EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 30.3.2017. COM(2017) 148 final IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU Izvješće o napretku pokazatelja za mobilnost u svrhu učenja



1. Uvod U nedavnoj Komunikaciji Komisije o ulaganju u mlade u Europi naglašava se pozitivan učinak mobilnosti u svrhu učenja na zapošljivost i aktivno građanstvo. Učenje, studiranje i osposobljavanje u drugoj zemlji jedinstveno je iskustvo koje može otvoriti nove horizonte. Poslodavci cijene vještine stečene tijekom iskustva mobilnosti kao što su rješavanje problema, prilagodljivost, tolerancija i samopouzdanje, koje su ujedno ključne za današnje društvo. Komisija potiče mobilnost mladih u svrhu učenja svojim politikama i programima, uključujući posebnu referentnu vrijednost i potporu iz programa Erasmus+. U Zaključcima Vijeća o referentnoj vrijednosti za mobilnost u svrhu učenja iz 2011. (2011/C372/08) Komisija se poziva da „do kraja 2015. Vijeću podnese izvješće u cilju preispitivanja i, ako je potrebno, revizije europske referentne vrijednosti za mobilnost u svrhu učenja”. U Zaključcima Vijeća od Komisije se i država članica usto traži da provedu niz drugih mjera, posebice u pogledu pokazatelja mobilnosti studenata, nastavnika i mladih. Međutim, nisu obvezne izvijestiti Vijeće o tim mjerama. One su podrobnije opisane u zasebnim dostupnim dokumentima Komisije. U pozadini je Zaključaka Vijeća iz 2011. strateški okvir za europsku suradnju u području obrazovanja i osposobljavanja 2020. kojim se Komisija poziva „da do kraja 2010. podnese prijedlog referentne vrijednosti u tom području, u početku stavljajući naglasak na fizičku mobilnost između zemalja u području visokog obrazovanja [...]”. Zaključcima Vijeća prethodio je radni dokument službi Komisije od 24. svibnja 2011. o razvoju referentnih vrijednosti za obrazovanje za zapošljivost i mobilnost u svrhu učenja (dok. 10697/11). Ovim se izvješćem ispunjava obveza izvješćivanja Vijeća o napretku koji je postignut u pogledu referentne vrijednosti za mobilnost u cilju nastavka rada do 2020. Referentna vrijednost za mobilnost u svrhu učenja sastoji se od dva pokazatelja te je u Prilogu Zaključcima iz 2011. definirana kao u nastavku. „– Do 2020. bi u prosjeku barem 20 % osoba s diplomom visokog obrazovanja trebalo izvjesno vrijeme u okviru svojeg visokoškolskog programa studirati ili se osposobljavati u inozemstvu (uključujući stručnu praksu), a time se ili mora steći najmanje 15 ECTS bodova ili razdoblje provedeno u inozemstvu mora trajati najmanje tri mjeseca.” „– Do 2020. bi u prosjeku barem 6 % osoba u dobi od 18 do 34 godine s početnom kvalifikacijom strukovnog obrazovanja i osposobljavanja trebalo pohađati nastavu ili se osposobljavati u svom području (uključujući stručnu praksu) u inozemstvu, pri čemu razdoblje provedeno u inozemstvu mora trajati najmanje dva tjedna(3) ili kraće ako je to navedeno u potvrdi Europass. (3) = 10 radnih dana.” Naglasak je referentne vrijednosti na vanjskoj mobilnosti: drugim riječima, u kojoj mjeri pojedinci odlaze u inozemstvo radi stjecanja iskustava učenja i kvalifikacija. Unutar EU-a taj je cilj povezan s osnovnim načelima EU-a o slobodnom kretanju osoba i radu na unutarnjem tržištu. Referentnom vrijednosti EU-a mjeri se broj osoba s diplomom koje su bile mobilne tijekom studija i uspješno su stekle svoje kvalifikacije. Njome se izravno ne određuje zemljopisno područje, ali se u Zaključcima iz 2011. ističe da se „mobilnost u svrhu učenja definira kao fizička mobilnost te u obzir uzima mobilnost diljem svijeta”. Mjerenje pokazatelja referentne vrijednosti za mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju u praksi je ograničeno instrumentom koji je izrijekom naveden u Zaključcima (anketa kućanstava koja se provodi na određenoj velikoj dobnoj skupini), dok izvor za pokazatelj referentne vrijednosti za visoko obrazovanje nije naveden. Savjetovanje s mjerodavnim savjetodavnim tijelom Komisije (Stalna skupina za pokazatelje i referentne vrijednosti) o nacrtu ovog izvješća provedeno je u siječnju i veljači 2016., nakon početne rasprave koju je Stalna skupina održala u prosincu 2015. U ovom se izvješću upućuje na rezultate tih savjetovanja kada je to primjereno. Na njima se temelji Komisijina ocjena tehničke izvedivosti daljnjeg rada. U izvješću se navodi što je učinjeno od 2011., razmatraju se dostupni dokazi te se donose zaključci o pokazateljima referentne vrijednosti za mobilnost u visokom obrazovanju, kao i u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju (odjeljci 2. i 3.). Nadalje, u njemu se izlaže daljnji rad koji predlaže Komisija (odjeljak 4.). 2. Pokazatelj referentne vrijednosti za mobilnost u visokom obrazovanju 2.1. Što je učinjeno od 2011.

