ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
(17) Ova Uredba ne bi trebala spriječiti tijela države članice koja nema stvarnu nadležnost da u žurnim slučajevima poduzimaju privremene, uključujući zaštitne, mjere radi osiguranja osobe ili imovine djeteta u toj državi članici. Te bi mjere trebalo priznati i izvršavati u svim drugim državama članicama, uključujući države članice koje imaju nadležnost na temelju ove Uredbe, dok nadležno tijelo takve države članice ne poduzme mjere koje smatra prikladnima. Međutim, mjere koje poduzme sud u jednoj državi članici trebale bi se izmijeniti ili zamijeniti samo mjerama koje je također poduzeo sud države članice koja ima stvarnu nadležnost. Tijelo koje ima nadležnost samo za privremene, uključujući zaštitne, mjere trebalo bi se, ako je pred njim pokrenut stvarni zahtjev, po službenoj dužnosti proglasiti nenadležnim. Ako je to potrebno radi zaštite interesa djeteta, to bi tijelo trebalo izravno ili preko središnjeg tijela obavijestiti tijelo države članice koja ima stvarnu nadležnost na temelju ove Uredbe o poduzetim mjerama. Međutim, ako se ne obavijesti tijelo druge države članice, to ne bi trebala biti osnova za nepriznavanje mjere.

(17) Ova Uredba ne bi trebala spriječiti tijela države članice koja nema stvarnu nadležnost da u žurnim slučajevima poduzimaju privremene, uključujući zaštitne, mjere , na primjer u slučajevima obiteljskog i rodno uvjetovanog nasilja, radi osiguranja osobe ili imovine djeteta u toj državi članici. Te bi mjere trebalo priznati i izvršavati u svim drugim državama članicama, uključujući države članice koje imaju nadležnost na temelju ove Uredbe, dok nadležno tijelo takve države članice ne poduzme mjere koje smatra prikladnima. Međutim, mjere koje poduzme sud u jednoj državi članici trebale bi se izmijeniti ili zamijeniti samo mjerama koje je također poduzeo sud države članice koja ima stvarnu nadležnost. Tijelo koje ima nadležnost samo za privremene, uključujući zaštitne, mjere trebalo bi se, ako je pred njim pokrenut stvarni zahtjev, po službenoj dužnosti proglasiti nenadležnim. Ako je to potrebno radi zaštite interesa djeteta, to bi tijelo trebalo izravno ili preko središnjeg tijela bez nepotrebne odgode obavijestiti tijelo države članice koja ima stvarnu nadležnost na temelju ove Uredbe o poduzetim mjerama. Međutim, ako se ne obavijesti tijelo druge države članice, to ne bi trebala biti osnova za nepriznavanje mjere.
Električna energija iz goriva iz biomase proizvedena u postrojenjima s kapacitetom goriva jednakim 20 MW ili višim uzima se u obzir za potrebe iz stavka 1. točaka (a), (b) i (c) samo ako je proizvedena primjenom tehnologije visokoučinkovite kogeneracije kako je definirana u skladu s člankom 2. stavkom 34. Direktive 2012/27/EU . Za potrebe stavka 1. točaka (a) i (b) ova se odredba primjenjuje samo na postrojenja koja se puštaju u pogon nakon [tri godine nakon datuma donošenja ove Direktive]. Za potrebe stavka 1. točke (c) ovom se odredbom ne dovodi u pitanje javna potpora koja se pruža u okviru programa odobrenih do [tri godine nakon datuma donošenja ove Direktive].

