodarstvima u usponu, koja bi mogla preskočiti upotrebu infrastrukture temeljene na fosilnim gorivima i prijeći na alternative s manjim intenzitetom emisije ugljičnog dioksida. Ta vrsta suradnje EU-u otvara gospodarske prilike i prilike za povezivanje. Osim toga, decentraliziranost budućih energetskih mreža u kombinaciji sa snažnim kapacitetima za kiberobranu ojačat će otpornost EU-a jer će proizvodnja energije biti mnogo raspršenija u odnosu na današnje centralizirane, ranjivije energetske sustave. 3.Jačanje kapaciteta za upravljanje podacima, umjetnu inteligenciju i najnaprednije tehnologije Digitalna suverenost EU-a ovisit će o kapacitetima za pohranu, izdvajanje i obradu podataka, uz ispunjavanje zahtjeva u pogledu povjerenja, sigurnosti i temeljnih prava. Digitalno gospodarstvo, a posebno obrada podataka, računalstvo u oblaku i na rubu mreže visokih performansi, moglo bi pozitivno utjecati na gospodarstvo i konkurentnost EU-a. Poduzeća i tijela javne uprave u EU-u sve će više upotrebljavati analitiku podataka korisnika i entiteta, internet stvari i umjetnu inteligenciju. Takve tehnologije mogu se koristiti za velik broj različitih namjena. EU je utvrdio ambiciozne ciljeve u području ulaganja i instrumenata za financiranje kako bi promicao razvoj i upotrebu disruptivnih tehnologija u oblaku i na rubu mreže te tehnologija sljedeće generacije. Kako se povećava upotreba podataka za industrijske i poslovne primjene, za postizanje ciljeva dvostruke tranzicije bit će ključan strateški pristup razvoju i upotrebi industrijskih sustava interneta stvari, mreža 5G/6G i računalstva na rubu mreže sa sposobnošću upravljanja velikom količinom podataka i njihove brze analize. Veliki podaci i napredna analitika ubrzano se razvijaju, a predvodnici su SAD i Kina. Pružaju rane pokazatelje mogućih kriznih situacija u stvarnom vremenu te omogućuju rano otkrivanje bolesti i otkrivanje vojnih aktivnosti na velikim udaljenostima. Upotreba takve analitike pri donošenju odluka vjerojatno će se povećati. Sa stajališta EU-a važno je da se te tehnologije razvijaju uz poštovanje temeljnih prava i vrijednosti EU-a, posebno ako se njihov razvoj i upotreba oslanjaju na golemu količinu podataka, uključujući osobne podatke. Razvoj i upotreba ključnih tehnologija temelje se na golemoj količini podataka. Podaci koji se proizvode u EU-u trenutačno se uglavnom pohranjuju i obrađuju u oblaku kojim upravljaju pružatelji usluga izvan EU-a, što znači da podliježu nadležnosti trećih zemalja. Tako se stvaraju strateške ovisnosti i rizici za kibersigurnost, zaštitu podataka, pristup i sigurnost. To znači i da pružatelji usluga koji se nalaze izvan EU-a ostvaruju komercijalnu korist od obrade tih podataka. EU bi trebao izgraditi kapacitete za pohranu podataka te osigurati pristup otvorenim, sigurnim i transparentnim podacima i veze za visoku brzinu prijenosa podataka. Trebao bi zaštititi i vodeći položaj u području razvoja i upotrebe pouzdane umjetne inteligencije. Trebao bi s pouzdanim partnerima u cijelom svijetu promicati standarde i vrijednosti. S obzirom na eksponencijalni porast potražnje za poluvodičima, EU se mora čvršće pozicionirati u području razvoja i proizvodnje tehnologija sljedeće generacije. Zbog ograničenih proizvodnih kapaciteta moglo bi doći do nestašice poluvodiča, što može u velikoj mjeri utjecati na kontinuitet poslovanja različitih industrija. Iako EU nedvojbeno ima svoje prednosti i iako je sjedište ključnog dobavljača opreme za proizvodnju koji opskrbljuje sve vodeće proizvođače, zaostaje kad je riječ o proizvodnji procesora sljedeće generacije i naprednih poluvodiča. Tajvan, Kina, Južna Koreja i SAD mnogo ulažu u unaprjeđenje svoje domaće proizvodnje poluvodiča. Osim toga, proizvođači čipova u Tajvanu, Južnoj Koreji, Japanu i SAD-u najavili su golema privatna ulaganja u nove proizvodne kapacitete. Da bi ostao u toj utrci, EU mora uložiti u kapacitete za sljedeću generaciju procesora i poluvodičkih čipova. To zahtijeva pomnije provjere stranih preuzimanja europskih proizvodnih kapaciteta, ulaganja u istraživanje i razvoj te stvaranje povoljnih uvjeta u cijelom lancu vrijednosti. 