P7_TA(2013)0452

Zaštita od opasnosti koje proizlaze iz izloženosti ionizirajućem zračenju ***I

Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 24. listopada 2013. o prijedlogu Direktive Vijeća o osnovnim sigurnosnim standardima za zaštitu od opasnosti koje potječu od izloženosti ionizirajućem zračenju (COM(2012)0242 – C7-0151/2012 – 2011/0254(COD))

(Redovni zakonodavni postupak: prvo čitanje)

(2016/C 208/30)

Europski parlament,

(1) SL C 143, 22.5.2012., str. 113.

P7_TC1-COD(2011)0254

Stajalište Europskog parlamenta usvojeno na prvom čitanju 24. listopada 2013. s ciljem usvajanja Direktive 2013/…/EU Europskog parlamenta i Vijeća o osnovnim sigurnosnim standardima za zaštitu od opasnosti koje proizlaze iz izloženosti ionizirajućem zračenju (*)

EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,

uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije , a posebno njegov članak 192. stavak 1. , [Am. 1]

uzimajući u obzir prijedlog Komisije sastavljen nakon dobivanja mišljenja skupine osoba koje je između znanstvenih stručnjaka iz država članica imenovao Znanstveni i tehnički odbor te nakon savjetovanja s Europskim gospodarskim i socijalnim odborom,

nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,

uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora,

u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom, (1),

budući da:

(1) Člankom 191 . Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđa se pravna osnova za očuvanje, zaštitu i poboljšanje kvalitete okoliša te zaštitu ljudskog zdravlja ▌ , uključujući zaštitu od opasnosti koje potječu od▌ izloženosti ionizirajućem zračenju . [Am. 2] (1a) Člankom 153. UFEU-a dopušta se uspostavljanje sigurnosnih standarda za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva. [Am. 3] (1b) Člankom 168. UFEU-a dopušta se uspostavljanje osnovnih standarda za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti koje potječu od ionizirajućeg zračenja. [Am. 4]

(2) Kako bi izvršila svoju obvezu, Zajednica je osnovne norme prvi put utvrdila 1959. u skladu s člankom 218. Ugovora direktivama od 2. veljače 1959. o utvrđivanju osnovnih normi za zaštitu zdravlja radnika i stanovništva od opasnosti od ionizirajućeg zračenja (2). Direktive su izmijenjene nekoliko puta, a posljednji put 1996. Direktivom Vijeća 96/29/Euratom (3), kojom su stavljene izvan snage prethodne direktive.

(3) Direktivom 96/29/Euratom utvrđuju se osnovne sigurnosne norme. Ta se Direktiva primjenjuje na uobičajene i izvanredne okolnosti, a dopunjena je određenijim propisima.

(4) Direktiva Vijeća 97/43/Euratom (4), Direktiva Vijeća 89/618/Euratom (5), Direktiva Vijeća 90/641/Euratom (6) i Direktiva Vijeća 2003/122/Euratom (7) obuhvaćaju različite posebne aspekte koji nadopunjuju Direktivu 96/29/Euratom.

(5) Definicije koje se upotrebljavaju u tim propisima s vremenom su se razvile i prilagodile određenim područjima primjene. Međutim, mnogi uvjeti koji su u tim propisima utvrđeni uklapali su se u izvorni kontekst u vrijeme usvajanja tih propisa, no više se ne mogu primjenjivati u sklopu Direktive 96/29/Euratom.

(6) Skupina stručnjaka koju je imenovao Znanstveni i tehnički odbor savjetuje da osnovne sigurnosne norme, koje su utvrđene u skladu s člancima 30. i 31. Ugovora o Euratomu, trebaju uzeti u obzir nove preporuke Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja (ICRP), osobito one navedene u publikaciji br. 103 (2007.) (8), te da ih treba revidirati u svjetlu novih znanstvenih dokaza i operativnog iskustva.

(7) Ovom bi se Direktivom trebao pratiti situacijski utemeljen pristup koji je uveden publikacijom br. 103 ICRP-a te razlikovati postojeće, planirane i izvanredne situacije izloženosti. Međutim, s obzirom na primjenu standarda i zahtjeva također bi trebalo razlikovati postojeće situacije izloženosti koje se mogu pripisati prirodnom zračenju i postojeće situacije izloženosti antropogenog podrijetla. Uzimajući u obzir taj novi okvir Direktivom bi trebale biti obuhvaćene sve kategorije izloženosti, posebno izloženost na radu, izloženost stanovništva i izloženost iz zdravstvenih razloga. [Am. 5]

(8) Ova Direktiva također treba uzeti u obzir novu metodologiju koju je uveo ICRP za izračun doza na temelju najnovijih spoznaja o rizicima zračenja.

(9) Primjenjuju se postojeće godišnje granične vrijednosti doze za izloženost radnika i stanovništva. Međutim, više nema potrebe za računanjem prosjeka za razdoblje dulje od pet godina, osim u posebnim okolnostima određenima državnim propisima.

(10) Zbog novih znanstvenih informacija o učincima na tkivo načelo optimizacije treba, ako je potrebno, primijeniti i na doze za određene organe kako bi doze bile male koliko god je to razumno moguće. Direktiva bi trebala slijediti novu uputu ICRP-a o graničnim vrijednostima doze za očne leće za izloženost radnika.

(11) Industrijski sektori koji obrađuju radioaktivne tvari prirodnog podrijetla koje se dobivaju iz Zemljine kore izlažu radnike i, ako se tvari ispuste u okoliš, stanovništvo povećanom zračenju.

(12) Umjesto da se navodi u zasebnoj glavi, zaštitu od izvora prirodnog zračenja treba u cijelosti uključiti u opće zahtjeve. Industrijske sektore koji obrađuju materijale koji sadrže prirodne radionuklide osobito bi trebalo kontrolirati u sklopu istog regulatornog okvira kao i druge prakse.

(13) Novi zahtjevi koji se odnose na prirodnu radioaktivnost u građevnim materijalima trebali bi omogućiti slobodno kretanje građevnog materijala istodobno poboljšavajući zaštitu od opasnosti od zračenja . [Am. 6]

(14) Nedavne epidemiološke spoznaje istraživanja provedenih u stambenim područjima upućuju na rizik od karcinoma pluća zbog unutarnjeg izlaganja radonu reda od 100 Bq/m3. Zahvaljujući novom poimanju situacija izloženosti, odredbe Preporuke Komisije 90/143/Euratom o zaštiti stanovništva od unutarnjeg izlaganja radonu (9) mogu se uvrstiti među obvezujuće zahtjeve osnovnih sigurnosnih normi, a da se pritom ostavi dovoljno fleksibilnosti za primjenu.

(15) Izloženost posada zrakoplova kozmičkom zračenju trebala bi se voditi kao planirana situacija izloženosti. Upravljanje svemirskom letjelicom trebalo bi biti obuhvaćeno ovom Direktivom i trebalo bi se voditi kao posebno odobrena izloženost.

(16) ▌Prisutnost radioaktivnih tvari u okolišu ima posljedice na zdravlje stanovništva . Osim izravnih putova izloženosti iz okoliša, također bi trebalo uzeti u obzir zaštitu okoliša kao cjeline, uključujući izloženost flore i faune, unutar sveobuhvatnog i koherentnog općeg okvira. S obzirom na to da su ljudi dio svog okoliša, ta politika doprinosi ▌dugoročnoj zaštiti zdravlja. Budući da su organizmi osjetljivi i na unutarnje i na vanjsko zračenje, trebalo bi ulagati više sredstava u detaljno istraživanje utjecaja ionizirajućeg zračenja na ljude i okoliš. [Am. 8]

(17) Na području medicine zbog važnih je tehnoloških i znanstvenih dostignuća došlo do znatnog porasta izloženosti pacijenata. U tom bi smislu Direktiva trebala naglasiti nužnost opravdanosti izloženosti medicinskom zračenju, pa tako i izloženosti pojedinaca koji nemaju izražene simptome, i trebala bi pojačati zahtjeve u vezi s informacijama koje se daju pacijentima, bilježenjem i izvještavanjem o dozama za medicinske postupke, uporabu dijagnostičkih referentnih razina i dostupnosti uređaja za procjenu doza.

(18) Slučajne i nehotične izloženosti medicinskom zračenju izvor su stalne zabrinutosti. Treba se u cijelosti posvetiti njihovoj prevenciji i popratnim mjerama ako dođe do takve izloženosti. U tom bi smislu trebalo naglasiti ulogu programa osiguravanja kvalitete, uključujući analizu rizika u radioterapiji, u izbjegavanju takvih pojava, a u takvim bi slučajevima bilježenje, izvještavanje, analiza i korektivne mjere trebali biti obvezni.

(19) Takozvana „medicinsko-pravna izloženost” uvedena u Direktivi 97/43/Euratom danas se jasno smatra namjernom izloženosti pojedinaca bez medicinske indikacije, to jest „izloženosti nemedicinskom snimanju”. Takve prakse trebaju se svesti pod prikladan regulatorni nadzor i opravdati slično kao i izloženost medicinskom zračenju. Međutim, s jedne je strane potreban drukčiji pristup za postupke koje provodi medicinsko osoblje pomoću medicinske opreme, a s druge strane za postupke koje provodi nemedicinsko osoblje pomoću nemedicinske opreme. U načelu bi se trebale primjenjivati godišnje granične vrijednosti doze za izloženost stanovništva.

(20) Države članice trebale bi podvrgnuti neke prakse koje uključuju opasnost od ionizirajućeg zračenja sustavu regulatorne kontrole ili zabraniti neke prakse. Države članice trebale bi imati koristi od primjene stupnjevitog pristupa regulatornoj kontroli, koja bi trebala biti razmjerna jačini i vjerojatnosti izlaganja koja proizlaze iz te prakse te učinku koji bi ta regulatorna kontrola mogla imati u smanjivanju takvih izlaganja ili poboljšavanju sigurnosti postrojenja.

(21) Postoji prednost u postojanju jednakih vrijednosti koncentracije aktivnosti za izuzimanje nekih djelatnosti od regulatorne kontrole te za odobravanje materijala u ovlaštenim djelatnostima. Nakon sustavnog pregleda donesen je zaključak da se vrijednosti preporučene u dokumentu IAEA-e RS-G-1.7 (10) mogu upotrebljavati kao osnovne vrijednosti za izuzimanje, čime zamjenjuju vrijednosti koncentracije aktivnosti iz Priloga I. Direktive 96/29/Euratom, i kao opće dopuštene razine, čime zamjenjuju vrijednosti koje je Komisija preporučila u Zaštiti od zračenja br. 122 (11).

(22) Države članice mogu odobriti posebno izuzimanje od odobravanja za određene djelatnosti koje uključuju aktivnosti iznad vrijednosti na koje se izuzimanje primjenjuje.

(23) Posebne dopuštene razine, povrh osnovnih vrijednosti za izuzimanje i dopuštanje, kao i odgovarajuće upute Zajednice (12), i dalje su važan alat za upravljanje velikim količinama materijala koje nastaju pri uklanjanju licenciranih objekata.

(24) Države članice trebaju osigurati da vanjski radnici dobiju jednaku zaštitu kao i izloženi radnici koje zapošljavaju poduzeća koja obavljaju djelatnosti s izvorima zračenja. Posebne mjere za vanjske radnike iz Direktive 90/641/Euratom treba proširiti kako bi se njima obuhvatio i rad na nadziranim područjima.

(25) U pogledu upravljanja izvanrednim situacijama izloženosti, postojeći pristup koji se temelji na interventnim razinama treba zamijeniti sveobuhvatnijim sustavom koji uključuje procjenu mogućih opasnosti od zračenja, ukupni sustav upravljanja izvanrednim situacijama, planove intervencijskog djelovanja na uočene opasnosti i prethodno planirane strategije za upravljanje svakim pretpostavljenim događajem.

(26) Uvođenje referentnih razina u izvanrednim i postojećim situacijama izlaganja zračenju omogućuje zaštitu pojedinaca te razmatranje drugih društvenih kriterija na jednak način kao i u slučaju ograničenja doza i granica doza kod planiranih situacija izlaganja zračenju.

(27) Učinkovito upravljanje izvanrednim nuklearnim događajima s prekograničnim posljedicama zahtijeva jaču suradnju i transparentnost između država članica na području planiranja i reagiranja na izvanredne događaje. [Am. 9]

(28) Međunarodna agencija za atomsku energiju u suradnji sa Svjetskom zdravstvenom organizacijom, Organizacijom za hranu i poljoprivredu, Međunarodnom organizacijom rada, Agencijom za nuklearnu energiju Organizacije za ekonomsku suradnju i razvoj i Sveameričkom zdravstvenom organizacijom revidira Međunarodne osnovne sigurnosne standarde imajući u vidu novu ICRP-u publikaciju br. 103.

(29) Treba razjasniti uloge i odgovornosti nacionalnih službi i stručnjaka koji osiguravaju visoku razinu stručnosti pri upravljanju tehničkim i praktičnim stranama zaštite od zračenja.

(30) Trebalo bi uvesti preciznije zahtjeve i odgovarajuće kazne za izdavanje dozvola za ispuštanje te za nadzor nad ispuštanjem. Preporukom Komisije 2004/2/Euratom (13) uvedene su standardizirane informacije za izvještavanje o podacima o ispuštanju iz nuklearnih elektrana i postrojenja za preradu. [Am. 10]

(31) ▌Direktivu 2003/122/Euratom potrebno je proširiti u odnosu na zahtjeve kako bi se obuhvatili svi zatvoreni radioaktivni izvori. No i dalje postoje neriješeni problemi s izvorima bez posjednika , na primjer neeksplodirano streljivo , a bilo je i više slučajeva uvoza kontaminiranog metala iz trećih zemalja. Stoga bi trebalo uvesti zahtjev obavještavanja o nezgodama u vezi s izvorima bez posjednika ili kontaminiranim metalom. S obzirom na međunarodnu sigurnost također je važno uskladiti razine iznad kojih se izvor smatra visokoaktivnim zatvorenim izvorom s razinama koje je uspostavila IAEA. [Am. 11]

(32) U skladu sa Zajedničkom političkom izjavom država članica i Komisije o dokumentima s objašnjenjima od 28. rujna 2011. države članice obvezale su se da će, u opravdanim slučajevima, uz obavijest o svojim mjerama za prenošenje zakonodavstva EU-a priložiti dokument ili više dokumenata u kojima će objasniti odnos između elemenata direktive i odgovarajućih dijelova nacionalnih instrumenata za prenošenje zakonodavstva EU-a. Uzimajući u obzir ovu Direktivu, zakonodavac drži da je prijenos takvih dokumenata opravdan.

