IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU, VIJEĆU, EUROPSKOJ SREDIŠNJOJ BANCI I EUROPSKOM GOSPODARSKOM I SOCIJALNOM ODBORU Izvješće o mehanizmu upozoravanja 2014. (sastavljeno u skladu s člancima 3. i 4. Uredbe (EU) br. 1176/2011 o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža) /* COM/2013/0790 final */





Izvješće o mehanizmu upozoravanja (IMU) polazna je točka godišnjeg ciklusa postupka u slučaju makroekonomske neravnoteže (PMN) čija je svrha utvrditi i ukloniti neravnoteže koje ometaju normalno funkcioniranje gospodarstava EU-a i koje mogu ugroziti pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije. Izvješćem o mehanizmu upozoravanja utvrđuju države članice za koje je potrebno provesti podrobniju analizu (u obliku detaljnog preispitivanja) kako bi se moglo zaključiti postoje li neravnoteže koje zahtijevaju političko djelovanje. U tom je smislu IMU početno analitičko sredstvo, zasnovano na tablici pokazatelja s indikativnim pragovima te skupu pomoćnih pokazatelja. IMU nije mehanički postupak – detaljno preispitivanje ne pokreće se zato što je određena država članica prijavila vrijednost pokazatelja koja odstupa od indikativnog praga jer Komisija uzima u obzir cjelokupno stanje. Komisija tek nakon detaljnog preispitivanja donosi zaključak o postojanju neravnoteža ili potencijalno prekomjernih neravnoteža te daje određene preporuke politika. Izvješća o detaljnom preispitivanju objavit će se u proljeće 2014. te će se uključiti u analizu na kojoj će se temeljiti posebne preporuke za države članice u okviru „Europskog semestra” koordinacije gospodarske politike. 1. Sažetak Gospodarstva EU-a ostvarila su daljnji napredak u ispravljanju vanjskih i unutarnjih neravnoteža. Te su neravnoteže, a posebno obilje kredita, visoki i trajni deficiti i suficiti na tekućem računu, pad konkurentnosti te akumuliranje duga, pridonijele krizi. Posljednjih je godina ostvaren napredak u više područja. U nekoliko država članica zabilježena su smanjenja državnog deficita te znatna poboljšanja troškovne konkurentnosti potaknuta strukturnim reformama i pritiskom tržišta. Međutim, potreban je daljnji napredak kako bi se te neravnoteže uklonile. Neravnoteže koje su pogoršale krizu akumulirale su se godinama, pa se neće moći ni ukloniti preko noći. Stoga je potrebno provoditi politike koje mogu pridonijeti strukturnim promjenama gospodarstava. Dosad je ostvaren tek neznatan napredak u smanjivanju privatne prezaduženosti, iako su u mnogim državama kreditni tokovi bili vrlo niski ili čak negativni; neto stanje međunarodnih ulaganja (Net International Investment Position, NIIP) najzaduženijih gospodarstava sporo se poboljšava. Osim toga, u državama članicama s visokim suficitom bilo je manje uravnoteživanja, što ukazuje na neučinkovite razine štednje i ulaganja. U skladu s preporukom Komisije, povećanje doprinosa domaće potražnje rastu olakšao bi cjelokupni proces prilagodbe u europodručju. U nekoliko država čije neravnoteže zahtijevaju hitnu prilagodbu došlo je do znatnog pogoršanja stanja zaposlenosti i socijalnih uvjeta, a s povećanjem nezaposlenosti i siromaštva produbile su se razlike među državama članicama. Ovim izvješćem započinje treći krug provedbe postupka u slučaju makroekonomske neravnoteže (PMN)[1]. Postupak je usmjeren na utvrđivanje i uklanjanje neravnoteža koje otežavaju normalno funkcioniranje gospodarstava država članica, europodručja ili EU-a u cjelini. Provedba PMN-a ugrađena je u „Europski semestar” u cilju osiguranja usklađenosti s drugim instrumentima gospodarskog nadzora. Na taj su način državama članicama dane odgovarajuće preporuke. U Godišnjem pregledu rasta (GPR)[2], koji se donosi istovremeno s ovim izvješćem, razmatraju se poveznice između ispravljanja makroekonomskih neravnoteža u okviru MIP-a i hitnih izazova kao što su osiguranje održivih fiskalnih politika, obnova kreditiranja, promicanje rasta i konkurentnosti, suzbijanje nezaposlenosti i socijalnih posljedica krize te modernizacija javne uprave. Ovih dana Komisija će donijeti i mišljenja o nacrtima proračunskih planova država članica europodručja (osim onih koje su u programu makroekonomske prilagodbe) i o fiskalnoj politici europodručja. Osim toga, ona Vijeću dostavlja prijedlog mišljenja o programima gospodarskog partnerstva za nekoliko država članica. Izvješćem o mehanizmu upozoravanja (IMU) utvrđuju se države članice koje bi mogle biti pogođene neravnotežama i za koje je potrebno obaviti daljnje analize kako bi se mogao donijeti zaključak o stvarnom postojanju ili postojanosti neravnoteža te njihovoj prirodi. U tom je smislu IMU početno analitičko sredstvo na početku godišnjeg ciklusa koordinacije gospodarske politike, zasnovano na tablici pokazatelja s indikativnim pragovima te skupu pomoćnih pokazatelja. U skladu s komunikacijom „Jačanje socijalne dimenzije ekonomske i monetarne unije”[3], izvješćem je prvi puta obuhvaćen skup socijalnih pokazatelja koji su korisni za tumačenje tablice rezultata. Podrobnija analiza provest će se u okviru kasnijih detaljnih preispitivanja. Komisija će na temelju tih detaljnih preispitivanja zaključiti postoje li neravnoteže i prekomjerne neravnoteže te će podnijeti odgovarajuće prijedloge politika. Izvješće pokazuje da je nužno podrobnije analizirati akumuliranje i uklanjanje neravnoteža te povezane rizike u 16 država članica. Za neke države u detaljnim će se preispitivanjima razmatrati zaključci prethodnog ciklusa PMN-a[4], dok će za druge države Komisija prvi puta izraditi izvješće o detaljnom preispitivanju. Nekoliko država članica za koje Komisija namjerava sastaviti izvješće o detaljnom preispitivanju suočene su s raznim izazovima i potencijalnim rizicima, uključujući opasnost prelijevanja na partnere. · U izvješću o detaljnom preispitivanju za Španjolsku i Sloveniju ocijenit će se jesu li prekomjerne neravnoteže postojane ili se postupno uklanjaju te doprinos strukturnih politika koje te države članice provode u cilju prevladavanja neravnoteža. · U izvješćima o detaljnom preispitivanju za Francusku, Italiju i Mađarsku, države članice s neravnotežama za koje je Komisija ukazala na potrebu odlučnog političkog djelovanja, ocijenit će se postojanost neravnoteža. · Detaljna preispitivanja za ostale države članice u kojima su prethodno utvrđene neravnoteže (Belgija, Bugarska, Danska, Malta, Nizozemska, Slovenija, Finska, Švedska i Ujedinjena Kraljevina) pomoći će da se utvrdi u kojim su državama članicama neravnoteže i dalje prisutne, a u kojima su prevladane. Budući da se neravnoteže utvrđene nakon detaljnih analiza provedenih u prethodnim detaljnim preispitivanjima, Komisija smatra da bi i zaključak o prevladavanju neravnoteža trebalo donijeti nakon razmatranja svih relevantnih čimbenika u okviru novog detaljnog preispitivanja, koje može rezultirati zaključenjem PMN-a za pojedine države članice. · Detaljno preispitivanje provest će se i za Njemačku i Luksemburg kako bi se bolje ispitala njihova vanjska pozicija i analizirala unutarnja kretanja te procijenila moguća prisutnost neravnoteža u tim državama. · Naposljetku, detaljno preispitivanje potrebno je izraditi i za Hrvatsku, novu državu članicu, kako bi se bolje razumjela priroda i mogući rizici povezani s njezinom vanjskom pozicijom, trgovinskim rezultatom i konkurentnošću te unutarnja kretanja. Za države članice koje su obuvaćene programom makroekonomske prilagodbe i koriste financijsku pomoć nadzor nad neravnotežama i praćenje korektivnih mjera provodit će se u okviru njihovih programa. To se odnosi na Irsku, Grčku, Cipar, Portugal i Rumunjsku, s time da će se položaj Irske u kontekstu PMN-a ocijeniti nakon zaključenja programa. U kontekstu multilateralnog nadzora, Komisija poziva Vijeće i Euroskupinu da raspravljaju o ovom izvješću u skladu s člankom 3. stavkom 5. Uredbe br. 1176/2011[5]. Komisija također očekuje reakcije Europskog parlamenta i raduje se suradnji s ostalim relevantnim dionicima. Komisija će sastaviti izvješća o detaljnom preispitivanju za dotične države članice uzimajući u obzir rasprave u Vijeću i Euroskupini. Očekuje se da će se ona objaviti u proljeće 2014. uoči izrade nacionalnih programa reformi i paketa posebnih preporuka u okviru ,Europskog semestra’.. 2. Ostvareni napredak u ispravljanju neravnoteža Tijekom protekle godine većina država članica ostvarila je napredak u ispravljanju neravnoteža. To se ne odnosi samo na deficite na tekućem računu i glavne pokazatelje konkurentnosti, već i na fiskalne račune, privatne bilance i financijski sektor. Međutim, pritisci razduživanja s kojima se suočavaju privatni i državni sektor mnogih država članica i dalje guše gospodarsku aktivnost, dok je domaća potražnja u više gospodarstava smanjena zbog potrebe povećanja štednje kućanstava, a u pojedinim slučajevima i zbog kretanja plaća, te potrebe smanjenja duga poduzeća. Osim toga, niska razina gospodarske aktivnosti kao posljedica krize povećava nezaposlenost i negativno utječe na niz socijalnih pokazatelja. Ispravljanje neravnoteža pridonosi poboljšanju fundamenata i postupnom oporavku. Istodobno, postupna normalizacija gospodarskih uvjeta pomaže u smanjenju makroekonomskih rizika povezanih s neravnotežama. Perspektiva rasta[6] sada je bolja nego prošle godine, a napretkom u ispravljanju vanjskih i unutarnjih makroekonomskih neravnoteža otvorit će se put rastu i konvergenciji. Posljednjih su nekoliko mjeseci gospodarske vijesti ohrabrujuće. BDP je u drugom tromjesečju nakon više tromjesečja opadanja narastao za 0,3 % i u europodručju i u EU-u u cjelini. Ključni parametri za drugu polovicu godine ukazuju na nastavak tog trenda, doduše umjerenim tempom. Postupni oporavak domaće potražnje i rast izvoza potpomognut rastom konkurentnosti također potvrđuju izglede snažnijeg oporavka u sljedećoj godini. Kada je riječ o raznim područjima u okviru PMN-a mogu se iznijeti sljedeća opća zapažanja za sve države članice: · Ostvareno je osjetno poboljšanje na tekućim računima država članica koje su imale veliki deficit (grafikon 1.). To se posebno odnosi na države članice koje provode program makroekonomske prilagodbe uz financijsku pomoć (EL, IE, CY, PT i RO), ali i na Bugarsku, Estoniju, Španjolsku, Litvu, Latviju, Sloveniju i Slovačku, odnosno države članice koje su do prije nekoliko godina imale najviši deficit na tekućem računu i bile suočene s neodrživim trendovima. Iako je znatno poboljšanje njihovih vanjskih računa posljedica smanjenja uvoza, kojem je pridonijelo smanjenje domaće potražnje i skretanje izdataka, zabilježeni su i pozitivni rezultati u području izvoza. Poboljšanje vanjske pozicije država članica koje su imale velike deficite uključuje cikličke i necikličke komponente. Postoje naznake da poboljšanja na tekućem računu sadržavaju znatnu necikličku komponentu zbog jačanja izvoza i gubitaka prihoda i s time povezanog pada uvoza, a to neće nestati učvršćivanjem oporavka[7]. U najnovijoj tablici rezultata jedan od pokazatelja deficita na tekućem računu (trogodišnji prosjek za 2010. – 2012.) još uvijek je iznad praga od 4 % BDP-a za Poljsku, Grčku, Cipar, Portugal i Rumunjsku. Međutim, očekuje se da će 2013. Španjolska, Portugal, Slovačka i Slovenija imati suficit, a 2012. su samo Cipar i Rumunska imali deficit od 4 % BDP-a ili više. Među državama koje su proteklih godina zabilježile pogoršanje vanjske pozicije posebnu pozornost treba posvetiti Francuskoj i Ujedinjenoj Kraljevini, koje su danas među državama s najvećim deficitom u EU-u, iako im je deficit ispod praga. Grafikon 1.: Deficiti (-) i suficiti (+) na tekućem računu 2008., 2012. i 2014. (prognoza) (% BDP-a) Izvor: Eurostat, službe Komisije. · Međutim, najranjivija gospodarstva još uvijek nisu u potpunosti povratile vanjsku održivost (grafikon 2.). Većina država članica bilježi visok negativni NIIP. U europodručju to se posebno odnosi na Španjolsku i Estoniju te četiri države u programu (Portugal, Grčka, Irska i Cipar), a izvan europodručja na Bugarsku, Hrvatsku, Mađarsku, Latviju – svaka od njih ima negativan NIIP iznad 50 % BDP-a, a u nekim slučajevima (Irska, Grčka, Portugal i Mađarska) i iznad godišnjeg BDP-a. NIIP se u posljednjih