Europski semestar 2016.: procjena napretka u provedbi strukturnih reformi te sprječavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža i rezultati detaljnih preispitivanja u skladu s Uredbom (EU) br. 1176/2011 {SWD(2016) 71 to SWD(2016) 96}

Europsko gospodarstvo dosad je uglavnom uspjelo prebroditi rizike, ali se sve više osjeća učinak manje povoljnog vanjskog okruženja. Ponovnim padom cijena energenata trebalo bi se ojačati kupovnu moć kućanstava. Priljev dosad neviđenog broja izbjeglica i migranata uzrokovao je dodatne javne rashode zbog povećanog primitka i drugih mjera povezanih s izbjeglicama. Monetarni uvjeti trebali bi i dalje biti vrlo prilagodljivi, a očekuje se da će fiskalna politika ove godine doprinijeti oporavku. Međutim, negativna prelijevanja zbog sporog rasta izvan EU-a mogla bi biti veća od izravnog trgovinskog učinka. Niske cijene robe također bi mogle predstavljati rizik ako dovedu do nestabilnosti svjetskog gospodarstva. Nedavno je došlo do znatnog povećanja volatilnosti financijskog tržišta. Pogotovo su izrazito padale cijene dionica banaka, a premije za rizik države su se povećale za neke države članice.

Izvješća po državama članicama su polazište za dijalog s državama članicama o ekonomskim i socijalnim izazovima s kojima se suočavaju. Ti bi dijalozi, uz preporuku za europodručje, trebali biti osnova za pripremu nacionalnih programa reformi koji će se dostaviti u travnju. U načelu, Komisija neće davati preporuke o pitanjima koja nisu utvrđena kao izazovi u izvješćima po državama članicama te će za svaku državu članicu predložiti ograničeni broj preporuka. One će se primjereno razlikovati ovisno o ozbiljnosti izazova, što proizlazi iz situacije specifične za pojedinu državu članicu u okviru postupka zbog makroekonomskih neravnoteža.

Za postizanje uspješnih rezultata ključna je bliska suradnja nacionalnih parlamenata, socijalnih partnera, civilnog društva i drugih dionika u izradi i provedbi reformi. Nužno je jačati učinkovitost i preuzimanje odgovornosti za provedbu reformi u državama članicama. To proizlazi iz smjernica koje je Komisija dala državama članicama o postupku pripreme nacionalnih programa reformi. Komisija je isto tako uspostavila bliskije kontakte sa socijalnim partnerima na europskoj razini i na nacionalnim razinama radi rasprave o glavnim etapama europskog semestra. Potrebno je dodatno ojačati i predanost civilnog društva provedbi strategije Europa 2020.

Oporavak u EU-u i dalje je spor i nestabilan, što pokazuje da je potrebno ubrzati strukturne reforme, potaknuti ulaganja i izgraditi konkurentnije gospodarstvo.

Oporavak je slab s vremenskog aspekta i u usporedbi s drugim naprednim gospodarstvima. Predviđa se da će gospodarski rast EU-a ove godine iznositi 1,9 % te da će u 2017. porasti na 2 %. Očekuje se da će se stope nezaposlenosti nastaviti smanjivati sa 9,5 % u 2015. na 9 % u 2016. u EU-u te da će to smanjenje biti naglašenije u državama članicama u kojima su provedene reforme tržišta rada. Očekuje se da će privatna potrošnja i dalje biti glavni pokretač rasta uz poboljšanja na tržištima rada i rast realnog raspoloživog dohotka.

S obzirom na to da slabljenje potražnje u svijetu smanjuje mogućnosti za oporavak potaknut izvozom,

bit će potrebno da se ulaganja koja su trenutačno slaba porastu kako bi se održalo gospodarski oporavak na široj osnovi i trenutačno negativna kretanja usmjerilo prema potencijalnom rastu.