Električna energija iz goriva iz biomase proizvedena u postrojenjima s kapacitetom goriva jednakim 20 MW ili višim uzima se u obzir za potrebe iz stavka 1. točaka (a), (b) i (c) ovog članka samo ako je proizvedena primjenom tehnologije visokoučinkovite kogeneracije kako je definirana u skladu s člankom 2. stavkom 34. Direktive 2012/27/EU ili ako je proizvedena u postrojenjima namijenjenima proizvodnji isključivo električne energije koja ostvaruju neto električnu učinkovitost od najmanje 40 % i ne koriste fosilna goriva . Za potrebe stavka 1. točaka (a) i (b) ovog članka ova se odredba primjenjuje samo na postrojenja koja se puštaju u pogon nakon [tri godine nakon datuma donošenja ove Direktive]. Za potrebe stavka 1. točke (c) ovog članka ovom se odredbom ne dovodi u pitanje javna potpora koja se pruža u okviru programa odobrenih do [godine dana nakon datuma donošenja ove Direktive].
„klimatski i energetski ciljevi Unije za 2030.” znači obvezujući cilj Unije od najmanje 40 % domaćeg smanjenja emisija stakleničkih plinova u cijelom gospodarstvu do 2030. u odnosu na 1990., obvezujući cilj Unije od najmanje 27 % udjela energije iz obnovljivih izvora u potrošnji u Uniji do 2030., cilj na razini EU-a od najmanje 27 % poboljšanja energetske učinkovitosti 2030., koji će se preispitati do 2020. uzimajući u obzir razinu EU-a od 30 % i cilj od 15 % za elektroenergetsku međusobnu povezanost do 2030. ili naknadne ciljeve u tom pogledu koje su dogovorili Europsko vijeće ili Vijeće i Parlament za 2030.
PRILOG ZAKONODAVNOJ REZOLUCIJI

IZJAVA EUROPSKOG PARLAMENTA

Europski parlament izražava duboku zabrinutost zbog prijedloga Komisije da 2017. provede preporuke Međunarodne komisije za zaštitu atlantskih tuna (ICCAT) iz 2008. godine. To znači da Unija gotovo 10 godina nije ispunjavala svoje međunarodne obveze.

Osim činjenice da se to može osporiti pred Sudom Europske unije i da šteti ugledu Unije kao predvodnice u području održivosti na međunarodnim forumima, postoji dodatni problem koji dovodi do pravne nesigurnosti za operatore i do legitimnih kritika od strane dionika. Činjenica je da institucije namjeravaju usvojiti zastarjele i neažurirane preporuke ICCAT-a, osobito onu o sredozemnom iglunu, emblematskoj vrsti, za koju je prošle godine ICCAT donio višegodišnji plan oporavka.

To bi dovelo do paradoksa jer bi Unija ovom Uredbom usvojila mjere za iglun koje su u međuvremenu zamijenjene novim planom oporavka koji za operatore vrijedi još od travnja 2017. godine. To je stanje pravno, i što je najvažnije, politički neprihvatljivo.

Stanje je tim više neprihvatljivo imajući u vidu da gotovo šest mjeseci nakon što je ICCAT donio preporuku br. 16-05 o sredozemnom iglunu Komisija nije donijela nikakav prijedlog za prenošenje te preporuke iako je općenito poznato da je stanje stokova kritično i da se, u svakom slučaju, plan oporavka već primjenjuje na operatore. Treba napomenuti da nije riječ o složenom prijenosu jer su odredbe već usvojene te su potrebne samo manje prilagodbe teksta.

Europski parlament apelira na Komisiju da svaki budući prijedlog regionalnih organizacija za upravljanje ribarstvom za prenošenje preporuka pošalje u roku od najviše šest mjeseci od datuma njegova usvajanja.

O sadržaju plana oporavka

Europski parlament pozdravlja preporuku ICCAT-a br. 16-05 o uspostavi višegodišnjeg plana oporavka za sredozemni iglun.

Europski parlament uviđa socioekonomsku dimenziju malog ribolova u Sredozemnom moru te potrebu za postupnim pristupom i fleksibilnošću u upravljanju tim ribolovom.

Ističe da za uspjeh plana oporavka i susjedne treće zemlje trebaju uložiti konkretne napore za učinkovito upravljanje tim vrstama.