nekoliko godina osobito naglo pogoršao na Cipru. NIIP za Češku, Litvu, Poljsku, Slovačku i Sloveniju te za Rumunjsku također je ispod indikativnog praga, ali stabilan. U svim tim državama članicama (osim Grčke i Cipra) saldo na tekućem računu u 2013. bio je viši od iznosa koje je potreban za stabilnost njihovih vanjskih obveza u srednjoročnom razdoblju. Međutim, manji deficiti ili čak suficiti u dužem razdoblju i dinamičnija gospodarska aktivnost nužni su kako bi se NIIP sveo na sigurniju razinu[8]. Osim toga, poboljšanje omjera NIIP-a u nekim državama još uvijek nije vidljivo u konkretnim podacima s obzirom na vrlo nizak nominalni rast. Zbog visokog negativnog NIIP-a uvjeti financiranja tih država osjetljivi su na promjene gospodarske perspektive i tržišne napetosti. Rizici povezani s negativnim NIIP-om, uključujući utjecaj na gospodarsku aktivnost i financijsku stabilnost, u velikoj mjeri ovise o strukturi obveza; u tom smislu države s visokom priljevom izravnih stranih ulaganja (posebice BG, CZ, EE, SK, LT, LV i IE) u boljem su položaju od onih čiji je negativni NIIP uglavnom odraz vanjskog duga[9]. Grafikon 2.: Neto stanje međunarodnih ulaganja 2008., 2012. i 2014. (projekcija) (% BDP-a) Napomena: U projekcijama za 2014. nisu uzeti u obzir gubici/dobici od vrednovanja. Izvor: Eurostat, službe Komisije. · U nekim državama članicama suficit na tekućem računu i dalje je vrlo visok, i to znatno iznad indikativnog praga od 6 % BDP-a (grafikon 1. i polje 1.) To se odnosi na Njemačku, Luksemburg i Nizozemsku te, u manjoj mjeri, na Švedsku. Raspoložive prognoze ukazuju na to da se ti suficiti neće znatno smanjiti u skoroj budućnosti. Iako strukturna obilježja opravdavaju umjerene suficite u tim državama, njihove razine posljednjih godina, kao i prognoza do 2014., znatno su iznad prethodno zabilježenih razina i većine procjena njihovih fundamenata[10]. Budući da je gospodarska aktivnost u Njemačkoj pogođena manje od većine partnera, moglo bi se pretpostaviti da je ciklički prilagođeni suficit viši nego što pokazuju brojke. Međutim, to vjerojatno nije slučaj kada je riječ o Nizozemskoj. Suficiti su posljedica snažne konkurentnosti i specijalizacije u sektorima snažnije potražnje na globalnoj razini – što je poželjan trend – ali su i odraz prigušene domaće potražnje, koja je sama odraz strukturnih prepreka domaćem rastu[11]. Povećanjem ulaganja i smanjenjem ukupne štednje povećalo bi se socijalno blagostanje u tim državama i doprinijelo održivosti rasta bez narušavanja konkurentnosti, tim više što je omjer ulaganja i BDP-a u državama sa suficitom obično ispod prosjeka EU-a. Osim toga, visoki suficiti mogu biti odraz neučinkovitosti financijskog posredovanja. Kombinacijom visokih suficita i prethodno opisanih smanjenja deficita europodručje, koje je ranije imalo uravnoteženu vanjsku poziciju, prešlo je u suficit iznad 2 % BDP-a[12]. Uslijed toga euro bi se mogao naći pod aprecijacijskim pritiskom u odnosu na druge međunarodne valute te bi ranjivije države morale uložiti još veće napore u cilju razduživanja i oporavka konkurentosti troškovnom prilagodbom. · U nekoliko država ostvaren je rast cjenovne i necjenovne konkurentnosti, a posebno u onim najranjivijima. U najnovijoj tablici PMN-a, za razliku od stanja prije samo nekoliko godina, ni jedna država članica (osim Luksemburga) nije zabilježila povećanje nominalnih jediničnih troškova rada (Unit Labout Costs, ULC) iznad indikativnog praga[13]. Među državama koje su u prošlosti bilježile najdinamičnija povećanja, Španjolska, Latvija i Litva te Irska i Grčka danas bilježe osjetna smanjenja[14]. Oporavak konkurentnosti ključan je u procesu prilagodbe gospodarstava suočenih s najvećim izazovima vanjske održivosti. Bez toga smanjenje deficita ostvarilo bi se uglavnom smanjenjem izvoza i snižavanjem životnog standarda. Osim toga, ni jedna država nije zabilježila aprecijaciju realnog efektivnog tečaja (Real Effective Exchange Rate, REER) iznad indikativnog praga. Naprotiv, u nekoliko država članica stopa deprecijacije REER-a probila je navedeni prag, s obzirom na kretanja nominalnog tečaja eura (a izvan europodručja i drugih nacionalnih valuta). Necjenovnu konkurentnost teže je procijeniti; međutim, postoje naznake da je u nekoliko država došlo do rasta konkurentnosti s proširenjem izvoza na nova tržišta i nove sektore. · U nekoliko država došlo je do poboljšanja izvoznog rezultata, ali većina država članica i dalje gubi tržišne udjele na svjetskoj razini. U posljednjih pet godina samo su Bugarska, Estonija, Latvija, Litva, Malta, Poljska i Rumunjska, koje zajedno ne čine više od 5,5 % izvoza EU-a, povećale svoje tržišne udjele, a 2012. to je pošlo za rukom samo Latviji i Litvi. Najteže gubitke tržišnih udjela zabilježili su Hrvatska, Cipar, Italija, Finska i Grčka. Međutim, posljednjih godina izvozni rezultati država članica bili su manje heterogeni, a neke su države (npr. Španjolska i Portugal) popravile svoj izvozni rezultat. Kod procjene kretanja udjela na izvoznom tržištu trebalo bi uzeti u obzir relativne gubitke povezane s ekspanzijom velikih gospodarstava u usponu, kao što su Kina, Brazil, Rusija, Indija i drugi. Međutim, čak i ako se rezultat usporedi s drugim razvijenim gospodarstvima, npr. zemljama OECD-a, većina država članica tijekom posljednjih pet godina nije ostvarila povoljan izvozni rezultat. · Mnoge države članice nastavljaju s prilagodbama bilance, ali zaliha privatnog duga i dalje je visoka (grafikon 3.). Unatoč trajnim naporima za razduživanje, dug privatnog sektora u većini država članica i dalje je iznad indikativnog praga[15]. Međutim, države članice nisu imale jednak tempo i opseg prilagodbe. Dok su Španjolska, Mađarska, Litva i Slovenija provodile oštre prilagobe, Belgija, Francuska i Finska te Cipar i Irska ostvarili su znatna povećanja omjera konsolidiranog privatnog duga i BDP-a. Velik dio prilagodbe privatnog sektora u 2012. može se pripisati razduživanju kućanstava (što se posebno odnosi na DK, EE i UK te PT)[16]. · Na dinamiku razduživanja utječu uvjeti na tržištu kredita te pristup financiranju. Godine 2012. rast je općenito bio ispod praga. To se odnosi i na čimbenike ponude i na čimbenike potražnje, koje nije uvijek lako razlikovati. Banke su u nekoliko država smanjile svoje bilance, što je vidljivo i iz pokazatelja obveza financijskog sektora. Pad neto kredita 2012. u pojedinim državama u programu (EL, IE i PT) bio je još jedna kočnica gospodarskoj aktivnosti, čime se privremeno povećao omjer duga i BDP-a zbog učinka nazivnika; negativne povratne sprege između pritisaka razduživanja i gospodarske aktivnosti i dalje su izvor zabrinutosti u pojedinim državama. S druge strane, prilagodba u Bugarskoj, Njemačkoj, Austriji, Poljskoj i Ujedinjenoj Kraljevini provedena je zahvaljujući smanjenju pritisaka na tržištu kredita i pojačanom nominalnom rastu BDP-a. Među državama u kojima se provodi razduživanje korporativnog sektora, raščlamba po sektorima pokazuje da su negativni kreditni tokovi bitan čimbenik u Španjolskoj, Mađarskoj i Sloveniji te u Grčkoj. Teškoće u financiranju mogle bi u konačnici dovesti do nedostatka ulaganja u ranjivim državama članicama, što bi odgodilo oporavak i uravnoteživanje gospodarstva prema produktivnijim, izvozno usmjerenim industrijama[17]. Grafikon 3.: Dug nefinancijskih poduzeća, kućanstava i opće države 2012. (% BDP-a) Napomena: Ukupni iznos privatnog duga za EU28 i EA17 izražen kao ponderirani prosjek konsolidiranih podataka na razini država. Izvor: Eurostat. · Trend pada cijena nekretnina proširio se i ubrzao (grafikon 4.). Realne cijene nekretnina[18] 2012. doživjele su daljnje prilagodbe te su Bugarska, Danska, Španjolska, Mađarska, Italija, Nizozemska, Slovenija i Slovačka te Irska, Portugal i Rumunjska zabilježile znatne negativne stope rasta, u skladu s otežanim kreditnim uvjetima i procesom razduživanja kućanstava. Deflacionirane cijene nekretnina porasle su samo u Njemačkoj, Estoniji, Luksemburgu, Malti i Austriji. Osim toga, 2012. došlo je do ubrzanja korekcije u državama u kojima je nakon prethodnog vrhunca već ostvaren velik kumulirani pad (npr. BG, ES, NL, SI i CY). Smanjenje tržišta nekretnina ide ukorak s provedbom politika smanjivanja poticaja za vlasništvo nekretnina i financiranja zaduživanjem. Važne reforme usmjerene na poticanje tržišta najma, smanjenje fiskalnih poticaja za hipotekarne instrumente ili smanjenje osjetljivosti bilance kućanstava na prihodovne i kamatne šokove mogle bi pridonijeti smanjenju volatilnosti na tržištima nekretnina i ublažiti ekonomski utjecaj njihovih uspona i padova[19]. Grafikon 4.: Cijene nekretnina (deflacionirane) 2008., 2010. i 2012. (indeks 2000 = 100, u.o.i.) Napomena: Zbog nedostatka podataka bazne godine su 2004. za CZ, 2003. za EE i SI, 2002. za CY, 2006. za SK, 2007. za HU i 2008. za PL, AT i RO. Osim toga, zbog nepotpunih podataka, crveni romb za AT odnosi se na 2011.; raspoložive informacije ukazuju na snažan rast u 2012. Izvor: Eurostat, ECB, OECD, BIS. · Tijekom procesa uravnoteživanja u pojedinim je državama došlo do pogoršanja stanja zaposlenosti i socijalnih uvjeta. Neke su države članice zabilježile posebno snažan rast nezaposlenosti. Španjolska, Hrvatska, Latvija, Litva i Slovačka te Grčka, Irska, Cipar i Portugal imaju visoku ili vrlo visoku stopu nezaposlenosti (grafikon 5.). Samo je u Njemačkoj stopa nezaposlenosti 2012. bila niža nego 2008., a tek nekoliko država članica uspjelo je ograničiti rast nezaposlenosti u posljednjih nekoliko godina. Zabilježen je veliki rast i drugih mjerila nezaposlenosti, kao što je nezaposlenost mladih i dugotrajna nezaposlenost, posebno u Grčkoj i Španjolskoj, što je produbilo razlike među državama članicama. Slaba gospodarska aktivnost te, u pojedinim slučajevima, smanjenje važnih radno intenzivnih sektora, kao što je građevinarstvo (npr. ES, SI i IE), dio su procesa prilagodbe koji potiče preusmjeravanje resursa iz roba i usluga namijenjenih domaćem tržištu u izvozno usmjereni sektor te skretanje izdataka na domaće proizvode. Ipak, iako je preusmjeravanje resursa neizbježno i poželjno, proces ima svoju cijenu. Osim toga, visoka nezaposlenost ukazuje na podbačaj cjelokupnog gospodarstva, smanjenu vrijednosti ljudskog kapitala i pogoršanje perspektive rasta. Nekoliko struja reforme i na tržištu rada i na tržištu proizvoda pomažu ublažiti posljedice, ali povećanje nezaposlenosti bilo je osjetno i u mnogim je državama premašilo ranije vrhunce. Kako bi se što bolje uzeo u obzir socijalni utjecaj neravoteža i prilagodbe, pomoćni pokazatelji prošireni su nizom socijalnih pokazatelja za potrebe ekonomskog tumačenja tablice. Stopa nezaposlenosti ukazuje na neusklađenost ponude i potražnje radne snage; povećane stope dugotrajne nezaposlenosti i nezaposlenosti mladih, neaktivnost, siromaštvo i socijalna isključenost znak su nedovoljne iskorištenosti resursa i pogoršanja socijalne kohezije. Grafikon 5.: Stopa nezaposlenosti 2008., 2012. i 2014. (prognoza) Izvor: Službe Komisije. · Povećava se mobilnost radne snage unutar EU-a. U 2012. migracije unutar EU-a bile su na razini od 6,5 milijuna, što je povećanje od 200 000 u odnosu na 2011. – trend koji sve više odražava stanje na tržištu rada. U Latviji i Litvi negativne neto migracije bile su nešto umjerenije nego posljednih godina kao posljedica određenih poboljšanja na tržištu rada. S druge strane, u Portugalu i Španjolskoj povećane stope nezaposlenosti dovele su do ubrzanja neto migracijskog odljeva, kojemu je ipak u znatnoj mjeri pridonio povratak migranata iz trećih zemalja u matičnu zemlju. Za to vrijeme države s relativno niskom stopom nezaposlenosti (npr. DE, AT, SE) nastavljaju bilježiti povećanja neto migracijskog priljeva. Migracija može imati određenu ulogu u prilagodbi jer olakšava preraspodjelu radne snage iz područja pogođenih nezaposlenošću u područja snažne potražnje za radnom snagom. Međutim, države pogođene negativnim neto migracijama moraju nastaviti provoditi politike za poboljšanje potencijala rasta kako bi u srednjoročnom razdoblju bile sposobne privući kvalificiranu radnu snagu koju su izgubile u fazi prilagodbe. 