Radna skupina Eurostata je u razdoblju od 2011. do 2012. izradila prijedlog metodologije i načina prikupljanja podataka u skladu sa zahtjevima tog pokazatelja referentne vrijednosti. Prije dogovora o zaključcima Vijeća podaci nisu bili dostupni u ispravnom obliku. Radna skupina utvrdila je da je najvažnije pitanje izvedivost prikupljanja podataka koji bi odgovarali definiciji referentne vrijednosti. Definicija pokazatelja referentne vrijednosti i naknadni rad ostvareni su u uskoj suradnji s dionicima uključenima u Bolonjski proces kako je zatraženo u Zaključcima Vijeća. Primjenjuje se širi pristup radi poboljšanja podataka o mobilnosti u svrhu učenja (to je ujedno u skladu sa „Strategijom: Mobilnost za bolje učenje” Europskoga prostora visokog obrazovanja / Bolonjskog procesa). Podaci o mobilnosti u svrhu učenja dobivaju se prikupljanjem obrazovnih podataka UNESCO-a, OECD-a i Eurostata (UOE), pri čemu se upotrebljavaju uglavnom administrativne informacije. Eurostat je u suradnji s državama članicama (u okviru radne skupine), OECD-om, UNESCO-om, Glavnom upravom EAC i drugim relevantnim tijelima Komisije izradio metodološki priručnik o mobilnosti u svrhu učenja i tablice za prikupljanje podataka. Podaci za referentnu vrijednost iz država članica EU-a prikupljaju se na temelju Uredbe Komisije donesene 2013. koja se provodi postupno u razdoblju od 2015. do 2018. Podaci prikupljani tijekom pet godina bit će dostupni 2022. za referentno razdoblje 2016. – 2020., s obzirom na to da je cilj postavljen za 2020. Kada je riječ o razdoblju nakon 2020., situaciju će podrobnije trebati procijeniti 2019. Te će godine baza dokaza u tu svrhu sadržavati podatke prikupljene za dvije godine (2016. i 2017.).



2.2. Dostupni dokazi Pokazatelj referentne vrijednosti za visoko obrazovanje uključuje dvije vrste podataka: podatke o mobilnosti bodova te o mobilnosti radi stjecanja diplome. Te se dvije vrste u nastavku razmatraju zasebno jer postoje znatne razlike u metodologiji i zahtjevima u pogledu podataka. – Mobilnost bodova Mobilnost bodova definira se kao privremeno pripravništvo u inozemstvu koje je povezano s obrazovanjem ili/i studijem, a odvija se u okviru pohađanja programa tercijarnog obrazovanja u „matičnoj instituciji” (obično) u svrhu stjecanja akademskih bodova (tj. bodova koje matična institucija priznaje). Osobe s diplomom koje su boravile u inozemstvu radi mobilnosti bodova definiraju se kao osobe s diplomom određenog tercijarnog programa (utvrđenog na temelju ISCED-a) koje su u okviru tercijarnog obrazovanja privremeno studirale ili obavljale stručnu praksu u inozemstvu te su se vratile u „matičnu instituciju” da steknu diplomu. Matične institucije dostavljaju podatke o mobilnosti bodova nacionalnim statističkim tijelima (koja ih potom u dogovorenom obliku dostavljaju Eurostatu). Eurostat još nije objavio podatke o mobilnosti bodova za osobe s diplomom. Podatke za referentno razdoblje 2016. (školska godina 2015./2016.) države članice počet će dostavljati Eurostatu 2017. za objavu u prvoj polovini 2018. Tada će podaci o mobilnosti bodova biti gotovo potpuni jer se oslanjaju na podatke prikupljene od zemalja u koje se studenti vraćaju nakon boravka u inozemstvu radi mobilnosti bodova (tj. 28 država članica EU-a), a dostava podataka Eurostatu obvezna je na temelju uredbe donesene u rujnu 2013. Do tada su najbolji izvor podataka o mobilnosti