2.

Članak 27. mijenja se kako slijedi: -i. naslov se zamjenjuje sljedećim: „Postupak za privremeno ponovno uvođenje nadzora državne granice na unutarnjim granicama u slučaju predvidive ozbiljne prijetnje javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti”; [Am. 25] -i.a sljedeći stavak umeće se ispred stavka 1.: „-1. Ako na području bez nadzora unutarnjih granica postoji ozbiljna prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti u nekoj državi članici, ta država članica može kao krajnju mjeru i u skladu s kriterijima iz članka 26. ponovo uvesti nadzor državne granice na svim ili određenim dijelovima svojih unutarnjih granica u ograničenom razdoblju od najviše 30 dana ili, ako ozbiljna prijetnja potraje više od 30 dana, tijekom predvidivog trajanja ozbiljne prijetnje, ali u svakom slučaju ne dulje od dva mjeseca.”; [Am. 26] -i.b u stavku 1., uvodni dio zamjenjuje se sljedećim: „1. Za potrebe stavka - 1. predmetna država članica obavješćuje ostale države članice i Komisiju najkasnije četiri tjedna prije planiranog ponovnog uvođenja, ili u kraćem roku ako su okolnosti koje uzrokuju potrebu za ponovim uvođenjem nadzora državne granice na unutarnjim granicama poznate manje od četiri tjedna prije planiranog ponovnog uvođenja. U tu svrhu država članica dostavlja sljedeće informacije:”; [Am. 27] i. u stavku 1. dodaje se nova točka (aa) kako slijedi: „(aa) procjenu rizika u kojoj se procjenjuje koliko se očekuje da će utvrđena prijetnja trajati i na koje će dijelove unutarnjih granica utjecati, dokazuje da je produljenje nadzora državne granice krajnja mjera i objašnjava kako bi se nadzorom državne granice pomoglo u uklanjanju te utvrđene prijetnje. Ako je nadzor državne granice već ponovno uveden na dulje od šest mjeseci, u procjeni rizika objašnjava se i kako je prethodno ponovno uvođenje nadzora državne granice pridonijelo uklanjanju utvrđene prijetnje. Procjena rizika obuhvaća i detaljno izvješće o koordinaciji između dotične države članice i države članice ili država članica s kojima dijeli unutarnje granice na kojima se obavlja nadzor državne granice. Komisija dijeli procjenu rizika s Agencijom za europsku graničnu i obalnu stražu i Europolom, prema potrebi.” [Am. 28 i 57] i.a u stavku 1. umeće se sljedeća točka: „(ab) sve mjere različite od predloženog ponovnog uvođenja nadzora koje je država članica poduzela ili predvidjela u cilju otklanjanja prijetnje javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti, kao i razlog utemeljen na dokazima koji pokazuje zašto su se alternativne mjere poput pojačane prekogranične policijske suradnje i policijskih kontrola pokazale nedostatnima;”; [Am. 29] ii. u stavku 1. točka (e) zamjenjuje se kako slijedi: „(e) prema potrebi, mjere koje druge države članice trebaju poduzeti kako je dogovoreno prije privremenog ponovnog uvođenja nadzora državne granice na dotičnim relevantnim unutarnjim granicama.”; [Am. 30] iii. zadnja rečenica u stavku 1. zamjenjuje se sljedećim: „Prema potrebi Komisija može zahtijevati dodatne informacije od dotične države članice odnosno dotičnih država članica, uključujući o suradnji s državama članicama na koje utječe planirano ponovno uvođenje ili produljenje nadzora državne granice na unutarnjim granicama, te dodatne informacije potrebne za procjenu je li riječ o krajnjoj mjeri.”; [Am. 31] iii.a umeće se sljedeći stavak: „1.a Ako ozbiljna prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti u predmetnoj državi članici potraje i nakon razdoblja od dva mjeseca, ta država članica može produljiti nadzor državne granice na svojim unutarnjim granicama, uzimajući u obzir kriterije iz članka 26., na istoj osnovi kao što je navedeno u stavku - 1. ovog članka te, uzimajući u obzir nove elemente, za razdoblje koje odgovara predvidivom trajanju ozbiljne prijetnje i ni u kojem slučaju nije dulje od četiri mjeseca. Predmetna država članica o tome obavješćuje druge države članice i Komisiju u vremenskom razdoblju navedenom u stavku 1.”; [Am. 32] iii.b umeće se sljedeći stavak: „1.b Za potrebe stavka 1.a, osim podataka iz stavka 1., predmetna država članica dostavlja procjenu rizika kojom se: i. procjenjuje koliko će utvrđena prijetnja trajati i na koji dio unutarnjih granica utječe; ii. opisuju alternativne radnje ili mjere prethodno uvedene za rješavanje utvrđene prijetnje; iii. objašnjava zašto te alternativne radnje ili