(33) Direktive 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom, 2003/122/Euratom treba, stoga, staviti izvan snage,

DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:

POGLAVLJE I.

PREDMET I PODRUČJE PRIMJENE

Članak 1.

Predmet

1. Ovom se Direktivom uspostavljaju osnovni sigurnosni standardi za zaštitu zdravlja radnika, stanovništva, pacijenata i ostalih pojedinaca od opasnosti koje potječu od izloženosti ionizirajućem zračenju iz zdravstvenih razloga radi jamčenja ujednačenog praga razine zaštite u državama članicama pri čemu se državama članicama ne zabranjuje da održavaju ili uvode više osnovne sigurnosne standarde od onih utvrđenih ovom Direktivom . [Am. 12. i 133.]

2. Ova se Direktiva primjenjuje na zaštitu okoliša kao puta od izvora zračenja do izloženosti čovjeka, a po potrebi se posebno uzima u obzir izloženost flore i faune u okolišu u cjelini.

3. Ovom se Direktivom određuju zahtjevi za kontrolu sigurnosti radioaktivnih izvora te pružanje obveznih informacija u izvanrednim situacijama izloženosti. [Am. 13]

4. Ovom se Direktivom određuju uvjeti za sprečavanje izlaganja radnika i stanovništva ionizirajućem zračenju koje proizlazi iz izvora bez posjednika i neodgovarajuće kontrole visokoaktivnih zatvorenih radioaktivnih izvora te za usuglašavanje postojećih mjera nadzora u državama članicama određivanjem posebnih zahtjeva koji osiguravaju stavljanje pod nadzor svakog takvog izvora.

5. Ovom se Direktivom na razini Zajednice određuju zajednički ciljevi u pogledu mjera i postupaka za obavještavanje stanovništva u svrhu poboljšanja operativne zdravstvene zaštite u slučaju opasnosti.

Članak 2.

Područje primjene

1. Ova se Direktiva primjenjuje na sve planirane, postojeće , slučajne ili izvanredne situacije izloženosti uz koje se povezuje opasnost od izlaganja ionizirajućem zračenju ▌ s obzirom na zaštitu zdravlja radnika, stanovništva ili pacijenata i drugih pojedinaca koji su izloženi iz zdravstvenih razloga ili s obzirom na zaštitu okoliša. [Am. 14]

2. Ova se Direktiva primjenjuje na sve djelatnosti koje uključuju izvore zračenja, a to su:

(a) proizvodnja, prerada, rukovanje, upotreba, skladištenje, čuvanje, prijevoz, isporuka, uvoz u Zajednicu i izvoz iz nje ▌odlaganje radioaktivnog materijala te privremeno ili konačno skladištenje radioaktivnog otpada ; [Am. 15]

(b) rad električne opreme koja emitira ionizirajuće zračenje i bilo kakve električne opreme koja radi pod naponom većim od 5 kV;

(c) djelatnosti koje uključuju prisutnost izvora prirodnog zračenja zbog kojeg je došlo do znatnog porasta izloženosti radnika ili stanovništva, a osobito: i. djelatnosti prilikom koji se radnici izlažu kozmičkom zračenju, uključujući upravljanje zrakoplovom i svemirskom letjelicom te često putovanje zrakoplovom ; [Am. 16] ii. izloženost radonu na radnome mjestu; iii. aktivnosti u industrijskim sektorima u kojima se obrađuju materijali koji sadrže prirodne radionuklide ili aktivnosti povezane s takvom obradom.

(d) ostale djelatnosti koje odrede države članice.

3. Ova se Direktiva primjenjuje na upravljanje postojećim situacijama izloženosti, osobito izloženosti stanovništva radonu u zatvorenim prostorima, vanjskoj izloženosti zračenju građevnih materijala te trajnoj izloženosti kao posljedici izvanrednog događaja ili prijašnjih aktivnosti.

4. Ova se Direktiva primjenjuje na upravljanje izvanrednim situacijama izloženosti do mjere u kojoj se smatra da opravdavaju intervenciju radi zaštite zdravlja stanovništva ili radnika ili radi zaštite okoliša; moguće izloženosti, pripravnost za hitne slučajeve i planiranje dio su planiranih situacija izloženosti.

Članak 3.

Izuzeci iz područja primjene

Ova se Direktiva ne primjenjuje na radionuklide sadržane u ljudskom tijelu, zračenje iz svemira koje prevladava na razini tla te izlaganje iznad razine tla radionuklidima prisutnima u netaknutim dijelovima Zemljine kore.

POGLAVLJE II.

DEFINICIJE

Članak 4.

Za potrebe ove Direktive primjenjuju se sljedeće definicije:

(1) Medicinska izloženost je izlaganje pacijenata ili pojedinaca koji nemaju izražene simptome u sklopu postavljanja njihove medicinske ili stomatološke dijagnoze ili liječenja, a kojemu je cilj unaprijediti njihovo zdravlje ili dobrobit, te izlaganje njegovatelja i pratitelja te dobrovoljaca u biomedicinskim istraživanjima;

(2) Ionizirajuće zračenje je prijenos energije u obliku čestica elektromagnetskih valova valne duljine 100 nanometara ili manje (frekvencije 3 x 1015 Hertza ili veće) koje mogu izravno ili neizravno proizvoditi ione;

(3) Izvanredan događaj je ▌situacija koja je posljedica nesreće, kvara, zlonamjernog čina ili sukoba ili bilo kojeg drugog nerutinskog događaja i koja zahtijeva brzo djelovanje prvenstveno radi ublažavanja opasnosti ili štetnih posljedica za ljudsko zdravlje i sigurnost, kvalitetu života, imovinu ili okoliš. To uključuje nuklearne i radiološke izvanredne događaje; [Am. 17]

(4) Izvanredna situacija izloženosti je situacija u kojoj do izloženosti dolazi zbog bilo kojeg neočekivanog događaja koji zahtijeva donošenje hitnih odluka radi kontroliranja te situacije; taj događaj može biti rezultat nesreće (koja se smatrala ili se nije smatrala mogućim izlaganjem) ili zlonamjerna čina;

(5) Izloženost je čin izlaganja ili stanje izloženosti ionizirajućem zračenju koje se emitira izvan tijela (vanjska izloženost) ili unutar tijela (unutarnja izloženost);

(6) Situacija izloženosti je situacija koja dovodi do izloženosti, uključujući izvore zračenja i djelatnosti i aktivnosti koje mogu utjecati na izloženost tim izvorima zračenja;

(7) Stanovništvo su pojedinci koji su izloženi zračenju;

(8) Izvor zračenja je subjekt koji može uzrokovati izlaganje zračenju, na primjer emisijom ionizirajućeg zračenja ili ispuštanjem radioaktivnog materijala, a može se smatrati jedinstvenim subjektom radi zaštite i sigurnosnih potreba;

(9) Radioaktivni izvor je izvor zračenja koji sadrži radioaktivan materijal u svrhu uporabe njegove radioaktivnosti;

(10) Radioaktivni materijal je svaki materijal u tekućem, plinovitom ili krutom stanju koji sadrži radioaktivne tvari; [Am. 18]

(11) Izvor bez posjednika je zatvoren izvor koji nije izuzet od regulatornog nadzora, a nije ni pod regulatornim nadzorom, npr. zbog toga što nikada nije bio pod regulatornim nadzorom ili je napušten, izgubljen, zametnut, ukraden ili prenesen bez odgovarajućeg ovlaštenja;

(12) Građevni materijal je građevni proizvod za trajnu ugradnju u građevinu;

(13) Odlaganje je smještanje radioaktivnog otpada ili istrošenoga goriva u ovlašten objekt bez namjere njihova povrata;

(14) Postojeća situacija izloženosti je situacija izloženosti koja već postoji u trenutku kada se mora donijeti odluka o njezinoj kontroli i koja ne iziskuje ili više ne iziskuje poduzimanje hitnih mjera;

(15) Prirodni izvor zračenja je izvor ionizirajućeg zračenja prirodnog zemaljskog ili svemirskog podrijetla;

(16) Planirana situacija izlaganja je situacija izlaganja koja nastaje planiranom uporabom ili uvođenjem izvora zračenja ili aktivnostima koje mijenjaju putove izlaganja, čime uzrokuju izlaganje ili moguće izlaganje ljudi ili okoliša. Planirane situacije izlaganja mogu uključivati normalna izlaganja i moguća izlaganja;

(17) Moguća izloženost je izloženost koja se ne očekuje sa sigurnošću, ali može nastati iz događaja ili slijeda događaja određene vjerojatnosti, uključujući kvarove na uređajima i pogreške u rukovanju.

(18) Zaštita od zračenja je zaštita ljudi od štetnog utjecaja izlaganja ionizirajućem zračenju i sredstva kojima se to postiže;

(19) Djelatnost je svaka aktivnost koja uključuje uporabu ili uvođenje izvora zračenja ili koja mijenja putove izlaganja, a njome se upravlja kao planiranom situacijom izlaganja;

(20) Radon je izotop Rn-222 i, prema potrebi, njegovi potomci (izloženost radonu je izloženost potomcima radona);

(21) Skladištenje je čuvanje radioaktivnih izvora ili radioaktivnog otpada u objektu koji je primjeren za njihovo skladištenje s namjerom njihova povrata;

(22) Optimizacija je budućnosti usmjeren repetitivni proces uspostavljanja odgovarajućih zaštitnih mjera uzimajući u obzir prevladavajuće okolnosti, raspoložive opcije i vrstu situacije izloženosti u cilju održavanja opsega i vjerojatnosti izloženosti te broja izloženih osoba što je moguće manjim; [Am. 19]

(23) Izloženost stanovništva je izloženost pojedinaca, isključujući bilo kakvu profesionalnu ili medicinsku izloženost;

(24) Profesionalna izloženost podrazumijeva izloženost radnika , uključujući zaposlenike i samozaposlene, kao i stažiste i volontere, koja je nastala tijekom njihova rada; [Am. 20]

(25) Štetno djelovanje po zdravlje podrazumijeva procjenu rizika smanjenja duljine i kvalitete života u populaciji nakon izloženosti. U definiciji koja je korištena u publikaciji br. 103 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja štetno djelovanje ograničava se kao štetnost koja proizlazi iz učinaka na tkivo, raka i teških genetskih poremećaja (jednakih smrtonosnim bolestima) ; [Am. 21]

(26) Efektivna doza (E) podrazumijeva zbroj ponderiranih ekvivalentnih doza u svim tkivima i tjelesnim organima od unutarnjeg i vanjskog ozračivanja. Formula glasi: gdje je DT, R srednja apsorbirana doza u tkivu ili organu T kao posljedica zračenja R, wR težinski koeficijent zračenja, a wT težinski koeficijent tkiva za tkivo ili organ T. Odgovarajuće vrijednosti wT i wR navedene su u publikaciji br. 103 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja. Jedinica za efektivnu dozu je sivert;

(27) Granica doze je najviša vrijednost efektivne doze ili ekvivalentne doze koju neki pojedinac smije primiti u određenom razdoblju. Granica doze primjenjuje se na zbroj izlaganja u sklopu svih odobrenih djelatnosti;

(28) Ograničenje doze je ograničenje koje je zadano kao moguća najviša razina pojedinačne doze, a upotrebljava se za definiranje razmatranih opcija u postupku optimizacije za zadani izvor zračenja u planiranoj situaciji izlaganja;

(29) Ekvivalentna doza (HT) je apsorbirana doza u tkivu ili organu T koja se ponderira s obzirom na vrstu i kvalitetu zračenja R. Izražava se kao: gdje je — DT, R srednja apsorbirana doza u tkivu ili organu T kao posljedica zračenja R, — wR težinski koeficijent zračenja. Kada se polje zračenja sastoji od vrsta i energija različitih vrijednosti wR, ukupna ekvivalentna doza HT izražava se kao: Odgovarajuće vrijednosti wR navedene su u publikaciji br. 103 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja. Jedinica za ekvivalentnu dozu je sivert.

