IZVJEŠĆE KOMISIJE EUROPSKOM PARLAMENTU I VIJEĆU Pravne prepreke slobodnom kretanju sredstava između institucija unutar jedinstvene likvidnosne podgrupe /* COM/2014/0327 final */





1. Uvod i ciljevi Postojeće znanje Uredba (EU) br. 575/2013[1] („CRR”) i Direktiva 2013/36/EU[2] („CRD”) čine pravni okvir kojim se uređuju nadzorni okvir i bonitetna pravila za kreditne institucije i investicijska društva (zajedno ,,institucije”) te njihovo pristupanje djelatnosti. CRR sadržava bonitetne zahtjeve za institucije koji se odnose na funkcioniranje tržišta bankovnih i financijskih usluga. Cilj je osigurati financijsku stabilnost subjekata na tim tržištima te postići visoku razinu zaštite za ulagače i deponente. Kako bi se izbjeglo narušavanje tržišta i regulatorna arbitraža, tim se bonitetnim zahtjevima treba osigurati vrlo visoka razina usklađenosti. Ipak, nacionalnim nadležnim tijelima i državama članicama ostaje dostupno nekoliko mogućnosti i diskrecijskih prava. Oni uključuju mogućnost iz članka 8. CRR-a da nadležna tijela na pojedinačnoj osnovi izuzmu od primjene likvidnosne zahtjeve. Premda je izuzeće nacionalno diskrecijsko pravo, uvelike će olakšati primjenu novih pravila za likvidnost u kontekstu grupe. Povod za ovo izvješće U skladu s člankom 8. CRR-a nadležna tijela mogu izuzeti u potpunosti ili djelomično od primjene dijela šestog CRR-a, tj. likvidnosnih zahtjeva, instituciju i sva ili neka od njezinih društava kćeri u Uniji te ih nadzirati kao jedinstvenu likvidnosnu podgrupu („SLSG”) ako one ispunjavaju sve navedene uvjete. Ti su uvjeti: (a) matična institucija na konsolidiranoj osnovi ili institucija kći na potkonsolidiranoj osnovi ispunjavaju obveze propisane u dijelu šestom; (b) matična institucija na konsolidiranoj osnovi ili institucija kći na potkonsolidiranoj osnovi prate i u svakom trenutku imaju pregled nad likvidnosnim pozicijama svih institucija unutar grupe ili podgrupe koje podliježu izuzeću te osiguravaju zadovoljavajuću razinu likvidnosti za sve te institucije; (c) institucije su sklopile ugovore koji su u skladu sa zahtjevima nadležnih tijela i koji omogućavaju slobodno kretanje sredstava između njih kako bi one mogle podmiriti pojedinačne i zajedničke obveze po njihovom dospijeću; (d) ne postoji trenutačna ili predviđena značajna praktična ili pravna prepreka za ispunjenje ugovora navedenih u točki (c). U skladu s posljednjim podstavkom članka 8. stavka 1. CRR-a, Komisija podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću o svim pravnim preprekama koje mogu onemogućiti primjenu uvjeta (c) te je pozvana da do 31. prosinca 2015., ako je to potrebno, podnese zakonodavni prijedlog u vezi s preprekama koje je potrebno ukloniti. Posljednjih se mjeseci Europska komisija izravno savjetovala i sa sektorom i s nacionalnim javnim tijelima kako bi identificirala moguće prepreke slobodnom kretanju sredstava među institucijama unutar SLSG-a u EU-u, kako bi razmotrila načine za njihovo prevladavanje te kako bi vidjela ima li potrebe za regulatornim mjerama na razini EU-a. Komisija je o toj temi raspravljala i unutar Stručne skupine Komisije za bankarstvo, plaćanja i osiguranja u rujnu 2013. 