Mjere koje se odnose na zamrzavanje i oduzimanje obuhvaćene su člankom 83. stavkom 1. UFEU-a, koji omogućuje utvrđivanje minimalnih pravila o definiranju sankcija u području osobito teškog kriminaliteta s prekograničnim elementima za zločine navedene u tom članku. Područje primjene tih mjera proširuje se na kaznena djela počinjena u okviru zločinačkih organizacija, pri čemu se organizirani kriminal smatra „eurokriminalom” u smislu članka 83. stavka 1. UFEU-a. To bi uključivalo i kršenje Unijinih mjera ograničavanja kako su usklađene na razini EU-a. Opravdano je i uključivanje kaznenih djela koja su usklađena na razini EU-a ili čije je povezano područje politike usklađeno na razini EU-a jer su predložene mjere zamrzavanja i oduzimanja ključne za osiguravanje djelotvorne provedbe politike Unije u području koje podliježe mjerama usklađivanja i stoga je obuhvaćeno člankom 83. stavkom 2. UFEU-a. Mjere usmjerene na poboljšanje upravljanja zamrznutom i oduzetom imovinom potrebne su za djelotvornu provedbu mjera zamrzavanja i oduzimanja i dodatni su zahtjevi obuhvaćeni člankom 83. UFEU-a. To se primjenjuje i na odredbe usmjerene na razvoj sveobuhvatnije strategije za povrat imovine u kombinaciji s mehanizmima suradnje između nacionalnih tijela i na odredbe kojima se nastoji osigurati da nadležna tijela imaju potrebne resurse za izvršavanje svojih zadaća.

Nadalje, pojedinačne mjere ograničene su na ono što je nužno i razmjerno ciljevima prekidanja aktivnosti organiziranog kriminala i oduzimanja nezakonito stečene dobiti kriminalaca. To se, na primjer, postiže tako što se sustavno pokretanje istraga radi praćenja imovine ograničava na kaznena djela koja će vjerojatno dovesti do znatnih ekonomskih koristi. Osim toga, mogućnosti oduzimanja bez osuđujuće presude za određeno kazneno djelo ograničava se na teška kaznena djela koja će vjerojatno dovesti do znatne koristi. Sveukupna proporcionalnost osigurana je povezivanjem različitih mjera sa snažnim zaštitnim mjerama.

U skladu s Komisijinim Programom za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT) svim inicijativama čiji je cilj izmijeniti postojeće zakonodavstvo EU-a trebalo bi se nastojati pojednostavniti i učinkovitije postići predmetne ciljeve politika (tj. smanjiti nepotrebne regulatorne troškove). Iz analize učinka proizlazi da bi mjere utvrđene u predloženoj direktivi stvorile opterećenje za države članice, no koristi bi premašile to opterećenje.

Mjere u okviru prve opcije mogu dopuniti zakonodavne promjene, no s obzirom na to da su utvrđeni problemi u znatnoj mjeri proizašli iz zakonodavnog okvira, one ne bi bile dostatne za djelotvorno rješavanje tih problema. Slično tomu, druga opcija samo bi u ograničenoj mjeri pridonijela poboljšanju trenutačne situacije jer bi nekoliko dodatnih zahtjeva samo djelomično povećalo kapacitete praćenja i identifikacije imovine u odnosu na status quo, stoga oni ne bi bili dostatni za osiguranje učinkovitog upravljanja zamrznutom imovinom i ne bi obuhvatili sve relevantne kriminalne aktivnosti ako bi područje primjene mjera oduzimanja ostalo ograničeno.