bodova na razini EU-a podaci iz programa Erasmus+. Međutim, njima nije obuhvaćena mobilnost koja se odvija izvan programa, a trenutačno su dostupni jedino podaci o upisima, koji se ne mogu upotrijebiti kao zamjena za odgovarajući dio pokazatelja referentne vrijednosti za koji su potrebni podaci o osobama s diplomom. – Mobilnost u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije Mobilnost u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije definira se kao fizički prelazak državne granice radi upisivanja studijskog programa na tercijarnoj razini u odredišnoj zemlji. Osobe s diplomom stečenom u mobilnosti jesu osobe čija zemlja podrijetla nije zemlja u kojoj su stekli diplomu na tercijarnoj razini. Podaci o osobama s diplomom stečenom u mobilnosti prikupljaju se na razini odredišne zemlje. Zbog toga se pri izračunu (prema podrijetlu) ukupnog broja osoba s diplomom iz EU-a koje su ostvarile vanjsku mobilnost u obzir uzimaju brojke koje su dostavile sve odredišne zemlje unutar EU-a i izvan njega. To znači da pouzdanost izlaznog pokazatelja ovisi o kvaliteti i raščlanjenosti podataka koje dostavljaju druge zemlje, kao i o broju odredišnih zemalja za koje su podaci dostupni. Prvi rezultati novog prikupljanja podataka UOE-a u pogledu mobilnosti u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije dostupni su od jeseni 2015. Centar za istraživanje obrazovanja i cjeloživotnog učenja (CRELL) u okviru Zajedničkog istraživačkog centra proveo je analizu i objavio prve procjene vanjske mobilnosti europskih studenata na tercijarnoj razini (ISCED razine 5 – 8) te za svaku ISCED razinu zasebno. Referentna vrijednost EU-a na temelju dostupnih podataka iznosi 2,9 % za referentno razdoblje 2013. (akademska godina 2012./2013.). To je daleko ispod ciljane razine od 20 %, ali to je zato što su trenutačno dostupni samo djelomični podaci. Kao što je već spomenuto, za mobilnost bodova još nema dostupnih podataka. Podaci o mobilnosti u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije trenutačno su dostupni samo za neke od odredišnih zemalja i to zbog odstupanja u pogledu dostavljanja podataka koja su odobrena nekim zemljama EU-a te zbog nedostatka podataka iz mnogih odredišnih zemalja izvan EU-a. Stoga je vjerojatno da je stvarna razina referentne vrijednosti znatno viša. Kada je riječ o pojedinačnim zemljama, podaci pokazuju da je referentna vrijednost za CY i LU daleko viša od ciljane (iznosi 63 %, odnosno 68 %); većina studenata iz tih zemalja studira i stječe diplome u obrazovnim ustanovama u susjednim zemljama ili u UK i CH (te dvije zemlje tradicionalno privlače velik broj mobilnih studenata). Treba napomenuti da, unatoč djelomično nepotpunim podacima, znatan udio osoba s diplomom iz BG, DE, EE, IE, EL, LT, LV, MT, SK i FI završi studij u inozemstvu (između 5 i 13 %). Iz većine su tih zemalja mnogi studenti otišli u susjedne zemlje s kojima postoji povijesna, a često i jezična povezanost. Podaci usto pokazuju da se viša razina obrazovanja obično povezuje s povećanim udjelom mobilnosti u svrhu učenja te je udio najveći na doktorskoj razini. Prvi dostavljeni podaci o mobilnosti u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije općenito pokazuju da države članice poštuju Uredbu Komisije. Za nekoliko su zemalja odobrena odstupanja za kasniju dostavu (za EL i FR za veći dio podataka; za ES i PL za određene dijelove).