2. Moguće prepreke slobodnom kretanju sredstava Naglasak ovog izvješća prvenstveno je na prekograničnim situacijama jer se u praksi prepreke najčešće pojavljuju u tom kontekstu. Štoviše, izuzeće u odnosu na primjenu likvidnosnih zahtjeva na pojedinačnoj osnovi za institucije i sva ili neka od njihovih društava kćeri, gdje su sve institucije SLSG-a osnovane u istoj državi članici, i posebno je regulirano u članku 8. stavku 2. CRR-a. Treba napomenuti da se u ovom izvješću neće analizirati moguće prepreke u trećim zemljama jer se, u skladu s člankom 8. stavkom 1. CRR-a, izuzeće primjenjuje samo u Uniji, premda Komisija priznaje da bi takve prepreke bile zabrinjavajuće u kontekstu nadzora na konsolidiranoj osnovi. Slobodno kretanje kapitala kao opće pravilo EU-a U pravilu ne bi trebala postojati ograničenja u pogledu slobodnog kretanja kapitala unutar Europske unije. Na temelju članka 63. Ugovora o funkcioniranju Europske unije („UFEU”), zabranjena su sva ograničenja u pogledu kretanja kapitala i ograničenja u platnom prometu među državama članicama. Shodno tome, nacionalno zakonodavstvo koje institucije sprečava u sklapanju ugovora kojima se omogućava slobodno prekogranično kretanje sredstava između njih radi njihova podmirivanja dospjelih pojedinačnih i zajedničkih obveza u načelu bi bilo ograničenje zabranjeno Ugovorom, što može biti podložno postupku zbog povrede na temelju članka 258. i dalje UFEU-a. Posljedično, države članice načelno ne mogu donositi nacionalne zakone kojima se izravno zabranjuje slobodno kretanje kapitala. S druge strane, u članku 65. stavku 1. točki (b) UFEU-a navodi se da opće pravilo iz članka 63. ne bi smjelo dovoditi u pitanje pravo država članica na poduzimanje svih potrebnih mjera radi sprečavanja povrede nacionalnih zakona i propisa, posebno u području bonitetnog nadzora financijskih institucija, ili na poduzimanje mjera koje su opravdane na temelju javnog poretka ili javne sigurnosti. Na temelju članka 65. stavka 3. UFEU-a te mjere ne smiju biti sredstvo proizvoljne diskriminacije ili prikrivenog ograničenja slobodnog kretanja kapitala i ograničenja u platnom prometu. Posljedično, nacionalni zahtjevi s ograničavajućim učinkom na tokove kapitala ne mogu se sami po sebi smatrati kršenjem članka 63. UFEU-a ako nisu diskriminirajući i ako su posve opravdani za bonitetne potrebe te su prikladni za osiguravanje cilja koji se njima želi ostvariti i razmjerni su tom cilju. Mogu nastati posebne okolnosti u kojima može biti opravdano ograničiti slobodno kretanje kapitala, npr. uvođenjem kontrola kapitala. U tom je smislu Komisija nedavno procijenila da su privremena ograničenja kretanja kapitala koja je uveo Cipar opravdana na temelju javnog poretka/javne sigurnosti (članak 65. stavak 1. točka (b) UFEU-a) i prevladavajućih razloga općeg interesa. Namjensko odvajanje sredstava U praksi nadležna tijela država članica ponekad poduzimaju mjere čiji je cilj zadržavanje likvidnosti, dividenda i druge bankovne imovine unutar nacionalnih granica, s mogućim štetnim posljedicama po druge države članice, tj. tzv. mjere „odvajanja”. Te mjere odvajanja mogu biti ograničenja slobodnog kretanja kapitala koja su zabranjena Ugovorom osim ako su posve opravdana i razmjerna. Postoji i zabrinutost da nacionalna nadležna tijela ponekad nastoje izbjeći obvezu surađivanja s drugim državama članicama koja se zahtijeva CRR-om i CRD-om. Na temelju tajnog istraživanja u dvadeset sedam država članica službe Komisije identificirale su Stup 2[3], režim velikih izloženosti[4] i okvire domaće likvidnosti[5] kao posebna područja u kojima slobodno kretanje kapitala među institucijama mogu ometati ili mjere dopuštene okvirom CRR-a/CRD-a ili drugo neslužbeno djelovanje. Granica između pravne i protupravne