(10)Druga kaznena djela počinjena u okviru zločinačke organizacije imaju ključnu ulogu u ostvarivanju prihoda i omogućivanju daljnjih kaznenih djela, uključujući teška kaznena djela prekogranične prirode. Takva bi kaznena djela trebala biti uključena u područje primjene Direktive ako su počinjena u okviru zločinačke organizacije. Krivotvorenje i piratstvo proizvoda povezani su s pranjem novca i krivotvorenjem dokumenata te ugrožavaju funkcioniranje jedinstvenog tržišta i pošteno tržišno natjecanje. Nezakonita trgovina kulturnim dobrima, uključujući antikvitete i umjetnine, često je povezana s pranjem novca te je važan izvor financiranja za zločinačke organizacije. Krivotvorenje administrativnih isprava, uključujući bankovne isprave ili identifikacijske dokumente, i trgovina njima ključni su za omogućivanje pranja novca, trgovine ljudima ili krijumčarenja migranata te bi kao takvi trebali biti obuhvaćeni područjem primjene ove Direktive. Druga kaznena djela koja su česta okviru skupina organiziranog kriminala uključuju ubojstvo ili nanošenje teških tjelesnih ozljeda, kao i nezakonitu trgovinu ljudskim organima i tkivom, koji su izvor prihoda za skupine organiziranog kriminala u kontekstu naručenih ubojstava, zastrašivanja i trgovine ljudima. Slično tomu, otmica, protuzakonito lišavanje slobode ili uzimanje talaca, kao i reketarenje i iznuda, koriste se kao izvor prihoda prikupljanjem otkupnine ili kao taktika zastrašivanja protivnika. Kazneno djelo organizirane ili oružane pljačke jedan je od najčešćih načina ostvarivanja dobiti za skupine organiziranog kriminala te se često provodi zajedno s drugim kaznenim djelima, osobito trgovinom vatrenim oružjem. Slično tomu, trgovina ukradenim vozilima ne može samo stvarati dobit, već to kazneno djelo omogućuje i stjecanje predmeta potrebnih za počinjenje drugih kaznenih djela. Nadalje, nužno je uključiti porezna kaznena djela ako su počinjena u okviru zločinačke organizacije u područje primjene Direktive jer je to kazneno djelo izvor dobiti, osobito kad se djeluje prekogranično. Uobičajene tehnike koje se upotrebljavaju za poreznu prijevaru ili utaju poreza sastoje se od iskorištavanja prekograničnih korporacijskih struktura ili sličnih rješenja za dobivanje poreznih pogodnosti i povrata prijevarom, skrivanje imovine ili dobiti, spajanje zakonite s nezakonito stečenom dobiti i imovinom ili njihov prijenos subjektima u inozemstvu kako bi se prikrilo njihovo podrijetlo ili (stvarno) vlasništvo.

(13)Kako bi se obuhvatila imovina koja može biti preoblikovana i prenesena radi prikrivanja njezina podrijetla i kako bi se osigurale usklađenost i jasnoća definicija u cijeloj Uniji, trebalo bi predvidjeti široku definiciju imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima kako bi se obuhvatile izravna imovinska korist od kriminalne aktivnosti i sve neizravne koristi, uključujući kasnije ponovno ulaganje ili preoblikovanje izravne imovinske koristi, u skladu s definicijama iz Uredbe (EU) 2018/1805 Europskog parlamenta i Vijeća. Imovinska korist stoga bi trebala uključivati bilo kakvu imovinu, uključujući onu koja je u cijelosti ili djelomično preoblikovana ili pretvorena u drugu imovinu i onu koja je pomiješana s imovinom stečenom iz zakonitih izvora, do procijenjene vrijednosti pomiješane imovinske koristi. Trebala bi uključivati i prihode ili druge koristi proizašle iz imovinske koristi ostvarene kaznenim djelima ili iz imovine u koju je ta imovinska korist preoblikovana ili pretvorena odnosno s kojom je pomiješana.

(14)Za lakšu prekograničnu suradnju nužno je praćenje i identificiranje imovine u ranoj fazi kaznene istrage kako bi se brzo identificiralo predmete, imovinsku korist ili imovinu koje bi se kasnije moglo oduzeti, uključujući imovinu povezanu s kriminalnim aktivnostima koja se nalazi u drugim jurisdikcijama. Kako bi financijske istrage povezane s prekograničnim kaznenim djelom imale prioritet u svim državama članicama, nužno je od nadležnih tijela zahtijevati da pokrenu praćenje imovine čim se pojavi sumnja na kriminalne aktivnosti koje će vjerojatno dovesti do znatnih ekonomskih koristi.

(15)Trebalo bi pokrenuti i istrage radi praćenja i identifikacije imovine ako je to potrebno za sprečavanje, otkrivanje ili istragu kaznenih djela povezanih s kršenjem Unijinih mjera ograničavanja. U tu bi svrhu uredi za oduzimanje imovinske koristi trebali biti ovlašteni za praćenje i identifikaciju imovine pojedinaca ili subjekata na koje se primjenjuju ciljane financijske sankcije. Nakon identificiranja imovine uredi za oduzimanje imovinske koristi trebali bi imati ovlast za privremeno zamrzavanje imovine kako bi se osiguralo da imovina ne nestane.