(30) Vanjski radnik je svaki izloženi radnik kategorije A koji nije zaposlen u poduzeću koje je odgovorno za nadzirana i kontrolirana područja, no koji obavlja djelatnosti u tim područjima, uključujući učenike, vježbenike i studente;

(31) Poduzeće je fizička ili pravna osoba koja je po zakonu odgovorna za provedbu djelatnosti ili za izvor zračenja (uključujući slučajeve kada vlasnik ili posjednik izvora zračenja ne provodi vezane djelatnosti);

(32) Ograničenje rizika je zadano ograničenje individualnog rizika od izvora zračenja (rizika u smislu vjerojatnosti štetnog djelovanja na zdravlje zbog mogućeg izlaganja, a riječ je o funkciji vjerojatnosti nenamjernog događaja koji uzrokuje dozu i vjerojatnost štetnog djelovanja zbog te doze);

(33) Njegovatelji i pratitelji su osobe koje svjesno i namjerno pristaju na izlaganje ionizirajućem zračenju pomažući, osim u okviru svojeg posla, u potpori i pružanju pomoći pojedincima koji se nalaze u situaciji ili su se nalazili u situaciji izloženosti medicinskom zračenju;

(34) Referentna razina je razina doze ili rizika u izvanrednoj ili postojećoj situaciji izloženosti iznad koje nije prikladno dopustiti izloženost, a ispod koje bi trebalo nastaviti primjenjivati optimizaciju zaštite;

(35) Radnik izložen zračenju je osoba, samozaposlena ili osoba koja radi za poslodavca, uključujući stažista ili volontera, koja je izložena zračenju na poslu koji obavlja u okviru djelatnosti uređene ovom Direktivom i koja može primiti doze koje prelaze jedno ili drugo ograničenje doza za izloženost stanovništva; [Am. 22]

(36) Sivert (Sv) je poseban naziv za jedinicu ekvivalentne ili efektivne doze. Jedan sivert je jednak džulu po kilogramu: 1 Sv = 1 J/kg;

(37) Unos podrazumijeva aktivnosti radionuklida koji ulaze u tijelo iz vanjskog okoliša;

(38) Vježbenik podrazumijeva osobu kojoj je 16 godina ili više (uključujući stažiste i studente) koja se osposobljava ili izučava pri poduzeću u svrhu obavljanja određene vještine koja uključuje poslove koji bi se, u slučaju zaposlenika, smatrali radom s ionizirajućim zračenjem . [Am. 23]

(39) Očekivana efektivna doza (E(τ)) je zbroj ekvivalentnih doza u organu ili tkivu HT(τ) koje su posljedica unosa, svaka pomnožena odgovarajućim težinskim koeficijentom tkiva wT. Formula glasi: U određivanju E(τ), τ je izražen brojem godina za vrijeme trajanja integriranja. U svrhu usklađenosti s granicama doza određenima ovom Direktivom, τ je razdoblje od 50 godina nakon unosa za odrasle te do 70 godina starosti za djecu. Jedinica očekivane efektivne doze je sivert;

(40) Stručnjak za medicinsku fiziku je pojedinac koji ima znanje i iskustvo i koji je osposobljen za pružanje savjeta u pitanjima povezanima s fizikom zračenja primijenjenom na medicinsko izlaganje i čiju radnu sposobnost za navedeno odobravaju nadležna tijela;

(41) Služba medicine rada je zdravstveni radnik ili tijelo koje je nadležno za zdravstveni nadzor izloženih radnika i čiju radnu sposobnost za navedeno odobravaju nadležna tijela;

(42) Stručnjak za zaštitu od zračenja je pojedinac koji ima znanje i iskustvo i koji je osposobljen za pružanje savjeta o zaštiti od zračenja kako bi se osigurala učinkovita zaštita pojedinaca te čiju radnu sposobnost za navedeno odobravaju nadležna tijela;

(42a) Nadležno tijelo znači svako tijelo koje je odredila država članica. [Am. 24]

(43) Visokoaktivni zatvoreni izvor je zatvoren izvor u kojemu količina radioaktivnog materijala premašuje vrijednosti koje su navedene u Prilogu II.;

(44) Plan intervencijskog djelovanja su pripreme za planiranje odgovarajuće intervencije u slučaju izvanredne situacije izloženosti u vezi s određenim objektom ili djelatnošću na temelju pretpostavljenih događaja i vezanih scenarija;

(45) Interventni radnik je bilo koja osoba koja ima utvrđenu ulogu u izvanrednom događaju i koja može biti izložena zračenju dok sudjeluje u intervenciji;

(46) Služba za dozimetriju podrazumijeva tijelo ili pojedinca koji je kompetentan za kalibraciju, očitavanje ili tumačenje pojedinačnih uređaja za praćenje ili za mjerenje radioaktivnosti u ljudskom tijelu ili biološkom uzorku, ili za procjenu doza, čiji status jamči neovisnost o poslodavcu radnika izloženih zračenju i čiju poslovnu sposobnost u tom pogledu priznaju nadležna tijela; [Am. 25]

(47) Sustav za upravljanje izvanrednim događajima je pravni ili upravni okvir kojim se utvrđuju odgovornosti za pripravnost i intervenciju u izvanrednoj situaciji i plan donošenja odluka u slučaju izvanredne situacije izloženosti;

(48) Medicinsko-radiološki odnosi se na radiodijagnostičke i radioterapijske postupke i intervencijsku radiologiju ili druge medicinske uporabe ionizirajućeg zračenja za planiranje i navođenje;

(49) Praktične strane postupaka medicinske izloženosti podrazumijevaju materijalno upravljanje medicinskom izloženošću i sve potporne oblike, uključujući rukovanje i uporabu medicinskih radioloških uređaja, procjenu tehničkih i materijalnih parametara (uključujući doze zračenja), kalibraciju i održavanje opreme, pripremu i davanje radiofarmaceutskih pripravaka te obradu slika, što, između ostalih, provode rendgenski tehničari i tehničari nuklearne medicine i radioterapije;

(50) Radiolog je doktor medicine, zubar ili drugi zdravstveni djelatnik koji ima pravo preuzeti kliničku odgovornost za pojedinačnu medicinsku izloženost zračenju u skladu s nacionalnim odredbama.

(51) Dijagnostičke referentne razine su razine doze u medicinskim radiodijagnostičkim ili intervencijskim radiološkim aktivnostima ili, u slučaju radiofarmaceutskih pripravaka, razina aktivnosti za tipična ispitivanja skupina pacijenata standardne veličine ili standardnih fantoma za široko definirane vrste opreme;

(52) Aktivacija je proces u kojem se stabilni nuklid transformira u radionuklid ozračivanjem materijala u kojem je sadržan česticama ili visokoenergetskim fotonima;

(53) Radioaktivna tvar je svaka tvar koja sadrži jedan ili više radionuklida čija se koncentracija aktivnosti ne može zanemariti sa stajališta zaštite od zračenja;

(54) Izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe je svako namjerno izlaganje ljudi radi slikanja gdje primarna namjera izlaganja nije povezana sa zdravljem ili dobrobiti pojedinca koji je izložen;

(55) Prijavljivanje je predaja dokumenta nadležnom tijelu radi izvješćivanja o namjeri obavljanja djelatnosti u smislu ove Direktive.

(56) Registracija je odobrenje za obavljanje djelatnosti u skladu s uvjetima nacionalnog zakonodavstva koje nadležno tijelo izdaje u obliku dokumenta ili koje odobrava nacionalno zakonodavstvo;

(57) Potrošački proizvod je proizvod ili proizvedeni artikl u koji su namjerno uneseni radionuklidi ili koji je proizveden aktivacijom ili koji stvara ionizirajuće zračenje i koji se može prodati ili učiniti dostupnim stanovništvu bez posebnog nadzora ili regulatorne kontrole poslije prodaje;

(58) Akcelerator je uređaj ili postrojenje u kojem se ubrzavaju čestice emitirajući ionizirajuće zračenje s energijom višom od 1 mega-elektron volta (MeV);

(59) Iskorišteni zatvoreni izvor je zatvoren izvor koji se više ne upotrebljava ili se ne namjerava upotrebljavati za djelatnost za koju je bilo izdano odobrenje;

(60) Inspekcija je istraga koju provodi bilo koje nadležno tijelo kako bi provjerilo usklađenost s nacionalnim odredbama;

(61) Generator zračenja je uređaj koji može generirati ionizirajuće zračenje, kao što su X-zrake, neutroni, elektroni ili druge nabijene čestice i koji se može upotrebljavati u znanstvene, industrijske ili medicinske svrhe;

(62) Radioaktivni otpad je radioaktivni materijal čija daljnja uporaba nije predviđena.

(63) Osiguranje kvalitete znači sve planirane i sustavne radnje potrebne za pružanje odgovarajućeg jamstva da će struktura, sustav, sastavnica ili postupak funkcionirati na zadovoljavajući način sukladno dogovorenim normama. Kontrola kvalitete dio je osiguranja kvalitete;

(64) Licenca je dopuštenje koje nadležno tijelo po zahtjevu izdaje za obavljanje djelatnosti u skladu s uvjetima u određenom licencijskom dokumentu;

(65) Razine za otpuštanje iz nadzora podrazumijevaju vrijednosti koje je utvrdilo nadležno tijelo ili nacionalno zakonodavstvo, izražene u koncentraciji aktivnosti i ukupnoj aktivnosti pri kojoj ili ispod koje materijali koji proizlaze iz djelatnosti za koju je potrebno prijavljivanje ili ovlaštenje mogu biti oslobođeni od zahtjeva ove Direktive. [Am. 26]

(66) Nadzirano područje je područje koje je pod odgovarajućim nadzorom u svrhu zaštite od ionizirajućeg zračenja;

(67) Kontrolirano područje je područje za koje vrijede posebna pravila radi zaštite od ionizirajućeg zračenja ili sprečavanja širenja radioaktivne kontaminacije, a kojemu je pristup kontroliran;

(68) Slučajno izlaganje je izlaganje pojedinaca, ne uključujući interventne radnike, kao posljedica nesreće;

(69) Izvanredna profesionalna izloženost je izlaganje zračenju pojedinih radnika koji u okviru svojih radnih dužnosti rade na ublažavanju posljedica izvanredne situacije;

(70) Zdravstveni pregled je postupak u kojem se upotrebljava medicinska radiološka oprema za ranu dijagnostiku u rizičnim skupinama stanovništva;

(71) Područje s povišenim koncentracijama radona je geografsko područje ili upravno područje određeno na temelju istraživanja koja pokazuju da je postotak stambenih zgrada za koje se očekuje da će preći nacionalnu referentnu razinu znatno veći nego u drugim dijelovima zemlje; [Am. 27]

(72) Medicinski radiološki postupak je bilo koji postupak koji dovodi do medicinskog izlaganja;

(73) Uputitelj je doktor medicine, zubar ili drugi zdravstveni djelatnik koji ima pravo upućivati pojedince na medicinske radiološke postupke radiologu u skladu s nacionalnim odredbama;

(74) Štetno djelovanje po zdravlje pojedinca podrazumijeva klinički primjetne pogubne učinke kod pojedinaca ili njihovih potomaka, čija je pojava trenutačna ili odgođena ▌; [Am. 28]

(75) Interventna radiologija je uporaba tehnika rendgenskih snimaka, kao i ultrazvučno oslikavanje ili oslikavanje uz pomoć magnetne rezonancije ili druge neionizirajuće tehnike zračenja, za uvođenje i usmjeravanje uređaja po tijelu u svrhu dijagnoze ili liječenja;

(76) Radiodijagnostički se odnosi na in vivo dijagnostičku nuklearnu medicinu, medicinsku dijagnostičku radiologiju koja se koristi ionizirajućim zračenjem i stomatološku radiologiju;

(77) Radioterapijski se odnosi na radioterapiju, uključujući nuklearnu medicinu u terapijske svrhe;

(78) Klinička odgovornost je odgovornost radiologa za individualnu medicinsku izloženost, osobito: obrazloženje; optimizaciju; kliničku procjenu ishoda; suradnju s drugim specijalistima i osobljem, prema potrebi, u pogledu praktičnih aspekata medicinskih postupaka zračenja; pribavljanje, prema potrebi, informacija o prijašnjim pregledima; pružanje postojećih medicinsko-radioloških informacija i/ili zapisa drugim radiolozima i/ili uputitelju ako je obvezno; davanje informacija, po potrebi, o rizicima od ionizirajućeg zračenja pacijentima i drugim pojedincima obuhvaćenim postupkom;

(79) Klinička revizija je sustavan pregled ili revizija medicinskih radioloških postupaka kojima se unapređuje kvaliteta i ishod bolesničke skrbi s pomoću ustrojenoga stalnog praćenja radioloških praksi, postupaka i rezultata koji se ispituju u odnosu na uspostavljene standarde za dobre medicinske radiološke postupke, uz izmjenu praksi ako je naznačeno i primjenu novih standarda ako je potrebno;

(80) Postrojenje za medicinsku radiologiju je objekt koji sadrži medicinsku radiološku opremu;

(81) Nenamjerna izloženost je medicinsko izlaganje koje je znatno drukčije od medicinskog izlaganja sa zadanom svrhom;

(82) Reprezentativna osoba podrazumijeva pojedinca koji prima ili može primiti dozu te je tipičan predstavnik pojedinaca u populaciji koji su više izloženi zračenju . U procjeni se uzimaju u obzir predvidive situacije gore od postojećeg stanja, osim ako se ne dokaže da pojava takvih situacija nije moguća ili da bi se njihova pojava utvrdila te bi izazvala ponovnu procjenu dozimetrijskog utjecaja; [Am. 30]

(83) Službenik za zaštitu od zračenja podrazumijeva pojedinca tehnički kompetentnog u području zaštite od zračenja za određenu vrstu djelatnosti, a kojeg je poduzeće odredilo da nadgleda provedbu programa zaštite od zračenja tog poduzeća te čiju poslovnu sposobnost priznaju nadležna tijela ; [Am. 31]

(84) Korektivne mjere podrazumijevaju uklanjanje izvora zračenja ili smanjivanje njegova opsega (u smislu aktivnosti ili količine) radi izbjegavanja ili smanjivanja doza koje bi se u protivnome mogle primiti u postojećoj situaciji izloženosti.

(85) Zaštitne mjere su mjere koje nisu korektivne mjere, a svrha im je izbjeći ili smanjiti doze koje bi se u protivnome mogle primiti u izvanrednoj situaciji izloženosti ili postojećoj situaciji izloženosti.

(86) Ovlaštenje je pismeno dopuštenje koje nadležno tijelo u obliku registracije ili licence daje poduzeću za obavljanje određenih djelatnosti koje podliježu regulatornoj kontroli;

(87) Zatvoreni izvor je radioaktivni izvor u kojemu je radioaktivni materijal trajno zatvoren u kapsulu ili čvrsto vezan u krutom stanju;

(88) Dobavljač je bilo koja fizička ili pravna osoba koja dobavlja ili stavlja na raspolaganje zatvoreni izvor;

(89) Spremnik izvora je spremnik zatvorena izvora koji nije sastavni dio izvora, ali je namijenjen za zaštitu izvora tijekom uporabe, prijevoza, rukovanja itd.

(90) Toron je izotop Rn-220;

(91) Preostala doza je doza za koju se očekuje da će nastati iz svih putova izloženosti nakon što su zaštitne mjere potpuno provedene ▌; [Am. 32]

(92) Apsorbirana doza (D) je apsorbirana energija po jedinici mase gdje je — srednja energija ionizirajućeg zračenja pridodana tvari u prostornom elementu, — dm masa tvari u tom prostornom elementu. U ovoj Direktivi apsorbirana doza označava srednju dozu u tkivu ili organu. Jedinica apsorbirane doze je grej.