radnje katkad je nejasna jer se mjere odvajanja često primjenjuju u kontekstu pravno dopuštenih radnji (ili ih te radnje prikrivaju) i/ili u područjima u kojima nadležna tijela uživaju diskrecijsko pravo. Međutim, instrumenti koji se koriste u prethodno navedenim područjima, kao što su ovlasti u okviru Stupa 2, očito imaju valjanu i korisnu svrhu ako se primjenjuju u skladu sa zakonom i nisu nerazmjerne svojoj bonitetnoj potrebi. Sama činjenica da njihova upotreba može imati negativan učinak na mogućnost prenošenja sredstava unutar grupe ne opravdava njihovo automatsko svrstavanje u pravne prepreke u smislu članka 8. CRR-a. Te se instrumente može smatrati preprekama samo ako se upotrebljavaju u svrhu koja nije u skladu sa zakonodavstvom EU-a. Takvu neprimjerenu upotrebu treba izbjegavati, ali to ne znači da je potrebno izmijeniti same instrumente. Štoviše, svrha ovog izvješća nije dovoditi u pitanje nedavno dogovorene odredbe CRR-a i CDR-a koje se odnose na prethodno navedene instrumente. Postoji jasna i valjana potreba za takvim instrumentima i njihovo uvrštavanje u CRR/CDR rezultat je dugogodišnjih i dobro utvrđenih potreba za nadzorom. Zapravo, svrha je ovog izvješća razmotriti pravne prepreke proizašle iz drugih izvora, a ne samo iz odredbi CRR- i CDR-a. Odredbe iz prava trgovačkih društava Neke odredbe prava trgovačkih društava, zbog kojih institucije ne mogu neograničeno pružati likvidnost drugim članovima iste grupe, spomenute su tijekom savjetovanja s dionicima kao moguća prepreka slobodnom toku kapitala unutar grupe. To se prvenstveno odnosi na slučajeve u kojima se uprava institucije općom fiducijarnom obvezom obvezuje na zaštitu interesa svoje institucije (što je na štetu širih interesa grupe kojoj institucija pripada). Zbog toga institucija, usprkos velikoj likvidnosti, nema automatsko pravo da je prenese na druge članove grupe ako otplata ne može biti zajamčena. Posljedično, institucija ne može slobodno (barem ne bez daljnjeg razmatranja) sklopiti ugovor s drugim članovima grupe kojim bi se omogućilo slobodno kretanje sredstava između njih. Ipak, takve se „prepreke” čine opravdanima, posebice jer su dio općih načela prava trgovačkih društava, tj. odnose se i na trgovačka društva izvan sektora bankarstva. Bilo bi sporno ne primijeniti to načelo. Takva pitanja treba pravedno riješiti: ili primjerenim jamčenjem otplate pružene likvidnosti ili korištenjem drugih struktura – kao što su podružnice – koje nisu zasebne pravne osobe. Premda države članice trenutačno zadržavaju znatne ovlasti s obzirom na podružnice koje upravljaju likvidnošću, te su ovlasti drugačije prirode. Povezane su s bonitetnim zahtjevima, a ne s obvezama prava trgovačkih društava. Štoviše, izgubit će na važnosti (vidi dalje u tekstu – razvoj europskih pravila za likvidnost i jedinstvenog nadzornog mehanizma). Porezni zakoni Premda postojanje poreznih zakona koji ograničavaju porezne odbitke na kamate za kredite drugih članova grupe može ometati slobodni tok kapitala, čini se da to ne sprečava institucije u sklapanju ugovora koji omogućavaju slobodan tok kapitala između njih.