UVOD

Poveljom EU-a o temeljnim pravima priznaje se, među ostalim, da djeca imaju pravo na zaštitu i skrb koja je potrebna za njihovu dobrobit. Konvencijom UN-a o pravima djeteta iz 1989. utvrđuje se pravo djeteta na zaštitu od svakog oblika nasilja.

Seksualno zlostavljanje djece posebno je teško kazneno djelo koje ima dalekosežne i ozbiljne doživotne posljedice za žrtve. Ta kaznena djela povređuju djecu, ali uzrokuju i znatnu i dugoročnu društvenu štetu. U mnogim slučajevima djecu seksualno zlostavljaju osobe koje poznaju i u koje imaju povjerenja te o kojima ovise. Zbog toga je takva kaznena djela posebno teško spriječiti i otkriti. Postoje naznake da je kriza uzrokovana bolešću COVID-19 pogoršala taj problem, osobito za djecu koja žive sa svojim zlostavljačima. Osim toga, djeca provode više vremena na internetu nego prije, moguće bez nadzora. Iako im je to omogućilo da nastave obrazovanje i budu u kontaktu s vršnjacima, postoje naznake povećanog rizika da djeca dođu u kontakt s internetskim napasnicima. S obzirom na to da je sve više počinitelja izolirano kod kuće, potražnja za materijalom koji sadržava seksualno zlostavljanje djece povećala se (npr. za 25 % u nekim državama članicama), što pak dovodi do povećane potražnje za novim materijalom, a time i do novih zlostavljanja.

Vijeće Europe procjenjuje da je u Europi svako peto dijete žrtva nekog oblika seksualnog nasilja. Seksualno zlostavljanje i seksualno iskorištavanje djece može poprimiti višestruke oblike, a može se dogoditi i na internetu (npr. prisiljavanje djeteta da sudjeluje u seksualnim aktivnostima prijenosom uživo ili razmjenom materijala koji sadržava seksualno zlostavljanje djece na internetu) i izvan njega (npr. sudjelovanje u seksualnim aktivnostima s djetetom ili tjeranje djeteta da sudjeluje u dječjoj prostituciji). Kad se zlostavljanje i snima i dijeli na internetu, šteta se nastavlja. Žrtve moraju živjeti znajući da su u optjecaju slike i videozapisi kaznenih djela koji prikazuju najgore trenutke u njihovu životu i da ih svatko, uključujući njihove prijatelje ili rodbinu, može vidjeti.

Zbog eksponencijalnog razvoja digitalnog svijeta takva su kaznena djela uistinu globalna te je nažalost olakšano stvaranje globalnog tržišta za materijal koji sadržava seksualno zlostavljanje djece. Posljednjih nekoliko godina zabilježen je dramatičan porast prijava za seksualno zlostavljanje djece na internetu koje se odnose na EU (npr. slike razmijenjene u EU-u, žrtve u EU-u itd.): od 23 000 u 2010. na više od 725 000 u 2019., što je uključivalo više od tri milijuna slika i videozapisa. Do sličnog je dramatičnog povećanja došlo na globalnoj razini: od milijun prijava u 2010. do gotovo 17 milijuna u 2019., što je uključivalo gotovo 70 milijuna slika i videozapisa. Prijave pokazuju da je EU postao najveći domaćin materijala koji sadržava seksualno zlostavljanje djece na svijetu (od više od polovine 2016. do više od dvije trećine 2019.).

Nedavno je istraga o seksualnom zlostavljanju djece u Njemačkoj otkrila da bi upleteno moglo biti više od 30 000 osumnjičenika koji upotrebljavaju grupne razgovore i servise za dopisivanje za dijeljenje materijala, međusobno poticanje na izradu novih materijala te razmjenu savjeta i trikova o tome kako namamiti žrtve i sakriti svoje radnje. Zahvaljujući prolaznom šifriranju identifikacija počinitelja još je teža, ako ne i nemoguća. U ovom konkretnom primjeru u Njemačkoj su do danas identificirana samo 72 osumnjičenika i 44 žrtve.

Uvođenjem prolaznog šifriranja (engl. end-to-end encryption) koje, iako je korisno za privatnost i sigurnost komunikacija, počiniteljima olakšava pristup sigurnim kanalima na kojima od tijela za izvršavanje zakonodavstva mogu sakriti svoje radnje kao što su trgovanje slikama i videozapisima. Stoga se hitno treba pozabaviti upotrebom tehnologije šifriranja u kriminalne svrhe i pronaći moguća rješenja koja bi poduzećima omogućila otkrivanje i prijavljivanje seksualnog zlostavljanja djece u elektroničkim komunikacijama s prolaznim šifriranjem. Svako rješenje trebalo bi osigurati i privatnost elektroničkih komunikacija i zaštitu djece od seksualnog zlostavljanja i seksualnog iskorištavanja te zaštitu privatnosti djece prikazane u materijalima koji sadržavaju seksualno zlostavljanje djece.