Kao što je već navedeno, referentna vrijednost nije ograničena na države članice. Mnogi studenti podrijetlom iz EU-a diplomiraju u zemljama izvan Unije te je stoga potrebno prikupiti podatke iz tih zemalja. Slijedom toga, počevši od 2014. mehanizme prikupljanja podataka uspostavili su i OECD i UNESCO (u suradnji s Eurostatom). Međutim, za razliku od država članica EU-a, dostavljanje podataka nije obvezno te je sudjelovanje zemalja izvan EU-a tijekom prve godine prikupljanja bilo vrlo neujednačeno. Za zemlje izvan Europe prvi rezultati pokazuju da su samo Australija, Brazil, Kanada, Čile, Izrael i Novi Zeland dostavili podatke u traženom obliku. Planirana (ali ne i postignuta) pokrivenost referentne vrijednosti uključuje zemlje kao što je SAD, za koji se zna da prima većinu mobilnih studenata iz zemalja EU-a, tako da bi procijenjena ukupna pokrivenost iznosila 95 % ukupne svjetske mobilnosti. 2.3. Zaključci na temelju obavljenog rada i dostupnih dokaza Iz odjeljka 2.2. vidljivo je da je potreban trajan napor kako bi se poboljšala kvaliteta podataka o mobilnosti u svrhu učenja u visokom obrazovanju u smislu dostupnosti usporedivih podataka o mobilnosti bodova te dostupnosti za sve glavne odredišne zemlje podataka o osobama iz država članica koje su diplomu stekle u zemljama izvan EU-a. Komisija podupire trenutačnu definiciju pokazatelja referentne vrijednosti za visoko obrazovanje. Jednako tako, iz savjetovanja sa Stalnom skupinom proizašlo je da bi ta referentna vrijednost trebala ostati kakva jest jer se smatra da je definirana smisleno u odgovoru na potrebe za podacima o globalnoj mobilnosti. Potrebni su daljnji napori kako bi se dobili relevantni podaci za zemlje izvan EU-a kojima bi se do 2018. poboljšala trenutačna djelomična pokrivenost. Prvi bi cilj bio potpuna pokrivenost zemalja Bolonjskog procesa s obzirom na to da one dijele sličan cilj u pogledu referentne vrijednosti. Međutim, iz podataka koji su nedavno prikupljeni za zemlje Bolonjskog procesa koje su izvan EU-a vidljiva je ograničena dostupnost podataka za glavne zemlje. Drugo, kao prioritet bi trebalo postaviti jačanje suradnje s OECD-om i UNESCO-om na prikupljanju globalnih dokaza o mobilnosti u svrhu učenja daljnjim poboljšanjem prikupljanja međunarodnih podataka o kojem je već postignut dogovor. Zbog brojnosti studenata iz EU-a koji studiraju u SAD-u osobito bi važno bilo prikupiti podatke o njima. Komisija blisko surađuje s OECD-om i UNESCO-om u okviru zajedničkih ciljeva politika u pogledu mobilnosti u svrhu učenja te je stoga razvijena bliska suradnja na prikupljanju podataka. OECD je naveo da su zbog znatnih promjena uvedenih u prikupljanje podataka UOE-a 2014. neke zemlje možda bile spriječene da dostave podatke. Način prikupljanja podataka UOE-a koji je primijenjen 2014. temeljito je revidiran zbog revizije glavne obrazovne klasifikacije ISCED 2011. Institut za statistiku UNESCO-a naveo je da odgovarajuće zemlje nemaju dovoljno kapaciteta za prilagodbu istraživačkih instrumenata (po svemu sudeći, trebalo bi prikupiti nove podatke). Uz poboljšano prikupljanje podataka i metodologiju, dodatan je pomak širenje postojećih podataka za pokazatelj referentne vrijednosti. Eurostat namjerava širiti podatke o vanjskoj mobilnosti za geografsko područje obuhvaćeno Europskim statističkim sustavom i njegovim Kodeksom prakse. Međutim, jednako je tako važno da Komisija dostavi podatke koji odražavaju globalnu mobilnost osoba s diplomom iz EU-a kako je zatraženo u formulaciji pokazatelja referentne vrijednosti stoga što mobilnost u svrhu učenja ima važnu ulogu u politikama visokog obrazovanja na razini EU-a i na međunarodnoj razini. Stalna je skupina pružila snažnu potporu tim područjima daljnjeg rada. Sudionici u savjetovanju složili su se da je referentna vrijednost dobro definirana te da treba raditi na tehničkim aspektima njezina ostvarenja uključivanjem podataka o mobilnosti bodova i upotpunjivanjem podataka o mobilnosti u svrhu stjecanja visokoobrazovne kvalifikacije. S obzirom na to da je posao u ovoj fazi djelomično dovršen, predviđa se nova ocjena napretka do kraja 2019., s ciljem njegova nastavka i razvoja. Vremenski okvir za prikupljanje potpunih podataka u načelu je do 2018., s obzirom na to će podaci o mobilnosti bodova tada postati dostupni za zemlje EU-a. Za zemlje izvan EU-a to znači da bi prikupljanje podataka trebalo bi spremno za referentno razdoblje 2016. (za izvješćivanje 2017.). Komisija stoga namjerava poticati te zemlje da dostave podatke što prije. Zaključno, jasno je da je pravna osnova pridonijela redovitom kvalitetnom dostavljanju podataka o mobilnosti u svrhu učenja u visokom obrazovanju. Istodobno, za izradu je takvog sustava prikupljanja podataka potrebno određeno vrijeme. Zajedno sa sve većom sveobuhvatnom političkom važnosti mobilnosti u svrhu učenja u visokom obrazovanju te dvije spoznaje utječu na nastavak rada u tom području (vidjeti odjeljak 4.).