4.Osiguravanje i diversifikacija opskrbe kritičnim sirovinama Kritične sirovine ključne su za dvostruku tranziciju EU-a. Širenje zelenih tehnologija, kao što su one u kojima se upotrebljavaju energija vjetra i sunca, samostalno skladištenje energije i proizvodnja baterija za elektrificirana vozila povećat će u sljedećih dvadeset godina potražnju za sirovinama kao što su kobalt, litij, grafit, mangan i nikal. No izazov nisu samo zelene tehnologije. Na primjer, očekuje se da će sektor za male bespilotne letjelice, koji više od trećine sirovina nabavlja u Kini, eksponencijalno rasti do 30-ih godina ovog stoljeća, uz velik potencijal za primjenu u civilnom i komercijalnom podsektoru, te da će naglo povećati potražnju za primjerice galijem, indijem, skandijem i titanijem. Obrambena industrija u velikoj mjeri ovisi o kritičnim sirovinama; na primjer gotovo polovina materijala potrebnih za proizvodnju zrakoplova dolazi iz zemalja koje nisu članice EU-a. Očekuje se da će se povećanje potražnje za kritičnim sirovinama preklopiti s odlukom sve većeg broja glavnih dobavljača (slika 4.) da ograniče izvoz. Slika 4.: Glavni dobavljači kritičnih sirovina iz EU-a Pametnom kombinacijom industrijskih, istraživačkih i trgovinskih politika i međunarodnih partnerstava mogla bi se osigurati održiva opskrba iz različitih izvora. EU, koji se suočava s izazovima povezanima s pristupom resursima, ograničenom diversifikacijom, prekidima opskrbe i nedostatnim kapacitetima za obradu, recikliranje, rafiniranje i odvajanje, mora se pripremiti za nesigurniju opskrbu kritičnim sirovinama u budućnosti jer neki važni čimbenici kao što su nestabilnost država, gospodarska prisila i klimatske promjene utječu na geopolitičko okruženje. U većini je slučajeva industrija u najboljem položaju da stratešku ovisnost smanji diversifikacijom opskrbe, većim iskorištavanjem sekundarnih sirovina i upotrebom zamjenskim materijala. No potencijal diversifikacije za većinu je kritičnih sirovina prilično ograničen zbog geografski ograničenih izvora ili de facto monopola ili oligopola. Da bi industrija mogla osigurati sigurnu nabavu kritičnih sirovina i smanjiti potražnju za njima (povećanjem učinkovitosti, produljenjem životnog vijeka proizvoda i kružnim gospodarstvom), potrebna joj je jasna, dugoročna strategija. Konačno, potrebno je istražiti nove načine nabavljanja materijala, kao što su rudarenje morskog dna i svemirsko rudarstvo, u skladu s međunarodno usuglašenim načelima i obvezama. 5.Ostvarivanje globalne početne prednosti u postavljanju standarda EU se nastoji izboriti za početnu prednost u postavljanju standarda. To je posebno važno kad je riječ o novim tehnologijama (i povezanim proizvodima i uslugama), kao što su umjetna inteligencija, lanac blokova, kvantna tehnologija, kibersigurnost, osjetljivi i specijalizirani podaci (npr. u području zdravstva i svemira), digitalne valute i kemikalije. U druga prioritetna područja ubrajaju se zelene tehnologije kao što su vodik, skladištenje energije, energija vjetra na moru i održivi prijevoz. Naši trgovinski partneri odlučnije djeluju kad je riječ o postavljanju standarda, na primjer Kina radi na svojem planu „China Standards 2035” kako bi definirala tehnologije sljedeće generacije koje može nametnuti 140 zemalja koje sudjeluju u inicijativi „Jedan pojas, jedan put”. No kineski državni kapitalizam nije uvijek kompatibilan s otvorenim globalnim uređenjem, standardima kojima je u