[6] 3. O potrebi rješavanja trenutačnog stanja Na temelju ovog izvješća čini se da za institucije nema velikih pravnih prepreka sklapanju ugovora kojima se omogućava slobodno kretanje sredstava između njih, barem ne u smislu neosnovanih pravnih prepreka. Prva skupina poteškoća na koje institucije mogu naići kada pokušaju sklopiti takve ugovore zahtjevi su za nadzor (koje uvode nadležna tijela) koji u nekim slučajevima ometaju slobodan tok kapitala u grupi. Ti zahtjevi mogu biti opravdani – ako to neosporno zahtijeva stanje pojedine institucije koja podliježe zahtjevima za nadzor – ili mogu biti dvojbeni – ako je stvarni osnovni cilj nadležnih tijela zadržavanje likvidnosti na vlastitom području pa one stoga pretjerano štite nacionalne porezne obveznike i vjerovnike institucije koje nadziru na štetu poreznih obveznika u drugim državama članicama EU-a i vjerovnika drugih dijelova grupe. Reakcije mnogih država članica i njihovih nadležnih tijela pokazuju da je takvo postupanje često i da ga se otvoreno priznaje. To upućuje na to da se mnoga nadležna tijela ne slažu u potpunosti s idejom (prekograničnog) SLSG-a jer ga vide kao potencijalnu opasnost za nacionalne interese. Takvo ponašanje (prakse odvajanja sredstava) – logično iz čisto nacionalne perspektive, ali s jasnim i velikim negativnim učincima iz šire europske perspektive – teško je promijeniti bez daljnje integracije trenutačnog regulatornog i nadzornog okvira. Drugim riječima, za učinkovito uklanjanje tih praksi nije dovoljno riješiti samo simptome problema, već i glavne uzroke i strahove. Shodno tome, ne riješe li se temeljni uzroci i strahovi, nadležna bi tijela mogla tražiti druge načine za postizanje istih ciljeva. Ako je temeljni problem pitanje nacionalnog interesa, učinkovitiji daljnji koraci bili bi usklađivanje ciljeva javnih dionika putem veće europske integracije u području financijskih usluga te integriranije nadzorne obveze. Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo („EBA”) prvi je važan korak u izbjegavanju ili rješavanju nadzornih praksi kojima se ograničava slobodan tok kapitala (pod uvjetom da one nisu opravdane). EBA ima sve važniju ulogu u olakšavanju suradnje među nadležnim tijelima, pružanju stručnog znanja i utvrđivanju jedinstvenog nadzornog pravilnika. Posebno, nadležna tijela treba poticati na bolju suradnju i korištenje neobvezujućeg posredovanja EBA-e u slučajevima neslaganja oko toga jesu li ispunjeni uvjeti za osnivanje SLSG-a. To vrijedi i za razdoblje prije 2015. nakon kojeg će postati primjenjive odredbe iz CRR-a o zajedničkom odlučivanju i neobvezujućem posredovanju u tom pitanju[7]. Nakon razdoblja promatranja i potpune provedbe zahtjeva za likvidnosnu pokrivenost u skladu s CRR-om, Komisija će procijeniti jesu li potrebne daljnje mjere.[8] Jedinstveni nadzorni mehanizam Važan iskorak postignut je stvaranjem jedinstvenog nadzornog mehanizma („SSM”) putem Uredbe Vijeća (EU) br. 1024/2013[9]. ESB uistinu će imati pravnu sposobnost nadzora svih kreditnih institucija u eurozoni kao i u zemljama koje odluče pristupiti bankarskoj uniji. Uredbom o SSM-u Europskoj središnjoj banci (ESB) dodjeljuju se ključne nadzorne zadaće i ovlasti nad svim kreditnim institucijama osnovanima u eurozoni. ESB će izravno nadzirati određene velike kreditne institucije i kreditne institucije koje su zatražile ili primile izravnu javnu financijsku pomoć. ESB će nadgledati nadležna tijela u njihovom nadzoru manje važnih kreditnih institucija. ESB može, u svakom trenutku, odlučiti izravno nadzirati jednu ili više tih kreditnih institucija radi osiguravanja dosljedne primjene nadzornih standarda. Za prekogranične kreditne institucije, aktivne unutar i izvan država članica koje sudjeluju u SSM-u, i dalje će biti na snazi postojeći postupci usklađivanja između matičnog nadležnog tijela