3. Napredak u provedbi preporuka po državama članicama



U kontekstu opće makroekonomske stabilizacije države članice ostvarile su određeni napredak u rješavanju problema navedenih u preporukama po državama članicama iz 2015. Izvješća po državama članicama za 2016. upućuju na to da je godišnji napredak na sličnoj razini. Dugoročnije gledano, očito je da je za provedbu ključnih reformi potrebno više vremena. Razlog tome mogu biti složenost reformi koje je potrebno provesti, kao što su reforma tržišta rada i proizvoda, mirovinskih sustava i bankarskog sektora, i raspored nacionalnih izbora. U brojnim su se državama članicama (Danska, Estonija, Irska, Španjolska, Hrvatska, Poljska, Portugal i Slovačka) nacionalni parlamentarni ili predsjednički izbori održali u 2015. ili početkom 2016. Broj i opseg preporuka po državama članicama izdanih u 2014. i 2015. također su se promijenili. Komisija će svoju potpunu ocjenu iznijeti u svibnju u okviru prijedloga novih preporuka po državama članicama.

Općenito, Europa napreduje prema ispunjenju dijela ciljeva strategije Europa 2020. Države članice dobro napreduju prema ispunjenju ciljeva u pogledu klimatskih promjena i energetike, te je vjerojatno da će većina država članica do 2020. postići svoje ciljeve u području smanjenja emisija, održive energije i energetske učinkovitosti. Prema najnovijim dostupnim podacima, EU je isto tako na dobrom putu da ostvari ciljeve u području obrazovanja jer je 17 država članica već ostvarilo ciljeve u pogledu ranog napuštanja školovanja, a 12 ih je ostvarilo ciljeve u pogledu stjecanja visokog obrazovanja. Iako će brojnim državama članicama još uvijek biti teško ostvariti cilj u pogledu zapošljavanja, stanje u pogledu zaposlenosti poboljšalo se u gotovo svim državama članicama. Krajem 2015. zaposlenost je porasla za 1,1 % i dosegla razinu od 70,5 % koju je imala prije krize. Stopa zaposlenosti brže se povećava kod žena, iako je jaz između muškaraca i žena još uvijek znatan. Potrebno je uložiti dodatne napore kako bi se smanjio jaz stope zaposlenosti između muškaraca i žena. Rashodi za istraživanje i razvoj kao postotak BDP-a također su se povećali u otprilike pola država članica, ali se i dalje čini da će cilj EU-a biti teško ostvariti.

U ostvarivanju cilja u pogledu siromaštva postoje određeni problemi jer se u Europi zbog gospodarske krize povećao broj osoba koje su suočene s rizikom od siromaštva ili socijalne isključenosti. No novija kretanja su pozitivnija, jer se čini da se broj osoba koje su suočene s rizikom od siromaštva ili socijalne isključenosti smanjio u više od pola država članica. Čini se da se to kretanje nastavilo u 2015. u skladu s boljim uvjetima u pogledu zaposlenosti. Prilog 2. sadržava pregled svih ciljeva strategije Europa 2020.

4. Rješavanje makroekonomskih neravnoteža

Države članice EU-a i europodručja ostvaruju napredak u pogledu uravnoteženja svojih gospodarstava. Neke su neravnoteže nastale tijekom krize, ali ih je mnogo postojalo već i prije početka krize te su one pridonijele jakom učinku krize. Uspostava održivog uravnoteženja gospodarstava EU-a važna je ne samo za pojedinačne države članice, nego za EU i europodručje u cjelini, kako bi otpornost na buduće šokove bila bolja te se ostvario održiviji, kohezivniji i veći rast.