središtu čovjek i održivim vrijednostima. Dosadašnji uspjeh EU-a u postavljanju internih pravila i de facto međunarodnih standarda čvrsta je osnova za ostvarivanje prednosti. Takozvani „Briselski efekt” zahvaljujući kojem se multinacionalne korporacije pridržavaju propisa na razini EU-a proizlazi iz strogosti tih propisa i veličine jedinstvenog tržišta. Trgovinski položaj EU-a također je važan za njegove regulatorne ovlasti i moć postavljanja standarda, među ostalim kad je riječ o budućim ključnim tržištima i tehnologijama. EU je najveći akter u svjetskoj trgovini i najvažniji trgovinski partner za 74 zemlje, više od Kine (66) i SAD-a (31). Glavni je trgovinski partner Azije, Afrike, SAD-a, zemalja zapadnog Balkana i zemalja u susjedstvu EU-a. Međunarodna prihvaćenost standarda EU-a ključna je za njegov utjecaj u globalnom poretku i vodeći položaj kad je riječ o borbi protiv klimatskih promjena, održivosti i zaštiti potrošača, osobnih podataka i prava na radnom mjestu. U tu će svrhu EU i dalje biti aktivno uključen u regulatornu suradnju, osiguravajući si vodeću ulogu u međunarodnim organizacijama za postavljanje normi, kao što je Međunarodna organizacija za normizaciju. 6.Izgradnja čvrstih gospodarskih i financijskih sustava otpornih na buduće promjene Otporno i stabilno gospodarstvo ključno je za odgovor na dugoročne izazove EU-a. EU bi uklanjanjem preostalih slabih točaka trebao dodatno povećati otpornost svojeg gospodarstva i njegov potencijal za rast kako bi se tranzicija odvijala što lakše i kako bi EU bio u stanju podnijeti nove šokove. Čvrste gospodarske osnove, produktivnost, ulaganja i reforme oblikovat će buduće gospodarske rezultate EU-a, u kombinaciji s pozitivnim uvjetima financiranja za javni i privatni sektor. Europsko socijalno tržišno gospodarstvo također je ključno za njegov model demokracije jer štiti ljude od socijalnih rizika i njihovih posljedica. Jedinstveno tržište pruža snažan temelj za oporavak i otpornost industrije EU-a te za olakšavanje zelene i digitalne tranzicije. Da bi te tranzicije bile prihvaćene, moraju biti pravedne i popraćene snažnijom gospodarskom i socijalnom konvergencijom. Kriza uzrokovana bolešću COVID-19 pokazala je koliko je otvoreno, konkurentno i potpuno funkcionalno jedinstveno tržište važno da bi se poduzećima omogućio rast do razine potrebne da bi bila globalno konkurentna.

Financijski sustav EU-a dubinski će se promijeniti zbog klimatskih i tehnoloških promjena te Brexita. Stoga je važno da političko djelovanje bude stalno usmjereno na uklanjanje preostalih prepreka za integraciju tržišta i na potpunu provedbu unije tržišta kapitala i bankovne unije jer se time diversificiraju i proširuju izvori financiranja za poduzeća iz EU-a, poboljšavaju mogućnosti štednje za građane, jačaju sposobnosti EU-a da apsorbira šokove i pruži podršku snažnijim domaćim financijskim tržištima. Time se može riješiti i pitanje regulatorne arbitraže između država članica i trećih zemalja u susjedstvu. Zbog povlačenja Ujedinjene Kraljevine kao velikog financijskog središta iz EU-a povećala se potreba za dodatnim unaprjeđenjem tržišta kapitala Unije, a tržišta EU-a pokazala su snažan stupanj prilagodljivosti i otpornosti. Ipak, i dalje su prisutni srednjoročni izazovi za financijsku stabilnost i otpornost. Najvažnije je naglasiti da se sudionici na tržištu EU-a i dalje pretjerano oslanjaju na ključnu financijsku infrastrukturu izvan EU-a, što može povećati rizike za financijsku stabilnost. Osim toga, nadzorni kapacitet u EU-u mora se prikladno strukturirati u cilju nastavka rekonfiguracije lanaca vrijednosti i premještanja poduzeća u EU nakon Brexita. I financijski sustav EU-a ima ključnu ulogu u financiranju prelaska na klimatski neutralno gospodarstvo i otpornosti na propadanje okoliša. EU