i nadležnog tijela domaćina. Ipak, ako ESB preuzme izravne nadzorne zadaće, obavljat će funkcije matičnog tijela i tijela domaćina za sve uključene države članice. Ishod bi trebao biti puno manje neželjenog odvajanja sredstava kako je prethodno opisano. Što više država članica sudjeluje u SSM-u, bit će teže provesti neželjene prakse odvajanja sredstava. Jedinstveni sanacijski mehanizam Uspostava SSM-a prvi je korak prema bankarskoj uniji i jedan od preduvjeta da se putem Europskog stabilizacijskog mehanizma izravno dokapitaliziraju kreditne institucije. Integrirana bankarska unija podrazumijeva i zajednički sanacijski mehanizam za kreditne institucije temeljen na jedinstvenom pravilniku. Komisija je naglasila važnost postizanja dogovora o prijedlozima za restrukturiranje i sanaciju kreditnih institucija i sustava osiguranja depozita te o prijedlogu Komisije za jedinstveni europski sanacijski mehanizam radi učinkovite sanacije prekograničnih kreditnih institucijai izbjegavanja trošenja novca poreznih obveznika na spašavanje kreditnih institucija. Dogovoreno zakonodavstvo trebalo bi značajno pridonijeti usklađivanju ciljeva javnih tijela te dodatno ograničiti poticaje za prakse odvajanja sredstava. Europski likvidnosni zahtjevi Komisija priprema delegirani akt radi uvođenja detaljnog i usklađenog zahtjeva za likvidnosnu pokrivenost u Uniji. Taj delegirani akt, u skladu s člankom 460. stavkom 2. CRR-a, stupa na snagu do 31. prosinca 2014., ali se ne primjenjuje prije 1. siječnja 2015. Delegirani bi akt trebao pomoći ograničiti neželjene prakse kojima se likvidnost zadržava unutar nacionalnih granica jer će se njime predvidjeti usklađena, jedinstvena, detaljna i obvezujuća pravila o likvidnosti, čime se promiče uzajamno povjerenje nadležnih tijela u nadzor. Posebno, delegiranim se aktom trebaju pokušati riješiti neka pitanja povezana s prekograničnim upravljanjem likvidnošću unutar grupe. U interesu učinkovitosti i djelotvornosti neke banke upravljaju likvidnošću i riznicom za cijelu grupu. Za grupe koje se ne koriste izuzećem od SLSG-a (jedinstvene likvidnosne podgrupe) povlašteni unutargrupni tok može biti važan izvor likvidnosti. Naziva se „povlaštenim” jer se njime banci primatelju dopušta veći priljev nego što bi normalno bio dopušten na pojedinačnoj osnovi na temelju CRR-a. Njega bi prema potrebi pratio odgovarajući veći odljev za banku koja osigurava likvidnost. Nažalost, za vrijeme financijske krize ostvarenje tih unutargrupnih tokova na prekograničnoj osnovi ponekad se pokazalo nepouzdanim. U članku 425. stavku 4. CRR-a određuju se uvjeti koji moraju biti ispunjeni kako bi nadležna tijela odobrila povlašteno postupanje za priljeve na temelju kreditne i likvidnosne linije. Člankom 425. stavkom 4. točkom (d) CRR-a zahtijeva se da institucija i druga ugovorna strana imaju poslovni nastan u istoj državi članici. Ali prema članku 425. stavku 5. CRR-a nadležna tijela mogu izuzeti taj uvjet ako su ispunjeni dodatni objektivni kriteriji. Komisija će provjeriti mogu li se ti dodatni objektivni kriteriji oblikovati u budućem delegiranom aktu. Odgovarajuće odredbe koje se odnose na unutargrupne odljeve postoje u članku 422. stavku 8. točki (d) te u članku 422. stavku 9. CRR-a. U zaključku, službe Komisije će za pripremu delegiranog akta o omjeru likvidnosne pokrivenosti provjeriti mogu li se donijeti dodatni objektivni kriteriji za omogućavanje povlaštenog postupanja za prekogranične unutargrupne priljeve