Hrvatska i Italija također su predložile Europskoj uniji da podnese prijedlog izmjene Priloga 3. Sporazumu dodavanjem na popis populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis aristotelis koja se nalazi izvan EU-a (Barentsovo more) te populacije podvrste Phalacrocorax aristotelis desmarestii koja se nalazi u EU-u (istočno Sredozemlje – Hrvatska, Jadransko more) u stupac A tablice 1. Priloga 3. (u kategoriju 2., odnosno 1.c).

Morski vranac nastanjuje atlantsku obalu Europe i Sjeverne Amerike, područje od Maroka do sjeverne Norveške i poluotoka Kole, uključujući Island, te Sredozemlje i dijelove obale Crnog mora (del Hoyo et al., 1992.). Razlikuju se tri podvrste: Ph. a. aristotelis na Atlantiku, Ph. a. desmarestii u Sredozemlju i na obali Crnog mora te Ph. a. riggenbachi iz Maroka. Vrsta je općenito sedentarna ili disperzivna, ali neke su populacije prave migratorne: najsjevernije populacije podvrste Ph. a. aristotelis iz Norveške i Rusije te jadranska populacija podvrste Ph. a desmarestii.

Globalna populacija procijenjena je na otprilike 100 000 parova 1990. te od 75 000 do 81 000 parova 2004. (BirdLife International, 2004.). U kategorizaciji IUCN-a vrsta je svrstana u najmanje zabrinjavajuću skupinu (Birdlife, 2015.). Kretanje populacije općenito je u opadanju, premda su neke populacije možda stabilne (Wetlands International, 2006.). Zabilježene su velike fluktuacije u brojnosti populacije. Na primjer, populacija u Ujedinjenoj Kraljevini porasla je za 21 % u razdoblju od 1969. do 1987., s 31 600 parova od 1969. do 1970. na 47 300 parova od 1985. do 1987., nakon čega je uslijedio pad brojnosti za 27 % u razdoblju od 1998. do 2002. te se populacija dodatno smanjila za 26 % do 2011. (Balmer et al., 2013.). Za populaciju u Norveškoj također su zabilježene velike fluktuacije. Najsjevernija migratorna populacija u Barentsovom moru smanjila se s 10 000 parova 1980. na otprilike 1 000 parova 1994., ali je ponovno narasla na 5 000 parova 2013. (Fauchald et al., 2015.).

Procjenjuje se da podvrsta Ph. a. desmaresti broji od 8 700 do 11 126 parova za razmnožavanje (Bazin i Imbert, 2012,). Veličina populacije 2006. procijenjena je na otprilike 10 000 jedinki (Culioli, 2006.). Opadanje populacije zabilježeno je na Korzici, gdje se prethodno stabilna populacija od do 1 000 parova između 1975. i 1983. smanjila za više od 50 % na otprilike 375 parova do 1994., ali se nakon toga oporavila (Dubois et al, 2008.).

Podvrsta Ph. a. desmarestii zaštićena je u europskom dijelu područja migracije te se u nekoliko zemalja nalazi na crvenom popisu, na primjer u Bugarskoj je kategorizirana kao „osjetljiva”, a u Albaniji kao „ugrožena”. Podvrsta Ph. a. aristotelis zaštićena je u dijelu migratornog područja (Ujedinjena Kraljevina). U Ujedinjenoj Kraljevini nedavno je sa žutog prebačena na crveni popis (Eaton et al., 2015.), a navedena je i na crvenom popisu u Rusiji zbog male veličine populacije. Zbog pada brojnosti populacije od 15 do 30 % u razdoblju od deset godina, u Norveškoj se svrstava u kategoriju „gotovo ugroženih“ vrsta (Korneev et al., 2015.).

Velando i Freire (2002) naglašavaju da bi se učinkovita zaštita podvrste P. a. desmarestii trebala provoditi zaštitom lokaliteta za razmnožavanje i područja za hranjenje i spavanje te reguliranjem ribolova pridnenih vrsta u područjima za hranjenje. Kako navode Velando i Freire (2002), mjere očuvanja koje je 2015. predložila organizacija Birdlife su: 1) utvrđivanje važnih morskih lokacija za tu vrstu, 2) označavanje tih lokacija kao zaštićenih morskih područja, 3) upravljanje ključnim lokalitetima za razmnožavanje i prezimljavanje, uključujući iskorjenjivanje invazivnih grabežljivaca, 4) programi nadzora ribarskih plovila radi utvrđivanja visokorizičnih područja za usputni ulov ptica mrežama stajaćicama, 5.) provođenje mjera ublažavanja i zaštite, ako je to relevantno.