3. Posebne napomene za tumačenje tablice po državama članicama Napomenama u nastavku nisu obuhvaćene države članice pod nadzorom u okviru programa makroekonomske prilagodbe uz financijsku pomoć[20]. To se odnosi na Grčku, Cipar, Portugal i Rumunjsku; izvješćem je obuhvaćena i Irska, ali njezin položaj u okviru PMN-a ponovno će se ocijeniti po isteku tekuće financijske pomoći – predviđeno u veljači 2014. Belgija: Komisija je u travnju 2013. zaključila da su u Belgiji prisutne makroekonomske neravnoteže, ponajprije u području konkurentnosti i zaduženosti, posebno ističući posljedice visokog državnog duga za realno gospodarstvo. U ažuriranoj tablici neki su pokazatelji, oni isti kao prošle godine, bili iznad indikativnih pragova, i to gubici udjela na izvoznom tržištu te dug privatnog i državnog sektora. Dugoročni trend gubitaka udjela na izvoznom tržištu ubrzao se 2012., što je utjecalo na nastavak negativnog trenda razvoja robne bilance. Stanje na tekućem računu dodatno se pogoršalo te sada bilježi mali deficit. Međutim, NIIP je i dalje stabilan i pozitivan. Kada je riječ o troškovnoj konkurentnosti, raspoloživi pokazatelji ukazuju na određenu stabilizaciju. Unatoč tome, ULC se 2012. ponovno ubrzao, iako je ostao ispod indikativnog praga, ali se u 2013. ipak očekuje njegovo usporavanje. REER je u 2012. malo pao u skladu s tečajem eura. Privatni dug se 2012. povećao i tako ostao znatno iznad praga čak i uz konsolidaciju zajmova između povezanih društava u zemlji. Državni dug nastavio je rasti te se očekuje da će 2013. premašiti granicu od 100 % BDP-a, iako prognoze pokazuju da bi se u sljedećim godinama trebao uglavnom stabilizirati. Osim toga, potrebno je pratiti potencijalne obveze jer one mogu utjecati na stanje javnih financija i realnog gospodarstva. Obveze financijskog sektora 2012. su se smanjile, dok je financijska poluga sektora pala na najnižu razinu u posljednjih pet godina. Cijene nekretnina 2012. bilježe blagi pad nakon dugog razdoblja stabilnosti od 2008., što ukazuje na postupnu prilagodbu. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Bugarska: Komisija je u travnju 2013. zaključila da su u Bugarskoj prisutne makroekonomske neravnoteže, ponajprije u vezi s učinkom razduživanja korporativnog sektora te kontinuiranom prilagodbom vanjskih pozicija, konkurentnosti i tržišta rada. U ažuriranoj tablici nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, i to NIIP i nezaposlenost. Čini se da su se rizici koji proizlaze iz vanjske pozicije smanjili u odnosu na stanje prije nekoliko godina. Negativni NIIP i dalje je visok, dok je neto vanjski dug znatno niži s obzirom na zalihu izravnih stranih ulaganja (Foreign Direct Investment, FDI). Osim toga, i negativni NIIP i neto vanjski dug bilježe sličan trend pada potaknut procesom uravnoteživanja tekućeg računa i daljnjim pozitivnim doprinosom kapitalnih transfera. Čini se da je korekcija tekućeg računa uglavnom necikličkog karaktera i da nije imala veliki utjecaj na gospodarsku aktivnost. Pokazatelji cjenovne i troškovne konkurentnosti nastavili su se poboljšavati i čini se da bi mogli biti poticajni za rast izvoza u budućnosti. Pokazatelj nominalne jedinične cijene rada (ULC) od 2012. je u skladu s pragovima tablice zahvaljujući slabijem rastu plaća i stalnom rastu produktivnosti, ali i otpuštanju radne snage. U tijeku je razduživanje privatnog sektora. Dug nefinancijskih poduzeća relativno je visok u usporedbi s drugim državama iako je velik dio tog duga posljedica prekograničnih zajmova među povezanim poduzećima. Kreditna aktivnost i dalje je skromna kao odraz sporog gospodarskog oporavka. Tržište rada i dalje je slabo, a nezaposlenost i dalje raste, uključujući nezaposlenost mladih i dugotrajnu nezaposlenost, iako se čini da bi se tijekom 2013. taj rast mogao zaustaviti. Siromaštvo i socijalna isključenost posljednjih su godina također u porastu, a NEET[21] je najviši u EU-u. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Češka Republika: U Češkoj Republici u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene neravnoteže. U ažuriranoj tablici NIIP je negativan te i dalje odstupa od indikativnog praga. Taj se pokazatelj dodatno pogoršao zbog deficita na tekućem računu, koji su se kretali između 2,5 i 3 % BDP-a, ali se u predstojećim godinama očekuje njihov pad. Rizici povezani s vanjskom pozicijom i dalje su ograničeni jer se velik dio inozemnih obveza može pripisati FDI-ju, zbog čega je neto vanjski dug vrlo nizak. FDI je početkom stoljeća pridonio poboljšanju izvoznog rezultata, ali rast udjela na izvoznom tržištu znatno je usporen, a u razdoblju 2010. – 2012. čak su zabilježeni i umjereni gubici. Pokazatelji konkurentnosti na razini ukupnog gospodarstva, npr. REER i ULC, zasada se nisu dovoljno poboljšali da bi se moglo govoriti o poboljšanju perspektive izvoznog rezultata u predstojećim godinama. Na unutarnjoj strani, priljev stranog kapitala prije krize potaknuo je ubrzani rast cijena nekretnina. Iako tekući proces korekcije cijena nije znatnije utjecao na zdravlje financijskog sektora, kreditni rast već je nekoliko godina skroman. Omjer duga privatnog sektora i BDP-a još je uvijek znatno ispod indikativnog praga. Općenito, tržište rada relativno je dobro prebrodilo proteklo razdoblje slabe gospodarske aktivnosti, a stopa nezaposlenosti 2012. je porasla na 7 %. Međutim, nezaposlenost mladih (19,5 % u 2012.), koja je doduše još uvijek ispod prosjeka EU-a, udvostručila se od 2008. i malo je vjerojatno da će se popraviti dok se gospodarska aktivnost ne ubrza. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi detaljno preispitivanje u okviru PMN-a. Danska: Komisija je u travnju 2013. zaključila da su u Danskoj prisutne makroekonomske neravnoteže povezane s visokom razinom zaduženosti kućanstava i daljnjom prilagodbom tržišta nekretnina. U ažuriranoj tablici isti pokazatelji prelaze indikativni prag kao prošle godine, i to dug privatnog sektora i gubici udjela na izvoznom tržištu. Ovi posljednji povezani su s padom konkurentnosti u proteklom desetljeću. Međutim, očekuje se da će trenutačna umjerenost rasta plaća i nominalnog ULC-a te deprecijacija REER-a poduprijeti oporavak konkurentnosti koji je već u tijeku. Tekući račun je pozitivan već više od dva desetljeća, a suficit je trenutačno blizu gornje granice tablice pokazatelja, dok NIIP i dalje jača. Povećanje cijena nekretnina prije 2008. izazvalo je snažni rast duga kućanstava. Stoga je dug privatnog sektora znatno iznad praga, iako je od 2009. u padu. Osim toga, koncentracija duga u kućanstvima s visokim dohotkom smanjuje rizik povezan s kamatnim šokovima. Tržište nekretnina još uvijek je sporo iako su se tijekom protekle godine cijene malo oporavile. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Njemačka: U Njemačkoj u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene neravnoteže. U ažuriranoj tablici određeni broj pokazatelja premašuje indikativne pragove, i to suficit na tekućem računu, deprecijacija REER-a, gubici udjela na izvoznom tržištu i dug državnog sektora. Na vanjskoj strani, saldo tekućeg računa znatno je iznad indikativnog praga, a njemački suficit na tekućem računu, s obzirom na veličinu njemačkog gospodarstva, odgovoran je za najveći dio suficita europodručja. Nakon statističkih revizija, pokazatelj je u svim godinama od 2007. bio iznad praga. Posljednji tromjesečni podaci i jesenska prognoza Komisije pokazuju da je suficit 2013. na istoj razini kao 2012., tj. 7 % BDP-a. Gledajući u budućnost, prema najnovijim prognozama Komisijinih službi očekuje se da će suficit ostati iznad indikativnog praga tijekom razdoblja prognoze, što ukazuje na to da nije riječ o kratkotrajnoj cikličkoj pojavi. Visoki suficiti vidljivi su u izrazito pozitivnom i rastućem NIIP-u te pozitivnim saldima prihoda. Uslijed toga euro bi se mogao naći pod aprecijacijskim pritiskom u odnosu na druge valute. Ako se ti pritisci realiziraju, periferne države teže će povratiti konkurentnost unutarnjom deprecijacijom. Visok deficit više je odraz ušteda nego ulaganja u njemačko gospodarstvo. Štednja kućanstava među najvišima je u europodručju. Unatoč drugom najnižem udjelu duga privatnog sektora (poduzeća i kućanstva) u BDP-u u europodručju i povoljnim kamatnim uvjetima, nastavlja se razduživanje privatnog sektora, iako u nešto manjem opsegu, te on ne prati povećanu privatnu potražnju. Privatni kreditni tokovi ostali su umjereni dok su bruto investicije u fiksni kapital u protekloj godini pale. Prethodne preporuke bile su usmjerene na potrebu jačanja domaćih potencijala rasta unatoč nepovoljnim demografskim prognozama. Zbog dinamike vanjske pozicije Njemačke opravdano je obaviti dodatno ispitivanje kako bi se, između ostalog, bolje shvatio utjecaj određenih domaćih obilježja, uključujući financijske tokove, na sektorska salda štednje i ulaganja i kretanja na tekućem računu. REER na temelju HIPC-a pao je u razdoblju 2010. – 2012. u odnosu na partnere izvan europodručja, odražavajući nominalnu deprecijaciju eura, ali nešto manje u odnosu na druge države europodručja. To je pridonijelo konkurentnosti njemačkih tvrtki u odnosu na njihove konkurente izvan europodručja. ULC je nastavio rasti iznad prosjeka europodručja zahvaljujući snažnom tržištu rada, uz povećanje plaća i relativno niski rast produktivnosti. Međutim, povezana aprecijacija odgovarajućeg REER-a još uvijek je niska u odnosu na povećanja u desetljeću prije krize. Dug opće države trenutačno je iznad indikativnog praga, ali projekcije ukazuju na pad od 2013. Cijene nekretnina umjereno su porasle, a rast je bio veći u pojedinim gradskim područjima. Općenito, Komisija smatra da je korisno provesti detaljno preispitivanje kako bi se utvrdila moguća prisutnost neravnoteža. Estonija: U Estoniji u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene neravnoteže. U ažuriranoj tablici nekoliko je pokazatelja još uvijek iznad indikativnog praga, i to negativni NIIP i nezaposlenost. Iako negativni NIIP i dalje bilježi znatno odstupanje od praga (-54 % BDP-a u 2012.), stanje se poboljšava, unatoč malom deficitu na tekućem računu. To se može objasniti smanjenjem trgovinskog viška – zbog određenih gubitaka udjela na izvoznom tržištu, što je djelomično odraz rasta nominalnog ULC-a – i oporavkom domaće potražnje. Međutim, budući da FDI čini polovicu vanjskih obveza, rizici su i dalje ograničeni. Kada je riječ o vanjskom dugu, Estonija je postala neto vjerovnik. Osim toga, iako je pokazatelj nezaposlenosti još uvijek iznad praga tablice pokazatelja, on brzo opada i do kraja 2013. past će na 9,25 %. Unatoč tome, dugotrajna nezaposlenost i dalje je relativno visoka, kao i drugi pokazatelji povezani sa siromaštvom, socijalnom isključenosti, teškom materijalnom deprivacijom i niskim radnim intenzitetom. Zaduženost privatnog sektora nastavila se smanjivati te je 2012. pala na 129 % BDP-a, uz potporu snažnog nominalnog rasta BDP-a. Međutim, razduživanje privatnog sektora gotovo je zaustavljeno. Još uvijek relativno visoka zaliha privatnog duga vjerojatno će ograničiti kreditni rast u budućnosti te će u srednjoročnom razdoblju kočiti rast proizvodnje. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi detaljno preispitivanje u okviru PMN-a. Irska: Od prosinca 2010. Irska provodi program makroekonomske prilagodbe uz financijsku pomoć, a nadzor neravnoteža i praćenje korektivnih mjera odvijali su se u tom kontekstu, a ne u okviru PMN-a. U okviru tog programa Irska je ostvarila znatan napredak prema ispravljanju svojih prekomjernih neravnoteža. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko pokazatelja prelazi prag i to negativni NIIP, deprecijacija REER-a, gubici udjela na izvoznom tržištu, privatni i državni dug te nezaposlenost. U pogledu vanjskih neravnoteža, od 2010. postoji suficit na tekućem računu, ali se to još nije odrazilo na poboljšanje NIIP-a, velikim dijelom zbog učinaka vrednovanja koji su, međutim, znak povjerenja u gospodarstvo. Osim toga, rizike povezane s vanjskim obvezama treba staviti u kontekst visokih zaliha izravnih stranih ulaganja. Padom ULC-a te deprecijacijom REER-a ispravljena su prekoračenja iz godina naglog rasta, a to se odrazilo na rast konkurentnosti. Stoga je pad tržišnih udjela usporen u 2012., a daljnje smanjenje odvija se u uvjetima znatne promjene sastava robnog izvoza, posljedica činjenice da ključnim izvoznim lijekovima istječu patenti te promjene prema izvozu usluga. U pogledu unutarnjih neravnoteža, cijene nekretnina, koje su bile u padu pet godina, a trenutačno su prema nekoliko parametara podcijenjene, stabilne su ili su započele blagi rast. Iako dug privatnog sektora i dalje prelazi prag, razduživanje dobro napreduje unatoč izraženim nepovoljnim okolnostima u obliku pada raspoloživog dohotka. Usporedo, od banaka se zahtijevalo da pojačaju napore za smanjenje portfelja loših kredita, posebno provedbom održivih rješenja za zaostala plaćanja hipoteka. Zdravlje bilanci banaka ocjenjuje se i putem sveobuhvatne procjene u okviru programa. Strogo pridržavanje fiskalnih ciljeva dogovorenih u programu znači da se predviđa da će dug opće države kao postotak BDP-a doseći svoju najveću vrijednost u 2013. te će se zatim smanjivati. Iako je stopa nezaposlenosti i dalje veća od praga, ona pokazuje trend pada od sredine 2012., tako da se u rujnu 2013. smanjila na 13,25 % u odnosu na najvišu razinu od 15 % početkom 2012. Unatoč tome, dugotrajna nezaposlenost i nezaposlenost mladih i dalje su ključni problemi, dok siromaštvo i socijalna isključenost posljednjih godina bilježe izrazit rast. Trenutačnom financijskom pomoći i programom prilagodbe pridonijelo se smanjenju makroekonomskih neravnoteža i upravljanju povezanim rizicima. Stanje u Irskoj u kontekstu PMN-a ocijenit će se po završetku programa. Španjolska: U travnju 2013. Komisija je zaključila da Španjolska ima prekomjerne makroekonomske neravnoteže, a posebno stoga što su vrlo visoke razine domaćeg i vanjskog duga i dalje bile rizik za rast i financijsku stabilnost[22]. Pored toga, unatoč tekućem procesu uravnoteživanja gospodarstva, veličina potrebnih prilagodbi i dodatna slabost povezana s visokom nezaposlenosti i sve većim dugom opće države bitan su izazov za daljnji napredak te zahtijevaju nastavak političkih mjera. U ažuriranom pregledu stanja nekoliko pokazatelja prelazi indikativni prag, i to negativni NIIP, deprecijacija REER-a, gubici udjela na izvoznom tržištu, privatni dug i dug opće države te nezaposlenost. Zahvaljujući znatnoj prilagodbi tekućeg računa, koju je potaknuo snažan rast izvoza i pad uvoza, pokazatelj u tablici rezultata ispod je praga. U 2013. pojavljuje se suficit na tekućem računu, a očekuje se da će se taj trend nastaviti i sljedećih godina. Međutim, negativni NIIP još nije stabilan, a njegovo pogoršanje u 2012. uglavnom je bilo posljedica učinaka vrednovanja, što se može protumačiti kao znak povjerenja u gospodarstvo. Oporavak konkurentnosti ubrzao se u 2012., dok je umjerenost plaća zajedno s trenutačnim snažnim unapređenjem produktivnosti (iako uglavnom kao rezultat smanjenja radne snage) rezultirala smanjenjem ULC-a. Kumulativno poboljšanje REER-a premašilo je indikativni prag te se njime kompenzira aprecijacija zabilježena u prethodnim razdobljima. Nastavljen je gubitak udjela na izvoznom tržištu. To je relativno pogoršanje umjerenije nego u slučaju drugih razvijenih zemalja. Državni dug brzo raste zbog javnog deficita, dokapitalizacije banaka i podmirenja zaostalih plaćanja dobavljačima. Nastavljeno je razduživanje privatnog sektora, prvenstveno negativnim kreditnim tokovima, dok je razduživanje kućanstava bilo nešto sporije nego u slučaju poduzeća, što je odraz dužeg razdoblja dospijeća duga koji je u najvećoj mjeri povezan s hipotekama te manjeg korištenja stečajnih postupaka. Ubrzao se proces prilagodbe na tržištu nekretnina zbog velikog broja neprodanih nekretnina te slabih fundamenata. Društvene posljedice krize sve su očitije. Visoki udio dugotrajne nezaposlenosti i nezaposlenosti mladih te sve veći broj kućanstava s vrlo niskim intenzitetom rada, zajedno s padom dohotka kućanstava, uzimaju svoj danak te dovode do povećanja siromaštva i socijalne isključenosti. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost makroekonomskih rizika te pratiti napredak u postupnom uklanjanju neravnoteža. Francuska: U travnju 2013. Komisija je utvrdila makroekonomske neravnoteže u Francuskoj te ukazala na potrebu donošenja odlučnih političkih mjera. Neravnoteže su se odnosile posebno na pogoršanje tekućeg računa i konkurentnosti te na visoki dug opće države. U ažuriranom pregledu stanja nekoliko je pokazatelja još uvijek iznad indikativnog praga, a to su, kao i prošle godine, gubici udjela na izvoznom tržištu, privatni dug i dug opće države, a sada i deprecijacija REER-a. Tablica rezultata i dalje upućuje na probleme na vanjskoj i unutarnjoj strani. Francuska nastavlja gubiti tržišne udjele, iako u nešto manjoj mjeri nego EU (ili europodručje) u cjelini. Ti gubici odražavaju se u pogoršanju bilance tekućeg računa i negativnom NIIP-u, iako su ti pokazatelji i dalje znatno ispod indikativnih pragova. To se događa unatoč deprecijaciji REER-a i relativno ograničenom ULC-u, čime se još više stavlja naglasak na necjenovnu konkurentnost. I zaista, prethodne analize ukazale su na negativan učinak niske profitabilnosti francuskih poduzeća na njihov ulagački potencijal te na njihove inovacijske kapacitete, a što šteti njihovoj konkurentnosti. Niska profitabilnost poduzeća isto tako negativno utječe na njihovu sposobnost razduživanja te stoga pridonosi rastu zaduženosti privatnog sektora. Istovremeno je zaduženosti kućanstava i dalje relativno niska, iako je njihova kreditna sposobnost smanjena zbog pada raspoloživog dohotka u kontekstu sve veće nezaposlenosti. Povećanje razine privatnog duga zabrinjavajuće je u kontekstu daljnjeg povećanja zaduženosti opće države, koja sada iznosi preko 90 % BDP-a. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati rizike povezane s postojanosti neravnoteža. Hrvatska je pristupila EU-u 1. srpnja 2013. U ažuriranoj tablici PMN-a nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, a to su NIIP, gubici udjela na izvoznom tržištu i stopa nezaposlenosti. Negativni NIIP od gotovo 90 % BDP-a na kraju 2012. uglavnom je posljedica akumulacije deficita na tekućem računu prije svjetske krize. Od izbijanja krize, tekući račun postupno je prilagođen do gotovo uravnoteženog stanja u 2012. te u velikoj mjeri odražava smanjenu domaću potražnju, dok su izvozni rezultati slabi. Rastući ULC, zajedno s nepovoljnom proizvodnom specijalizacijom i geografskim usmjerenjem izvoza, doveli su do znatnog smanjenja udjela na izvoznom tržištu. Visoki priljev kapitala u razdoblju prije krize rezultirao je akumulacijom duga privatnog sektora, iako se u posljednje vrijeme omjer privatnog duga i BDP-a stabilizirao te se na kraju 2012. smanjio na tek nešto ispod indikativnog praga. Udjel loših kredita znatno se povećao od 2008., uglavnom u korporativnom sektoru i djelomično zbog većeg servisiranja duga kućanstava koja su imala kredite u švicarskim francima. Pritisci razduživanja smanjuju izglede za gospodarski oporavak. Istovremeno je, zbog gospodarskog pada i izostanka bilo kakve bitne fiskalne prilagodbe, dug opće države zabilježio brzi rast. Nadalje, zaostali dugovi poduzeća u državnom vlasništvu znače potencijalne obveze za državu. Regulatorno opterećenje i nedovoljna konkurentnost u mnogim sektorima gospodarstva i dalje su ozbiljna prepreka rastu i otvaranju radnih mjesta. Dugotrajna recesija, zajedno s rigidnim tržištem rada i uskim grlima u području socijalne sigurnosti, dovela je do pada zaposlenosti, uglavnom u privatnom sektoru, dok se stopa nezaposlenosti u 2012. znatno povećala na gotovo 16 %. Poseban je problem nezaposlenost mladih koja iznosi više od 40 %. Visoki udio dugotrajne nezaposlenosti ukazuje na probleme strukturne prirode. Udio osoba suočenih s rizikom od siromaštva bilježi trend rasta te je među najvećima u EU-u. Općenito, Komisija smatra da bi bilo korisno provesti detaljnu analizu kako bi se utvrdila moguća prisutnost neravnoteža. Italija: U travnju 2013. Komisija je utvrdila makroekonomske neravnoteže u Italiji te ukazala na potrebu donošenja odlučnih političkih mjera. Neravnoteže su se osobito odnosile na izvozne rezultate i smanjenje konkurentnosti te na visoku zaduženost opće države. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, a to su gubitak udjela na izvoznom tržištu, deprecijacija REER-a i dug opće države. Gubitak udjela na izvoznom tržištu i dalje je znatno iznad indikativnog praga, a izvozni rezultati nepovoljni su u usporedbi s ostalim razvijenim gospodarstvima. Znatan pad REER-a do sredine 2012., uglavnom potaknut nominalnom deprecijacijom eura, pridonio je izvozu u zemlje trgovinske partnere izvan europodručja. U međuvremenu, jako slaba produktivnost i dalje pridonosi nominalnom ULC-u koji je u 2012. narastao više nego u slučaju većine trgovinskih partnera. Pad domaće potražnje te posebno snažno smanjenje ulaganja glavni su pokretači zaslužni za poboljšanje bilance tekućeg računa, za koji se predviđa da će u 2013. bilježiti suficit. Na unutarnjoj strani, visoka razina duga opće države i dalje je bitna slabost zemlje, posebice s obzirom na slabe izglede rasta. U 2012. dug opće države kao udio BDP-a povećao se na 127 % zbog pada gospodarske aktivnosti i povećanja kamatnih rashoda, dok je primarni suficit (u iznosu od 2,5 % BDP-a) ublažio to povećanje. Postizanje i održavanje povišenog primarnog suficita i dalje je ključno kako bi se postigao trend stalnog smanjenja duga. Zaduženost privatnog sektora i dalje je ispod praga, a uglavnom je koncentrirana u korporativnom sektoru koji je, u uvjetima dugotrajne recesije, glavni čimbenik snažnog povećanja loših kredita. Iako je pokazatelj nezaposlenosti (trogodišnji prosjek) i dalje ispod praga, nezaposlenost se u 2012. znatno povećala na gotovo 11 % te je u kolovozu 2013. iznosila 12,25 %, dok je stopa nezaposlenosti mladih i stopa mladih koji nisu u sustavu obrazovanja, ne rade i ne pohađaju programe osposobljavanja (NEET) vrlo visoka. Izrazito su se povećali i siromaštvo te socijalna isključenost (posebno teška materijalna deprivacija). Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati rizike povezane s postojanosti neravnoteža. Latvija: U Latviji u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, i to NIIP i nezaposlenost. Međutim, oba se pokazatelja kreću u dobrom smjeru te se poboljšavaju znatnom brzinom. Vanjska je pozicija i dalje dobra, pokazatelji konkurentnosti i udjeli na izvoznom tržištu nastavili su rasti, dok je deficit tekućeg računa stabilan i na niskoj razini. Dok negativni NIIP i dalje prelazi indikativni prag, većinu vanjskih obveza čini priljev izravnih stranih ulaganja te je stoga manji makroekonomski rizik nego u slučaju duga. NIIP i vanjski dug opadaju relativno brzo, a očekuje se da će se pozitivni trend nastaviti tijekom razdoblja prognoze. Na strani unutarnjih pokazatelja, dug opće države i dalje je znatno ispod praga, a predviđa se da će u 2015. pasti na ispod 40 % BDP-a, do kada bi Latvija trebala otplatiti 75 % kredita EU-a koji su isplaćeni u razdoblju 2009. – 2011. I razine su privatnog duga ispod praga. Cijene nekretnina i kreditni tokovi polako se oporavljaju od naglog ispravka tijekom krize, a u srednjem se roku ne očekuju veliki pomaci jer se predviđa nastavak tekućeg razduživanja segmenta kućanstava. Pokazatelj nezaposlenosti (trogodišnji prosjek) malo je bolji, ali su najnovija kretanja na tržištu rada pozitivnija te se nezaposlenost brzo smanjuje; sada se očekuje da će stopa nezaposlenosti u 2014. biti manja od prosjeka EU-a, a u 2015. iznositi ispod 10 %. Pozitivno kretanje na tržištu rada počeo je pridonositi smanjenju siromaštva i socijalne isključenosti, koji su i dalje vrlo visoki. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi dodatnu detaljnu analizu u okviru PMN-a. Litva: U Litvi u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene makroekonomske neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, i to NIIP i nezaposlenost. NIIP je izrazito negativan, iako se postupno poboljšavao od 2009. Međutim, neto vanjski dug znatno je manji, a većina vanjskih obveza povezana je s priljevom izravnih stranih ulaganja. Tekući račun zabilježio je mali suficit u prvoj polovici 2013., ali se očekuje ponovni mali deficit kako domaća potražnja bude dalje rasla. Očekuje se da će se deficit financirati uglavnom priljevom izravnih stranih ulaganja i portfeljnim ulaganjem. Bilježi se daljnji rast udjela na izvoznom tržištu, čemu su pridonijeli smanjenje vrijednosti REER-a i pad ULC-a. Međutim, potonji je nedavno počeo rasti zahvaljujući ponovnom rastu plaća. Na unutarnjoj strani, dug privatnog sektora i državni dug relativno su niski, a očekuje se da će se potonji tijekom sljedećih godina početi smanjivati. Rast novih kredita za nefinancijski korporativni sektor ušao je u plus te je stoga usporeno razduživanje privatnog sektora. Tijekom proteklih godina cijene nekretnina ostale su relativno stabilne. Nezaposlenost se znatno smanjila te se očekuje da će u 2014. pasti ispod 11 %. Pozitivno kretanje na tržištu rada pridonosi smanjenju siromaštva i socijalne isključenosti, koji su i dalje vrlo visoki. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi dodatnu detaljnu analizu u okviru PMN-a. Luksemburg: U Luksemburgu u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene makroekonomske neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata određeni broj pokazatelja viši je od indikativnog praga, i to suficit na tekućem računu, jedinični troškovi rada, dug privatnog sektora i gubitak udjela na izvoznom tržištu. Vrlo veliki suficit prikriva stalni deficit trgovinske bilance. Nadalje, nedavni gubitci udjela na izvoznom tržištu postali su razlog za zabrinutost. Ne samo da je trgovinska bilanca dosegnula novi najveći ikada zabilježeni deficit, već je zemlja od 2007. izgubila tržišne udjele u uslužnom sektoru (uglavnom financijske usluge). Osim toga, od 2008. nominalni ULC rastao je znatno brže nego u europodručju te prelazi prag, unatoč nedavnim mjerama za ograničavanje plaća, a oslabila je konkurentnost domaće industrije. Visoka privatna zaduženost, uglavnom nefinancijskog korporativnog sektora, povećava slabosti poduzeća i djelomično može biti posljedica pristranosti u korist duga u odnosu na vlasnički kapital u poreznom zakonodavstvu. Dok je financijski sektor općenito zdrav, financijska kriza smanjila je potencijal rasta tog sektora te se javlja zabrinutost zbog učinka manje dinamičnog sektora na zapošljavanje i održivost javnih financija, uzimajući pritom u obzir i troškove povezane sa starenjem stanovništva. Općenito, Komisija smatra da bi bilo korisno provesti detaljnu analizu kako bi se utvrdila moguća prisutnost neravnoteža. Mađarska: U travnju 2013. Komisija je utvrdila makroekonomske neravnoteže u Mađarskoj te ukazala na potrebu donošenja odlučnih političkih mjera. Posebnu je zabrinutost izazvao vrlo negativan NIIP. U ažuriranoj tablici rezultata ta varijabla i dalje u velikoj mjeri prelazi indikativni prag i veća je od godišnjeg BDP-a. Osim toga, pokazatelji gubitaka udjela na izvoznom tržištu, državnog duga i stope nezaposlenosti isto tako zadržavaju se iznad praga. U pogledu vanjskih neravnoteža, stalni suficiti na tekućem računu pridonijeli su poboljšanju NIIP-a od 2009. Međutim, ti suficiti odražavaju stalno prisutnu slabost domaće potražnje, dok su izvozni rezultati bili loši; gubici udjela na izvoznom tržištu ubrzali su se, iako nema snažnih znakova koji bi ukazivali na gubitke troškovne konkurentnosti. Time se dovodi u pitanje održivost vanjskog ispravka. U pogledu vanjskih neravnoteža, unatoč snažnoj vanjskoj prilagodbi koja je odražavala tekuće razduživanje privatnog sektora i sektora opće države, i dalje postoje bitne slabosti. U kontekstu nesigurnosti politika, nagli pad kredita za korporativni sektor pridonio je najnižim zabilježenim razinama ulaganja, što bi moglo štetiti potencijalu rasta. Stalni pad nominalnih cijena nekretnina, zajedno s pretjeranim opterećenjem financijskog sektora, sprječava ponovnu uspostavu normalnog kreditiranja gospodarstva i znači rizik za financijsku stabilnost. Dug opće države blago se smanjivao, ali i dalje u znatnoj mjeri prelazi prag te zajedno sa slabim potencijalom rasta znači ranjivost Mađarske, a to odražava i relativno visoki trošak financiranja države. Stopa nezaposlenosti prelazi prag, a nezaposlenost mladih i stopa teške materijalne deprivacije znatno su se povećale od početka krize. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati rizike povezane s postojanosti neravnoteža. Malta: U travnju 2013. Komisija je utvrdila makroekonomske neravnoteže na Malti, koje proizlaze iz znatne izloženosti financijskog sektora tržištu nekretnina i rizicima za dugoročnu održivost javnih financija. Ažurirana tablica rezultata ukazuje na poboljšanje u nekoliko područja, iako određeni broj pokazatelja i dalje prelazi indikativne pragove, a to su deprecijacija REER-a te dug privatnog sektora i dug opće države. Vanjska pozicija gospodarstva poboljšala se, a pokazatelji tekućeg računa sada su u granicama praga, dok se pozitivni NIIP povećao. Deprecijacija REER-a do ispod donjeg praga, uglavnom zbog nominalne deprecijacije eura, tome je pridonijelo. Unatoč tomu, gubitak udjela na izvoznom tržištu tijekom posljednjih godina mogao bi ukazivati na smanjenje konkurentnosti, iako je pokazatelj kojim se mjeri petogodišnja promjena još uvijek u granicama praga. Na unutarnjoj strani, dug privatnog sektora i dalje premašuje prag, iako aktiva bilance privatnog sektora izgleda zdravo. Državni dug isto tako prelazi prag te pokazuje trend rasta zbog stalnih primarnih deficita, a rizicima za dugoročnu održivosti javnih financija koji su povezani sa starenjem stanovništva tek trebaju rješavati. Čini se da se tržište nekretnina stabiliziralo, iako je njegovo praćenje i dalje opravdano, s obzirom na poveznice s domaćim bankovnim sektorom. Potrebne su konkretne mjere za jačanje strategije rezerviranja sredstava u slučaju gubitaka u kreditnom poslovanju, s obzirom na daljnji rast loših kredita i u prvoj polovini 2013. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Nizozemska: U travnju 2013. Komisija je utvrdila makroekonomske neravnoteže u Nizozemskoj, posebice u vezi s nastavkom prilagodbe na tržištu nekretnina i visokom razinom zaduženosti sektora kućanstava. U ažuriranoj tablici rezultata određeni broj pokazatelja veći je od indikativnih pragova, i to veliki i rastući suficit na tekućem računu, deprecijacija REER-a, gubici udjela na izvoznom tržištu te dug privatnog sektora i dug opće države. Na vanjskoj strani, stalno visoki suficiti na tekućem računu, znatno iznad indikativnog praga, uglavnom su posljedica trgovinske bilance, uključujući pozitivni ponovni izvoz i izvoz plina. Visoki suficit odražava veliku razinu štednje koju nije apsorbiralo domaće ulaganje. Gledajući unaprijed, tekuće razduživanje sektora kućanstava koje je potrebno kako bi se smanjio visoki dug kućanstava, zajedno s cikličnim smanjenjem ulaganja (posebno u građevinskom sektoru) može značiti daljnje povećanje suficita. Umjereni gubitci konkurentnosti domaćih proizvoda i usluga uglavnom su se kompenzirali dinamičnošću ponovnog izvoza. Gubici udjela na izvoznom tržištu uglavnom su u skladu s onima u ostalim razvijenim gospodarstvima. Gospodarski rizici većinom se odnose na tržište nekretnina i visoki dug kućanstava. Visoki hipotekarni dug kućanstava u odnosu na njihov raspoloživi dohodak u najvećoj je mjeri posljedica poreznih poticaja u korist visokih hipoteka i lakog pristupa kreditiranju. Od izbijanja krize cijene nekretnina u padu su te trenutačno pokazuju prve znakove zaustavljanja tog pada. Osim toga nedavne promjene politika, npr. zakonodavstva u vezi s poreznim tretmanom hipoteka, promjena hipoteka od isključivo kamatnih na hipoteke s anuitetom i postupno smanjenje omjera između kredita i vrijednosti mogu pridonijeti postupnom smanjenju duga kućanstava i smanjenju slabosti financijskog sektora u srednjem roku. Tekuće razduživanje kućanstava, a omjer između duga kućanstava i BDP-a već se nekoliko tromjesečja smanjuje, zajedno s negativnim izgledima u pogledu nezaposlenosti i raspoloživog dohotka sprječava rast privatne potrošnje, a učinak tih mjera na financijski sektor zahtijeva daljnju analizu. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Austrija: U Austriji u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja iznad indikativnog praga, a to su gubitci udjela na izvoznom tržištu te dug privatnog sektora i dug opće države. Postoje naznake da su u 2012. cijene nekretnina znatno narasle te su bile blizu indikativnog praga ili su ga prelazile. Gubitak udjela na tržištu uglavnom odražava naglo smanjenje izvoza u europodručje u razdoblju 2007. – 2010. Međutim, noviji izvozni rezultati većinom su u skladu s rezultatima njezinih partnera iz EU-a te imaju korist od tijesne integracije lanca opskrbe s Njemačkom i središnjom Europom. Ukupno, vanjskoj poziciji gubitak udjela na tržištu nije gotovo ni malo naštetio, a kao posljedica nastavka ulaganja, suficit na tekućem računu stabilizirao se na umjerenoj razini. NIIP i dalje iznosi oko nule. Osim toga, pokazatelji REER-a i ULC-a ne ukazuju na probleme u pogledu troškovne konkurentnosti. Unatoč tomu, gubitak udjela na tržištu može upućivati na potrebu boljeg iskorištavanja inovativnih kapaciteta gospodarstva. Na unutarnjoj strani, omjer između privatnog duga i BDP-a iznad praga je od 2007., kada je nefinancijski korporativni sektor u dijelu svoga financiranja prešao s vlasničkog kapitala na dugoročni dug u okruženju slabog rasta, ali se sada postupno smanjuje. Kreditni tokovi u privatni sektor zadržavaju se na umjerenoj, ali pozitivnoj razini. Dug opće države i dalje prelazi prag, ali tijekom krize nije bitno narastao te se predviđa da će se u 2014. smanjiti. U budućnosti bi javne financije mogle biti izložene rizicima povezanima s odgodama restrukturiranja nacionaliziranih banaka. Čini se da je negativna povratna veza između opće države i financijskog sektora ograničena, iako integracija bankarskog sektora sa susjedima iz središnje Europe zahtijeva daljnju pozornost. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi dodatnu detaljnu analizu u okviru PMN-a. Poljska: U Poljskoj u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene makroekonomske neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja prekoračilo indikativni prag, a to su deficit na tekućem računu i negativno neto stanje međunarodnih ulaganja. Deficit na tekućem računu, koji blago prelazi prag, od 2004. u velikoj se mjeri financira priljevom izravnih stranih ulaganja. Predviđa se da će se u 2013. znatno smanjiti zahvaljujući snažnom oporavku trgovinske bilance, na što povoljno utječu ciklični (slaba domaća potražnja koja smanjuje uvoz) i neciklički čimbenici (diversifikacija izvoza prema gospodarstvima izvan EU-a, kojom se djelomično nadoknađuju nedavni gubici udjela na izvoznom tržištu). Ostali čimbenici za koje je vjerojatno da će pridonijeti poboljšanju stanja na tekućem računu jesu deprecijacija nominalnog tečaja i ograničavanje nominalnog ULC-a, što odražava slabo tržište rada. Unatoč tomu što negativni NIIP prelazi prag, neto je vanjski dug nizak. Ipak, sve veća ovisnost države o stranim vjerovnicima, a stanje dodatno pogoršavaju i najavljene promjene mirovinskog sustava, može biti izvor rizika. Na unutarnjoj strani, udjelu duga privatnog sektora u BDP-u i dalje je umjeren. Visoki udio hipoteka denominiranih u stranoj valuti, što se smatrala velikim rizikom za gospodarstvo, smanjuje se jer je ponuda novih takvih zajmova zaustavljena u 2011. – 2012. Cijene nekretnina u neprekidnom su padu od 2008., iako je taj pad umjeren, a posljedice toga na financijski sektor jesu ograničene. Umjerenost plaća i fleksibilno uređenje tržišta rada ublažili su rast nezaposlenosti u 2012. i prvoj polovini 2013. u kontekstu znatnog usporavanja gospodarstva. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi dodatnu detaljnu analizu u okviru PMN-a. Slovenija: U travnju 2013. Komisija je zaključila da Slovenija ima prekomjerne makroekonomske neravnoteže[23], a posebno u vezi s rizicima za financijsku stabilnost koji proizlaze iz nestabilnih korporativnih bilanci, a dodatno ih pogoršavaju rigidnosti tržištâ rada i kapitala i visoka razina državnog vlasništva koja ograničava sposobnost prilagodbe gospodarstva. U ažuriranoj tablici rezultata NIIP i gubici udjela na izvoznom tržištu premašuju indikativni prag. Na vanjskoj strani, došlo je do snažne prilagodbe tekućeg računa, uglavnom na poticaj slabe domaće potražnje, a posebno pada ulaganja, čime je taj pokazatelj ostvario blagi suficit. Ipak, NIIP se dalje pogoršao, uglavnom zbog učinaka vrednovanja. ULC se stabilizirao nakon snažnog rasta u razdoblju do 2009. Došlo je do snažnog pada udjela na izvoznom tržištu, a dinamika uvoza znatno je lošija u odnosu na razvijena gospodarstva, po čemu Slovenija uvjerljivo odskače među novim državama članicama. Na unutarnjoj strani, smanjen je dug privatnog sektora, na poticaj negativnih kreditnih tokova prema kućanstvima i nefinancijskom sektoru. Bez obzira na činjenicu da je privatni dug ispod praga, dug je poseban teret za poduzeća. Zbog svojih niskih domaćih prihoda i prihoda od izvoza, zajedno s povišenim troškovima rada i kapitala, poduzeća ne mogu ostvariti novčane tokove potrebne za održavanje obrtnog kapitala i otplatu dugova. Nastavila se prilagodba na tržištu nekretnina, čime će se smanjiti vrijednost kolaterala koji drže banke. Financijski sektor nastavio je smanjivati svoje ukupne obveze treću godinu uzastopno, dok kvaliteta kreditnih portfelja banaka nastavlja opadati zbog nedaća korporativnog sektora te se stvara pritisak na njihov već smanjeni zaštitni kapital. Državni dug raste velikom brzinom te će do kraja 2013. premašiti 60 % BDP-a, a moguće su i daljnje dokapitalizacije banaka. Pokazatelj nezaposlenosti nastavio je rasti, što dovodi do sve većih društvenih posljedica prilagodbe. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na prekomjerne neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost makroekonomskih rizika te pratiti napredak u njihovom postupnom uklanjanju. Slovačka: U Slovačkoj u prethodnim krugovima PMN-a nisu utvrđene makroekonomske neravnoteže. U ažuriranoj tablici rezultata nekoliko je pokazatelja još uvijek iznad indikativnog praga, i to negativni NIIP i nezaposlenost. Pokazatelj deficita na tekućem računu (trogodišnji prosjek) poboljšao se i sada je tek blago negativan, zahvaljujući suficitu u 2012. Daljnje poboljšanje vanjske bilance očekuje se na temelju dobrih rezultata izvoza proizvoda u 2013. i pozitivnih očekivanja u 2014. NIIP je u 2012. tek nešto bolji u odnosu na 2011. Unatoč tomu, vanjski je dug nizak i relativno stabilan s obzirom na to da većina vanjskih obveza nisu dužnički instrumenti. Razvoj cjenovne konkurentnosti ne čini se zabrinjavajući jer se pokazatelj REER-a smanjio, iako u manjoj mjeri nego u većini eurozone, te je unutar praga. Zbog rasta produktivnosti rada, nominalni ULC malo se smanjio. Rast udjela na izvoznom tržištu usporen je u odnosu na prethodne godine. Dug privatnog sektora ostao je stabilan, zahvaljujući umjereno pozitivnim kreditnim tokovima. Bankarski sektor stabilan je, a ukupne obveze tek su se blago povećale. Dug opće države u 2012. znatno se povećao, ali je i dalje ispod praga. Cijene nekretnina nastavile su prilagodbu te su u padu četvrtu godinu za redom. Rezultati tržišta rada odražavaju postojanost velikih regionalnih razlika u gospodarskom rastu i zaposlenosti. Nezaposlenost je i dalje najvažniji problem koji pogađa domaće gospodarstvo. Nezaposlenost je većinom dugotrajna, što upućuje na to da je po svojoj prirodi strukturna, a ne ciklička i predstavlja slabost. Ozbiljan je problem i nezaposlenost mladih, a stopa te nezaposlenosti šesta je najveća u EU-u. Općenito, Komisija u ovoj fazi neće provoditi dodatnu analizu u okviru PMN-a. Finska: U travnju 2013. Komisija je zaključila da Finska ima prekomjerne makroekonomske neravnoteže, a posebno u pogledu konkurentnosti. U ažuriranoj tablici rezultata određeni broj pokazatelja veći je od indikativnog praga, i to deprecijacija REER-a, gubici udjela na izvoznom tržištu i razina duga privatnog sektora. Najvažniji problemi i dalje su na vanjskoj strani. Finska je neprekidno gubila udjele na tržištu najvećom brzinom u EU-u. Osim toga, gubici su bili veliki u odnosu na rezultate razvijenih zemalja u cjelini. Iako je većina gubitaka zabilježena u 2009. – 2010., nastavljaju se gubitci da izvoznom tržištu. Tekući račun, a koji je tradicionalno imao suficit, u deficitu je od 2011., a pad se nastavio i u 2012. Troškovna konkurentnosti s visokim rastom ULC tijekom dužeg vremenskog razdoblja ima ulogu u tome, iako je taj pokazatelj u 2012. pao ispod praga. Primjećuju se i gubici u trgovini. Istodobno s padom harmoniziranog indeksa potrošačkih cijena (HICP) tijekom 2009. – 2012. smanjen je REER, u velikoj mjeri potaknut nominalnim tečajem eura. Unatoč tomu, vrijednost REER-a u istom razdoblju blago se povećala u usporedbi s drugim zemljama europoručja. Na unutarnjoj strani, omjer između duga privatnog sektora, kojim dominira korporativni dug, i BDP-a i dalje premašuje prag te se 2012. još povećao, djelomično zbog pada BDP-a. Normaliziran je rast obveza financijskog sektora te se time potkrepljuju zaključci iz prethodnog kruga PMN-a da su tome bile zaslužne izvanredne okolnosti proizašle iz strukture nordijskih financijskih tržišta. Pad realnih cijena nekretnina nastavio se u 2012., čime je smanjen rizik od „pregrijavanja” na tržištu nekretnina. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Švedska: U travnju 2013. Komisija je zaključila da Švedska ima prekomjerne makroekonomske neravnoteže, a posebno u pogledu duga privatnog sektora i razduživanja, u kombinaciji s neučinkovitosti na tržištu nekretnina. U ažuriranoj tablici rezultata određeni broj pokazatelja veći je od indikativnog praga, i to suficit na tekućem računu, gubici udjela na izvoznom tržištu i dug privatnog sektora. Kada je riječ o vanjskom položaju, Švedsku obilježavaju pokazatelji koji upućuju u suprotnim smjerovima. Gubici udjela na izvoznom tržištu polako su se usporavali u razdoblju 2010. – 2011., ali su u 2012. ponovno ubrzani te znatno prelaze indikativni prag. I u usporedbi s razvijenim gospodarstvima Švedska je izgubila udjele na tržištu, ali u manjoj mjeri. Razvojem domaćih cijena i troškova radne snage to se ne može se potpunosti objasniti jer su cijene i ULC rasli sporije nego kod glavnih trgovinskih partnera. Međutim, zbog snažne krune, vrijednost REER-a povećala se od 2010. U međuvremenu Švedska od 2001. bilježi znatan suficit na tekućem računu. Na unutarnjoj strani, pozornost i dalje treba obraćati na visoku razinu privatnog duga, dok je državni dug relativno nizak. Korporativni dug nešto je prilagođen tijekom razdoblja 2009. – 2012., ali je i dalje visok. Zbog usporavanja kreditnog rasta, izazvanog ograničenjem zajma u odnosu na vrijednost od 85 % hipoteke, razine duga kućanstava stabiliziraju se od 2010., ali su i dalje visoke. Cijene nekretnina stabilizirale su se u razdoblju 2011. – 2012. na visokim razinama. Unatoč nekim nedavnim mjerama, tržište nekretnina i dalje je izloženo nekim nepovoljnim okolnostima. Ponuda nekretnina i dalje je ograničena zbog kompliciranog postupka prostornog planiranja, ograničene konkurencije u građevinskom sektoru i regulacije na tržištima stanova za iznajmljivanje. U kombinaciji s poreznim tretmanom nekretnina koji favorizira zaduživanje, te neučinkovitosti potiču rast cijena nekretnina i zaduženosti kućanstava, što znači rizik za makroekonomsku stabilnost. U kratkom do srednjem roku očekuje se da će se korporativni dug smanjiti, nakon nedavnih reformi oporezivanja poduzeća, dok je vjerojatno da će dug kućanstava i nominalne cijene nekretnina umjereno rasti. Rizici za banke čine se uglavnom ograničeni, ali su švedske banke zbog visoke razine duga kućanstava više izložene riziku od gubitka povjerenja ako dođe do izrazitog pada cijena nekretnina. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo postupno uklanjanje. Ujedinjena Kraljevina: U travnju 2013. Komisija je zaključila da Ujedinjena Kraljevina ima prekomjerne makroekonomske neravnoteže, posebno u pogledu duga kućanstava, tržišta nekretnina i vanjske konkurentnosti. U ažuriranoj tablici rezultata neki su pokazatelji iznad indikativnih pragova, i to gubici udjela na izvoznom tržištu te privatni i državni dug. Na vanjskoj strani, pokazatelj tekućeg računa dodatno se pogoršao, ali je i dalje unutar praga. Deficit na tekućem računu od približno 4 % BDP-a u 2012. možda je rezultat privremenih čimbenika kao što su slabost salda prihoda i prekidi u proizvodnji nafte te nepovoljni uvjeti kod trgovinskih partnera. NIIP je i dalje blago negativan, iako se poboljšao u razdoblju 2011. – 2012. Gubitci udjela na izvoznom tržištu usporili su se u 2012. Dok je bilo naznaka postupnog oporavka u drugoj polovini 2012., bitni strukturni izazovi još sprječavaju zemlju da poboljša svoje trgovinske rezultate. To uključuje potrebu rasta produktivnosti i netroškovne konkurentnosti proizvodnog sektora te oporavka dinamike izvoza usluga koja je vladala prije krize. Na unutarnjoj strani, dug privatnog sektora još je uvijek znatno iznad indikativnog praga. Kućanstva kao i nefinancijski sektor vrlo se sporo razdužuju, dok su kreditni tokovi i dalje blago pozitivni. Razduživanje kućanstva može izgubiti mah zbog rasta cijena nekretnina, na što utječe kombinacija trajno ograničene ponude nekretnina i politika za koje je vjerojatno da će potaknuti potražnju. Noviji podatci ukazuju na stalni rast broja odobrenih hipoteka te naznake rasta cijena u cijeloj zemlji. Visoka i rastuća razina državnog duga i dalje je razlog za zabrinutost jer se u razdoblju 2009. – 2012. znatno povećala. U pogledu tekućih trendova, očekuje se da će državni dug kratkoročno još narasti, ali nakon toga trebalo bi uslijediti smanjenje kako se poveća rast i ako opadne deficit. Konačno, trenutačni oporavak bilance financijskog sektora i stalni nedostatak kredita za manja poduzeća mogli bi i dalje usporavati gospodarski rast. Općenito, Komisija smatra, između ostaloga i s obzirom na neravnoteže utvrđene u travnju, da bi bilo korisno detaljnije ispitati postojanost neravnoteža ili njihovo uklanjanje. ______________________ Polje 1. Nadzor nad suficitima na tekućem računu u PMN-u[24] Nadzorom u PMN-u obuhvaćeni su deficiti i suficiti na tekućem računu. Međutim, priroda, važnost i hitnost političkih izazova bitno se razlikuju ovisno o tome o kojoj je državi članice riječ. S obzirom na slabosti i veličinu potrebne prilagodbe, potreba za političkim mjerama posebno je izražena u državama članicama koje bilježe postojano visoke deficite na tekućem računu i gubitke konkurentnosti. Postojani suficiti mogu biti opravdani temeljnim vrijednostima. Ipak, postojano visoki suficiti na tekućem računu mogu biti posljedica nedostataka tržišta ili politika koje ograničavaju domaću potražnju i mogućnosti ulaganja. Međutim suficiti na tekućem računu ne izazivaju zabrinutost za održivost vanjskog duga ili financijski kapacitet. Deficiti i suficiti na tekućem računu nisu nužno makroekonomske neravnoteže u smislu kretanja koja negativno utječu ili bi mogla negativno utjecati na ispravno funkcioniranje gospodarstava, monetarne unije ili šire. Deficiti i suficiti prirodne su posljedice gospodarskih interakcija među zemljama. Ukazuju na to u kojoj se mjeri zemlja oslanja na zajmove od ostatka svijeta ili koliko svojih resursa pozajmljuje u inozemstvu. Na taj način vanjskim zajmovima zemljama se omogućuje razmjena potrošnje tijekom vremena: zemlja sa suficitom na tekućem računu prenosi potrošnju od danas na sutra tako što ulaže u inozemstvu. S druge strane, zemlja s deficitom na tekućem računu može danas povećati svoju potrošnju ili ulaganje, ali mora budući prihod prenijeti u inozemstvo kako bi otplatila svoj vanjski dug. Deficiti i suficiti tako mogu jednostavno biti rezultat odgovarajuće raspodjele štednje, uzimajući u obzir razlike među zemljama u pogledu mogućnosti za ulaganja. Razlike u gospodarskim izgledima vode do razlika u ponašanju u pogledu štednje, pri čemu pozitivnija očekivanja utječu na smanjenje sklonosti gospodarskih subjekata