će godišnje morati uložiti dodatnih 470 milijardi EUR kako bi postigao svoje klimatske i okolišne ciljeve do 2030., a za to će biti potrebna masovna mobilizacija privatnog kapitala. Da institucionalni i mali ulagatelji pokazuju sve veći interes za održiva ulaganja pokazuje činjenica da se tokovi neto kapitala u dioničke fondove koji donesu ekološke, socijalne i upravljačke strategije upeterostruče 10 mjeseci nakon donošenja takvih strategija, u odnosu na 10 mjeseci prije njihova donošenja. Veća transparentnost ekološkog otiska financijskih proizvoda i rejtinga i pristup pouzdanim podacima relevantnima za održivost bit će ključni za financiranje uredne tranzicije i sprječavanje manipulativnog zelenog marketinga. Klimatske promjene i propadanje okoliša također mogu izravno utjecati na financijsku stabilnost zbog učestalijih i ozbiljnijih ekstremnih vremenskih uvjeta. Trenutačno je osigurano samo 30 % svih gospodarskih gubitaka. Sve je izglednije da će ulaganja u neodržive djelatnosti i imovinu postati bezvrijedna, dok bi financijsku stabilnost mogli ugroziti neuredna tranzicija i iznenadne reakcije na tranziciju. Financijski sustav EU-a mora u donošenju financijskih odluka sustavno uzimati u obzir rizike za održivost i utjecaj održivosti te usvojiti strategije za upravljanje dugoročnim rizicima i financiranje rizika od katastrofa. Digitalno doba također je utjecati na načine plaćanja i tržišta kapitala, a sve će veću ulogu imati kriptoimovina i razvoj digitalnih valuta. Digitalne financije mogu građanima i poduzećima otvoriti nove mogućnosti, ali je potrebno zaštititi potrošače. Potreban je snažan, konkurentan, pravilno uređen i nadgledan sektor digitalnih financija EU-a. Uspostava kineske digitalne valute renminbi ubrzano napreduje, a druge zemlje također rade na vlastitim digitalnim valutama. Digitalne valute središnjih banaka mogle bi utjecati i na trenutačni model središnjih banaka, provođenje monetarne politike i sustave za zaštitu potrošača. Europska središnja banka u suradnji s Komisijom aktivno radi na konceptu digitalnog eura koji građanima i poduzećima iz EU-a može donijeti velike koristi. Ipak, da bi se mogle iskoristiti prednosti javnog digitalnog eura, ključno je za potrebe politika EU-a pozabaviti se pitanjima financijskog posredovanja i stabilnosti. Raširenija upotreba eura u međunarodnoj trgovini i uslugama, među ostalim na energetskim tržištima, i rješenja za trenutačno plaćanje za cijeli EU, ojačali bi strateško zaleđe EU-a. Ojačala bi se otpornost EU-a, među ostalim na izvanteritorijalnu primjenu sankcija u trećim zemljama. EU-u bi bilo moguće ostvariti dodatne koristi od međunarodnih financijskih tržišta, uz istodobno upravljanje vanjskim rizicima i izbjegavanje strateških ovisnosti. Istodobno bi nedostatan integritet pružatelja usluga, tržišta i infrastruktura iz trećih zemalja mogao dovesti do pojave rizika. EU mora nastaviti biti predvodnik u borbi protiv pranja novca i financiranja terorizma te osigurati odgovarajuće mjere za zaštitu od tih nezakonitih praksi. 7.Razvoj i zadržavanje vještina i talenata potrebnih za ostvarenje ambicija EU-a Da bi se uspješno odgovorilo na problematična demografska kretanja i nedostatak vještina u kontekstu dvostruke tranzicije potrebno je odlučno djelovati. Osim što treba povećati sudjelovanje radne snage na tržištu rada, treba prilagoditi tržište rada i socijalne politike kako se ne bi povećale socioekonomske nejednakosti i kako bi se osigurali pravedni radni uvjeti, dostojni prihodi i pristup socijalnoj sigurnosti. Bliska suradnja sa socijalnim partnerima ključna je za odgovor na tu novu stvarnost. Uz osiguravanje dobrih radnih uvjeta i njihovo uključivanje u politike aktivnog starenja, produljenjem stvarne dobi za umirovljenje za jednu godinu broj osoba koje