1.4.Prijedlozi iz Luksemburga

Luksemburg je predložio da se sve populacije sljedećih triju vrsta premjeste u stupac A tablice 1. Priloga 3. Sporazumu: krivokljuni žalar (Calidris ferruginea), tupik (Fratercula arctica) i plosnatokljuna njorka (Alca torda). Luksemburg nije predložio neku specifičnu kategoriju u koju bi se tri vrste svrstale, ali prema kriterijima utvrđenima u tablici 1. Priloga 3. Sporazumu krivokljuni žalar (Calidris ferruginea) i plosnatokljuna njorka (Alca torda) pripadaju kategoriji 4., a tupik (Fratercula arctica) kategoriji 1.b.

Prijedlog Luksemburga odnosi se na Rezoluciju 6.1 šestog sastanka stranaka Sporazuma kojom se priznalo uvrštavanje na Crveni popis na globalnoj razini gavke (Somateria mollissima), glavate patke (Aythya ferina), crnogrlog gnjurca (Podiceps auritus), oštrigara (Haematopus ostralegus), vivka (Vanellus vanellus), riđe muljače (Limosa lapponica), rđastog žalara (Calidris canutus), krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), armenijskog galeba (Larus armenicus), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) te se istaknula važnost razmatranja posljedica tih promjena na popisu za sedmi sastanak stranaka.

1.5.Analiza prijedloga

Izmjenama Priloga 2. i 3. koje su predložile Hrvatska, Italija i Luksemburg sve bi populacije morskog vranca (Phalacrocorax aristotelis), krivokljunog žalara (Calidris ferruginea), tupika (Fratercula arctica) i plosnatokljune njorke (Alca torda) postale podložne zahtjevu iz Priloga 3. odjeljka 2.1.1. Sporazuma, kojim se utvrđuju pravne mjere za očuvanje vrsta koje se primjenjuju na populacije vrsta koje su navedene u stupcu A tablice 1. Priloga 3. Konkretno, za populacije navedene u stupcu A tablice 1. stranke pružaju zaštitu onim populacijama koje su navedene u skladu s člankom III. stavkom 2. točkom (a) Sporazuma. Te stranke, posebno i podložno stavku 2.1.3.:

(a) zabranjuju uzimanje iz prirode ptica i jaja populacija koje se pojavljuju na njihovom području,

(b) zabranjuju namjerno ometanje ako bi to ometanje znatno utjecalo na zaštitu dotične populacije i

(c) zabranjuju posjedovanje ili iskorištavanje te trgovanje pticama ili jajima populacija koje su uzete iz prirode usprkos zabranama utvrđenima u skladu s prethodno navedenim podstavkom (a), kao i posjedovanje ili iskorištavanje te trgovanje svim lako prepoznatljivim dijelovima ili prerađevinama takvih ptica i njihovih jaja.

Iznimno za populacije navedene samo u kategorijama 2. i 3. u stupcu A i označene zvjezdicom te populacije navedene u kategoriji 4. u stupcu A lov se može nastaviti na temelju održive uporabe. Ta se održiva uporaba provodi u okviru međunarodnog akcijskog plana za određenu vrstu, kojim će stranke nastojati primjenjivati načela prilagodljivog upravljanja lovom. Takva će uporaba u najmanju ruku podlijegati istim pravnim mjerama kao što je uzimanje iz prirode ptica iz populacija navedenih u stupcu B tablice 1., kako se zahtijeva u stavku 2.1.2.

Talijansko-hrvatski i luksemburški prijedlozi dobro su utemeljeni. Prijedlozi su u skladu sa zakonodavstvom EU-a i dopunjuju ga, posebice Direktivu o pticama.

Nakon pisanog savjetovanja stručne skupine za direktive o prirodi Komisija predlaže da Unija podrži navedene prijedloge jer su znanstveno utemeljeni i u skladu s predanošću Unije u području međunarodne suradnje radi zaštite biološke raznolikosti. Za prijedloge izmjene neće biti potrebna promjena postojećeg zakonodavstva Unije.

Bilo kakvi prijedlozi za izmjenu prilogâ Sporazumu dostavljaju se tajništvu Sporazuma najkasnije 150 dana prije otvaranja zasjedanja (vidjeti članak X. stavke 2. i 3. Sporazuma), tj. do 7. srpnja 2018.

Stoga je potrebno da Vijeće hitno donese odluku o podnošenju, u ime Europske unije, navedenog prijedloga tajništvu Sporazuma. To će se stajalište zauzeti u ime Unije za potrebe članka 218. stavka 9. UFEU-a.

2018/0221 (NLE)