(93) Grej (Gy) je jedinica apsorbirane doze. Jedan grej jednak je džulu po kilogramu: 1 Gy = 1 J/kg;

(94) Aktivnost (A) podrazumijeva aktivnost, A, neke količine radionuklida u određenom energetskom stanju u određenom vremenskom razdoblju. Kvocijent je dN kroz dt, gdje je dN očekivana vrijednost broja spontanih prijelaza u jezgrama atoma iz jednog stanja energije u drugo u vremenskom razdoblju dt: Jedinica aktivnosti je bekerel;

(95) Bekerel (Bq) je poseban naziv za jedinicu aktivnosti. Jedan bekerel jednak je jednom prijelazu u jezgri atoma u sekundi: 1 Bq = 1/s;

(96) Očekivana ekvivalentna doza (H(τ)) je integral brzine (τ) ekvivalentne doze (u tkivu ili organu T) koju pojedinac primi unosom u tijelo. Formula glasi: za unos u vremenu t0 gdje je brzina odgovarajuće ekvivalentne doze (u organu ili tkivu T) u vremenu t, τ vrijeme unutar kojeg se događa integriranje. U određivanju HT(τ), τ se izražava u godinama. Ako τ nije određen, uzima se 50 godina za odrasle osobe, a za djecu do 70 godina. Jedinica očekivane ekvivalentne doze je sivert;

(97) Izloženost u normalnim situacijama je izloženost za koju se očekuje da će nastati u normalnim radnim uvjetima postrojenja ili aktivnosti (uključujući održavanje, inspekciju, stavljanje izvan pogona), uključujući moguće manje propuste koji se mogu držati pod nadzorom, tj. tijekom normalnog rada i predviđenih operativnih događaja; [Am. 33]

(98) Predviđena doza je doza koja bi prema očekivanjima nastala da se ne poduzmu zaštitne mjere;

(99) Kontrola kvalitete je skup postupaka (programiranje, koordiniranje, provedba) namijenjenih za održavanje i unapređenje kvalitete. Kontrola kvalitete obuhvaća praćenje, ocjenjivanje i zadržavanje potrebne razine svih radnih značajki opreme koje je moguće utvrditi, mjeriti i kontrolirati;

(100) Intervencijska strategija podrazumijeva niz različitih zaštitnih mjera kojima se reagira na pretpostavljene ili stvarne događaje kako bi se izvanredna situacija izloženosti dovela pod kontrolu u skladu s navedenim ciljevima. Interventne strategije utvrđuju se unutar plana intervencijskog djelovanja za svaki pretpostavljeni događaj i scenarij;

POGLAVLJE III.

SUSTAV ZAŠTITE OD ZRAČENJA

Članak 5.

Opća načela

Države članice uvode pravne zahtjeve i odgovarajući sustav regulatornog nadzora koji za sve situacije izloženosti odražavaju sustav zaštite od zračenja koji se temelji na najnovijim, čvrstim znanstvenim dokazima, načelima opravdanosti, optimizacije ▌, ograničenja doze i naknade štete : [Am. 34]

(a) opravdanost: odluke kojima se povećava izloženost pojedinca ionizirajućem zračenju opravdane su u smislu da se takve odluke donose s namjerom osiguranja da korist za pojedinca i društvo koja proizlazi iz njih ublažava štetu koju mogu izazvati; [Am. 35]

(b) optimizacija: u svim situacijama izloženosti, zaštita od zračenja optimizira se s ciljem održavanja opsega i vjerojatnosti izlaganja te broja pojedinaca izloženih zračenju na što nižu razinu, uzimajući u obzir ▌društvene čimbenike, čime je optimizacija zaštite pojedinaca koji su izloženi medicinskom zračenju razmjerna medicinskoj svrsi izloženosti kao što je opisano u članku 55. To se načelo primjenjuje u smislu efektivne doze, kao i doza koje su apsorbirali organi, kao mjera predostrožnosti čiji je cilj držati nesigurnosti povezane sa štetnim djelovanjem po zdravlje ispod granice determinističkih učinaka; [Am. 36]

(c) ograničenje doze: zbroj doza koje primi stanovnik iz svih reguliranih izvora zračenja i svih postojećih situacija izlaganja ljudskog podrijetla ne prelazi ograničenja doza koja su utvrđena za izloženost stanovništva. Zbroj doza za radnika izloženog zračenju iz svih reguliranih izvora zračenja ne smije prijeći ograničenja doza koja su utvrđena za profesionalnu izloženost ▌. Ograničenja doza ne primjenjuju se na izlaganje medicinskom zračenju. [Am. 37]

(ca) naknada štete: prije odobravanja izgradnje nuklearnog postrojenja ili produljenja njegove dozvole rada, država članica uspostavlja mehanizam kojim se jamči popravak svih fizičkih oštećenja i liječenje osobnih ozljeda koji mogu biti izazvani izvanrednim stanjem u postrojenju. [Am. 38] Informacije o opravdanosti i ograničenju doza su dostupne stanovništvu. [Am. 39]

Odjeljak 1.

Alati za optimizaciju

Članak 6.

Ograničenja doza za izloženost radnika i stanovništva

1. Za izloženost radnika ograničenje doze utvrđuje poduzeće uz savjetovanje s predstavnicima radnika kao operativno sredstvo za optimizaciju. Njihova odluka podliježe nadzoru nadležnih tijela. Za vanjske radnike ograničenje doze utvrđuje se u suradnji između poslodavca i poduzeća uz savjetovanje s predstavnicima radnika . [Am. 40]

2. Za izloženost stanovništva ograničenje doze utvrđuje se za pojedinačnu dozu koju pojedini stanovnik primi od planirane aktivnosti određenog izvora radijacije ili zbog postojeće antropogene situacije izloženosti. Nadležna tijela utvrđuju ograničenje na način da se osigura zaštita javnog zdravlja i sukladnost s graničnim vrijednostima za zbroj doza kojima je isti pojedinac izložen od svih odobrenih djelatnosti kao i od prirodnih izvora zračenja i preostale kontaminacije . Vrijednosti odabrane kao ograničenje doze objavljuju se tako da svaki stanovnik može provjeriti je li, zbog ukupne planirane i postojećih antropogenih situacija izloženosti, primio dozu zračenja koja premašuje zakonsku granicu. [Am. 41]

3. S obzirom na moguće izloženosti, optimizacija obuhvaća prikladno upravljanje sigurnošću izvora i objekata. Po potrebi se mogu utvrditi ograničenja rizika.

4. Ograničenja doza utvrđuju se u pogledu pojedinih efektivnih ili ekvivalentnih doza za razdoblje dulje od jedne godine ili bilo koje odgovarajuće kraće razdoblje.

5. Kad se ograničenja doza uvode radi ograničavanja dugotrajne akumulirane izloženosti, utvrđuju se u smislu godišnjih efektivnih doza ili ekvivalentnih doza za određeni organ.

Članak 7.

Ograničenja doza za medicinsku izloženost

Ograničenja doza ne primjenjuju se za medicinsku izloženost pacijenata.

Za njegovatelje i pratitelje i za volontere koji sudjeluju u medicinskim ili biomedicinskim istraživanjima (za koje se ne očekuje nikakva zdravstvena korist od izloženosti) ograničenja doza utvrđuju se u smislu pojedinih doza koje se vjerojatno neće premašiti tijekom dotičnog pregleda, liječenja ili istraživačkog projekta.

Članak 8.

Referentne vrijednosti

1. Referentne vrijednosti utvrđuju se za izvanredne i postojeće situacije izloženosti kao vrijednost učinkovite doze ili doze za postojeće organe iznad koje nije prikladno dopustiti izloženost u izvanrednim i postojećim situacijama.

2. Poboljšane strategije zaštite planiraju se i provode s ciljem smanjenja pojedinačnih doza na najmanju razinu ispod referentnih vrijednosti koje se mogu postići na razuman način . Vrijednosti odabrane kao referentne vrijednosti ovise o vrsti situacije izloženosti , naravi opasnosti i oblicima intervencije te dostupnim zaštitnim i popravnim mjerama . [Am. 42]

3. Optimizacija zaštite daje prednost izlaganjima koja premašuju referentnu vrijednost. Pri odabiru referentnih vrijednosti uzimaju se u obzir uvjeti radiološke zaštite i društveni kriteriji.

3a. Intervencijske vrijednosti utvrđuju se za različite protumjere koje se primjenjuju u izvanrednim situacijama izloženosti. One odgovaraju razini efektivne doze ili doze za određeni organ iznad koje se moraju poduzimati zaštitne mjere kako bi se ograničila opasnost za osobe koje su izložene zračenju . [Am. 43]

4. Vrijednosti koje odgovaraju efektivnoj dozi i ekvivalentnoj dozi za određeni organ koje utvrđuju države članice kao referentne vrijednosti i interventne vrijednosti šalju se Komisiji i objavljuju . Države članice u proces određivanja tih vrijednosti uključuju zainteresirane strane . [Am. 44]

Odjeljak 2.

Određivanje granice doze

Članak 9.

Dobna granica za izložene radnike

U skladu s člankom 12. stavkom 2., osobama mlađim od 18 godina ne smije se dodijeliti posao koji dovodi do njihova izlaganja na radnom mjestu.

Članak 10.

Granice doza za izloženost radnika

1. Granična vrijednost efektivne doze za izloženost radnika iznosi 20 mSv u jednoj godini. No u posebnim okolnostima ili za određene situacije izloženosti utvrđene nacionalnim zakonodavstvom može se odobriti viša efektivna doza do 50 mSv godišnje pod uvjetom da prosječna doza tijekom bilo kojih pet uzastopnih godina ne premašuje 20 mSv godišnje.

Za interventne radnike može se odobriti viša efektivna doza u skladu s člankom 52.

2. Uz granične vrijednosti efektivne doze iz stavka 1., na snazi su i sljedeće granične vrijednosti ekvivalentne doze:

(a) granična vrijednost ekvivalentne doze za očnu leću iznosi 20 mSv u jednoj godini ili, prema potrebi, onoliko koliko je utvrđeno za graničnu vrijednost efektivne doze;

(b) granica ekvivalentne doza za kožu iznosi 500 mSv u jednoj godini; ova se granica odnosi na dozu za svaku površinu od 1 cm2, bez obzira na to koji je dio tijela izložen;

(c) granična vrijednost ekvivalentne doze za ruke, podlaktice, stopala i gležnjeve iznosi 500 mSv u jednoj godini.

Članak 11.

Zaštita trudnica

1. Čim trudnica obavijesti poduzeće o svojoj trudnoći, u skladu s nacionalnim zakonodavstvom ili nacionalnom praksom, zaštita nerođena djeteta jednaka je zaštiti koja se pruža stanovništvu. Uvjeti rada za trudnicu moraju biti takvi da ekvivalentna doza za nerođeno dijete bude što manja, koliko je to moguće i ostvarivo, i da vjerojatno neće premašiti 1 mSv barem tijekom ostatka trudnoće. [Am. 45]

2. Nakon što dojilja obavijesti poduzeće o svojem stanju, ne smije se zaposliti na radnome mjestu koje uključuje veliku opasnost od unosa radionuklida.

Članak 12.

Granice doza za vježbenike i studente

1. Za vježbenike u dobi od 18 godina ili starije i studente u dobi od 18 godina ili starije koji su tijekom svojeg školovanja dužni upotrebljavati izvore zračenja, granice doza jednake su onima za profesionalnu izloženost utvrđenu člankom 10.

2. Granica efektivne doze za vježbenike u dobi od 16 do 18 godina i za studente u dobi od 16 do 18 godina, koji su tijekom svojeg školovanja dužni upotrebljavati izvore zračenja, iznosi 6 mSv u jednoj godini.

Uz granične vrijednosti efektivne doze iz prvog podstavka, na snazi su i sljedeće granične vrijednosti ekvivalentne doze:

(a) granična vrijednost ekvivalentne doze za očnu leću iznosi 15 mSv u jednoj godini; [Am. 46]

(b) granična vrijednost ekvivalentne doze za kožu iznosi 150 mSv u jednoj godini. Ona se odnosi na dozu za svaku površinu od 1 cm2, bez obzira na to koji je dio tijela izložen;

(c) granična vrijednost ekvivalentne doze za ruke, podlaktice, stopala i gležnjeve iznosi 150 mSv u jednoj godini.

3. Granice doza za vježbenike i studente koji ne podliježu stavcima 1. i 2. jednake su onima za stanovništvo kako je utvrđeno člankom 13.

Članak 13.

Granice doza za izloženost stanovništva

1. Granična vrijednost efektivne doze za izloženost stanovništva iznosi 1 mSv godišnje. To ograničenje temelji se na ukupnim dozama primljenima zbog unutarnje ili vanjske izloženosti zračenju povezane sa svim reguliranim djelatnostima i postojećim antropogenim situacijama izloženosti. [Am. 49]

2. Uz granične vrijednosti doza iz stavka 1., na snazi su i sljedeće granične vrijednosti ekvivalentne doze:

(a) granična vrijednost ekvivalentne doze za očnu leću iznosi 15 mSv u jednoj godini;

(b) granična vrijednost ekvivalentne doze za kožu iznosi 50 mSv u jednoj godini. Ona se odnosi na dozu za svaku površinu kože od 1 cm2, bez obzira na to koji je dio tijela izložen.

Članak 14.

Procjena efektivne i ekvivalentne doze

Za procjenu efektivne i ekvivalentne doze upotrebljavaju se sljedeće vrijednosti i odnosi:

(a) za vanjsko zračenje, za procjenu efektivne i ekvivalentne doze upotrebljavaju se vrijednosti i odnosi utvrđeni u publikaciji br. 103 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja;

(b) za unutarnju izloženost zračenju radionuklida ili mješavine radionuklida, za procjenu očekivanih efektivnih doza upotrebljavaju se vrijednosti i odnosi utvrđeni u publikaciji br. 103 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja te koeficijenti doze za gutanje i udisanje utvrđeni u publikaciji br. 72 Međunarodne komisije za zaštitu od zračenja.

POGLAVLJE IV.

UVJETI ZA OBRAZOVANJE, OSPOSOBLJAVANJE I INFORMIRANJE O ZAŠTITI OD ZRAČENJA

Članak 15.

Opća odgovornost za obrazovanje, osposobljavanje i pružanje informacija

1. Države članice uspostavljaju odgovarajući zakonodavni i upravni okvir za pružanje odgovarajućeg obrazovanja, osposobljavanja i informiranja o zaštiti od zračenja svim pojedincima čija djelatnost zahtijeva posebne radne vještine pri zaštiti od zračenja. Osposobljavanje, nastavak osposobljavanja i odgovarajuće informiranje pojedinaca na koje se to odnosi ponavlja se u odgovarajućim vremenskim razmacima i dokumentira.