sudjeluju na tržištu rada mogao bi se povećati za četiri milijuna. Stope zaposlenosti porasle bi kad bi se zahvaljujući ciljanim mjerama za rodnu ravnopravnost i ravnotežu između poslovnog i privatnog života postiglo veće sudjelovanje žena na tržištu rada. To posebno vrijedi za države članice u kojima je stopa sudjelovanja žena na tržištu rada niža od prosjeka EU-a. Veće sudjelovanje na tržištu rada dovelo bi do gospodarskih i socijalnih koristi u cijelom EU-u, na primjer nižeg omjera ovisnih osoba koje ne rade u odnosu na radnike i većeg sudjelovanja na tržištu rada. Osim toga, novim pristupima obrascima rada pomoglo bi se ublažiti negativne strane starenja stanovništva. Zakonite migracije kojima se dobro upravlja i kojima bi se mogao riješiti problem potreba za vještinama i nedostatka vještina, u kombinaciji s učinkovitim integracijskim politikama, mogle bi znatno pridonijeti tržištu rada EU-a. Mladi zaslužuju bolji pristup kvalitetnim radnim mjestima Bit će potrebno nastaviti pružati podršku zapošljavanju mladih s pomoću ciljanih programa potpore. Iako su mlađe generacije u većoj mjeri spremne za digitalnu tranziciju, i dalje treba raditi na jačanju digitalnih vještina i poticanju više mladih žena da se obrazuju u područjima znanosti, tehnologije, inženjerstva, umjetnosti i matematike (STEAM). Olakšavanje prelaska s obrazovanja na rad, stvaranje kvalitetnih početnih radnih mjesta i uključivanje mladih u dijalog o politikama također će biti ključni za mlade ljude koji ulaze na tržište rada. Da bi se iskoristile mogućnosti za zapošljavanje u okviru dvostruke tranzicije bit će potrebne mjere politike kojima će se podržati prelazak na nova radna mjesta. To podrazumijeva pružanje podrške regijama i radnicima u sektorima koji će doživjeti tranziciju, kao i odgovarajuću kombinaciju podrške, poticaja i okvirnih uvjeta za poduzeća iz tradicionalnih i novih sektora. Trebat će prilagoditi i sustave obrazovanja i osposobljavanja jer zahtjevi za vještinama i razinama obrazovanja u zelenom i digitalnom gospodarstvu brže rastu nego u ostatku gospodarstva . Buduća radna snaga EU-a vjerojatno će biti obrazovanija i sposobnija prilagoditi se promjenjivoj prirodi rada i proširenoj inteligenciji. Predviđa se da će do 2050. 54 % svih sudionika na tržištu rada imati stupanj obrazovanja viši od poslijesrednjoškolskog. Kompetencije u STEAM područjima, digitalne vještine i pismenost u kombinaciji sa sektorskim znanjem koje je potrebno za ostvarivanje zelene tranzicije (npr. u području energije iz obnovljivih izvora, kružnog gospodarstva, novih zelenih tehnologija ili rješenja temeljenih na prirodi) bit će neophodni za uspješnu integraciju na tržištu rada i socijalnu integraciju. Kako bi se osigurao pristup vještinama budućnosti, sustavi obrazovanja i osposobljavanja EU-a morat će ostati među najnaprednijima na svjetskoj razini. Osim toga, EU bi trebao više poticati svoje talentirane građane (na sveučilištima, u istraživačkim institucijama ili poduzećima) da ostanu u Europi te smanjiti odljev mozgova među državama članicama i regijama. 8.Jačanje kapaciteta za sigurnost i obranu te pristup svemiru Potrebno je raditi na ublažavanju povećanog rizika od sukoba, interne nestabilnosti i prekida u dostupnosti kritične infrastrukture. EU mora nastaviti igrati ključnu ulogu u preventivnoj diplomaciji i pružanju podrške tako da prilagođava i nadograđuje svoje alate kako bi njegove aktivnosti bile učinkovite. Izgradnjom povjerenja i koordinacije među državama članicama te povećanjem kapaciteta za bolje predviđanje rizika, uz istodobno učenje iz iskustva, EU bi mogao povećati svoj utjecaj i mogućnost zajedničkog djelovanja u području obrane i sigurnosti. EU bi trebao nastaviti državama članicama pružati podršku u razvoju odgovarajućih alata, uključujući