(16)Zbog transnacionalne prirode financija organiziranih kriminalnih skupina države članice trebale bi brzo razmjenjivati informacije koje mogu dovesti do identifikacije predmeta i imovinske koristi ostvarenih kaznenim djelima i druge imovine u vlasništvu ili pod kontrolom kriminalaca odnosno osoba ili subjekata obuhvaćenih Unijinim mjerama ograničavanja. U tu je svrhu potrebno ovlastiti urede za oduzimanje imovinske koristi za praćenje i identifikaciju imovine koja bi se mogla naknadno oduzeti, osigurati im pristup potrebnim informacijama pod jasnim uvjetima te utvrditi pravila o brzoj međusobnoj razmjeni informacija, spontano ili na zahtjev. U hitnim slučajevima u kojima postoji rizik od rasipanja imovine, odgovori na zahtjeve za informacije trebali bi se dati što prije, a najkasnije u roku od osam sati.

(17)Za djelotvorne istrage radi praćenja imovine i brz odgovor na prekogranične zahtjeve uredi za oduzimanje imovinske koristi trebali bi imati pristup informacijama koje im omogućuju da utvrde postojanje imovine odnosno vlasništvo ili kontrolu nad imovinom koja bi mogla postati predmet naloga za zamrzavanje ili oduzimanje. Stoga bi uredi za oduzimanje imovinske koristi trebali imati pristup relevantnim podacima kao što su fiskalni podaci, nacionalni registri o državljanstvu i popisu stanovništva, komercijalne baze podataka i informacije o socijalnoj sigurnosti. To bi trebalo uključivati informacije tijela za izvršavanje zakonodavstva ako bi podaci kao što su kaznena evidencija, zaustavljena vozila, pretraživanje imovine i prethodni pravni postupci, kao što su nalozi za zamrzavanje i oduzimanje ili zapljena gotovine, mogli biti korisni za identifikaciju relevantne imovine. Na pristup informacijama trebale bi se primjenjivati posebne zaštitne mjere koje sprečavaju zloporabu prava pristupa. Te zaštitne mjere ne bi smjele dovoditi u pitanje članak 25. Direktive (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća. Izravan i neposredan pristup tim informacijama ne sprečava države članice u tome da na pristup primjenjuju postupovna jamstva utvrđena nacionalnim pravom i pritom uzimaju u obzir potrebu da uredi za oduzimanje imovinske koristi mogu brzo odgovoriti na prekogranične zahtjeve. Provedba postupovnih jamstava za pristup bazama podataka ne bi trebala utjecati na sposobnost ureda za oduzimanje imovinske koristi da odgovaraju na zahtjeve iz drugih država članica, posebno u slučaju hitnih zahtjeva. Pristup relevantnim bazama podataka i registrima na temelju ove Direktive trebao bi dopunjavati pristup informacijama o bankovnim računima u skladu s Direktivom (EU) 2019/1153 Europskog parlamenta i Vijeća i informacijama o stvarnom vlasništvu u skladu s Direktivom (EU) 2015/849 Europskog parlamenta i Vijeća.

(18)Da bi se zajamčila sigurnost informacija koje razmjenjuju uredi za oduzimanje imovinske koristi, upotreba mrežne aplikacije za sigurnu razmjenu informacija (SIENA), kojom upravlja Europol u skladu s Uredbom (EU) 2016/794 Europskog parlamenta i Vijeća, trebala bi biti obvezna za svu komunikaciju među uredima za oduzimanje imovinske koristi na temelju ove Direktive. Stoga bi svi uredi za oduzimanje imovinske koristi trebali moći izravno pristupiti sustavu SIENA kako bi mogli izvršiti svoje zadaće na temelju ove Direktive.

(19)Zamrzavanje i oduzimanje u okviru ove Direktive autonomni su pojmovi koji ne bi trebali sprečavati države članice u provedbi ove Direktive instrumentima koji bi se u skladu s nacionalnim pravom smatrali sankcijama ili drugim vrstama mjera.

(20)Oduzimanje dovodi do konačnog oduzimanja imovine. No zaštita imovine može biti preduvjet za oduzimanje i često je nužna za djelotvorno izvršenje naloga za oduzimanje. Imovina se štiti mjerom zamrzavanja. Kako bi se spriječilo rasipanje imovine prije izdavanja naloga za zamrzavanje, nadležna tijela u državama članicama, uključujući urede za oduzimanje imovinske koristi, trebala bi se ovlastiti za hitno postupanje kako bi se ta imovina osigurala.