3. Pokazatelj referentne vrijednosti za mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju 3.1. Što je učinjeno od 2011. Kad je donesena referentna vrijednost za mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju, nije postojao usklađeni europski izvor podataka koji bi mogao pružiti podatke za pokazatelj. Radna skupina Eurostata za razdoblje 2011. – 2012. stoga je radila na tehničkim pitanjima povezanima s mogućom upotrebom anketa kućanstava u tu svrhu te na uspostavi općeg pokazatelja mobilnosti mladih u svrhu učenja. Pokazateljem referentne vrijednosti propisano je da bi mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju trebalo mjeriti za dobnu skupinu od 18 do 34 godine. Radna skupina zaključila je da bi se sudjelovanje u mobilnosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju za tu dobnu skupinu moglo pouzdano procijeniti jedino s pomoću reprezentativnoga istraživačkog instrumenta.

O zaključcima Radne skupine raspravljali su direktori za socijalnu statistiku te je na temelju tog rada u studenome 2012. u okviru europskog statističkog sustava (ESS) postignut sporazum o provedbi oglednog prikupljanja podataka o mobilnosti u svrhu učenja putem anketa kućanstava. Zemlje su mogle odlučiti hoće li sudjelovati u oglednom prikupljanju (nije bilo pravne obveze), a Komisija je osigurala financijska sredstva za zemlje koje su odlučile sudjelovati. Sporazum u okviru ESS-a uključivao je popis varijabli, zahtjeve u pogledu uzorka i kvalitete te oblik i vremenske rokove za dostavu. 3.2. Dostupni dokazi U skladu sa zahtjevom iz Zaključaka Vijeća o referentnoj vrijednosti za mobilnost u svrhu učenja (2011/C372/08) ogledno prikupljanje podataka provedeno je 2014. anketom kućanstava u okviru ankete o radnoj snazi EU-a ili posebnom samostalnom anketom (BG, ES i SE). U oglednom je prikupljanju podataka sudjelovalo 16 država članica (BE, BG, EE, ES, IT, LV, LT, HU, NL, AT, PL, PT, RO, SI, SK, SE), od kojih je 10 zemalja prihvatilo ponudu Komisije za financijsku potporu (BG, ES, IT, LT, HU, NL, AT, RO, SI, SE). Ocijenjeno je da su podaci iz 16 zemalja sudionica usporedivi, što je vidljivo iz izvješća Eurostata. Osim toga, nekoliko je država članica dostavilo i određene informacije iz nacionalnih administrativnih izvora (uključujući CZ, DE i UK). Države članice mogle su odabrati kratku ili dugačku verziju upitnika. Dugačkom se verzijom mjerila i mobilnost mladih. Izvješće Eurostata pokazuje da su pouzdani rezultati s koeficijentom varijacije nižim od 15 % dobiveni za svega šest zemalja: BE, IT, HU, NL, AT i SE. Podaci za pet drugih zemalja mogu se svejedno smatrati pouzdanima s obzirom na zahtjeve u pogledu veličine uzorka, ali imaju koeficijent varijacije od 15 % ili viši: BG, ES, PL, PT i SI. Rezultati za mobilnost u svrhu učenja u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju ne mogu se objaviti za tri zemlje zbog problema pouzdanosti: EE, LV i LT. Osim toga, pouzdanost rezultata niska je za druge dvije zemlje: RO i SK. To ukazuje na činjenicu da je prikupljanje pouzdanih podataka za male populacije istraživanjem na uzorku bilo glavni problem odabrane metode. Objedinjavanjem rezultata iz 16 zemalja sudionica dobiven je prosjek mobilnosti u svrhu učenja u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju od 3,1 % (ponderirani prosjek 16 zemalja). Zaključak je da anketa kućanstava nije najbolji instrument za bilježenje mobilnosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju jer bi zahtijevala vrlo velike uzorke uz visoke troškove, dok pritom ne bi nužno zajamčila pouzdane i kvalitetne podatke za cilj EU-a. 3.3. Zaključci na temelju obavljenog rada i dostupnih dokaza S obzirom