2. Države članice organiziraju trajno obrazovanje, osposobljavanje i nastavak osposobljavanja kako bi omogućile priznavanje stručnjaka za zaštitu od zračenja, stručnjaka medicinske fizike, službenika za zaštitu od zračenja, službi medicine rada i službi za dozimetriju i poduprle razmjenu najboljih primjera iz prakse između država članica. Svi oblici obrazovanja, osposobljavanja i ažuriranja informacija poboljšavaju pripremljenost i omogućuju brže preventivne mjere i/ili mjere odgovora na tom području. [Am. 51]

Članak 16.

Osposobljavanje izloženih radnika, vježbenika i studenata te informacije koje im se pružaju

1. Države članice zahtijevaju od poduzeća ili poslodavca da radnike, vježbenike i studente koji su izloženi zračenju na radnom mjestu bez iznimke obavijeste o: [Am. 52]

(a) opasnostima po zdravlje koje njihov posao uključuje;

(aa) sigurnim radnim postupcima kojima se smanjuje rizik; [Am. 53]

(b) općim postupcima za zaštitu od zračenja i mjerama opreza koje je potrebno poduzeti, osobito onima koje se odnose na operativne i radne uvjete s obzirom na djelatnosti općenito i svaku vrstu radnog položaja ili posla koji im se može dodijeliti;

(c) planovima i postupcima intervencijskog djelovanja;

(d) važnosti ispunjavanja tehničkih, zdravstvenih i administrativnih uvjeta;

(da) okolnostima u kojima radnici imaju pravo na zdravstveni nadzor; [Am. 54]

Prema potrebi se osiguravaju i informacije o opasnostima povezanima s čestim putovanjima zrakoplovom. [Am. 55]

2. Države članice traže da poduzeće ili poslodavac informira žene o važnosti ranog očitovanja o trudnoći zbog rizika izloženosti nerođena djeteta i rizika kontaminacije dojenčeta nakon unosa radionuklida.

3. Države članice zahtijevaju da poduzeće ili poslodavac svojim zaposlenicima omogući odgovarajuće programe za osposobljavanje i informiranje o zaštiti od zračenja.

4. Osim informiranja i osposobljavanja u području zaštite od zračenja iz stavaka 1., 2. i 3., poduzeće odgovorno za visokoaktivne zatvorene izvore omogućuje da takvo osposobljavanje uključuje posebne uvjete za sigurno upravljanje i sigurnost visokoaktivnih zatvorenih izvora kako bi odgovarajuće radnike na prikladan način pripremilo na bilo koji događaj koji utječe na njihovu sigurnost ili na zaštitu drugih pojedinaca od zračenja. Pri obavještavanju i osposobljavanju naročito se naglašavaju potrebni sigurnosni zahtjevi koji trebaju sadržavati posebne informacije o mogućim posljedicama u slučaju gubitka kontrole nad visokoaktivnim zatvorenim izvorima.

Članak 17.

Informiranje i osposobljavanje radnika koji su potencijalno izloženi izvorima bez posjednika

Države članice dužne su osigurati da uprava i radnici postrojenja u kojima se izvori bez posjednika najvjerojatnije nalaze i obrađuju, osobito velikih odlagališta metalnog otpada i velikih pogona za reciklažu metalnog otpada, i koji su u važnim tranzitnim čvorištima budu:

(a) obaviješteni o mogućnosti suočavanja s izvorom;

(b) savjetovani i osposobljeni za vizualnu detekciju izvora i njihovih spremnika kao i za izvješćivanje o tome ; [Am. 56]

(c) obaviješteni o osnovnim činjenicama o ionizirajućem zračenju i njegovom djelovanju;

(d) obaviješteni o sustavima za detekciju;

(e) obaviješteni i osposobljeni za aktivnosti koje treba poduzeti na lokaciji u slučaju otkrivanja izvora ili sumnje na otkrivanje izvora.

Članak 18.

Informiranje i osposobljavanje interventnih radnika

1. Države članice radnicima u hitnim službama i svim drugim osobama koje bi mogle biti uključene u organizaciju hitne pomoći u izvanrednom slučaju osiguravaju hitno pružanje potpunih i redovito ažuriranih informacija o zdravstvenim rizicima koje bi njihova intervencija mogla uključivati i o mjerama opreza koje je potrebno poduzeti u tom slučaju. Te informacije uzimaju u obzir različite vrste mogućih izvanrednih situacija. [Am. 57]

2. Čim se dogodi izvanredna situacija, informacije iz stavka 1. dopunjuju se na odgovarajući način, uzimajući u obzir posebne okolnosti.

3. Države članice interventnim radnicima omogućuju redovito osposobljavanje kao što je predviđeno sustavom za upravljanje izvanrednim događajima iz članka 97. To osposobljavanje po potrebi uključuje i praktične vježbe.

4. Uz osposobljavanje za izvanredne situacije iz stavka 3. ovog članka, države članice omogućuju da organizacija koja je odgovorna za zaštitu interventnih radnika kako je određeno člankom 30. stavkom 1. točkom (b) tim radnicima pruži odgovarajuće osposobljavanje i informiranje o zaštiti od zračenja.

Članak 19.

Obrazovanje, informiranje i osposobljavanje na području medicinske izloženosti

1. Države članice osiguravaju da radiolozi i pojedinci koji sudjeluju u praktičnim oblicima postupaka medicinske izloženosti imaju odgovarajuće obrazovanje, informacije te teoretsku i praktičnu osposobljenost za potrebe medicinskih radioloških djelatnosti, kao i odgovarajuće radne kvalifikacije u zaštiti od zračenja.

Države članice dužne su u tu svrhu osigurati uspostavu odgovarajućih nastavnih planova i programa te priznavanje odgovarajućih diploma, certifikata ili formalnih kvalifikacija.

2. Pojedinci koji sudjeluju u odgovarajućim programima osposobljavanja mogu sudjelovati u praktičnim oblicima postupaka medicinske izloženosti utvrđenih člankom 56. stavkom 4.

3. Države članice osiguravaju kontinuirano obrazovanje i osposobljavanje nakon kvalifikacije i, u posebnim slučajevima kliničke uporabe novih tehnika, osposobljavanje o tim tehnikama i odgovarajućim uvjetima zaštite od zračenja.

4. Države članice osiguravaju mehanizme za pravodobno širenje informacija o zaštiti od zračenja prilikom medicinske izloženosti povezanih s poukama usvojenima iz važnih događaja.

5. Države članice oisiguravaju uvođenje tečaja o zaštiti od zračenja u osnovnom nastavnom planu i programu medicinskih i stomatoloških fakulteta.

5a. Kad je riječ o građanima Unije, zahtjevi za informiranje utvrđeni ovom Direktivom ispunjavaju se na jednom od službenih jezika Unije kako bi se svakom građaninu omogućilo da razumije pružene informacije. [Am. 58]

POGLAVLJE V.

OPRAVDANOST I REGULATORNA KONTROLA DJELATNOSTI

Članak 20.

Opravdanost prakse

1. Države članice osiguravaju da se nove vrste djelatnosti koje uzrokuju izlaganje ionizirajućem zračenju opravdaju i ispitaju prije nego što se odobre te da ih se redovito provjerava tijekom provedbe . [Am. 59]

Države članice osiguravaju da svi dionici, a posebno osobe na čije zdravlje bi ta djelatnost mogla imati utjecaj, bilo u uobičajenim okolnostima rada ili u izvanrednoj situaciji, budu uključeni u postupak odlučivanja. To uključenje dogovara se dovoljno unaprijed prije roka za donošenje odluke, kako bi se mogla pravilno proučiti alternativna rješenja. [Am. 60]

2. Države članice navode odobrene vrste djelatnosti u zakonodavnim i upravnim aktima.

3. Postojeće vrste djelatnosti revidiraju se radi provjere njihove opravdanosti svaki put kada se steknu novi i važni dokazi o njihovoj učinkovitosti ili mogućim posljedicama i/ili ako se zabilježe negativne posljedice . Komisija i države članice utvrđuju postupke za reviziju opravdanosti postojećih djelatnosti na razini Unije i na nacionalnoj razini. Ti mehanizmi prvenstveno osiguravaju da skupine ili pojedinci izloženi opasnostima ionizirajućeg zračenja kao posljedica tih djelatnosti, a osobito stanovništvo i radnici, mogu davati prijedloge i sudjelovati u odlučivanju. [Am. 61]

Članak 21.

Opravdanost djelatnosti s uređajima ili proizvodima koji emitiraju ionizirajuće zračenje

1. Države članice zahtijevaju od svih poduzeća koja namjeravaju proizvoditi ili uvoziti ili izvoziti novu vrstu uređaja ili proizvoda koji emitira ionizirajuće zračenje da dostave nadležnim tijelima u državi u kojoj poduzeće ima svoje registrirano sjedište odgovarajuće informacije kao što je određeno u odjeljku A. Priloga III., kako bi omogućila tijelima vlasti da odluče, na temelju procjene informacija određene u odjeljku B. Priloga III., može li predviđena uporaba uređaja ili proizvoda biti opravdana. [Am. 62]

2. Nadležno tijelo dijeli informacije dobivene u skladu sa stavkom 1. s nadležnim tijelima drugih država članica kako bi ih izvijestilo o svojoj odluci po pitanju predviđene uporabe uređaja ili proizvoda. Nadležna tijela stavljaju te informacije na raspolaganje svim drugim državama članicama. [Am. 63]

3. Poduzeće se izvještava o odlukama nadležnih tijela država članica unutar četiri mjeseca . [Am. 64]

3a. U skladu s člankom 22., ove vrste uređaja i proizvoda predviđene su za korištenje u kontroliranim okruženjima. [Am. 65]

Članak 22.

Zabrana djelatnosti

Države članice zabranjuju i kažnjavaju ▌dodavanje radioaktivnih tvari u proizvodnji prehrambenih proizvoda, igračaka, osobnog nakita i kozmetičkih preparata , te općenito, potrošačkih dobara, te zabranjuju uvoz ili izvoz takvih proizvoda. Ne dovodeći u pitanje Direktivu 1999/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (14), prakse koje uključuju aktivaciju tvari iz koje proizlazi povećanje aktivnosti u povezanim proizvodima smatraju se neopravdanima. [Am. 66]

Članak 23.

Djelatnosti koje uključuju namjerno izlaganje ljudi koje nije u medicinske svrhe

1. Države članice, putem anketa ili bilo kojih drugih prikladnih sredstava, osiguravaju utvrđivanje djelatnosti koje uključuju izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe kako je utvrđeno u Prilogu IV. Svake godine procjenjuju pojedinačne i kolektivne doze povezane sa svakom od navedenih djelatnosti, njihov učinak i njihov razvoj tijekom vremena. [Am. 67]

2. Države članice nadziru i osiguravaju da se posebna pažnja posveti obrazloženjima praksi koje uključuju izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe, posebice: [Am. 68]

(a) sve vrste djelatnosti koje uključuju izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe, kako je utvrđeno u Prilogu IV., opravdavaju se unaprijed prije nego što budu općenito prihvaćene;

(b) unaprijed se opravdava svaka pojedinačna primjena općenito prihvaćene djelatnosti;

(c) unaprijed se opravdava svaki pojedinačni postupak izlaganja snimanju koje nije u medicinske svrhe kako je utvrđeno u odjeljku A Priloga IV., koji obavlja medicinsko osoblje koristeći se uređajima za medicinsko izlaganje, uzimajući u obzir posebne ciljeve postupka i značajke pojedinca;

(d) kako je navedeno u točkama (a) i (b), opća i posebna opravdanost djelatnosti koje uključuju izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe podvrgava se povremenoj provjeri nadležnog tijela.

3. Ako je država članica utvrdila da je određena djelatnost koja uključuje izlaganje snimanju koje nije u medicinske svrhe opravdana, osigurat će sljedeće:

(a) da svaka djelatnost podliježe ovlaštenju;

(b) da nadležno tijelo u suradnji s drugim odgovarajućim agencijama i strukovnim tijelima prema potrebi utvrdi uvjete za djelatnost, uključujući kriterije za pojedinačnu provedbu;

(c) da se za svaku djelatnost utvrde ograničenja doza. Ona će biti znatno niža od granica doza za stanovništvo, uključujući, gdje god je moguće, postupke koje provodi medicinsko osoblje koje se koristi medicinskom opremom kako je utvrđeno u odjeljku A Priloga IV.; ograničenja doza za druge djelatnosti utvrđene u odjeljku B Priloga IV. zadovoljavaju uvjete u članku 6. stavku 2.;

(d) da se zadovolje odgovarajući uvjeti utvrđeni u Poglavlju VII., uključujući uvjete za opremu, optimizaciju, odgovornosti i posebnu zaštitu tijekom trudnoće, za postupke koje provodi medicinsko osoblje koje se koristi uređajima za medicinsko izlaganje;

(e) da se od pojedinca koji će biti izložen zatraži informirani pristanak, čime se dopuštaju slučajevi kada tijela za provedbu zakona mogu postupati bez suglasnosti u skladu s nacionalnim zakonodavstvom;

(f) kada se izloženost provodi rutinski u svrhu sigurnosti, pojedincima izloženima na izbor se daje zamjenska tehnika koja ne uključuje izloženost ionizirajućem zračenju.

3a. Države članice su odgovorne za istraživanje, razvoj i provedbu alternativnih tehnologija. [Am. 69]

Članak 24.

Utvrđivanje djelatnosti koje uključuju radioaktivne tvari prirodnog podrijetla

Države članice osiguravaju utvrđivanje i objavu djelatnosti koje uključuju radioaktivne tvari prirodnog podrijetla te koje vode do izlaganja radnika ili stanovnika ▌. Takvo utvrđivanje provodi se putem anketa ili bilo kojih drugih prikladnih sredstava koja posebice uzimaju u obzir industrijske sektore navedene u Prilogu V. [Am. 70]

Članak 25.