Borba protiv seksualnog zlostavljanja djece prioritet je EU-a. Europski parlament i Vijeće pozvali su na daljnje konkretne mjere. Slični su pozivi upućeni na globalnoj razini na raznim forumima, među ostalim u medijima, jer je postalo očito da svijet u cjelini gubi borbu protiv tih kaznenih djela i da ne može učinkovito štititi pravo svakog djeteta na život bez nasilja. EU stoga treba preispitati i ojačati svoja nastojanja.

Cilj ove strategije jest pružiti učinkovit odgovor na razini EU-a u borbi protiv seksualnog zlostavljanja djece. Ona pruža okvir za razvoj odlučnog i sveobuhvatnog odgovora na ta kaznena djela počinjena na internetu i izvan njega. U strategiji se utvrđuje osam inicijativa za provedbu i razvoj odgovarajućeg pravnog okvira, jačanje odgovora tijela za izvršavanje zakonodavstva i poticanje koordiniranog djelovanja više dionika u vezi sa sprečavanjem, istragom i pomoći žrtvama. Inicijative koriste sve alate dostupne na razini EU-a, od materijalnog prava EU-a (I. odjeljak) do financiranja i suradnje (II. odjeljak) Ova će se strategija provoditi sljedećih pet godina (2020.–2025.).

I. PROVEDBA I RAZVOJ ODGOVARAJUĆEG PRAVNOG OKVIRA ZA ZAŠTITU DJECE

EU je 2011. poduzeo važan korak donošenjem Direktive o seksualnom zlostavljanju djece (2011/93/EU), čija se provedba u državama članicama sad mora hitno dovršiti. Istodobno sve utvrđene pravne praznine treba rješavati najprikladnijim sredstvima.

1.Osiguravanje potpune provedbe postojećeg zakonodavstva (Direktiva 2011/93/EU)

Direktiva o seksualnom zlostavljanju djece bila je prvi sveobuhvatni pravni instrument EU-a kojim se utvrđuju minimalna pravila za određivanje kaznenih djela i sankcija u području seksualnog zlostavljanja i seksualnog iskorištavanja djece i materijala koji sadržava zlostavljanje djece, koji obuhvaća sprečavanje, istragu i progon kaznenih djela te pomoć žrtvama i njihovu zaštitu.

Kaznena djela obuhvaćaju situacije na internetu i izvan njega, poput gledanja i distribucije materijala koji sadržava seksualno zlostavljanje djece na internetu, mamljenje (tj. uspostava emocionalne veze s djetetom na internetu u svrhu seksualnog zlostavljanja) i seksualno zlostavljanje upotrebom web-kamera. Osim kaznenog materijalnog i kaznenog postupovnog prava tom direktivom od država članica isto se tako zahtijeva da uvedu opsežne administrativne (tj. nezakonodavne) mjere, kao što su razmjena kaznene evidencije među državama članicama putem Europskog informacijskog sustava kaznene evidencije (ECRIS) u okviru provjere prije zapošljavanja na radna mjesta koja uključuju izravne i redovite kontakte s djecom ili osposobljavanje stručnjaka koji će vjerojatno doći u kontakt s djecom žrtvama seksualnog zlostavljanja. Te mjere zahtijevaju sudjelovanje i koordinaciju više dionika iz različitih područja vlasti (npr. izvršavanje zakona, zdravstvena skrb, obrazovanje, socijalne službe, tijela za zaštitu djece, pravosuđe i pravni stručnjaci) te privatnih subjekata (npr. poduzeća i civilno društvo).

Države članice postigle su znatan napredak u provedbi Direktive. Međutim, još uvijek ima dosta prostora da se ostvari puni potencijal Direktive ako države članice u potpunosti provedu sve njezine odredbe. I dalje postoje neriješena pitanja u području sprečavanja (posebice kad je riječ o programima sprečavanja za počinitelje i osobe koje se boje da bi mogle počiniti kazneno djelo), kaznenog prava (osobito u pogledu definiranja kaznenih djela i razine kazni) te mjera pomoći, potpore i zaštite djece žrtava. Da bi osigurala potpunu provedbu, Komisija je 2019. pokrenula postupke zbog povrede protiv 23 države članice.

Komisija će nastaviti blisko surađivati s državama članicama kako bi prioritetno riješila sva preostala pitanja te osigurala potpunu provedbu i usklađenost s Direktivom u cijelom EU-u. Komisija će podupirati i rad država članica u tom području tako što će nastaviti olakšavati razmjenu najboljih primjera iz prakse i stečenih iskustava.