Naposljetku, naglašava da se kvote trebaju ravnopravno raspodijeliti među operatorima uzimajući u obzir vrijednosti proizvodnje i prihoda. Kvote ulovljene nezakonito lebdećim (plovućim) mrežama ne bi se smjele uzimati u obzir pri izračunu povijesnih ulova i prava.
(17.a)

Trebalo bi osigurati sljedivost proizvoda koji su podložni organskom onečišćenju iz određenih potencijalno problematičnih izvora (ili koji se takvima smatraju) do izvora organskog materijala. To je potrebno kako bi se osiguralo povjerenje potrošača i ograničila šteta u slučaju pojave lokalnog onečišćenja. Kao rezultat toga, mogu se utvrditi poduzeća koja upotrebljavaju gnojidbene proizvode koji sadržavaju organski materijal iz tih izvora. To bi trebalo biti obvezno za proizvode koji sadržavaju materijale iz otpada ili nusproizvoda koji nisu prošli preradu kojom se uništavaju organske onečišćujuće tvari, patogeni ili genetski materijal. Cilj je ne samo smanjiti rizik za zdravlje i okoliš nego i umiriti javnost te smanjiti zabrinutosti poljoprivrednika u pogledu patogena, organskih onečišćujućih tvari i genetskog materijala. Kako bi se vlasnike zemljišta zaštitilo od onečišćenja za koje oni sami nisu krivi, države članice pozivaju se na uspostavljanje odgovarajućih pravila o odgovornosti.
(9b)

U Uniji je prevalencija invaliditeta veća među ženama nego među muškarcima. Žene s invaliditetom suočene su s višestrukim oblicima diskriminacije i suočavaju se sa znatnim preprekama punom ostvarivanju svojih osnovnih prava i sloboda. To obuhvaća fizičko, emocionalno, seksualno, ekonomsko i institucionalno nasilje. Obuhvaća i diskriminaciju u pristupu obrazovanju i zapošljavanju, što može dovesti do društvene izolacije i psihološke traume. Invaliditet također ima nerazmjeran utjecaj na žene jer one skrbe o članovima obitelji s invaliditetom i češće su od muškaraca žrtve diskriminacije na temelju povezanosti. S obzirom na navedeno potrebno je djelovati kako bi se zajamčilo jednako postupanje te pozitivne mjere i politike usmjerene na žene s invaliditetom i majke djece s invaliditetom jer je to temeljno ljudsko pravo i etička obveza.
(2)

Posljedično, c C arinski prekršaji i sankcije uređeni su s pomoću 28 različitih skupova pravila. Zbog toga se kršenje carinskog zakonodavstva Unije ne tretira na isti način diljem Unije, a sankcije koje se mogu odrediti razlikuju se prema naravi i težini u svakom slučaju ovisno o državi članici koja uvodi sankciju , što može dovesti do mogućih financijskih gubitaka država članica i do remećenja trgovine . [Am. 3.]
(4a)

U pogledu iskorištavanja živih morskih bioloških resursa Uredba (EU) br. 1380/2013 obuhvaća kao izričit cilj obnavljanje i održavanje populacije vrsta koje se love iznad razina koje mogu osigurati najviši održivi prinos. Stoga u skladu s člankom 2. stavkom 2. te Uredbe odgovarajuću stopu iskorištavanja treba postići do 2015., gdje je to moguće i, na postupnoj, progresivnoj osnovi, najkasnije do 2020. za sve stokove, a potom se ona treba održavati.
(3)

Na sjednici 23. i 24. listopada 2014. Europsko vijeće utvrdilo je obvezujući cilj od najmanje 40 % smanjenja domaćih emisija stakleničkih plinova u cjelokupnom gospodarstvu do 2030. u odnosu na 1990. Vijeće je na sastanku 6. ožujka 2015. službeno odobrilo taj doprinos Unije i njezinih država članica kao njihov planirani nacionalni doprinos u okviru Pariškog sporazuma. Zaključcima Europskog vijeća iz listopada 2014. predviđeno je da bi Unija taj cilj trebala ostvariti zajednički na troškovno najučinkovitiji način, pri čemu bi smanjenja do 2030. u odnosu na 2005. u sektorima u sustavu trgovanja emisijama (ETS) iznosila 43 %, a u sektorima izvan njega 30 %. Svi bi gospodarski sektori trebali pridonijeti tom smanjenju emisija , a Komisija bi za to, između ostalog, trebala osigurati platformu na kojoj će države članice razmjenjivati najbolje prakse i iskustva iz sektora mobilnosti s niskom razinom emisija .
(14)