(21)S obzirom na ograničenje prava na imovinu na temelju naloga za zamrzavanje takve se privremene mjere ne bi trebale primjenjivati dulje nego što je potrebno za očuvanje raspoloživosti imovine kako bi se ona eventualno kasnije oduzela. Za to će možda biti potrebno da nacionalni sud provede preispitivanje kako bi se osiguralo da svrha sprečavanja rasipanja imovine i dalje vrijedi.

(22)Mjere zamrzavanja ne bi trebale dovoditi u pitanje mogućnost da se određena imovina smatra dokazom u okviru postupka ako bi ona u konačnici postala raspoloživa za djelotvorno izvršenje naloga za oduzimanje. Imovina se u kontekstu kaznenog postupka može zamrznuti i radi mogućeg kasnijeg povrata ili kako bi se zajamčila naknada štete uzrokovane kaznenim djelom.

(23)Uz mjere oduzimanja koje tijelima omogućuju da kriminalcima oduzmu imovinsku korist ili predmete izravno stečene kaznenim djelima potrebno je omogućiti oduzimanje imovine čija je vrijednost istovjetna vrijednosti te imovinske koristi ili predmeta nakon konačne osuđujuće presude kako bi se oduzela imovina čija je vrijednost istovjetna vrijednosti imovinske koristi i predmeta stečenih kaznenim djelima kad god nije moguće utvrditi lokaciju te imovinske koristi i predmeta. Države članice mogu definirati oduzimanje imovine jednake vrijednosti kao dodatak ili alternativu izravnom oduzimanju, prema potrebi u skladu s nacionalnim pravom.

(24)Česta je i raširena praksa osumnjičenika ili optuženika da prenose imovinu ili imovinsku korist informiranoj trećoj strani kako bi izbjegli oduzimanje. Stjecanje koje provodi treća strana odnosi se na situaciju u kojoj je, na primjer, treća strana izravno ili neizravno, primjerice preko posrednika, stekla imovinu od osumnjičenika ili optuženika, među ostalim ako je kazneno djelo počinjeno u njezino ime ili za njezinu korist, a optuženik nema imovinu koja se može oduzeti. Takvo oduzimanje trebalo bi biti moguće u slučajevima kad je utvrđeno da je treća strana znala ili je trebala znati da je svrha prijenosa ili stjecanja izbjegavanje oduzimanja, na temelju konkretnih činjenica i okolnosti, među ostalim kad je prijenos izvršen bez naknade ili u zamjenu za iznos znatno niži od tržišne vrijednosti. Pravila o oduzimanju trećoj strani trebala bi se proširiti na fizičke i pravne osobe, ne dovodeći u pitanje pravo trećih strana na saslušanje, uključujući pravo na potraživanje vlasništva nad predmetnom imovinom. U svakom se slučaju ne bi trebalo utjecati na prava bona fide trećih strana.

(25)Zločinačke organizacije sudjeluju u širokom rasponu kriminalnih aktivnosti. Mogu postojati situacije u kojima je radi učinkovitog suzbijanja aktivnosti organiziranog kriminala primjereno da nakon osuđujuće presude za kazneno djelo koje bi moglo dovesti do ekonomske koristi slijedi oduzimanje imovine povezane s određenim kaznenim djelom, uključujući imovinsku korist ili predmete stečene kaznenim djelom, ali i dodatne imovine za koju sud utvrdi da je stečena kriminalnim radnjama.

(26)Oduzimanje bi trebalo biti moguće i ako sud utvrdi da su predmetni predmeti, imovinska korist ili imovina stečeni kriminalnim radnjama, no pravomoćna presuda nije moguća zbog bolesti, bijega ili smrti osumnjičenika ili optuženika, ili zato što se osumnjičenika ili optuženika ne može smatrati odgovornim zbog imuniteta ili amnestije predviđenih nacionalnim pravom. To bi trebalo biti moguće i u slučaju isteka rokova propisanih nacionalnim pravom kad ti rokovi nisu dovoljno dugi da bi omogućili učinkovitu istragu i kazneni progon relevantnih kaznenih djela. Oduzimanje bi u tim slučajevima trebalo biti dopušteno samo ako se nacionalni sud uvjerio u to da postoje svi elementi kaznenog djela. Za potrebe proporcionalnosti oduzimanje imovine bez prethodne osuđujuće presude trebalo bi biti ograničeno na teška kaznena djela. Ne bi trebalo biti utjecaja na pravo tuženika da ga se upozna s postupkom i da ga zastupa odvjetnik.