k štednji te time pridonose akumulaciji deficita. Posebno bi za zemlje s populacijom koja brzo stari bilo korisno da štede danas (tj. imaju suficite) kako bi se s vremenom potrošnja ujednačila. Deficiti i suficiti na tekućem računu dio su procesa prilagodbe u monetarnoj uniji. Njima se apsorbiraju asimetrični udari u nedostatku neovisne monetarne politike i prilagodbe nominalnog tečaja. Promjene troškovne i cjenovne konkurentnosti koje uzrokuje tržište olakšavaju prilagodbu, pri čemu u „prezagrijanim” gospodarstvima dolazi do gubitaka konkurentnosti, dok se u zemljama koje prolaze kroz cikličku recesiju i imaju visoku nezaposlenost bilježi njezin rast. Osim cikličkih promjena, u tome imaju ulogu i strukturni čimbenici. Zemlje koje zaostaju u razvoju s višim prognozama rasta obično imaju deficite na tekućem računu jer pozajmljuju sredstva iz inozemstva, što dovodi i do trenda aprecijacije njihovih realnih tečajeva. Takvi financijski tokovi usmjereni „odozgo prema dolje”, od središnjih gospodarstava EU-a prema perifernima normalna su posljedica činjenice da štednja ide za najvećim povratom. Vanjske neravnoteže, međutim, mogu biti problem ako zbog strukturnih promjena gospodarstva ili zbog pogrešne procjene rizika ili precjenjivanja očekivanog povrata postanu ukorijenjene. Suficiti mogu biti posljedica narušavanja zbog pogrešnih očekivanja, pogrešne procjene rizika, narušavanja tržišta ili ako odražavaju pogrešne intervencije politika ili slabost financijskog nadzora. Ti propusti tržišta ili politika podrazumijevaju pogrešnu raspodjelu sredstava i nakupljanje neravnoteža i slabosti u zemljama sa suficitom i onima s deficitom. Pogrešna raspodjela sredstava značit će gubitke blagostanja i u zemljama koje bilježe suficit. U tim bi slučajevima u interesu zemalja sa suficitom bilo da svoje suficite smanje tako što će ukloniti prepreke koje ograničavaju domaću potražnju. Veliki gubici vrednovanja koje su pretrpjele neke zemlje sa suficitima od izbijanja financijske krize, a posljedica su neučinkovitih ulaganja prekomjerne štednje, ukazuju na to da su očekivanja od budućeg povrata od ulaganja bila pretjerana te podrazumijevaju smanjenje očekivanih mogućnosti potrošnje i gubitak blagostanja. Kako bi se te neučinkovitosti izbjegle, bitno je osigurati da se odluke na financijskim tržištima donose na temelju povrata od ulaganja koji su ispravno prilagođeni riziku te da je uspostavljen odgovarajući makrobonitetni nadzor kako bi se spriječila pretjerana koncentracija rizika kako u zemljama davateljicama tako i u zemljama primateljicama kapitala. Prevlast dužničkih instrumenata u financiranju deficita u nestabilnim zemljama bio je poseban čimbenik koje je pridonio koncentraciji rizika. Negativne implikacije prekomjernih deficita i suficita na tekućem računu pogađaju i dotičnu zemlju i njezine partnere. To je posebice slučaj u monetarnim unijama, u kojima se jedinstvenim tečajem i zajedničkom monetarnom politikom ne može odgovoriti na potrebe prilagodbe pojedinačnih gospodarstava. Ako velik dio monetarne unije poveća štednju ili smanji ulaganja, a time se poveća njihov suficit i izvozni kapital, deficit na tekućem računu u ostatku monetarne unije najvjerojatnije će se pogoršati: ili putem dvostranih financijskih tokova ili putem učinka na zajednički tečaj. Ako ne dođe do aprecijacije realne efektivne tečajne stope u zemljama koje imaju suficit, zbog relativno snažnijeg povećanja plaća i razine cijena, obično će doći do aprecijacije nominalnog tečaja eura. To može utjecati na konkurentnost i deflaciju u ostatku monetarne unije, posebice u zemljama čiji je izvoz više cjenovno osjetljiv. U tom su pogledu, tekući računi zemalja europoručja u cjelini, ali i svake od njih pojedinačno, pitanja od zajedničkog interesa. Nije moguće uspostaviti uzročno-posljedičnu vezu između deficita i suficita u bilo koje dvije zemlje, ali deficiti i suficiti u europoručju (i EU-u) blisko su povezani zbog intenzivne prekogranične trgovine i financijskih poveznica. Posebno se prekomjernom štednjom u zemljama sa suficitom financiraju deficiti na periferiji europoručja. Nadalje, neka od središnjih gospodarstava bila su posrednici u velikim financijskim tokovima od ulagatelja izvan EU-a prema zemljama s perifernih područja EU-a. U nedostatku odgovarajućeg financijskog nadzora, čime bi se pomoglo prepoznavanju i ograničavanju povezanih rizika, posljedice su bile nagli rast potaknut kreditima, smanjenje štednje i prekomjerna ulaganja u neproduktivne aktivnosti u perifernim područjima te pretjerana koncentracija rizika u financijskim sustavima središnjih zemalja. Analizom prostorne korelacije potvrđuje se da je u EU-u vjerojatnije da će neka zemlja imati deficit financijskog računa ako njezini najveći financijski partneri imaju suficite i obratno. S druge strane prelijevanja putem dvostranih trgovinskih odnosa obilježena su pozitivnim interakcijama među zemljama koje imaju tijesno integrirane lance opskrbe; vjerojatnije da će neka zemlja imati trgovinski suficit ako i njezini najveći financijski partneri imaju suficite. Nema dokaza za to da izvozni rezultati u zemljama sa suficitom znatno potiskuju izvoz zemalja s periferije europodručja. Povećanjem potražnje u gospodarstvima europoručja koja imaju suficit poboljšala bi se trgovinska bilanca gospodarstava s periferije europoručja.. Međutim, ne bi trebalo precjenjivati učinak takvog razvoja situacije na uravnoteženje suficita i deficita i na gospodarsku aktivnost gospodarstava koja bilježe deficit. Kao prvo, s obzirom na sektorske i geografske poveznice, povećanje domaće potražnje zemalja s velikim suficitom, primjerice Njemačke, ima puno jači učinak na izvoz susjednih zemalja, uključujući onih koje bilježe suficit, nego na periferna gospodarstva EU-a. Međutim, taj bi se učinak mogao povećati ako bi se porast potražnje odnosio i na druga gospodarstva koja imaju suficit. Kao drugo, učinak bi bio snažniji ako bi se to povećanje potražnje (i smanjenje trgovinske bilance) u zemljama sa suficitom odvijalo usporedo sa slabljenjem tečaja eura. Polje 2. Što je neravnoteža? U Uredbi (EZ) br. 1176/2011 o sprečavanju i ispravljanju makroekonomskih neravnoteža makroekonomska neravnoteža definirana je kao „bilo koji trend koji dovodi do makroekonomskih kretanja koja negativno utječu ili imaju mogućnost negativno utjecati na pravilno funkcioniranje gospodarstva države članice, ekonomske i monetarne unije ili Unije u cjelini”, dok su prekomjerne neravnoteže „ozbiljne neravnoteže, uključujući neravnoteže ili rizike koji ugrožavaju pravilno funkcioniranje ekonomske i monetarne unije”. Općenito, svako odstupanje od poželjne razine može se smatrati neravnotežom. Međutim, nisu sve neravnoteže razlog za brigu niti zahtijevaju intervenciju politika jer mogu biti dio dinamičke prilagodbe gospodarstva. Neravnoteže koje zahtijevaju podrobno praćenje i moguće intervencije politika odnose se na kretanja koja bi mogla bitno narušiti ispravno funkcioniranje gospodarstva države članice, europodručja ili EU-a. U praksi neravnoteže zahtijevaju podrobno praćenje ako su na opasnim razinama (npr. visoki dugovi) ili ako odražavaju neodržive dinamike (npr. jako dinamične cijene nekretnina ili krediti), koje prijete da će izazvati nagle i krupne, te stoga štetne, prilagodbe. Primjerice, visoki i postojani deficit na tekućem računu smatra se neravnotežom ako prijeti rizik od naglog prekida ili velikih socijalnih troškova. Opseg neravnoteže odnosi se na stupanj u kojem ona priječi nesmetano odvijanje gospodarske aktivnosti i na rizike nagle prilagodbe, tj. na vjerojatnost da će u određenom razdoblju doći do prilagodbe. Općenito, može se uzeti bilo koja ekonomska varijabla te procijeniti vjerojatnost njezine velike promjene (ili promjene kombinacije više njih) u sljedećem razdoblju. Primjerice, vjerojatnost da će se deficit na tekućem računu ili cijene nekretnina smanjiti za određene postotne bodove tijekom sljedeće godine. U većini slučajeva, međutim, uglavnom se zanima samo za implikacije nagle prilagodbe gospodarske aktivnosti i zaposlenosti. U teorijskoj i empirijskoj literaturi može se pronaći pozadina za utvrđivanje varijabli kojima se opisuju neravnoteže. Teorijskim modelima pružen je temelj za procjenu toga je li razvoj situacije neodrživ te stoga znači neravnotežu. Empirijskim studijama pridonijelo se poboljšanju teorijskog modela te se ističu vrijednosti koje bi mogle odražavati neodrživa kretanja ili na njih upućivati. Dok se nizom varijabli neravnoteže vrlo dobro kvalitativno prikazuju, poteškoće se javljaju kod kvantitativnih procjena. To jest, kvalitativno se može utvrditi da ako zemlja ima neodrživu dinamiku, primjerice postojan i visok deficit na tekućem računu, vjerojatno je da će se u nekom trenutku suočiti s naglom prilagodbom. Međutim, točan vremenski okvir i prijenos mnogo je teže procijeniti. U tom kontekstu, kada se utvrđuju rizici potencijalnih neravnoteža i odabiru države članice za detaljno preispitivanje, Komisija se u svom radu vodila sljedećim općim načelima za tumačenje tablice rezultata i pomoćnih pokazatelja: Održivost vanjskog duga: Ključni pokazatelji iz tablice rezultata jesu NIIP (zalihe) i deficit/suficit na tekućem računu (tok). Visoki negativni NIIP i visoki deficit na tekućem računu razlozi su posebnu zabrinutost. U slučaj negativnog NIIP-a trebalo bi ga kvalificirati prema neto vanjskom dugu kako bi se uzele u obzir visoke zalihe izravnih stranih ulaganja jer te obveze nose manje rizike od duga[25]. Suficiti ne nose iste rizike kao deficiti, ali mogu značiti neravnoteže ako su pretjerani i odražavaju narušavanje tržišta ili politike koje dovode do pogrešne raspodjele sredstava i gubitaka blagostanja u zemlji ili kod njezinih partnera. Trgovinski rezultati i konkurentnost: Ključni je pokazatelji iz tablice rezultata udjel na izvoznom tržištu, ali i pokazatelji konkurentnosti cijena, REER i nominalni ULC. Slabi trgovinski rezultati i gubitci konkurentnosti razlozi su za zabrinutost sami po sebi, a posebno ako postoje vanjski problemi održivosti, potreba za pozitivnijim vanjskim rezultatima kao potpora širim naporima razduživanja ili preraspodjeli sredstava. Relevantni su pomoćni pokazatelji neto trgovinska bilanca energetskih proizvoda[26], promjena REER-a u odnosu na europodručje i alternativni pokazatelji ULC-a. Koristan je i pokazatelj izvoznih rezultata u odnosu na razvijena gospodarstva. Osim toga, čimbenici povezani s necjenovnom konkurentnosti mogli bi se uzeti u obzir za kvalifikaciju, primjerice podaci o proizvodnoj i geografskoj specijalizaciji, iako ta pitanja u načelu treba razmotriti u sljedećim koracima u okviru PMN-a. Razvoj trgovinskih rezultata i konkurentnosti treba se tumačiti u svjetlu problema održivosti. Iako ne treba očekivati da će se smanjenja vrlo visokih suficita dogoditi u osnovi putem smanjenja izvoza i gubitaka udjela na tržištu, gubitak udjela na tržištu u zemlji koja bilježi deficit, s vrlo negativnim NIIP-om ili nedavnim ozbiljnim pogoršanjem bilance na tekućem računu ne može se tumačiti na jednaki način kao gubitak udjela na tržištu u zemljama koje bilježe suficit. Zaduženost privatnog sektora, razduživanje i krediti: Tablica rezultata osmišljena je kako bi se utvrdili prekomjerno zaduživanje i kreditni rast. S obzirom na trenutačno gospodarsko stanje, fokus je preusmjeren na pritiske razduživanja (tj. visoke zalihe duga, a ne više toliko na pretjerane kreditne tokove). To se prikazuje gledanjem zaliha duga privatnog sektora, uz uvažavanje razlike između kućanstava i nefinancijskog korporativnog sektora, te dinamike njihova duga i interakcije s obvezama opće države. Zalihe sektorskih dugova mogu se kvalificirati gledanjem konsolidiranih kao i nekonsolidiranih podataka (kako bi se uzeli u obzir domaći zajmovi unutar poduzeća). Pritisci razduživanja privatnog sektora trebali bi se kvalificirati uzimajući u obzir i njihovu interakciju sa sektorom opće države[27], u pogledu zajedničkog učinka na gospodarsku aktivnost. Rizici financijskog sektora za realno gospodarstvo: Pokazatelj iz tablice rezultata jest stopa rasta obveza financijskog sektora, dok se pokazatelj