Ovisno o nacionalnim prioritetima države članice trebale bi moći odabrati odgovarajuće nacionalne politike za ostvarivanje svojih obveza u pogledu LULUCF-a, uključujući mogućnost kompenziranja emisija iz jedne kategorije zemljišta uklanjanjima iz druge kategorije zemljišta. Osim toga, u razdoblju od 2021. do 2030. trebale bi moći kumulirati neto uklanjanja. Trgovanje među državama članicama trebalo bi ostati kao dodatna mogućnost za pomoć pri ispunjavanju obveza. U skladu s praksom u drugom obvezujućem razdoblju Kyotskog protokola države članice trebale bi imati i mogućnost da iskoriste prikupljeni višak u skladu s Uredbom [] o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030. za otpornu energetsku uniju i ispunjenje obveza u okviru Pariškog sporazuma te o izmjeni Uredbe (EU) br. 525/2013 Europskog parlamenta i Vijeća o mehanizmu za praćenje i izvješćivanje o emisijama stakleničkih plinova i za izvješćivanje o drugim informacijama u vezi s klimatskim promjenama kako bi se osiguralo da ispune svoje obveze na temelju ove Uredbe bez narušavanja opće ciljane vrijednosti smanjenja stakleničkih plinova Unije . Države članice trebale bi također moći iskoristiti do 280 milijuna tona ukupnih neto uklanjanja iz kombiniranih obračunskih kategorija iskrčenih zemljišta, pošumljenih zemljišta, poljoprivrednih zemljišta kojima se gospodari, travnjaka kojim se gospodari, močvarnih zemljišta kojima se gospodari, te ondje gdje je to primjenjivo i u skladu s delegiranim aktom donesenim na temelju članka 7. stavka 2. Uredbe (EU) br. [2017/…] o obvezujućem godišnjem smanjenju emisija stakleničkih plinova u državama članicama od 2021. do 2030., šumskih zemljišta kojima se gospodari kako bi osigurale ispunjavanje svojih obveza u skladu s Uredbom (EU) [2017/…].
(24)

Te konkretnije obveze nacionalnih tijela propisane ovom Uredbom trebale bi uključivati ex post ispitivanja i preglede dovoljnog broja vozila na tržištu radi provjere sukladnosti. Izbor vozila koja će biti podvrgnuta takvoj ex post provjeri sukladnosti trebao bi se temeljiti na odgovarajućoj procjeni rizika u kojoj bi se u obzir uzelo ozbiljnost moguće nesukladnosti i vjerojatnost da do nesukladnosti dođe. Nadalje, treba se temeljiti na jasnim i podrobnim kriterijima i obuhvaćati, između ostaloga, nasumične postotne provjere za sve aktualne modele, vozila u koja su ugrađeni novi motor ili tehnologija, vozila s visokom ili vrlo niskom potrošnjom goriva te vozila s veoma visokim obujmom prodaje. Nadalje, treba uzimati u obzir povijest sukladnosti, savjete potrošača, rezultate ispitivanja daljinskog istraživanja i zabrinutost koju su izrazila neovisna istraživačka tijela.
(9) Pristup obvezujućih godišnjih nacionalnih ograničenja iz Odluke br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (19) trebao bi se nastaviti od 2021. do 2030., pri čemu se početak putanje računa od 2020 . na temelju prosječnih emisija stakleničkih plinova od 2016. do 2018., a završetak putanje je ograničenje za 2030. za svaku državu članicu. Prilagodba emisijskih kvota do 2021. državama članicama je osigurana pozitivnim ograničenjem iz Odluke 406/2009/EZ i povećanjem godišnjih emisijskih kvota od 2017. do 2020. utvrđenim u skladu s odlukama 2013/162/EU i 2013/634/EU, kako bi se prikazao kapacitet za povećanje emisija tijekom tih godina. Europsko vijeće zaključilo je da bi dostupnost i upotrebu postojećih instrumenata fleksibilnosti u sektorima izvan ETS-a trebalo znatno povećati kako bi se osigurala troškovna učinkovitost zajedničkih nastojanja Unije i konvergencija emisija po stanovniku do 2030.