na ishod oglednog prikupljanja podataka o mobilnosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju Komisija će s glavnim dionicima na razini država članica razmotriti raspoložive mogućnosti kako bi se pronašlo provedivo i održivo rješenje za poboljšanje baze dokaza za pokazatelj referentne vrijednosti za mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju. U tom je pogledu ključno da napori odgovaraju ishodima te da, slijedom toga, alati odabrani za praćenje pružaju pouzdane i redovite podatke, a da pritom ne nastanu nepotrebno opterećenje i troškovi za statistički sustav. Na temelju oglednog prikupljanja podataka i razgovora s tijelima država članica Komisija zaključuje da bi vrijedilo istražiti upotrebu administrativnih podataka te preispitati izvedivost njihove uporabe s ciljem podupiranja referentne vrijednosti za mobilnosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju. Administrativni podaci o tome već postoje u nekim zemljama EU-a, kao i u drugim zemljama sudionicama programa Erasmus+. Sa stajališta politike jasne su prednosti prelaska na administrativne podatke zbog mogućnosti kombiniranja podataka o sudionicima programa Erasmus+ s drugim podacima o mobilnosti u početnome stručnom obrazovanju i osposobljavanju te zbog mogućnosti češće dostupnosti najnovijih podataka. Taj je pristup već odabran za pokazatelj referentne vrijednosti za visoko obrazovanje, a njime bi se Komisiji omogućilo da praćenje iskoristi kako bi promicala ciljeve politike/programa EU-a za mobilnost u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju. Savjetovanje sa Stalnom skupinom pokazalo je da bi se 12 od ukupno 15 zemalja koje su odgovorile u načelu složilo s promjenom izvora podataka. Dvije se zemlje ne bi složile (zbog nedostatne dostupnosti podataka ili naklonjenosti podacima iz istraživanja). Komisija stoga predlaže ispitivanje izvedivosti prikupljanja podataka iz administrativnih izvora. Treba istaknuti da bi promjena izvora podataka značila da je potrebno neznatno revidirati definiciju referentne vrijednosti stoga što trenutačna formulacija referentne vrijednosti podrazumijeva prikupljanje podataka putem anketa kućanstava (zbog pokrivenosti dobne skupine). Stoga bi se, slično kao i kod pristupa u pogledu pokazatelja referentne vrijednosti za visoko obrazovanje, predloženom studijom izvedivosti ispitalo bi li ustanove početnog strukovnog obrazovanja i osposobljavanja mogle pružiti informacije o značajkama mobilnosti u svrhu učenja svojih sadašnjih i završenih polaznika. Ta je mogućnost istaknuta u primjedbama Stalne skupine u pogledu političke važnosti pokazatelja na nacionalnoj i institucijskoj razini. Revizija definicije referentne vrijednosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju može se provesti samo uzimajući u obzir rezultate studije izvedivosti u pogledu dostupnih dokaza na administrativnoj/institucijskoj razini (podaci iz administrativnih izvora). Jednako će tako biti potrebna daljnja rasprava o tome bi li se trebalo usredotočiti na unutarnju ili vanjsku mobilnost. Trenutačnom formulacijom referentne vrijednosti nisu obuhvaćene osobe sa završenim početnim strukovnim obrazovanjem i osposobljavanjem tijekom kojeg su bile mobilne, a koje potječu iz EU-a no žive u zemlji izvan EU-a (i u dobi su od 18 do 34 godine). Taj će se posao obaviti s Eurostatom u bliskoj suradnji s glavnim partnerima na razini EU-a te na nacionalnoj i institucijskoj razini u području strukovnog obrazovanja i osposobljavanja. Međutim, za studiju izvedivosti treba vremena i stoga nije vjerojatno da će se cilj mobilnosti u početnome strukovnom obrazovanju i osposobljavanju moći ocijeniti prije 2020.



4. Izgledi