zaduženosti pojavljuje među pomoćnim pokazateljima. Budući da je cilj prikazati povećanja rizika povezanih s financijskim sektorom i način na koji oni mogu pojačati udar na realno gospodarstvo, ta dva pokazatelja treba ocijeniti odvojeno. Izloženost državnom dugu ili rizici od pretjeranog duga privatnog sektora (hipoteke i poveznice s cijenama nekretnina) vrlo su bitni. Visoko zaduženi sektori mogu biti znak pretjeranog širenja bilanci banaka, čime se potiču kreditni baloni i pojačava svaki nepovoljni razvoj gospodarske situacije. Nezaposlenost: Stopa nezaposlenosti pojavljuje se u tablici rezultata kao kontekstualna varijabla, što pomaže razumijevanju interakcije između različitih područja gospodarstva koja upućuju na pogrešnu raspodjelu sredstava i općeg nedostatka sposobnosti prilagodbe. Tržišta nekretnina i hipotekarnih kredita: Ključni je cilj prikazati rizike stvaranja cjenovnih balonâ na tržištu nekretnina i rizike koji proizlaze iz velikih dodatnih ispravaka, uključujući implikacije negativnih vlasničkih pozicija kućanstava i za uvjete rasta putem učinaka bogatstva. Glavni je pokazatelj godišnja promjena realnih cijena nekretnina u kontekstu akumuliranih promjena cijena. Različiti pokazatelji pretjeranog/nedovoljnog vrednovanja mogu se koristiti kao dodatni dokazi, iako oni nisu dio tablice rezultata. Rizici daljnje prilagodbe trebaju se kvalificirati prema razini duga kućanstava i poveznicama s financijskim sustavom. U tom je kontekstu bitna ponuda kredita. U nekim slučajevima može biti relevantno uzeti u obzir i pritiske za prilagodbu na strani ponude. S obzirom na financijske okolnosti u nekoliko država članica, cilj ne bi trebao biti samo utvrditi stvara li se balon na tržištu nekretnina, nego i kako napreduje „ispuhivanje” tog balona te rizike povezane sa sporim ili prebrzim kretanjima. ______________________ Tablica A1. Pokazatelji i njihovi indikativni pragovi || Vanjske neravnoteže i konkurentnost || Unutarnje neravnoteže Pokazatelj || 3-godišnji prosjek salda tekućeg računa kao % BDP-a || Neto stanje međunarodnih ulaganja kao % BDP-a || % promjene (3 godine) realna efektivna tečajna stopa, deflatori HICP-a u odnosu na 41 industrijsku zemlju (a) || % promjene (5 godina) udjela na izvoznom tržištu || % promjene (3 godine) nominalnog jediničnog troška rada (b) || godišnji % promjene deflacioniranih cijena nekretnina (c) || Kreditni tok privatnog sektora (konsolidirani) kao % BDP-a (d), (e) || Stopa nezaposlenosti 3-godišnji prosjek || Dug privatnog sektora (konsolidirani) kao % BDP-a (d), (e) || Dug opće države kao % BDP-a || godišnji % postotak promjene ukupnih obveza financijskog sektora, nekonsolidirani podatci Izvor || EUROSTAT (Statistika bilance plaćanja) || EUROSTAT (Statistika bilance plaćanja) || GU ECFIN (baza podataka cjenovne i troškovne konkurentnosti) || EUROSTAT (Statistika bilance plaćanja) || EUROSTAT (Nacionalni računi) || EUROSTAT || EUROSTAT (Nacionalni računi) || EUROSTAT (Anketa o radnoj snazi) || , EUROSTAT (Nacionalni računi) || EUROSTAT (EDP – definicija iz Ugovora). || , EUROSTAT (Nacionalni računi) Indikativni pragovi || -4/+6% Donji kvartil (koristi se i kao referentna vrijednost za gornji prag) || -35% Donji kvartil || +/-5% za europoručje +/-11% izvan europoručja Donji i gornji kvartili za europoručje -/+ s.d. europoručja || -6 % Donji kvartil || +9% europoručje +12 % izvan europoručja Gornji kvartil europoručje +3% || +6 % Gornji kvartil || +15 % Gornji kvartil || +10 % || 133 % Gornji kvartil || +60 % || 16,5 % Neki dodatni pokazatelji koje se koriste u tumačenju gospodarskih rezultata || Neto uzajmljivanje/pozajmljivanje u usporedbi s ostatkom svijeta kao % BDP-a || Neto vanjski dug kao % BDP-a Priljev i zalihe izravnih stranih ulaganja % BDP-a || Realna efektivna tečajna stopa u usporedbi s ostatkom europodručja || Relativni udjel na izvoznom tržištu u odnosu na razvijena gospodarstva; Produktivnost rada; Trend rasta TFP-a || Nominalni jedinični troškovi rada (promjene tijekom 1, 5, 10 godina); Efektivni jedinični trošak rada u odnosu na ostatak europodručja || Promjene realnih cijena nekretnina (akumulirane tijekom 3 godine); Indeks nominalnih cijena nekretnina Dodatna vrijednost u stanogradnji || Promjena duga privatnog sektora || Stopa sudjelovanja, pokazatelji siromaštva za dugotrajnu nezaposlenost i nezaposlenost mladih || Dug privatnog sektora na temelju nekonsolidiranih podataka || || Omjer između duga i vlasničkog kapitala Napomene: (a) Za trgovinske partnere iz EU-a koristi se HICP, dok je za trgovinske partnere izvan EU-a deflator temelji na indeksu potrošačkih cijena; (b) Indeks omjera između nominalne naknade po zaposleniku i realnog BDP-a po zaposlenoj osobi; (c) Promjene cijena nekretnina u odnosu na deflator potrošnje; (d) Privatni sektor definira se kao nefinancijski sektor; kućanstva i neprofitne ustanove koje im služe; (e) Zbroj zajmova i vrijednosnih papira osim dionica. [1] Ovom su izvješću priložena dva radna dokumenta: u prvom se razmatra niz tehničkih izmjena pokazatelja korištenih u tablici rezultata te pomoćnih pokazatelja. Drugi dokument sadržava opsežne statističke podatke na temelju kojih je izvješće sastavljeno. Vidi i Eurostat News Release 166/2013 i novi prijedlog Uredbe o pružanju statističkih podataka za postupak u slučaju makroekonomskih neravnoteža – COM(2013) 342, 7.6.2013. Tom bi se Uredbom osiguralo praćenje kvalitete podataka od strane Eurostata te pitanja povezanih s kompiliranjem i slanjem podataka i metapodataka. [2] COM(2013) 800, 13.11.2013. Vidi i Komisijin nacrt zajedničkog izvješća o zapošljavanju. [3] COM(2013) 690, 2.10.2013. Komunikacijom se također predlaže tablica ključnih pokazatelja koji će se koristiti u nacrtu zajedničkog izvješća o zapošljavanju za praćenje stanja zaposlenosti i socijalnih kretanja te za rano utvrđivanje problema u tim područjima. Vijeće će u prosincu procijeniti treba li ju koristiti u Europskom semestru 2014. [4] Komisija je u travnju 2013. utvrdila neravnoteže u Belgiji, Bugarskoj, Danskoj, Španjolskoj, Francuskoj, Italiji, Mađarskoj, Malti, Nizozemskoj, Sloveniji, Finskoj, Švedskoj i Ujedinjenoj Kraljevini, s time da su u Španjolskoj i Sloveniji utvrđene prekomjerne neravnoteže (usp. ,Results of the In-depth Reviews’, COM(2013) 199, 10.4.2013., i ,Macroeconomic Imbalances’, European Economy-Occasional Papers, 132-144). Za cjelovit pregled posebnih preporuka po državama članicama koje je donijelo Vijeće, uključujući one u vezi s prevladavanjem neravnoteža, vidi SL L C 217, 30.7.2013., str. 1. [5] SL L 306, 23.11.2011., str. 25. [6] Usp. ,European Economic Forecast-Autumn 2013’, European Economy, 2013 (7). [7] To znači da je smanjenje deficita na tekućem računu bilo općenito više od očekivanoga s obzirom na procijenjeni proizvodni manjak u dotičnim državama članicama i njihovim trgovinskim partnerima. Za jednu od metoda procjene cikličke komponente salda na tekućem računu vidi Salto, M. i A. Turrini (2010), ,Comparing Alternative Methodologies for Real Exchange Rate Assessment’, European Economy-Economic Papers, 427. [8] Usp. ,The Dynamics of International Investment Positions’, Quarterly Report on the Euro Area, 2012(3):7-20. [9] Usp. ,The Role of FDI in Preventing Imbalances in the Euro Area’, Quarterly Report on the Euro Area, 2013 (2): 17-25. [10] Vidi npr. IMF (2013), ,Multilateral Policy Issues Report – 2013 Pilot External Sector Report’ (lipanj) i ,Germany-Staff Report for the 2013 Article IV Consultation’ (kolovoz). [11] Ta su se pitanja već razmatrala u posebnim preporukama za te države članice iz prethodnih godina. [12] Usp. ,Current Account Surpluses in the EU’, European Economy, 2012 (9). [13] Za vezu između ULC-a, izvoznih cijena i uravnoteživanja vidi ,Labour Costs Pass-Through, Profits and Rebalancing in Vulnerable Member States’, Quarterly Report on the Euro Area, 2013 (3): 19-25. [14] Usp. ,Labour Market Developments in Europe-2013’, European Economy, 2013 (6) i ,Benchmarks for the Assessment of Wage Developments’,European Economy-Occasional Papers, 146. [15] Usp. ,Refining the MIP Scoreboard – Technical Changes to the Scoreboard and Auxiliary Indicators’, u vezi s promjenama definicije duga privatnog sektora u tablici. [16] Usp. ,Assessing the Private Sector Deleveraging Dynamics,’ Quarterly Report on the Euro Area, 2013 (1): 26-32, i Cuerpo, C. et al. (2013), ,Indebtedness, Deleveraging Dynamics and Macroeconomic Adjustment’, European Economy-Economic Papers, 477. [17] Usp. ,Product Market Review-2013’ European Economy, 2013 (uskoro) i ,Drivers of Diverging Financing Conditions across Member States’, Quarterly Report on the Euro Area, 2013 (1): 19-25. [18] Relativne (ili realne) cijene nekretnina, tj. cijene deflacionirane deflatorom potrošnje. [19] Usp. ,Assessing the dynamics of house prices in the euro area’, Quarterly Report on the Euro Area, 2012 (4): 7-18, ,Taxation of Housing’, Quarterly Report on the Euro Area, 2012 (4): 25-30 i ,Tax Reforms in EU Member States 2013’, European Economy, 2013(5), posebno odjeljak 2.6. Za rizike povezane s nekretninama vidi Pataracchia, B., R. Raciborski, M. Ratto i W. Röger (2013), ,Endogenous Housing Risk in an Estimated DSGE Model of the Euro Area’, European Economy-Economic Papers, 505. [20] Taj pristup, kojim se izbjegava dupliciranje postupaka i obveza izvješćivanja, utvrđen je u Uredbi (EU) br. 472/2013 (SL L140, 27.5.2013., str. 1), koja je dio takozvanog „paketa od dvije mjere”. On je i u skladu s Komisijinim prijedlogom instrumenta financijske pomoći za države članice izvan europodručja – COM(2012) 336, 22.6.2012.). Za podrobnije informacije o gospodarskom stanju i napretku u postupnom uklanjanju neravnoteža u tim državama članicama vidi najnovija izvješća o usklađenosti u: European Economy-Occasional Papers, 162 (Irska), 159 (Grčka), 161 (Cipar), 156 (Rumunjska) i 153 (Portugal). Ovim je izvješćem obuhvaćena Španjolska iako koristi financijsku pomoć za dokapitalizaciju banaka; usp. European Economy-Occasional Papers, 155. Za „paket od dvije mjere” vidi ,The Two-Pack on Economic Governance’, European Economy-Occasional Papers, 147. [21] Mladi koji nisu u radnom odnosu niti u sustavu obrazovanja i izobrazbe. [22] Međutim, nisu pokrenute korektivne mjere u okviru PMN-a, s obzirom na ambicije španjolskog nacionalnog programa reformi i programa stabilizacije. Komisija podrobno prati provedbu reformi politika i usklađenost s preporukama u vezi s PMN-om koje je Vijeće donijelo u srpnju. Tim praćenjem pokazalo se da su se reforme vidljivo ubrzale tijekom posljednjih mjeseci. Unatoč nekim odgodama, reforme uglavnom napreduju u skladu s obvezama iz nacionalnog programa reformi i programa stabilizacije te s preporukama u vezi s PMN-om koje je Vijeće donijelo u srpnju. [23] Međutim, nisu pokrenute korektivne mjere u okviru PMN-a, s obzirom na ambicije slovenskog nacionalnog programa reformi i programa stabilizacije. Komisija podrobno prati provedbu reformi politika i usklađenost s preporukama u vezi s PMN-om koje je Vijeće donijelo u srpnju. Tim praćenjem pokazalo se da je tijekom posljednjih mjeseci ubrzan ritam strukturnih reformi bitnih za prilagodbu neravnoteža, a ključan napredak postignut je u području bankarskog sektora. [24] Ovo je polje izvadak iz glavnih zaključaka publikacije „Suficiti na tekućem računu u EU-u”, op.cit. [25] Kada se promatra razvoj NIIP-a i vanjskog duga iz godine u godinu, trebalo bi uzeti u obzir to da se te varijable mjere po tržišnoj vrijednosti; njihovo poboljšanje ili pogoršanje može u jednakoj mjeri ovisiti o poboljšanju (ili pogoršanju) temeljnih vrijednosti kao i o tržišnoj percepciji kreditne sposobnosti zemlje. [26] S tim u vezi vidi publikacije „Energetska ovisnost država članica: ocjena stanja na temelju pokazatelja”, European Economy-Occasional Papers, 145, i „Energetski gospodarski razvoj u Europi”, European Economy, (uskoro). [27] O održivosti državnog duga vidi „Izvješće o fiskalnoj održivosti – 2012.”, European Economy, 2012. (8). Za detaljni opis fiskalnog nadzora vidi, see „Izvješće o javnim financijama u Ekonomskoj i monetarnoj uniji”, European Economy, 2013. (3).