(9) Pristup obvezujućih godišnjih nacionalnih ograničenja iz Odluke br. 406/2009/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (19) trebao bi se nastaviti od 2021. do 2030., pri čemu se početak putanje računa od 2018 . na temelju prosječnih emisija stakleničkih plinova od 2016. do 2018., ili godišnje emisijske kvote za 2020., ovisno o tome koji je podatak manji, a završetak putanje je ograničenje za 2030. za svaku državu članicu. Kako bi se nagradilo rano djelovanje te poduprlo države članice s manjim kapacitetom za ulaganja, države članice s BDP-om po stanovniku ispod prosjeka EU-a, koje u razdoblju od 2013. do 2020. imaju emisije niže od svojih godišnjih emisijskih kvota za razdoblje od 2013. do 2020. određeno Odlukom 406/2009/EZ, mogu pod određenim uvjetima zatražiti dodjelu dodatnih emisijskih kvota iz rezerve. Dopunska prilagodba emisijskih kvota do 2021. državama članicama je osigurana pozitivnim ograničenjem iz Odluke 406/2009/EZ i povećanjem godišnjih emisijskih kvota od 2017. do 2020. utvrđenim u skladu s odlukama 2013/162/EU i 2013/634/EU, kako bi se prikazao kapacitet za povećanje emisija tijekom tih godina. Europsko vijeće zaključilo je da bi dostupnost i upotrebu postojećih instrumenata fleksibilnosti u sektorima izvan ETS-a trebalo znatno povećati kako bi se osigurala troškovna učinkovitost zajedničkih nastojanja Unije i konvergencija emisija po stanovniku do 2030.
Hibridna neusklađenost nastaje samo u mjeri u kojoj iznos istih odbijenih plaćanja, nastalih troškova ili pretrpljenih gubitaka u dvije jurisdikcije premašuje iznos prihoda koji je uključen u objema jurisdikcijama i koji se može pripisati istom izvoru .

Hibridna neusklađenost koja je rezultat razlika u priznavanju plaćanja, troškova ili gubitaka koje snose hibridni subjekt ili stalna poslovna jedinica ili rezultat razlika u priznavanju pretpostavljenog plaćanja između dva dijela istog poreznog obveznika nastaje samo u mjeri u kojoj se za nastali odbitak u izvornoj jurisdikciji izvršava prijeboj sa stavkom koja nije uključena u obje jurisdikcije u kojima je nastala neusklađenost . Međutim, u slučaju da plaćanje koje dovodi do te hibridne neusklađenosti također dovodi do hibridne neusklađenosti koja se može pripisati razlikama u pravnoj kvalifikaciji financijskog instrumenta ili plaćanja u okviru njega, ili je rezultat razlika u priznavanju plaćanja u korist hibridnog subjekta ili stalne poslovne jedinice, hibridna neusklađenost nastaje samo u mjeri u kojoj to plaćanje dovodi do odbitka bez uključivanja.
(8)