(27)Za potrebe ove Direktive bolest bi trebalo tumačiti kao nemogućnost osumnjičenika ili optuženika da prisustvuje kaznenom postupku tijekom duljeg razdoblja, zbog čega nije moguće nastaviti postupak.

(28)Zbog netransparentnosti organiziranog kriminala nije uvijek moguće povezati imovinu stečenu kriminalnim aktivnostima s određenim kaznenim djelom i oduzeti takvu imovinu. U takvim situacijama oduzimanje bi trebalo biti moguće pod određenim uvjetima, među ostalim ako se imovina zamrzava na temelju sumnje na kazneno djelo počinjeno u okviru zločinačke organizacije i ako ta kaznena djela mogu dovesti do znatne ekonomske koristi, a sud je uvjeren u to da je zamrznuta imovina stečena kriminalnim aktivnostima počinjenima u okviru zločinačke organizacije. Tim bi se uvjetima trebalo osigurati da je oduzimanje imovine koja nije povezana s određenim kaznenim djelom za koje je vlasnik osuđen ograničeno na kriminalne aktivnosti zločinačkih organizacija koje su ozbiljne naravi i koje mogu stvoriti znatnu korist. Pri utvrđivanju mogu li kaznena djela dovesti do znatne koristi države članice trebale bi uzeti u obzir sve relevantne okolnosti kaznenog djela, među ostalim i to jesu li kriminalne aktivnosti počinjene s namjerom stvaranja redovite znatne dobiti. Iako uvjerenje nacionalnog suda da je počinjeno kazneno djelo ne bi trebalo biti preduvjet, sud se barem mora uvjeriti da je predmetna imovina stečena kaznenim djelima. Pri određivanju je li predmetna imovina stečena kriminalnim aktivnostima nacionalni sudovi trebali bi uzeti u obzir sve relevantne okolnosti predmeta, na primjer da je imovina u velikom nerazmjeru sa zakonitim prihodom vlasnika. Države članice zatim bi trebale zahtijevati i dodijeliti stvarnu mogućnost da vlasnik imovine dokaže da je predmetna imovina stečena zakonitim aktivnostima.

(29)Kako bi se osiguralo da imovina koja je predmet naloga za zamrzavanje ili oduzimanje ili koja to može postati zadrži svoju gospodarsku vrijednost, države članice trebale bi uspostaviti učinkovite mjere upravljanja. Takve bi mjere trebale uključivati sustavnu ocjenu najboljeg načina očuvanja i optimiziranja vrijednosti imovine prije donošenja mjera zamrzavanja, što je poznato i kao planiranje prije zapljene.

(30)Ako je zamrznuta imovina pokvarljiva ili brzo gubi na vrijednosti, ako su njezini troškovi održavanja nerazmjerni njezinoj očekivanoj vrijednosti u trenutku oduzimanja, ako je njome preteško upravljati ili je lako zamjenjiva, države članice trebale bi omogućiti prodaju te imovine. Vlasnik imovine trebao bi imati pravo na saslušanje prije donošenja takve odluke. Države članice trebale bi razmotriti mogućnost da troškove upravljanja zamrznutom imovinom naplate stvarnom vlasniku, na primjer umjesto izdavanja naloga za preliminarnu prodaju i u slučaju pravomoćne presude. Ta se pravila, uključujući mogućnost da se troškovi upravljanja zamrznutom imovinom naplaćuju stvarnom vlasniku, primjenjuju na imovinu identificiranu u kontekstu provedbe Unijinih mjera ograničavanja ako je zamrznuta na temelju kaznenih prijava, na primjer zbog kršenja Unijinih mjera ograničavanja.

(31)Države članice trebale bi osnovati urede za upravljanje imovinom radi uspostave specijaliziranih tijela zaduženih za upravljanje zamrznutom i oduzetom imovinom kako bi se učinkovito upravljalo imovinom koja je zamrznuta prije oduzimanja i očuvala njezina vrijednost do donošenja konačne odluke o oduzimanju. Ne dovodeći u pitanje unutarnje administrativne strukture država članica, uredi za upravljanje imovinom trebali bi imati isključivu nadležnost za upravljanje zamrznutom ili oduzetom imovinom ili bi trebali pružati potporu decentraliziranim akterima u skladu s nacionalnim upravljačkim ustrojem i podupirati relevantna tijela u planiranju prije zapljene.

(32)Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i načela priznata Poveljom Europske unije o temeljnim pravima („Povelja”) i Europskom konvencijom za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda („EKLJP”), kako se tumače u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava. Ova bi se Direktiva trebala provoditi u skladu s tim pravima i načelima.