i odljeve. Njima bi se trebao razjasniti i poboljšati protok prekograničnih unutargrupnih tokova koji su u prošlosti ponekad bili problematični. Zaštita protiv diskriminacije prekograničnih grupa Jedan od mogućih razloga diskriminatornog postupanja je taj da nacionalna tijela dozvoljavaju stvaranje SLSG-a na nacionalnoj razini, ali ne za međunarodne grupe. Ipak, takvo bi postupanje trebalo postati manje izraženo zbog činjenice da u skladu s člankom 8. stavkom 2. CRR-a nadležna tijela mogu likvidnosne zahtjeve iz CRR-a izuzeti od primjene za SLSG na nacionalnoj razini samo ako su ispunjeni svi osnovni uvjeti[10] koje mora ispuniti prekogranična grupa. Budući da bi se zahtjevima prava EU-a o nediskriminaciji i općim upravnim pravim načelima onemogućila primjena istih uvjeta na različit način za isključivo nacionalne i prekogranične grupe, između tih bi grupa morala postojati značajna razlika kako se ne bi zabranilo stvaranje SLSG-a u prekograničnom kontekstu tamo gdje je ono dozvoljeno u nacionalnom kontekstu. Sama činjenica da je grupa prekogranične naravi te da je nadziru različita nadležna tijela ne može se sama po sebi smatrati značajnom razlikom. Buduće preispitivanje CRR- i CRD-a Komisija je uvjerena da će se jedinstvenim pravilnikom i bankarskom unijom osigurati dosljednost i očuvati financijska stabilnost. Novim će se pravilima osigurati jednaki uvjeti za matična tijela i tijela domaćine na cijelom jedinstvenom tržištu, kao i za države članice neovisno o tome jesu li sudionice jedinstvenog nadzornog mehanizma. Time će se spriječiti mogućnosti regulatorne arbitraže, umjetno odvajanje sredstava i likvidnosti te olakšati oporavak i sanacija prekograničnog bankarstva. U budućim mogućim preispitivanjima CRR-a i CDR-a trebalo bi preispitati učinak diskrecijskog prava nadležnih tijela na slobodan tok kapital unutar grupa. Bude li potrebno (tj. ako se tako ne narušava područje primjene i učinkovitost relevantnih instrumenata u opravdanim slučajevima), Komisija će procijeniti trebaju li se ta prava oblikovati tako da se smanji diskrecija za potencijalne mjere kojima se ograničava slobodan tok kapitala. 4. Zaključak U zaključku, s obzirom na to da i. zakonodavni postupak za CRR i CRD završen je tek nedavno (pa je i odobrenje suzakonodavaca za postojeća nacionalna diskrecijska prava novijeg datuma), ii. Komisija će istražiti može li se budućim delegiranim aktom o omjeru likvidnosne pokrivenosti pomoći u ograničavanju neželjenih praksi koje likvidnost drže unutar nacionalnih granica. U tom smislu, može tražiti donošenje jedinstvenih, detaljnih i obvezujućih pravila o likvidnosti, čime se promiče uzajamno povjerenje nadležnih tijela u nadzor. Točnije, delegirani akt može biti prilika za uvođenje dodatnih objektivnih kriterija kojima se olakšava dozvola povlaštenog postupanja za prekogranične unutargrupne priljeve i odljeve, što razjašnjava i poboljšava prekogranične unutargrupne tokove, iii. usklađivanje ciljeva javnih dionika stalno se poboljšava putem veće europske integracije zahvaljujući jedinstvenom pravilniku, preko Europskog nadzornog tijela za bankarstvo i pogotovo preko bankarske unije te iv. ovim izvješćem nisu otkrivene relevantne pravne prepreke koje institucijama brane sklapanje ugovora kojima se omogućava slobodno kretanje sredstava između njih unutar jedinstvene likvidnosne podgrupe, Komisija smatra da trenutačno ne postoji potreba za predstavljanjem zakonodavnog prijedloga na tu