Postupno maksimalno smanjenje odlaganja otpada na odlagališta nužno je kako bi se spriječili štetni učinci na zdravlje ljudi i okoliš te osiguralo da se gospodarski vrijedni otpadni materijali postupno i učinkovito oporabljuju pravilnim gospodarenjem otpadom te u skladu s hijerarhijom otpada utvrđenom Direktivom 2008/98/EZ . To postupno maksimalno smanjenje odlaganja otpada na odlagališta zahtijevat će velike promjene u gospodarenju otpadom u mnogim državama članicama. Boljim statističkim podacima o prikupljanju i obradi te boljom sljedivošću tokova otpada trebalo bi biti moguće izbjeći stvaranje viška kapaciteta postrojenja za obradu preostalog otpada, na primjer energetskom oporabom, jer bi se tim stvaranjem viška kapaciteta moglo poremetiti ostvarivanje dugoročnih ciljeva Unije u pogledu pripreme za ponovnu uporabu i recikliranje komunalnog otpada utvrđenih člankom 11. Direktive 2008/98/EZ. Slično tome i u cilju sprečavanja štetnih učinaka na zdravlje ljudi i okoliš, iako bi države članice trebale poduzeti sve potrebne mjere kako bi osigurale da se na odlagališta odlaže samo obrađeni otpad, ispunjavanje te obveze ne bi trebalo rezultirati nastankom viška kapaciteta za obradu preostalog komunalnog otpada. U svjetlu nedavnih ulaganja u nekim državama članicama koja su dovela do prevelikog kapaciteta za energetsku oporabu ili do uvođenja mehaničke biološke obrade, nužno je dati jasan signal poduzećima koja se bave otpadom i državama članicama kako bi se izbjegla ulaganja koja su nespojiva s dugoročnim ciljevima utvrđenima u Direktivi o odlagalištima otpada i Okvirnoj direktivi o otpadu. Iz tih razloga trebalo bi razmotriti uvođenje granice za spaljivanje komunalnog otpada u skladu s ciljevima pripreme za ponovnu uporabu i recikliranje iz članka 11. Direktive 2008/98/EZ i članka 5. Direktive 1999/31/EZ. Osim toga, kako bi osigurale usklađenost ciljeva utvrđenih člankom 11. Direktive 2008/98/EZ i cilja smanjenja odlaganja otpada na odlagališta definiranog člankom 5. ove Direktive te koordinirano planiranje potrebnih infrastruktura i ulaganja za ostvarenje tih ciljeva, države članice koje mogu dobiti dodatno vrijeme za ostvarenje ciljeva u pogledu recikliranja komunalnog otpada trebale bi dobiti i dodatno vrijeme za ostvarenje cilja smanjenja odlaganja otpada na odlagališta za 2030. utvrđenog ovom Direktivom.
(12)

Države članice trebale bi poduzeti mjere za promicanje sprečavanja i smanjivanja rasipanja hrane u skladu s Programom za održivi razvoj do 2030. koji je donijela Opća skupština Ujedinjenih naroda 25. rujna 2015., a posebno njegov cilj smanjenja otpada od hrane za 50 % do 2030. Tim bi se mjerama trebalo nastojati spriječiti i smanjiti nastanak otpada od hrane i smanjiti gubitke hrane na razini cijelog lanca opskrbe, uključujući primarnu proizvodnju, transport i skladištenje . Uzimajući u obzir koristi od sprečavanja nastanka otpada od hrane za okoliš , društvo i gospodarstvo, države članice trebale bi uspostaviti posebne mjere za sprečavanje nastanka otpada od hrane , uključujući kampanje za podizanje razine svijesti o mogućim načinima smanjivanja količine otpada od hrane u svojim programima sprečavanja nastanka otpada. Tim mjerama bi države članice trebale nastojati postići cilj smanjenja otpada od hrane na razini cijele Unije od 30 % do 2025. te od 50 % do 2030. Države članice bi također trebale mjeriti napredak postignut u smanjenju nastanka otpada od hrane i gubitaka hrane . Radi lakše razmjene dobre prakse diljem EU-a među državama članicama i među subjektima u prehrambenoj industriji, potrebno je uspostaviti zajedničku metodologiju takvog mjerenja. Izvješće o razinama otpada od hrane trebalo bi podnositi jedanput godišnje .
(5)

