OBRAZLOŽENJE

1. KONTEKST PRIJEDLOGA

• Razlozi i ciljevi prijedloga

Eurostat desetljećima izrađuje europsku poljoprivrednu statistiku o poljoprivredi EU-a. Njome su danas obuhvaćeni sljedeći aspekti: struktura poljoprivrednih gospodarstava, ekonomski računi u poljoprivredi, stočarska i biljna proizvodnja, ekološka poljoprivreda, cijene poljoprivrednih proizvoda, pesticidi, hranjive tvari i drugi poljoprivredno-okolišni aspekti. Glavni su ciljevi praćenje i evaluacija zajedničke poljoprivredne politike (ZPP) i drugih važnih politika EU-a te pružanje potpore oblikovanju politika.

Ta prikupljanja podataka evaluirana su 2016. te je zaključeno da ih je potrebno ažurirati kako bi se uzele u obzir promjene u poljoprivredi, ZPP-u i u drugim povezanim politikama EU-a. „Strategija za poljoprivrednu statistiku za 2020. i nadalje” važan je program modernizacije poljoprivredne statistike Europske unije koji Europska komisija provodi u bliskoj suradnji s državama članicama. Podupire je Odbor za Europski statistički sustav i dio je Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT), čiji je cilj pojednostavniti i poboljšati Europski sustav poljoprivredne statistike (EASS). Strategija je isto tako u skladu s međunarodnim preporukama, kao što su smjernice za izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova Međuvladina panela o klimatskim promjenama, i standardima Organizacije UN-a za hranu i poljoprivredu te se njome provodi Globalna strategija UN-a za poboljšanje poljoprivredne i ruralne statistike.

Poljoprivreda je relativno malen gospodarski sektor, ali obuhvaća gotovo polovinu površine zemljišta EU-a i proizvodi većinu hrane u EU-u, čime se osigurava sigurnost hrane i opskrbe hranom. Poljoprivreda znatno utječe na klimatske promjene i okoliš, a o njoj ovise i mnoge ruralne zajednice. EU-u su potrebne što točnije informacije o poljoprivredi da bi oblikovao politike od kojih koristi imaju svi građani Europe i da bi što učinkovitije i djelotvornije dodijelio znatna proračunska sredstva ZPP-a i povezanih mjera u različitim dimenzijama. Isto tako, poljoprivreda je okosnica Komunikacije Komisije o europskom zelenom planu, a posebno njegove strategije „od polja do stola”.

Uspješnost poljoprivrednog sektora u cjelini može se procijeniti tako da se podaci o opsegu i promjenama cijena poljoprivrednih dobara i usluga objedine u jednoj računovodstvenoj strukturi. U tu svrhu ekonomski računi u poljoprivredi (ERP) osiguravaju niz usporedivih podataka koji ključnim korisnicima, posebno Glavnoj upravi Komisije za poljoprivredu i ruralni razvoj (GU AGRI), pružaju važne informacije na makroekonomskoj razini.

Kao prateći račun Europskog sustava računa (ESA 2010.), ERP vrlo pomno prati metodologiju za nacionalne račune. Međutim, za sastavljanje tih računa potrebno je formulirati odgovarajuća pravila i metode. Na temelju sadašnje metodologije države članice od 2000. Eurostatu dostavljaju nacionalne i regionalne ekonomske račune u poljoprivredi. Uredba (EZ) br. 138/2004 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. prosinca 2003. o ekonomskim računima u poljoprivredi na području Zajednice stupila je na snagu 2004. te je njome formaliziran dio o ekonomskim računima na nacionalnoj razini; od tada je izmijenjena šest puta. Međutim, iako računi na regionalnoj razini nisu u uključeni u Uredbu, gotovo sve države članice i dalje ih redovito prenose na temelju džentlmenskog sporazuma. To nije dovoljno jer statistika obuhvaćena džentlmenskim sporazumom formalno nije dio ERP-a te ne postoje obveze ni jamstvo dostave. Budući da su regionalni ekonomski računi u poljoprivredi uvriježena i važna statistika, potrebno ih je formalizirati uključivanjem u Uredbu o ERP-u. To je jedini način da se osigura njezina kvaliteta. Europski revizorski sud utvrdio je to pitanje u tematskom izvješću br. 01/2016 i preporučio formalizaciju regionalnih ekonomskih računa u poljoprivredi. Komisija je prihvatila taj nalaz.

U istom je tematskom izvješću br. 01/2016 utvrđen i nedostatak izvješćivanja o kvaliteti ERP-a. Eurostat provodi tu preporuku od 2016., a države članice EU-a (uz tek nekoliko izuzetaka) od 2019. dostavljaju izvješća o kvaliteti ERP-a u skladu sa zahtjevima iz članka 12. stavka 2. Uredbe (EZ) br. 223/2009. Međutim, člankom 12. predviđeno je uključivanje posebnih zahtjeva za izvješćivanje o kvaliteti u sektorsko zakonodavstvo, što omogućuje utvrđivanje oblika, strukture, učestalosti i pokazateljâ ocjene za izvješća o kvaliteti te rokova za dostavu podataka. Točni aranžmani izvješćivanja o kvaliteti trenutačno su neformalni, pa bi ih trebalo formalizirati u skladu s tim postojećim zahtjevima iz Uredbe (EZ) br. 223/2009.

Konačno, kad je riječ o ERP-u i podacima na nacionalnoj razini, države članice dostavljaju prve procijenjene podatke (rok je studeni referentne godine n), druge procijenjene podatke (rok je siječanj godine n+1) i konačne podatke (rok je rujan godine n+1). Vremenski razmak između dostave prvih i drugih podataka prekratak je za optimalno poboljšanje kvalitete, pa bi se rokovi za dostavu druge procjene trebali produljiti za dva mjeseca, s kraja siječnja na kraj ožujka godine koja slijedi nakon referentne godine.