Detaljno preispitivanje sadržava sveobuhvatnu analizu neravnoteža zabilježenih u državama članicama. U detaljnim preispitivanjima razlikuju se prilagodbe zbog cikličkih čimbenika i one koje su rezultat strukturnih reformi te se potvrđuje da samo prilagodbe koje su rezultat strukturnih reformi mogu biti osnova za održivi rast. S obzirom na važnost trgovine i financijskih veza između država EU-a, analizom se u obzir uzimaju i prekogranične implikacije uravnoteživanja te se ukazuje na to da je potrebno da se analiza provodi i u državama koje imaju velike zalihe vanjskih obveza i u onima s viškovima. I dalje je hitno potrebno smanjiti razine duga. Iako u nekim slučajevima smanjenje javnog ili privatnog duga napreduje, zbog njihovih visokih razina gospodarstva i dalje mogu biti osjetljiva na potencijalne šokove. U drugim slučajevima niske razine duga koji je u porastu mogu upozoravati na sve veću ranjivost.

4.1. Uravnoteživanje u EU-u i u europodručju

Prilagodbu postojećih neravnoteža otežava nekoliko čimbenika. Postupak razduživanja otežavaju ograničeni nominalni rast i vrlo niske razine inflacije. Slabljenje potražnje u svijetu smanjuje mogućnost oporavka na temelju izvoza. Trajno visoka nezaposlenost u nekim državama članicama može utjecati na smanjenje potencijalnog rasta proizvodnje i zbog gubitka vještina i zaposlivosti.

U tijeku je ispravljanje vanjskih neravnoteža. U državama s velikim vanjskim obvezama, visoki deficiti tekućeg računa iz razdoblja prije krize znatno su smanjeni ili su prešli u viškove. Uz pomoć vanjskih čimbenika, troškovna konkurentnost uglavnom se poboljšala. U nekim državama članicama postoje dokazi o strukturnim prilagodbama u smislu preusmjeravanja resursa u sektor razmjenjivih dobara. Tekući račun europodručja trenutačno bilježi jedan od najvećih viškova na svijetu. Višak nekoliko država članica ističe se u pogledu veličine i pokazuje da su unutarnja potražnja i ulaganja ograničeni.

Ugroženosti povezane s povećanim razinama duga i dalje uzrokuju zabrinutost.

U većini država članica u tijeku je postupak čišćenja bilanci, a provodi se razduživanje kućanstava i korporativnog sektora. Međutim, to je razduživanje često povezano sa smanjenom potrošnjom. U nekim državama, razina privatnog duga u odnosu na BDP smanjila se zbog snažnog oporavka rasta. U nekim državama članicama zaliha obveza i dalje bilježi nezapamćeno visoku razinu. U državama u kojima pritisci razduživanja otežavaju oporavak i smanjuju izglede za ulaganja i potrošnju potrebno se dodatno usredotočiti na stvaranje uvjeta kojima bi se poboljšala produktivnost i konkurentnost kako bi se smanjilo učinak razduživanja na rast i zaposlenost.

Bankarski sektor povećao je svoju kapitalizaciju, ali pritisci su i dalje prisutni i povezani sa smanjenjem kvalitete kredita i imovine te sa slabom profitabilnošću. Banke su ostvarile znatan napredak u prilagodbi svojih bilanci i bankarske su institucije uglavnom dobro kapitalizirane i likvidne. Istovremeno, zbog kombinacije nekoliko čimbenika, bankarski sektor u nekim zemljama još uvijek ima veliki udio loših kredita i imovine slabe kvalitete. Ako se te slabosti ne riješi, one mogu dovesti do slabog rasta kredita i njihove neoptimalne dodjele. Nadalje, okruženje slabog rasta i niskih kamatnih stopa utječe na dobit bankarskog sektora.

Kako bi se olakšalo preraspodjelu resursa među društvima, sektorima i regijama te povećalo produktivnost, konkurentnost i održivo zapošljavanje potrebne su strukturne reforme. Države članice moraju poboljšati preraspodjelu postojećih resursa tako što će ih preusmjeriti u sektore razmjenjivih dobara i u najproduktivnija poduzeća koja posluju u svakom sektoru gospodarstva. Tome mogu pridonijeti reforme kojima se otvaraju tržišta proizvoda i usluga, a kojima se isto tako potiče unutarnje tržište EU-a, i strukturne reforme kojima se uklanjanju prepreke slobodnom kretanju robe i usluga.