Pitanje obveza i pratećih odgovornosti i dužnosti države zastave i, gdje je to primjereno, međunarodne organizacije zastave, za očuvanje i gospodarenje živim resursima otvorenog mora u okviru UNCLOS-a sve je važnije pitanje na međunarodnoj razini. U okviru obveze postupanja s dužnom pažnjom koja proizlazi iz UNCLOS-a to je bio slučaj i za istovremenu nadležnost obalne države i nadležnost države zastave te, gdje je to primjereno, nadležnost međunarodne organizacije zastave i međunarodne obalne organizacije da osiguraju osigura pouzdano očuvanje morskih bioloških resursa u morskim područjima koja su u nacionalnoj nadležnosti. Savjetodavnim mišljenjem Međunarodnog suda za pravo mora (ITLOS) od 2. travnja 2015., koje je odgovor na pitanja Komisije za ribarstvo na podregionalnoj razini iz zapadne Afrike, potvrđeno je da Unija snosi međunarodnu odgovornost pred trećim zemljama i međunarodnim organizacijama za aktivnosti svojih ribarskih plovila te da je u skladu s tom odgovornošću obvezna postupati s dužnom pažnjom. Obveza postupanja s dužnom pažnjom obveza je države da uloži najveći mogući napor te da učini sve kako bi spriječila nezakoniti ribolov, a to uključuje obvezu da donese potrebne administrativne mjere i mjere za provedbu kako bi osigurala da ribarska plovila koja viju njezinu zastavu, njezini državljani ili ribarska plovila koja djeluju u njezinim vodama nisu uključena u aktivnosti kojima se krše primjenjive mjere očuvanja i gospodarenja. Iz tih razloga razloga i općenitije radi jačanja plavog gospodarstva važno je organizirati aktivnosti ribarskih plovila Unije izvan vodâ Unije i sustav upravljanja koji se odnosi na te aktivnosti na takav način da se međunarodne obveze Unije mogu izvršavati djelotvorno i učinkovito i da se izbjegavaju situacije u kojima bi se Uniji moglo zamjeriti zbog međunarodno nezakonitih radnji. [Am. 5.]
(2) Europsko vijeće obvezalo se u listopadu 2014. smanjiti ukupne emisije stakleničkih plinova Unije do 2030. za najmanje 40 % u odnosu na razinu iz 1990. Svi bi sektori gospodarstva trebali doprinijeti postizanju tog smanjenja emisija, a taj će se cilj troškovno najučinkovitije ostvariti u okviru sustava trgovanja emisijama Unije (sustav EU-a za trgovanje emisijskim jedinicama) kojim će se emisije do 2030. smanjiti za 43 % u odnosu na razinu iz 2005. To je potvrđeno u predviđenoj i na nacionalnoj razini utvrđenoj obvezi smanjenja za Uniju i njezine države članice dostavljenoj Tajništvu Okvirne konvencije UN-a o klimatskim promjenama 6. ožujka 2015. (16)

(2) Europsko vijeće obvezalo se u listopadu 2014. smanjiti ukupne emisije stakleničkih plinova Unije do 2030. za najmanje 40 % u odnosu na razinu iz 1990. Svi bi sektori gospodarstva trebali doprinijeti postizanju tog smanjenja emisija, a taj se cilj treba troškovno najučinkovitije ostvariti u okviru sustava trgovanja emisijama Unije (sustav EU-a za trgovanje emisijskim jedinicama) kojim će se emisije do 2030. smanjiti za 43 % u odnosu na razinu iz 2005. To je potvrđeno u predviđenoj i na nacionalnoj razini utvrđenoj obvezi smanjenja za Uniju i njezine države članice dostavljenoj Tajništvu Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o klimatskim promjenama 6. ožujka 2015. Napori oko smanjenja emisija trebali bi se podijeliti pošteno među sektorima koji su obuhvaćeni sustavom EU-a za trgovanje emisijskim jedinicama.