izgradnju otpornosti i odgovor na hibridne prijetnje uz potpuno poštovanje pravnog i etičkog okvira EU-a. Povećana vjerojatnost od ekstremnih vremenskih uvjeta, budućih pandemija ili drugih prirodnih katastrofa ili onih koje uzrokuje čovjek potvrđuju potrebu za snažnijim odgovorom EU-a i suradnjom u području civilne zaštite, među ostalim u cilju bolje prevencije, pripravnosti i odgovora na katastrofe kao što su poplave, požari i zarazne bolesti . U cilju unaprjeđenja obrambenih sposobnosti i operacija, EU bi se trebao posvetiti udruživanju snaga i boljem usklađivanju novih instrumenata i inicijativa za suradnju. EU mora za (samostalnu) obranu svojih ključnih sigurnosnih interesa osigurati kapacitete koji će biti dostatni za izazovno međunarodno okruženje koje je obilježeno velikim nadmetanjem za moć i utrkom za tehnološko vodstvo. EU je nedavno ostvario napredak u obrani zahvaljujući pokretanju nekoliko važnih inicijativa. U preostale slabe točke ubrajaju se relativno niska razina rashoda, fragmentiranost potražnje i ponude te nedostaci u istraživanju, inovacijama i proizvodnji . Na međunarodnoj razini, uz promicanje međunarodnog poretka utemeljenog na pravilima i snažnu suradnju s NATO-om, EU će morati poboljšati svoju pripravnost na sve veći broj sukoba u svijetu. Razvojem vlastitih obrambenih sposobnosti povećat će se kapacitet EU-a za promicanje takvog međunarodnog poretka utemeljenog na pravilima, a istodobno ojačati uloga država članica EU-a u NATO-u. Ključno je da EU podrži samostalan, pouzdan i troškovno učinkovit pristup svemiru. Svemirske tehnologije u kombinaciji s umjetnom inteligencijom strateški su način za borbu protiv prijetnji i predviđanje budućih rizika, kao što su hibridne prijetnje, među ostalim kiberšpijunaža. Važne su za budućnost komunikacija u EU-u, promatranje Zemlje, proizvodnju, sigurnost te su ključan element dvostruke tranzicije. Pomažu u praćenju klimatskih promjena, prijevoza, sigurnosti i obrane te su neophodne za funkcioniranje kritične infrastrukture i tehnologije. Osim toga, militarizaciju svemira koju provode konkurenti EU-a u sve većoj mjeri omogućuju nove tehnologije kao što je protusatelitsko oružje. Sektor svemira pridonosi gospodarstvu EU-a s 46 – 54 milijarde EUR te se očekuje da će se taj iznos na svjetskoj razini povećati na 1 bilijun EUR do 2040. EU je trenutačno svjetski predvodnik u određenim područjima (npr. satelitske usluge), dok u drugim područjima (npr. lansiranje u svemir i svemirske misije) dominiraju SAD, Kina i Rusija, a sve više i privatni akteri. Druge zemlje koje putuju u svemir imaju vrlo snažna domaća tržišta, koja su zapravo referentni klijent za znatan dio lansiranja (uključujući lansiranja za obranu i nacionalnu sigurnost). Poduzeća iz EU-a koja se bave lansiranjima, a nemaju takvog klijenta, u nepovoljnom su položaju u odnosu na konkurenciju te puno više ovise o komercijalnom tržištu no njihovi konkurenti iz Kine, Rusije, SAD-a ili Japana. EU bi trebao prihvatiti stratešku važnost svemirske infrastrukture EU-a i u potpunosti iskoristiti prednosti novih tehnologija, kao što su napredni sustavi za lansiranje, nanosateliti, robotika, velike konstelacije satelita, operacije u orbiti ili aplikacije temeljene na kvantnoj tehnologiji (npr. za sigurnu komunikaciju i promatranje Zemlje u cilju sigurne povezivosti). Trebao bi se pripremiti na nove svemirske aktivnosti i promicati usluge u orbiti ili podatkovne centre u svemiru i razvijati stručnost u područjima u kojima ima konkurentne industrijske kapacitete, kao što su telekomunikacije i promatranje Zemlje. 