mjere iz točke ii. nisu u dostatnoj mjeri uklonile utvrđenu prijetnju; iv. dokazuje da je produljenje nadzora državne granice krajnja mjera i v. objašnjava kako bi se nadzorom državne granice bolje pomoglo u uklanjanju te utvrđene prijetnje. Procjena rizika iz prvog podstavka obuhvaća i detaljno izvješće o suradnji koja se odvijala između dotične države članice i države članice ili država članica izravno pogođenih ponovnim uvođenjem nadzora državne granice, uključujući one države članice s kojima dotična država članica dijeli unutarnje granice na kojima se obavlja nadzor državne granice. Komisija dijeli procjenu rizika s Agencijom i Europolom i može po potrebi zahtijevati njihova stajališta o njoj. Komisija je ovlaštena donijeti delegirane akte u skladu s člankom 37. kojima se dopunjuje ova Uredba donošenjem metodologije za procjenu rizika.”; [Am. 33] iii.c stavak 2. zamjenjuje se sljedećim: „2. Informacije iz stavaka 1. i 1.b podnose se Europskom parlamentu i Vijeću u isto vrijeme kada su priopćene i drugim državama članicama na temelju tih stavaka.”; [Am. 34] iii.d stavak 3. zamjenjuje se sljedećim: „3. Države članice koje podnose obavijest mogu, prema potrebi i u skladu s nacionalnim pravom, neke dijelove informacija ili sve informacije iz stavaka 1. i 1.b proglasiti povjerljivima. Proglašavanje informacija povjerljivima ne sprječava druge države članice zahvaćene privremenim ponovnim uvođenjem nadzora državne granice na unutarnjim granicama da ostvare pristup informacijama putem primjerenih i osiguranih kanala i ne sprječava Komisiju da iste učini dostupnima Europskom parlamentu. Slanje i rukovanje informacijama i dokumentima poslanima Europskom parlamentu prema ovom članku moraju biti u skladu s pravilima u vezi s prosljeđivanjem i rukovanjem povjerljivim informacijama koja se primjenjuju između Europskog parlamenta i Komisije.”; [Am. 35] iv. stavak 4. zamjenjuje se sljedećim: „4. Nakon što određena država članica dostavi obavijest iz stavka 1. i 1.a i u svrhu savjetovanja iz stavka 5., Komisija ili bilo koja druga država članica može dati mišljenje, ne dovodeći u pitanje članak 72. UFEU-a. [Am. 36] Ako je , na temelju informacija sadržanih u obavijesti ili dodatnih informacija koje je primila, Komisija zabrinuta u pogledu nužnosti ili proporcionalnosti planiranog ponovnog uvođenja nadzora državne granice na unutarnjim granicama, ili smatra da bi bilo primjereno savjetovati se o određenim aspektima određenom aspektu obavijesti, ona bez odgode daje mišljenje o tome.”; [Am. 37] Ako je nadzor državne granice na unutarnjim granicama već ponovno uveden na šest mjeseci, Komisija daje mišljenje. [Am. 38] v. stavak 5. zamjenjuje se sljedećim: „O informacijama iz stavka 1. stavaka 1 . i 1.b , kao i o svakom mišljenju Komisije ili države članice iz članka 4., provodi se savjetovanje koje vodi Komisija. Prema potrebi to Savjetovanje uključuje obuhvaća sljedeće: i. zajedničke sastanke između države članice koja planira ponovno uvesti nadzor državne granice na unutarnjim granicama i drugih država članica, posebice onih na koje izravno utječu te mjere, i relevantnih agencija. Razmatraju se proporcionalnost planiranih mjera, utvrđena prijetnja javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti i načini na koje se osigurava provedba uzajamne suradnje među državama članicama. Države članice koje planiraju ponovno uvesti ili produljiti nadzor državne granice na unutarnjim granicama u najvećoj mogućoj mjeri uzimaju u obzir rezultate tog savjetovanja pri provedbi nadzora državne granice. posebno onih koje su izravno zahvaćene takvim mjerama, i Komisije, koji se održavaju u cilju organizacije, prema potrebi, uzajamne suradnje između država članica i ispitivanja proporcionalnosti mjera u odnosu na događaje koji uzrokuju ponovno uvođenje nadzora državne granice, uključujući sve moguće alternativne mjere, i prijetnju javnom poretku ili unutarnjoj sigurnosti; ii. prema potrebi, nenajavljene terenske posjete Komisije relevantnim unutarnjim granicama i, gdje je to primjereno, uz podršku stručnjaka iz država članica te podršku Agencije, Europola ili bilo kojih drugih relevantnih tijela, ureda ili agencija Unije kako bi se procijenila učinkovitost graničnih kontrola na tim unutarnjim granicama i sukladnost s ovom Uredbom; izvješća o takvim nenajavljenim terenskim posjetima šalju se Europskom parlamentu.”; [Am. 39]