Prijavljivanje

1. Države članice uvode obvezu prijavljivanja svih djelatnosti, uključujući i djelatnosti utvrđene u skladu s člankom 24., osim za opravdane djelatnosti koje obuhvaćaju sljedeće:

(a) materijale koji sadrže radioaktivne tvari kada opsezi djelatnosti ne premašuju ukupne vrijednosti izuzimanja utvrđene u Prilogu VI. ili više vrijednosti koje nadležna tijela odobravaju za posebne primjene i koje zadovoljavaju opće kriterije za izuzimanje i dopuštanje iz Priloga VI.; ili

(b) materijale koji sadrže radioaktivne tvar, pod uvjetom da koncentracije aktivnosti po jedinici mase ne premašuju vrijednosti izuzimanja iz tablice A u Prilogu VI. ili više vrijednosti koje nadležna tijela odobravaju za posebne primjene i koje zadovoljavaju opće kriterije za izuzimanje i dopuštanje iz Priloga VI.; ili

(c) bilo koju katodnu cijev koja se upotrebljava za prikazivanje slika ili drugi električni uređaj koji radi na razlici potencijala od najviše 30 kV ili bilo koju drugu vrstu uređaja ili proizvoda koje je odobrilo nadležno tijelo države članice pod uvjetom: i. da u normalnim radnim uvjetima ne uzrokuje brzinu doze koja premašuje 1 μSv· h–1 na udaljenosti od 0,1 m od bilo koje dohvatljive površine uređaja; i ii. da su radioaktivne tvari, ako ih sadrži, ugrađene u kapsulu ili pričvršćene uz čvrst držač; i iii. da uvjete za odlaganje utvrde nadležna tijela.

2. Države članice mogu izuzeti druge vrste djelatnosti iz obveze prijavljivanja u skladu s općim kriterijima za izuzimanje utvrđenima u točki 3. Priloga VI. ili ako se procjenom optimizacije zaštite utvrdi da je izuzimanje najbolje rješenje.

2a. Države članice određuju informacije koje poduzeće mora dostaviti kako bi omogućilo nadležnom tijelu da procijeni razine izloženosti stanovništva i radnika te opasnosti od zračenja, u normalnim i izvanrednim situacijama. Na temelju toga te prema potrebi s obzirom na zaključke dodatnih istraga, nadležno tijelo određuje koje su upravne mjere primjenjive i koja su sredstva regulatorne kontrole potrebna. [Am. 71]

3. Djelatnosti koje uključuju radioaktivne tvari prirodnog podrijetla, koje su utvrđene u skladu s člankom 24., i koje proizvode ili obrađuju ostatke koji se sa sigurnošću recikliraju u određene građevne materijale podliježu obvezi prijavljivanja ako bi indeks koncentracije aktivnosti utvrđen u Prilogu VII. u tim građevnim materijalima mogao biti viši od 1. Poduzeće će u tom slučaju također obavijestiti korisnika ostatka o koncentraciji aktivnosti ostatka.

4. U situacijama u kojima po mišljenju država članica postoji zabrinutost da bi djelatnost utvrđena u skladu s člankom 24. mogla dovesti do prisutnosti prirodnih radionuklida u vodi koja bi mogla utjecati na kvalitetu zaliha pitke vode ili utjecati na bilo koje druge putove izloženosti, pa se stoga smatraju problemom u pogledu zaštite od zračenja, nadležno tijelo može zatražiti da se djelatnost podvrgne obvezi prijavljivanja bez obzira na stavak 1. točku (b) ovoga članka.

5. Za vrste djelatnosti koje podliježu obvezi prijavljivanja države članice utvrđuju podatke koje poduzeće treba dostaviti kako bi nadležno tijelo moglo utvrditi prikladne mjere regulatorne kontrole.

6. U svrhu izuzimanja u skladu sa stavkom 1. točkom (c) države članice izmjenjuju podatke o vrsti izdanih odobrenja i o temeljnoj dokumentaciji i procjeni. Nadležna tijela u donošenju odluka uzimaju u obzir takve primljene podatke te primjenjive europske i međunarodne standarde s obzirom na izuzimanje odgovarajućih djelatnosti.

Članak 26.

Regulatorna kontrola

1. Države članice zahtijevaju da sve prijavljene djelatnosti budu podložne regulatornoj kontroli nadležnog tijela . [Am. 72]

▌[Am. 73]

3. U slučaju umjerene količine tvari sukladno odredbama država članica, u svrhu izuzimanja mogu se iskoristiti vrijednosti koncentracije aktivnosti utvrđene u 2. stupcu tablice B u Prilogu VI.

4. Djelatnosti obuhvaćene obvezom prijavljivanja koje nisu izuzete podliježu ovlaštenju registracijom ili licenciranjem.

Članak 27.

Ovlaštenje

1. U slučajevima kada se za praksu može utvrditi mjerljiva granica doze, ograničena opasnost od izlaganja ne zahtijeva pregled pojedinačnih slučajeva i praksa se provodi u skladu s uvjetima utvrđenima u nacionalnom zakonodavstvu, nadležna tijela mogu ograničiti regulatornu kontrolu na registraciju prakse i primjerenu učestalost inspekcija. Izdavanje dozvola trebalo bi zatražiti u slučaju da se ovlašćivanje primjenjuje na sveukupnu aktivnost poduzeća. [Am. 74]

2. Države članice zahtijevaju izdavanje dozvola za poduzeća koja izvode sljedeće aktivnosti, ili, prema potrebi u skladu sa stavkom 1. registraciju za sljedeće prakse: [Am. 75]

(a) rad i razgradnju svakog postrojenja u nuklearnom gorivnom ciklusu te iskorištavanje i zatvaranje rudnika uranija; ▌[Am. 76]

(c) proizvodnju, uporabu ili posjed visokoaktivnog zatvorenog izvora;

(d) rad, stavljanje izvan pogona i zatvaranje bilo kojeg objekta za obradu, skladištenje ili odlaganje radioaktivnog otpada;

(e) djelatnosti u kojima postoji vjerojatnost da radnici prime godišnju efektivnu dozu veću od 6 mSv tijekom normalnog rada i u uobičajenim uvjetima rada;

(f) djelatnosti koje u okoliš ispuštaju znatne količine plinovitog i tekućeg materijala.

3. Države članice zahtijevaju registraciju ili licenciranje sljedećih djelatnosti:

(a) namjernog davanja radioaktivnih tvari osobama i životinjama, uzimajući u obzir zaštitu ljudskih bića od zračenja, s ciljem postavljanja dijagnoze u medicini ili veterini, liječenja ili istraživanja;

(b) uporabe generatora zračenja ili radioaktivnih izvora za industrijsku radiografiju, obradu proizvoda ili istraživanje te uporabe akceleratora, osim elektronskih mikroskopa;

(c) uporabe generatora zračenja ili radioaktivnih izvora za medicinsku izloženost;

(d) proizvodnje i upravljanja električnom opremom koja emitira ionizirajuće zračenje i koja radi na razlici potencijala većoj od 30 kV te uvoza i izvoza takve opreme;

(e) djelatnosti u kojima postoji vjerojatnost da radnici prime godišnju efektivnu dozu veću od 1 mSv tijekom normalnog rada i u uobičajenim uvjetima rada;

(f) industrijskih sektora koji uključuju radioaktivne tvari prirodnog podrijetla koje su države članice utvrdile u skladu s člankom 24., te koje bi vjerojatno dovele do efektivne doze za stanovnika koja je jednaka ili veća od 0,3 mSv godišnje.

4. Države članice mogu zatražiti registraciju ili licenciranje drugih vrsta djelatnosti koje nisu navedene u stavcima 2. i 3.

Članak 28.

Postupak ovlaštenja

1. U svrhu ovlaštenja, države članice traže sve informacije razmjerne naravi djelatnosti i vezanih rizika.

2. Informacije koje se traže u svrhu odobrenja licence pokrivaju barem sljedeće:

(a) odgovornosti i organizacijske preduvjete zaštite i sigurnosti;

(aa) mjere provedene u skladu s ovom Direktivom; [Am. 78]

(b) stručnost osoblja, uključujući informiranje i osposobljavanje;

(c) obilježja projektiranja postrojenja i izvora zračenja;

(d) predviđenu izloženost radnika i stanovništva pri normalnom radu;

(e) procjenu sigurnosti aktivnosti i postrojenja kako bi se: i. identificirali načini pojave mogućih izloženosti ili slučajnih i namjernih izloženosti medicinskom zračenju; ii. u mogućoj mjeri procijenili vjerojatnost i opseg mogućih izloženosti; iii. procijenili kvaliteta i opseg odredbi o zaštiti i sigurnosti, uključujući tehničke osobine i administrativne postupke; iv. utvrdila radna ograničenja i uvjeti rada;

(f) interventne postupke i komunikacijske veze;

(g) održavanje, testiranje, pregled i servisiranje kako bi se osiguralo da izvor zračenja i postrojenje i dalje zadovoljavaju projektne uvjete, radna ograničenja i uvjete rada do kraja svojeg životnog vijeka;

(h) upravljanje radioaktivnim otpadom i organizaciju odlaganja takvog otpada u skladu s primjenjivim regulatornim uvjetima;

(i) upravljanje iskorištenim zatvorenim izvorima;

(j) osiguranje kvalitete.

3. Licenca uključuje posebne uvjete kako bi se osigurala pravna valjanost elemenata licence ili nametnula odgovarajuća ograničenja u pogledu radnih ograničenja i uvjeta rada. Uvjeti također zahtijevaju formalnu, dokumentiranu provedbu načela optimizacije.

4. Licenca po potrebi uključuje ovlaštenje ispuštanja koje se izdaje u skladu s uvjetima iz Poglavlja VIII. za ovlaštenje tekućih ili plinovitih radioaktivnih ispusta u okoliš.

5. Države članice zahtijevaju od poduzeća da hitno prijavi svaki značajni događaj iz kojeg proizlazi ili iz kojeg će vjerojatno proizaći izloženost pojedinca koja nadilazi radna ograničenja ili uvjete rada utvrđene u uvjetima za licenciranje s obzirom na izloženost radnika ili stanovništva ili izloženost koju vlasti definiraju kao medicinsku izloženost. Uvode se nasumične kontrole koje provode tijela vlasti.

S medicinskim proizvodima koji emitiraju ionizirajuće zračenje postupa se u skladu s Direktivom Vijeća 93/42/EEZ (15) . Mjere za razmjenu informacija predviđene u okviru te Direktive se iscrpljuju i izvještavaju se druga nadležna tijela. [Am. 79]

Članak 29.

Izuzimanje od regulatorne kontrole

1. Ovlaštenju podliježe odlaganje, recikliranje i ponovna uporaba radioaktivnih materijala koji nastaju ovlaštenom djelatnošću.

2. Materijali za odlaganje, recikliranje ili ponovnu uporabu mogu se izuzeti od uvjeta koje nalaže ova Direktiva ako koncentracije aktivnosti po jedinici mase:

(a) ne prelaze vrijednosti iz 1. dijela tablice A u Prilogu VI.; ili

(b) sukladne su posebnim dopuštenim razinama i povezanim uvjetima za posebne materijale ili materijale koji nastaju posebnim vrstama djelatnosti; te posebne dopuštene razine, uz opće dopuštene razine iz točke (a), utvrđuje državno nadležno tijelo u skladu s općim kriterijima za izuzimanje iz točke 3. Priloga VI. i uzimajući u obzir tehničke smjernice Zajednice.

3. Za dopuštanje materijala koji sadrže prirodne radionuklide primjenjuju se vrijednosti koncentracije aktivnosti po jedinici mase iz 2. dijela tablice A u Prilogu VI. Unatoč tome, primjenjuju se sljedeći uvjeti:

(a) za djelatnosti koje podliježu licenciranju iz članka 27. stavka 3).točke (f) moraju se zadovoljiti kriteriji doze za dopuštanje prirodnih radionuklida;

(b) za druge licencirane djelatnosti, osobito one koje čine dio nuklearnog gorivnog ciklusa, razine odobrenja moraju biti u skladu s kriterijima doze za dopuštanje materijala koji sadrže umjetne radionuklide;

(c) za ovlaštene djelatnosti s obvezom prijavljivanja kako je utvrđeno člankom 25. stavkom 3. moraju se zadovoljiti odgovarajući uvjeti za stavljanje građevnog materijala na tržište.

4. Ne dopušta se namjerno otapanje radioaktivnih ostataka, osim ako nije riječ o miješanju materijala koje nastaje u normalnim radnim okolnostima u kojima radioaktivnost nije upitna. Nadležno tijelo može u posebnim okolnostima odobriti miješanje radioaktivnih ostataka koji sadrže prirodni radioaktivni materijal s drugim materijalima za potrebe ponovne uporabe i recikliranja tih materijala i smanjenja izloženosti stanovništva.

POGLAVLJE VI.

ZAŠTITA RADNIKA, VJEŽBENIKA I STUDENATA

Članak 30.

Odgovornosti

1. Uvjeti za izloženost radnika utvrđeni ovim poglavljem i člancima 9., 10., 11. i 12. primjenjuju se na zaštitu radnika u bilo kojoj situaciji izloženosti gdje je za njihovu izloženost na radu ili kao posljedice rada odgovorno poduzeće ili neka druga pravna osoba, uključujući na primjer:

(a) poslodavca vanjskog radnika;

(b) organizaciju odgovornu za zaštitu interventnog radnika;

(c) organizaciju odgovornu za sanaciju kontaminiranog zemljišta, zgrada i drugih građevina;

(d) poslodavca koji je pravno odgovoran za izloženost radnika radonu tijekom rada, u situaciji koja utvrđenoj člankom 53. stavkom 4.

2. Odgovornost poduzeća za izloženost radnika primjenjuje se na vježbenike i studente koji su tijekom svojeg školovanja dužni raditi s izvorima zračenja i na pojedince koji su samostalno zaposleni ili rade na dobrovoljnoj osnovi ili za humanitarnu organizaciju.

3. Poduzeće je odgovorno za procjenu i provedbu mjera za zaštitu izloženih radnika od zračenja.

Članak 31.

Operativna zaštita radnika

Operativna zaštita izloženih radnika temelji se na:

(a) prethodnoj procjeni radi utvrđivanja naravi i opsega radiološkog rizika za izložene radnike;

(b) provedbi optimizacije zaštite od zračenja u svim radnim uvjetima;

(c) klasifikaciji radnika u različite kategorije;

(d) primjeni mjera kontrole i mjerenja koja se odnose na različita područja i radne uvjete, uključujući, kada je potrebno, i individualno nadziranje;

(e) zdravstvenom nadzoru.