9.Suradnja s globalnim partnerima u cilju promicanja mira, sigurnosti i blagostanja za sve Multilateralizam se mora prilagoditi kako bi ostao svrsishodan. Pandemija bolesti COVID-19 i klimatska kriza jasni su dokazi da postoji potreba za multilateralnim rješenjima i koordiniranom globalnom suradnjom u području pripravnosti i odgovora na krizu. U oba je slučaja pružanje podrške najmanje razvijenim ili osjetljivijim partnerskim zemljama ključno kako bi se svladali budući izazovi i osiguralo da nitko ne bude zapostavljen. U budućnosti ulogu može igrati isključivo posve uključiv i umrežen multilateralizam. Zato EU teži postizanju globalnog poretka koji se temelji na pravilima, a u središtu su mu Ujedinjeni narodi. Pritom treba sačuvati aspekte koji dobro funkcioniraju, reformirati aspekte kojima je potrebna promjena te proširiti učinkovito globalno upravljanje na nova područja. EU bi trebao potaknuti i olakšati rasprave o potrebnim reformama globalnog upravljanja. Trebao bi podržati trenutačnu reformu UN-a na temelju jasnog niza pravila i vrijednosti. Obnova sustava za rješavanje sporova kako bi ponovno bio u potpunosti funkcionalan još je jedan od glavnih prioriteta u okviru potrebe modernizacije svih funkcija Svjetske trgovinske organizacije (WTO) kako bi se osiguralo da se može suočiti s izazovima globalne trgovine. U upravljanju međunarodnim financijskim institucijama, kao što su Svjetska banka, Međunarodni monetarni fond i Nova razvojna banka trebali bi se bolje odražavati novi regionalni i globalni izazovi. Globalno gospodarsko upravljanje trebalo bi se usmjeriti na neželjeno prelijevanje monetarnih, fiskalnih i makroekonomskih politika na tržišta u nastajanju. Odlučnije djelovanje bit će ključno za borbu protiv prisilnih mjera ili izvanteritorijalnih sankcija koje nameću treće zemlje. Otvorena trgovina i ulaganja među najvažnijim su snagama EU-a, ali će se EU morati suprotstaviti gospodarskim pritiscima i djelovati u slučaju kad su bilateralni sporazumi ili rješavanje sporova u okviru WTO-a blokirani. Potrebni su snažniji instrumenti trgovinske zaštite kako bi se zaštitilo subjekte iz EU-a od nepoštenih trgovačkih praksi te izbjeglo narušavanje strateških prioriteta EU-a. Zbog mogućih rizika za sigurnost ili javni poredak koji proizlaze iz stjecanja određenih poduzeća, infrastrukture ili tehnologije, ili kontrole nad njima, potrebni su posve funkcionalni mehanizmi za provjeru izravnih stranih ulaganja i mjere za uklanjanje mogućih učinaka narušavanja do kojih bi mogle dovesti strane subvencije. Izvoznim kreditima EU-a mogu se osigurati ravnopravni uvjeti na tržištima izvan EU-a na kojima strani konkurenti sve češće dobivaju financijsku potporu od svojih vlada. Osim toga, EU će s određenim zemljama i regijama morati ojačati i razviti strateške, ali i tematski orijentirane koalicije i partnerstva. Osvježeni transatlantski savez, integracija regije zapadnog Balkana, bliskija suradnja s Turskom i susjednim zemljama, strateško partnerstvo s Afrikom, povezanost s indo-pacifičkom regijom i stabilnost u središnjoj Aziji smatraju se geopolitičkim prioritetima. Kina je istodobno partner za suradnju kad je riječ o određenim zajedničkim ciljevima, partner za pregovore, gospodarski konkurent i sustavni suparnik. Sve dominantniju prisutnost Kine u svijetu, pa tako i u Europi, mora pratiti i preuzimanje veće odgovornosti za poštovanje međunarodnog poretka utemeljenog na pravilima i veća recipročnost, nediskriminacija i otvorenost kineskog sustava. Kad je riječ o Rusiji, EU mora nastaviti principijelno braniti svoje interese i promicati vrijednosti koje se temelje na provedbi pet dogovorenih načela. EU mora ustrajati u tome da rusko vodstvo pokaže konstruktivniji angažman i zaustavi aktivnosti usmjerene protiv EU-a i njegovih država članica te partnerskih trećih zemalja. To je neophodno kako bi se preokrenula trenutačno neproduktivna i potencijalno opasna dinamika tog važnog odnosa. I dalje će biti važna suradnja sa skupinama G7 i G20.