2.Fleksibilni i sigurni ugovori o radu

Fleksibilnim se ugovorima može olakšati pristup tržištu rada i promicati profesionalne promjene, a istodobno se omogućuje poslodavcima da odgovore na promjene potražnje. U digitalnom gospodarstvu mijenja se način rada te se omogućuju novi oblici rada, uključujući samozapošljavanje. Posljedica je otvaranje novih mogućnosti za ulazak na tržište rada, ali i mogućnost da pojedinci ostanu duže aktivni. Međutim, i dalje postoje velike razlike u uvjetima zapošljavanja u različitim ugovorima o radu.

Uz to, postoje „sive zone”, kao što je „samozaposleno ugovorno osoblje” i „fiktivno samozapošljavanje”, i to vodi do nejasnih pravnih situacija te uzrokuje prepreke kad je riječ o dostupnosti socijalne zaštite. To može uzrokovati nesigurnost i/ili rezultirati tržištima rada koja su razdvojena na dvije kategorije, čime se šteti produktivnosti i vodi prema isključenosti radnika. Rad na određeno vrijeme može značiti veću nesigurnost zbog niže razine zaštite od otkaza, nižih plaća te ograničenja u pristupu socijalnoj zaštiti i izobrazbi. Prelaskom na ugovore sa sličnim jamstvima i koji predstavljaju sličan trošak može se omogućiti da rad na određeno vrijeme postane međufaza u prelasku na stabilno i sigurno zaposlenje, a istodobno bi se povećala otpornost tržišta rada na nagle promjene.

a.Mora biti osiguran jednak tretman, bez obzira na vrstu ugovora o radu, osim ako je različit tretman opravdan iz objektivnih razloga. Mora se spriječiti zlouporaba i iskorištavanje nesigurnih i nestalnih uvjeta takvog radnog odnosa.

b.Fleksibilnost u uvjetima zapošljavanja može pomoći kad je riječ o pristupu tržištu rada i zadržavanju sposobnosti poslodavca da brzo odgovori na promjene potražnje; međutim, mora se osigurati prijelaz na ugovore na neodređeno vrijeme.

Člankom 153. UFEU-a utvrđuje se da Unija može usvojiti minimalne uvjete, kao i podupirati i dopunjavati djelatnost država članica u području radnih uvjeta.

3.Sigurne promjene radnog mjesta

Promjene tijekom radnog vijeka sve su češće, i one uključuju bavljenje s više poslova, različite oblike zaposlenosti, prekide u karijeri, veću mobilnost i mijenjanje profesije ili odgovornosti. Kako bi se što bolje iskoristili tehnički razvoj i tržišta rada koja se brzo mijenjaju, potpora pri promjeni posla i ostalim profesionalnim promjenama mora biti bolja i brža; uz to, potrebna je potpora za redovito doškolovanje tijekom radnog vijeka.

Radnici, poduzeća i društvo moraju ulagati u doškolovanje. Neka socijalna prava, kao što su mirovine iz fondova određene grane, naknade za nezaposlene, zdravstveno osiguranje ili prava na usavršavanje ne mogu se uvijek jednostavno prenijeti pri promjeni radnog mjesta niti ih se može vrednovati ili obračunati pri samozapošljavanju. S druge strane, određena prava tražitelja posla ili osoba koje nisu radno aktivne ne bi ih trebala odvratiti od rada ili osnivanja poduzeća.

a.Pomoć u traženju posla prilagođena pojedincu mora biti dostupna svim radno sposobnim osobama te ih se treba poticati na izobrazbu i doškolovanje kako bi se poboljšale njihove mogućnosti na tržištu rada ili u poduzetništvu te brže promjene posla i profesije.

b.Kako bi se olakšale promjene posla i profesije, mora se osigurati zadržavanje i prenosivost socijalnih prava i prava na izobrazbu koja su stečena tijekom karijere.