temu. Međutim, Komisija će i dalje pomno nadgledati i preispitivati stanje. Ako se ono pogorša, Komisija će ponovno procijeniti potrebu za podnošenjem tog zakonodavnog prijedloga. [1] Uredba Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012. SL L 176, 27.6.2013., str. 1. [2] Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ. SL L 176, 27.6.2013, str. 338. [3] Ako se položaj institucije ne smatra dovoljno jakim ili stabilnim usprkos ispunjavanju zahtjeva iz Stupa 1, nadležna tijela ovlaštena su za poduzimanje mjera iz Stupa 2. Na temelju članka 86. stavka 3. CRD-a, nadležna tijela poduzimaju učinkovite mjere ako institucije imaju profile rizika koji premašuju one potrebne za robustan sustav koji dobro funkcionira. Člankom 104. stavkom 1. točkom (k) i člankom 105. CRD-a omogućava se određivanje posebnih zahtjeva za likvidnost. [4] Unutar režima velikih izloženosti postoji mogući prostor za ograničenje kretanja kapitala u kojem su izloženosti unutar skupine ograničene obvezujućim ograničenjem velikih izloženosti. Na temelju članka 395. stavka 1. CRR-a izloženost institucije drugom subjektu iz grupe, nakon primjene tehnika smanjenja kreditnog rizika, neće prelaziti 25 % njezinog priznatog kapitala, osim ako je izuzeta od režima velikih izloženosti na temelju članka 400. stavka 1. točke (f) i stavka 2. točaka (c), (e) i (f) CRR-a. Nadležna tijela mogu uvesti stroža ograničenja velikih izloženosti za institucije iz Stupa 2, posebno ako smatraju da se koncentracijski rizik dovoljno ne prati i ne razmatra (članak 81. CRD-a). U režimu velikih izloženosti utvrđene su i posebne odredbe koje se izravno odnose na unutargrupne izloženosti za koje države članice u određenim uvjetima mogu primijeniti ograničenje velikih izloženosti od najviše 25 % na potkonsolidiranoj osnovi (članak 395. stavak 6. CRR-a.) Ipak, u tom slučaju Komisija može odbiti predložene nacionalne mjere ako smatra da one, među ostalim, stvaraju prepreku slobodnom kretanju kapitala u skladu s odredbama UFEU-a (članak 395. stavak 8. CRR-a). [5] Na temelju članka 412. stavka 5. i članka 413. stavka 3. CRR-a, države članice mogu imati ili uvoditi nacionalne odredbe u području likvidnosnih zahtjeva i zahtjeva za stabilnim izvorom financiranja prije nego što se obvezujući minimalni standardi odrede i u potpunosti uvedu u Uniji. Rezultat toga je da, kad je riječ o zahtjevu za likvidnosnu pokrivenost, države članice mogu barem do 2018. (ili do 2019. ako Komisija odluči izmijeniti postupno uvođenje iz članka 460. te do 2019. odgodi uvođenje 100 %-tnog obvezujućeg minimalnog standarda za zahtjev za likvidnosnu pokrivenost (članak 461. CRR-a)) imati ili uvoditi nacionalne odredbe u području likvidnosti koje su strože od okvira CRR-a/CRD-a i prema kojima obvezujući zahtjev za likvidnosnu pokrivenost iznosi i do 100 %. [6] Ipak, ti bi porezni zakoni mogli ograničiti poticaj za omogućavanje slobodnog toka kapitala jer se povećava porezno opterećenje za grupu. [7] Vidi članak 8. stavak 3. i članak 21. CRR-a u vezi s člankom 521. stavkom 2. točkom (a) CRR-a. [8] Vidi uvodnu izjavu 30. CRR-a. [9] Uredba Vijeća (EU) br. 1024/2013 od 15. listopada 2013. o dodjeli određenih zadaća Europskoj središnjoj banci u vezi s politikama bonitetnog nadzora kreditnih institucija. SL L 287, 29.10.2013., str. 63. [10] Uvjeti iz članka 8. stavka 1. CRR-a. Ako je SLSG prekogranične naravi, moraju biti ispunjeni i uvjeti iz članka 8. stavka 3. CRR-a (primjenjivo od 1. siječnja 2015.)