Članak 32.

Savjetovanje sa stručnjakom za zaštitu od zračenja

Države članice od poduzeća zahtijevaju da se savjetuje sa stručnjakom za zaštitu od zračenja u vezi s ispitivanjem i testiranjem zaštitnih uređaja i mjernih instrumenata, osobito u vezi s:

(a) prethodnim podrobnim pregledavanjem planova postrojenja sa stajališta zaštite od zračenja;

(b) prihvaćanjem u rad novih ili izmijenjenih izvora zračenja sa stajališta zaštite od zračenja;

(c) redovitim provjeravanjem učinkovitosti zaštitnih uređaja i tehnika;

(d) redovitom kalibracijom mjernih instrumenata i redovitim provjeravanjem njihove upotrebljivosti i pravilne uporabe.

Članak 33.

Organizacija na radnome mjestu

1. Za potrebe zaštite od zračenja potrebno je urediti sve što se odnosi na radna mjesta na kojima postoji vjerojatnost izlaganja ionizirajućem zračenju koje može prekoračiti efektivnu dozu od 1 mSv godišnje ili ekvivalentnu dozu od 15 mSv godišnje za očne leće ili 50 mSv godišnje za kožu i udove. Takve su mjere prilagođene vrstama postrojenja i izvora te veličini i naravi opasnosti.

2. Za djelatnosti koje uključuju prirodne radioaktivne materijale gdje je vjerojatno da će efektivna doza za radnika premašiti 6 mSv godišnje primjenjuju se uvjeti utvrđeni u ovome poglavlju. Kada je efektivna doza za radnika manja ili jednaka 6 mSv godišnje, nadležna tijela barem traže od poduzeća da razmatraju izloženosti, uzimajući u obzir mogućnost poboljšanja zaštite ili mogućnost da se doze povećaju s vremenom ili zbog promjena u postupku ili uvjetima rada.

3. Za poduzeća koja upravljaju zrakoplovima gdje je vjerojatnost da će efektivna doza od zračenja iz svemira za posadu premašiti 6 mSv godišnje primjenjuju se uvjeti utvrđeni u ovome poglavlju. Kada je efektivna doza za posadu manja ili jednaka 6 mSv godišnje, a vjerojatno bi mogla biti viša od 1 mSv godišnje, nadležna tijela barem traže od poduzeća da razmatraju izloženosti, uzimajući u obzir mogućnost da se doze povećaju s vremenom ili zbog promjena u postupku ili uvjetima rada. Poduzeća trebaju poduzeti odgovarajuće mjere, posebno:

(a) procijeniti izloženost takvih posada ili radnika ; [Am. 80]

(b) uzeti u obzir procjenu izloženosti pri sastavljanju radnog rasporeda s ciljem što većeg smanjenja doza jako izloženih posada;

(c) obavijestiti radnike o rizicima za zdravlje u njihovu poslu i o njihovoj pojedinačnoj dozi.

Članak 34.

Klasifikacija radnih mjesta

1. Radna mjesta klasificiraju se, po mogućnosti, u različita područja na temelju procjene očekivanih godišnjih doza te vjerojatnosti i veličine mogućih izlaganja.

2. Potrebno je razlikovati kontrolirana područja od nadziranih. Nadležna tijela utvrđuju smjernice za klasifikaciju kontroliranih i nadziranih područja s obzirom na dane okolnosti.

3. U kontroliranim i nadziranim područjima poduzeće mora držati pod nadzorom radne uvjete.

Članak 35.

Odrednice za kontrolirana područja

1. Minimalne odrednice za kontrolirano područje su:

(a) kontrolirano područje mora biti označeno, pristup području mora biti ograničen na pojedince koji su dobili odgovarajuće upute i mora biti kontrolirano u skladu s pisanim postupcima koje propisuje poduzeće. Utvrđuju se posebne odrednice kada god postoji znatan rizik od širenja radioaktivne kontaminacije, uključujući za pristup i odlazak pojedinaca i roba te za praćenje kontaminacije unutar kontroliranog područja i u susjednom području;

(b) uzimajući u obzir prirodu i opseg radioloških opasnosti u kontroliranom području, radiološki nadzor radne okoline organizira se u skladu s člankom 37.;

(c) potrebno je postaviti oznake koje upozoravaju na vrstu područja, prirodu izvora i opasnosti koje su njihov sastavni dio;

(d) potrebno je donijeti radne upute prilagođene radiološkim opasnostima povezanima s izvorima i njihovim radom.

2. Poduzeće je odgovorno za provođenje ovih odrednica nakon savjetovanja sa stručnjakom za zaštitu od zračenja.

Članak 36.

Odrednice za nadzirana područja

1. Odrednice za nadzirana područja su:

(a) uzimajući u obzir prirodu i opseg radioloških opasnosti u nadziranom području, radiološki nadzor radne okoline organizira se u skladu s člankom 37.;

(b) potrebno je postaviti oznake koje upozoravaju na vrstu područja, prirodu izvora i opasnosti koje su njihov sastavni dio;

(c) potrebno je donijeti radne upute prilagođene radiološkim opasnostima povezanima s izvorima i njihovim radom.

2. Poduzeće je odgovorno za provođenje ovih odrednica nakon savjetovanja sa stručnjakom za zaštitu od zračenja.

Članak 37.

Radiološki nadzor radne okoline

1. Radiološki nadzor radne okoline na koji upućuje članak 35. stavak 1. točka (b) i članak 36. stavak 1. točka (a) obuhvaća, kada je primjereno:

(a) mjerenje brzine vanjskih doza, pri čemu se navode priroda i kakvoća dotičnog zračenja;

(b) mjerenje koncentracije aktivnosti u zraku i površinske gustoće kontaminacijskih radionuklida, pri čemu se navodi njihova priroda te njihovi fizikalna i kemijska stanja;

(c) mjerenje koncentracije radona na radnome mjestu.

2. Rezultate tih mjerenja potrebno je zabilježiti i prema potrebi upotrijebiti za procjenu pojedinačne izloženosti, kako je predviđeno člankom 39.

Članak 38.

Kategorizacija izloženih radnika

1. U svrhu motrenja i nadziranja, potrebno je razlikovati dvije kategorije izloženih radnika:

(a) kategorija A: radnici izloženi zračenju za koje postoji vjerojatnost primanja godišnje efektivne doze veće od 6 mSv ili ekvivalentne doze koja prekoračuje 15 mSv godišnje za očne leće ili 50 mSv godišnje za kožu i udove; [Am. 81]

(b) kategorija B: izloženi radnici koji nisu uvršteni u kategoriju A izloženih radnika.

2. Razlika između dviju kategorija izloženih radnika iz stavka 1. utvrđuje se prije zapošljavanja na radna mjesta koja uključuje izloženost, a podliježe redovitoj reviziji na temelju uvjeta rada i zdravstvenog nadzora.

3. Razlika između dviju kategorija izloženih radnika iz stavka 1. ovog članka za interventne radnike po potrebi neće utjecati na uvjete za nadziranje utvrđene u članku 37. te člancima od 39. do 43. dokle god radnici nisu uključeni u stvarnu izvanrednu situaciju izloženosti.

Članak 39.

Individualno nadziranje

1. Radnici kategorije A podliježu sustavnom nadziranju na temelju pojedinačnih mjerenja koja obavlja služba za dozimetriju. U slučajevima kad bi radnici kategorije A mogli pretrpjeti znatno unutarnje izlaganje ili znatno izlaganje očne leće ili udova uspostavlja se odgovarajući sustav za nadziranje. Nadležno tijelo obraća posebnu pozornost utvrđivanju takvih radnika.

2. Nadziranje radnika kategorije B dovoljno je barem da se pokaže da su takvi radnici ispravno svrstani u kategoriju B. Države članice trebale bi zahtijevati individualno nadziranje te po potrebi pojedinačna mjerenja za radnike kategorije B koja provodi služba za dozimetriju. [Am. 82]

3. U slučajevima gdje su pojedinačna mjerenja nemoguća ili neprimjerena, individualno nadziranje temelji se na procjeni do koje se dolazi na temelju pojedinačnih mjerenja drugih izloženih radnika ili na temelju rezultata nadzora radne okoline predviđenog člankom 37.

Članak 40.

Nadziranje slučajne izloženosti

Ako dođe do slučajne izloženosti, poduzeće u suradnji sa službom za dozimetriju procjenjuje odgovarajuće doze i njihovu raspodjelu u tijelu.

Članak 41.

Bilježenje i izvješćivanje o rezultatima

1. Za svakog izloženog radnika nad kojim se provodi nadziranje vodi se evidencija koja sadrži rezultate individualnog nadziranja.

2. U svrhu stavka 1. zadržavaju se sljedeći podaci o izloženom radniku:

(a) zapis o izmjerenim ili procijenjenim izlaganjima, ovisno o slučaju, te o pojedinačnim dozama u skladu s člancima 39., 40., 51. i 52.;

(b) u slučaju izlaganja iz članaka 40. i 52., izvješća koja se odnose na okolnosti i poduzete radnje;

(c) rezultati nadzora na radnome mjestu upotrijebljeni za procjenu pojedinačnih doza prema potrebi.

3. Zapis o dozi iz stavka 1. unosi se u sustav podataka za individualno nadziranje zračenja koji je uspostavila država članica u skladu s Prilogom VIII. Informacije iz stavka 1. zadržavaju se za trajanja radnog vijeka koji uključuje izlaganje radnika ionizirajućem zračenju te poslije sve dok ne navrše ili ne bi navršili starosnu dob od 75 godina, ali u svakom slučaju ne manje od 30 godina nakon prestanka radne službe koja je uključivala izlaganje. [Am. 83]

4. Izlaganje iz članaka 40., 51. i 52. potrebno je zabilježiti zasebno u zapisu na koji upućuje stavak 1.

5. Kada se rezultati nadziranja upotrebljavaju za upravljanje planiranim situacijama izloženosti, u skladu s odgovarajućim odrednicama u evidenciju se ne unose izloženosti koje se mogu pripisati postojećoj situaciji izloženosti, točnije pozadinskom vanjskom zračenju ili proboju radona iz tla u slučaju industrijskih sektora koji obrađuju prirodni radioaktivni materijal.

Članak 42.

Pristup rezultatima

1. Države članice zahtijevaju da rezultati individualnog nadziranja iz članaka 39., 40. i 52. budu:

(a) dostupni nadležnim tijelima, poduzeću i poslodavcu vanjskih radnika;

(b) dostupni radniku na kojeg se rezultati odnose u skladu s člankom 43. stavkom 1.;

(c) dostavljeni službama medicine rada kako bi protumačile posljedice rezultata po ljudsko zdravlje u skladu s člankom 44.;

(d) dostavljeni u sustav podataka za individualno nadziranje zračenja koji je uspostavila država članica u skladu sa stavkom 2.

2. Države članice određuju način na koji se prenose rezultati individualnog nadziranja.

3. Sustav podataka za individualno nadziranje zračenja prenosi barem podatke navedene u odjeljku A Priloga VIII.

4. U slučajnom izlaganju ili izlaganju prilikom izvanredne situacije izloženosti rezultate individualnog nadziranja potrebno je dostaviti bez odgode.

Članak 43.

Pristup radnika rezultatima

1. Države članice zahtijevaju od radnika da im na njihov zahtjev bude pravodobno dozvoljen pristup rezultatima individualnog nadziranja, uključujući rezultate mjerenja koji su se mogli upotrijebiti za procjenu tih rezultata, ili rezultatima procjene njihovih doza koji su posljedica mjerenja na radnim mjestima. [Am. 84]

2. Države članice posreduju u razmjeni svih bitnih podatka o dozama koje je radnik ranije primio između nadležnih tijela, službi medicine rada, stručnjaka za zaštitu od zračenja ili službi za dozimetriju u Uniji radi obavljanja zdravstvenog pregleda prije zaposlenja ili klasifikacije u kategoriju radnika A u skladu s člankom 44. te radi nadzora daljnje izloženosti radnika.

Članak 44.

Zdravstveni nadzor izloženih radnika

1. Zdravstveni nadzor izloženih radnika temelji se na načelima kojima se općenito uređuje djelatnost medicine rada.

2. Za zdravstveni nadzor radnika kategorije A odgovorne su službe medicine rada.

Ovaj zdravstveni nadzor omogućuje procjenu zdravstvenog stanja radnika pod nadzorom u vezi s njihovom sposobnosti za obavljanje zadaća koje su im dodijeljene. U tu svrhu službe medicine rada imaju pristup svim bitnim podacima koje zatraže, uključujući podatke o ekološkim uvjetima u radnim prostorima.

3. Zdravstveni nadzor uključuje:

(a) Zdravstveni pregled prije zaposlenja ili klasifikacije u kategoriju radnika A kako bi se utvrdila radnikova sposobnost za mjesto radnika kategorije A za koje ga se razmatra.

(b) Redovne zdravstvene preglede. Zdravstveno stanje svih radnika kategorije A provjerava se najmanje jedanput godišnje u svrhu utvrđivanja radnikove sposobnosti za obavljanje svojih poslova. Priroda ovih pregleda, koje službe medicine rada mogu ponoviti onoliko puta koliko smatraju potrebnim, ovisi o vrsti posla i o zdravstvenom stanju pojedinog radnika.

3a. Pregled radnika održat će se u okviru radnog vremena i bez troškova za radnike. [Am. 85]

4. Službe medicine rada mogu uputiti na potrebu za zdravstvenim nadzorom nakon prestanka rada dokle god to smatraju nužnim za zaštitu zdravlja osobe o kojoj je riječ.

Članak 45.

Zdravstvena klasifikacija

U vezi sa sposobnosti za rad radnika kategorije A potrebno je utvrditi sljedeću zdravstvenu klasifikaciju:

(a) sposoban;

(b) sposoban pod određenim uvjetima;

(c) nesposoban.

Članak 46.

Zabrana zapošljavanja ili klasifikacije nesposobnih radnika

Nijedan radnik ne može biti zaposlen ili klasificiran na bilo koji rok na nekom radnom mjestu kao radnik kategorije A ako se zdravstvenim nadzorom utvrdi da je radnik nesposoban za to radno mjesto.

Članak 47.

Medicinska dokumentacija

1. Za svakog radnika kategorije A potrebno je voditi medicinsku dokumentaciju i ažurirati je sve dok je zaposlen kao radnik kategorije A. Nakon toga ju je potrebno pohranjivati dok pojedinac ne navrši 75 godina, ali u svakom slučaju ne manje od 30 godina nakon prestanka rada u službi koja je uključivala izlaganje ionizirajućem zračenju.

2. Medicinska dokumentacija sadržava podatke o prirodi zaposlenja, rezultatima zdravstvenih pregleda koji prethode zaposlenju ili klasifikaciji u kategoriju A radnika, redovnim zdravstvenim pregledima i zapisu o dozi kako nalaže članak 41.

Članak 48.

Poseban zdravstveni nadzor

1. Uz zdravstveni nadzor izloženih radnika iz članka 44. omogućuje se svako daljnje djelovanje koje službe za medicinu rada smatraju nužnima za zaštitu zdravlja izloženih pojedinaca, kao što su daljnje pretrage, mjere dekontaminacije ili hitan sanacijski tretman.

2. Poseban zdravstveni nadzor provodi se u svakom slučaju premašivanja godišnje doze od 50 mSv ili bilo kojih drugih granica doze utvrđenih člankom 10. stavkom 2.

3. Naknadni uvjeti izloženosti podliježu dogovoru službi za medicinu rada.

Članak 49.

Pritužbe

1. Države članice utvrđuju postupke za slučaj ulaganja pritužbi na nalaze i odluke donesene u skladu s člancima 45., 46. i 48.

2. Savjetovanje i sudjelovanje radnika i/ili njihovih predstavnika uređeno je člankom 11. Direktive Vijeća 89/391/EEZ (16) . [Am. 86]

Članak 50.

Zaštita vanjskih radnika

1. Države članice osiguravaju da sustav individualnog nadzora zračenja daje jednaku zaštitu i medicinsku skrb vanjskim radnicima kao i radnicima koje je poduzeće zaposlilo na neodređeno. [Am. 87]

2. Poduzeće je odgovorno, izravno ili ugovornim sporazumom s poslodavcem vanjskog radnika, za operativne aspekte zaštite vanjskih radnika od zračenja.

3. Poduzeće posebice:

(a) provjerava je li utvrđena zdravstvena sposobnost dotičnog vanjskog radnika za obavljanje poslova koji se radniku dodjeljuju;

(b) osigurava da vanjski radnik, osim osnovnog osposobljavanja u zaštiti od zračenja iz članka 16., dobije i posebno osposobljavanje u vezi sa značajkama područja pod nadzorom i poslovima;

(c) osigurava da je vanjskom radniku dodijeljena potrebna zaštitna oprema;

(d) osigurava individualni nadzor izloženosti vanjskog radnika koji odgovara vrsti poslova i bilo koji operativni nadzor doza koji bi mogao biti potreban;

(e) osigurava usklađenost sa sustavom zaštite kako je utvrđeno u Poglavlju III.;

(f) osigurava ili poduzima sve potrebne korake kako bi osiguralo da se nakon svake aktivnosti bilježe svi podaci o zračenju iz točke 2. odjeljka B Priloga VIII. koji se odnose na nadziranje pojedinačne izloženosti svakog vanjskog radnika.

4. Poslodavci vanjskih radnika dužni su, izravno ili ugovornim sporazumom s poduzećem, osigurati da zaštita njihovih radnika od zračenja bude u skladu s odgovarajućim odredbama ove Direktive, a osobito:

(a) osigurati usklađenost sa sustavom zaštite kako je utvrđeno u Poglavlju III.;

(b) osigurati informacije i osposobljavanje u području zaštite od zračenja na koje se odnosi članak 16.;

(c) jamčiti ocjenjivanje izloženosti svojih radnika i njihov zdravstveni nadzor pod uvjetima utvrđenima u člancima 37. i od 39. do 48.;

(d) osigurati ažuriranje podataka o individualnom nadziranju izloženosti zračenju svakog svojeg radnika u skladu s točkom 1. odjeljka B Priloga VIII. u sustavu podataka za individualno nadziranje zračenja iz članka 42. stavka 1. točke (d).

5. Svi vanjski radnici dužni su u najvećoj mogućoj mjeri dati svoj doprinos zaštiti koja im je omogućena sustavom nadziranja zračenja iz stavka 1.

Članak 51.

Posebne ovlaštene izloženosti

1. U iznimnim okolnostima, koje se procjenjuju od slučaja do slučaja i ne uključuju izvanredne događaje, nadležna tijela mogu dopustiti, kada to nalažu posebni postupci, pojedinačne izloženosti određenih radnika dobrovoljaca u kojima se prekoračuju granice doza utvrđene člankom 10., pod uvjetom da su takve izloženosti ograničene vremenski i na određena radna područja te u granicama najvećih razina izloženosti koje za određene slučajeve određuju nadležna tijela. Potrebno je u obzir uzeti sljedeće okolnosti:

(a) takvim izloženostima podliježu samo radnici kategorije A kako je utvrđeno člankom 38.;

(b) iz takve izloženosti isključuju se pripravnici, studenti, trudnice i, ako postoji rizik od unosa radionuklida, dojilje;

(c) poduzeće unaprijed oprezno opravdava takve izloženosti i temeljito o njima raspravlja s dobrovoljnim radnicima, njihovim predstavnicima, službom medicine rada ili stručnjakom za zaštitu od zračenja;

(d) određene radnike potrebno je prethodno obavijestiti o uključenim opasnostima i mjerama opreza koje je potrebno provesti za vrijeme postupka;

(e) sve doze koje se odnose na takva izlaganja potrebno je zasebno zabilježiti u medicinskoj dokumentaciji na koju upućuje članak 47. i u osobnom zapisu iz članka 41.

2. Prekoračenje granica doza zbog posebno ovlaštenih izloženosti nije nužno razlog za isključivanje radnika iz uobičajenih poslova ili premještanje radnika bez njihova pristanka.

3. Izlaganje posade svemirskog vozila iznad granične doze smatra se posebno ovlaštenom izloženošću.

Članak 52.

Izvanredna profesionalna izloženost

1. Tijela za hitne intervencije dužna su osigurati da nijedan interventni radnik ne poduzima mjere koje dovode do doza viših od 50 mSv, osim u posebnim slučajevima koji su utvrđeni državnim planom intervencijskog djelovanja. U takvim se slučajevima definiraju odgovarajuće referentne razine više od 50 mSv. U iznimnim situacijama, radi spašavanja života, sprečavanja ozbiljnih posljedica po zdravlje koje uzrokuje zračenje ili sprečavanja razvoja katastrofalnih uvjeta, može se odrediti referentna razina viša od 100 mSv.

2. Tijela za hitne intervencije dužna su osigurati da su interventni radnici koji bi mogli poduzeti mjere prilikom kojih bi se mogla premašiti granica doze od 50 mSv dobrovoljci koji su jasno i detaljno unaprijed obaviješteni o vezanim opasnostima za zdravlje i dostupnim zaštitnim mjerama.

3. U slučaju izvanredne izloženosti, države članice zahtijevaju radiološko i zdravstveno nadziranje interventnih radnika. Individualno nadziranje ili procjena pojedinačni doza provodi se u skladu s okolnostima.

Članak 53.

Radon na radnim mjestima

1. U okviru akcijskog plana iz članka 103. države članice uspostavljaju nacionalne referentne razine za unutarnje koncentracije radona. Takve referente razine za radna mjesta ne premašuju godišnji prosjek od 1 000 Bq/m3.

2. U sklopu državnog akcijskog plana države članice dužne su osigurati da se mjerenja radona provode na radnim mjestima koja se nalaze u prizemlju ili na podzemnoj razini unutar područja s koncentracijama radona te na određenim vrstama radnih mjesta kako je utvrđeno akcijskim planom.

3. Od poduzeća u kojima je premašena državna referentna razina za postojeća radna mjesta države članice zatražit će poduzimanje odgovarajućih mjera za smanjenje koncentracija ili izloženosti radonu u skladu s načelom optimizacije iz Poglavlja III.

4. U slučaju da mjerenja na radnim mjestima ili u određenim prostorijama unutar zgrade i dalje premašuju referentnu razinu unatoč mjerama poduzetim u skladu sa stavkom 3., države članice takvu situaciju smatraju planiranom situacijom izloženosti te primjenjuju odgovarajuće odrednice za profesionalnu izloženost kako je utvrđeno člankom 30. stavkom 1. točkom (d).

POGLAVLJE VII.

ZAŠTITA PACIJENATA I DRUGIH POJEDINACA KOJI PODLIJEŽU MEDICINSKOJ IZLOŽENOSTI

Članak 54.

Opravdanost

1. Medicinska izloženost pokazuje dovoljnu neto korist, ako se ukupne moguće dijagnostičke ili terapijske prednosti medicinske izloženosti, uključujući izravne koristi za zdravlje pojedinca i korist društvu, odmjere naspram štete za pojedinca koju izloženost može uzrokovati, uzimajući u obzir učinkovitost, koristi i rizike dostupnih alternativnih tehnika koje imaju isti cilj, ali pri kojima nema izlaganja ionizirajućem zračenju ili ga ima manje.

Također treba voditi računa o pojedinačnoj šteti od izloženosti medicinskog radiologijskog osoblja i drugih pojedinaca.

Osobito se trebaju primijeniti sljedeći uvjeti:

(a) sve nove vrste djelatnosti koje uključuju medicinsku izloženost unaprijed se opravdavaju prije nego što budu općenito prihvaćene;

(b) postojeće vrste djelatnosti koje uključuju medicinsku izloženost revidiraju se svaki put kada se steknu novi i važni dokazi o njihovoj učinkovitosti ili mogućim posljedicama;

(c) svaka pojedina medicinska izloženost unaprijed se opravdava uzimajući u obzir određene ciljeve izloženosti i osobine dotičnog pojedinca.

Ako neka vrsta djelatnosti koja uključuje medicinsku izloženost nije općenito opravdana, posebna pojedinačna izloženost te vrste može se opravdati u posebnim okolnostima, procijeniti ovisno o slučaju i dokumentirati.

Uputitelj i radiolog nastojat će, kad je moguće, pribaviti prethodne dijagnostičke podatke ili zdravstvenu dokumentaciju u vezi s planiranom izloženosti i te podatke uzeti u obzir radi izbjegavanja nepotrebne izloženosti.

1a. Osoblje redovito prolazi obuku te se nadzire usklađenost s primjenjivim pravilima. [Am. 88]

2. Medicinsku izloženost radi medicinskog ili biomedicinskog istraživanja ispituje etičko povjerenstvo koje je zasnovano u skladu s nacionalnim postupcima i/ili koje je zasnovalo nadležno tijelo.

3. Posebno opravdanje za medicinske radiološke postupke koji se provode u sklopu programa zdravstvenih pregleda provodi nadležno zdravstveno tijelo u suradnji s odgovarajućim stručnim tijelima.

4. Izloženost njegovatelja i pratitelja pokazuje dovoljnu neto korist, uzimajući u obzir izravne koristi za zdravlje pacijenta, koristi za njegovatelja/pratitelja i štetu koju izloženost može prouzročiti.

5. Svaki medicinski radiološki postupak na pojedincu bez simptoma, koji se obavlja radi ranog otkrivanja bolesti, dio je programa zdravstvenih pregleda ili zahtijeva posebno dokumentirano opravdanje radiologa za tog pojedinca, uz savjetovanje s uputiteljem, pridržavajući se smjernica odgovarajućih stručnih tijela i nadležnih tijela. Posebnu pozornost treba pridati informiranju pacijenta kako je utvrđeno člankom 56. stavkom 3.

6. Ako se izloženost ne može opravdati u skladu sa stavcima od 1. do 5., neće biti dopuštena.

Članak 55.

Optimizacija

1. Sve doze primljene zbog medicinske izloženosti u svrhu radiodijagnostike i interventne radiologije bit će što je razumno moguće niže u skladu s dobivanjem potrebne informacije zahvaljujući slikanju, uzimajući u obzir gospodarske i društvene čimbenike.

Za svaku medicinsku izloženost pacijenata u radioterapijske svrhe pojedinačno se planiraju izlaganja ciljanih opsega, uzimajući u obzir da doze usmjerene na opsege i tkiva koji nisu ciljani budu što je razumno moguće niže i u skladu s ciljanom radioterapijskom svrhom izloženosti.

2. Države članice dužne su osigurati uspostavu, redovitu provjeru i uporabu dijagnostičkih referentnih razina za radiodijagnostička ispitivanja, a po potrebi i za interventne radiološke postupke, te dostupnost uputa za interventne radiološke postupke.

3. Države članice dužne su u sklopu svakog biomedicinskog i medicinskog istraživačkog projekta osigurati da:

(a) uključeni pojedinci sudjeluju dobrovoljno;

(b) tim pojedincima su dane sve informacije o opasnostima od izlaganja; [Am. 89]

(c) ograničenje doze bude utvrđeno za pojedince za koje se ne očekuje izravna medicinska korist od izloženosti;

(d) u slučaju pacijenata koji dobrovoljno pristaju na eksperimentalnu dijagnostiku ili terapijsku praksu i za koje se očekuje da će imati dijagnostičke ili terapijske koristi od te prakse, radiolog i/ili uputitelj na pojedinačnoj osnovi razmatraju razine doza.

4. Optimizacija uključuje odabir opreme, dosljedno stvaranje primjerenih dijagnostičkih informacija ili terapijskih ishoda, praktične aspekte postupaka medicinskog izlaganja, osiguravanje kvalitete, uključujući primjereno obučavanje osoblja, te procjenu i ocjenjivanju doza za pacijente i osoblje ili primijenjenih aktivnosti, uzimajući u obzir gospodarske i društvene čimbenike. [Am. 90]

5. Države članice osiguravaju sljedeće:

(a) ograničenje doza za izlaganje njegovatelja i pratitelja;

(b) uspostavu primjerenih smjernice za izlaganje njegovatelja i pratitelja , kao i za primjerenu uporabu opreme . [Am. 91]

6. Države članice dužne su pobrinuti se da u slučaju pacijenta koji je podvrgnut liječenju ili dijagnos