EUROPSKA KOMISIJA Bruxelles, 1.2.2018. COM(2017) 753 final 2017/0332(COD) Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju (preinaka) (Tekst značajan za EGP) {SWD(2017) 448 final}

{SWD(2017) 449 final}

{SWD(2017) 451 final}



OBRAZLOŽENJE 1.KONTEKST PRIJEDLOGA •Razlozi i ciljevi prijedloga Većina stanovnika EU-a ima vrlo dobar pristup kvalitetnoj vodi za piće, posebice u usporedbi s nekim svjetskim regijama. To je rezultat dugotrajne tradicije upravljanja vodom za piće u mnogim državama članicama EU-a, ali u velikoj su mjeri zaslužni i europsko zakonodavstvo u području okoliša i financijska sredstva EU-a. EU od 1980.-ih primjenjuje pravila kojima se zahtijevaju stroge provjere sigurnosti vode. To znači da se komunalne otpadne vode prikupljaju i pročišćavaju, industrijskim se emisijama upravlja na siguran način, upotreba kemikalija odobrava se pod strogim uvjetima, a za prekogranično upravljanje vodnim tijelima primjenjuje se sveobuhvatan pristup. Iako u nekim slučajevima nije bilo moguće početi primjenjivati ta pravila u dogovorenim rokovima zbog visokih početnih ulaganja ili drugih prioriteta, upravljanje vodama stalno se poboljšava, a Komisija i države članice sada poduzimaju zajedničko usredotočeno djelovanje kako bi se ta pravila što prije u potpunosti provela. Postoji jedan zakonodavni akt, odnosno Direktiva Vijeća 98/83/EZ o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju, koji treba istaknuti jer mu je izričita namjena zaštititi ljude od štetnih učinaka konzumiranja onečišćene vode osiguravanjem da je voda sanitarno ispravna i čista. Općenito gledajući, Direktiva je relativno dobro provedena u državama članicama, no u njezinu pristupu praćenju kvalitete na točki konzumacije upotrebljavaju se parametri utvrđeni prije više od 20 godina. Zbog toga je potrebno ispitati rješavaju li se Direktivom učinkovito postojeći i novi pritisci te osigurava li se njome da će ljudi koji će u narednim desetljećima živjeti ili boraviti u zemljama Europske unije imati kvalitetnu vodu za piće. Mnogi Europljani vodu za piće smatraju važnom temom. Voda za piće bila je i tema prve europske građanske inicijative „Right2Water“, za koju je prikupljeno više od 1,8 milijuna potpisa i na koju je Komisija pozitivno reagirala. Inicijativa je predana Komisiji u prosincu 2013., a njome se posebno zahtijevalo da institucije EU-a i države članice budu obvezane osigurati da svi stanovnici uživaju pravo na vodu i odvodnju te da EU uloži veće napore u postizanje univerzalnog pristupa vodi i odvodnji. Komisija je u odgovoru pozvala države članice da učine sve u svojoj moći kako bi osigurale da svi imaju pristup minimalnoj opskrbi vodom. To je potpuno u skladu s Programom održivog razvoja do 2030. donesenim 2015., a posebice sa šestim ciljem održivog razvoja i povezanim specifičnim ciljem Ostvariti univerzalan i pravedan pristup sigurnoj i cijenom pristupačnoj pitkoj vodi za sve. Komisija se obvezala i preispitati Direktivu, što je stoga uključeno u Program za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT). Prijedlog se stoga izravno nadovezuje na europsku građansku inicijativu „Right2Water“. Preispitivanje je i dio plana za prelazak na kružno gospodarstvo. Revidiranim prijedlogom pomoći će se državama članicama da upravljaju pitkom vodom na resursno učinkovit i održiv način te stoga i da smanje potrošnju energije i nepotrebne gubitke vode. Poboljšanjem povjerenja stanovništva u vodu iz slavine smanjit će se i količina korištenih plastičnih boca. Komisija je započela postupak evaluacijom Direktive u skladu s načelima bolje regulative. Rezultati evaluacije objavljeni su 1. prosinca 2016., a u njima su utvrđeni prednosti i nedostaci Direktive. Potvrđeno je da je Direktiva relevantni alat za osiguravanje visoke kvalitete vode koja se konzumira u EU-u jer joj je osnovna svrha provoditi praćenje vode za piće i osigurati da države članice u slučaju problema ponovno postignu zahtijevanu razinu kvalitete vode. Međutim, evaluacijom su utvrđena četiri područja u kojima postoji mogućnost za poboljšanje: –popis parametara, –upotreba pristupa temeljenog na riziku, –poboljšana transparentnost u pitanjima povezanima s vodom i omogućivanje potrošačima pristupa ažurnim informacijama i –materijali u dodiru s vodom za piće. U pratećoj procjeni utjecaja analizirana je i činjenica istaknuta u okviru europske građanske inicijative i konzultacija, odnosno da dijelovi stanovništva, primjerice ranjive i marginalizirane skupine, a posebice Romi, nemaju pristup vodi za piće. Ovim se zakonodavnim prijedlogom odgovara na ta pitanja na temelju rezultata procjene utjecaja. •Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području Prijedlog je preinaka Direktive 98/83/EZ, koja je izmijenjena 2003., 2009. i 2015. Radi jasnoće preinaka se smatra najprikladnijom. To je u skladu s obvezom preuzetom u Međuinstitucijskom sporazumu o boljoj izradi zakonodavstva od 13. travnja 2016. da se pri izmjeni postojećeg zakonodavstva češće upotrebljava zakonodavna tehnika preinačavanja. Općenito, prijedlog je dosljedan s donesenim zakonodavstvom EU-a u području voda, posebice s Okvirnom direktivom o vodama, Okvirnom direktivom o pomorskoj strategiji, Direktivom o pročišćavanju komunalnih otpadnih voda i Direktivom o nitratima. Prijedlogom se posebice dopunjuju članci 6., 7. i 8. Okvirne direktive o vodama koji se odnose na zahtjeve za utvrđivanje i praćenje vodnih tijela koja se upotrebljavaju za zahvaćanje vode za piće i za proglašenje zaštićenih područja koja obuhvaćaju ta vodna tijela. Nadalje, prijedlogom se dopunjuje i članak 11. te direktive kojim se od država članica zahtijeva da uspostave programe mjera koji uključuju mjere usmjerene na zaštitu područja vodozahvata za vodu za piće. Iza točke usklađenosti voda se smatra „hranom“ u smisluUredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća o utvrđivanju općih načela i uvjeta zakona o hrani. Stoga se predlaže uklanjanje odredaba povezanih s „vodom koja se stavlja u boce ili posude namijenjene za prodaju“ iz područja primjene Direktive 98/83/EZ jer će sva flaširana voda za piće poslije točke usklađenosti spadati u područje primjene Uredbe (EZ) br. 178/2002. Kad je riječ o specifičnim kategorijama vode koja se stavlja u boce, prirodne mineralne vode izuzete su iz područja primjene ove Direktive u skladu s Direktivom 2009/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. Međutim, u skladu s člankom 9. stavkom 4. trećim podstavkom Direktive 2009/54/EZ izvorske vode trebale bi biti u skladu s odredbama ove Direktive. Stoga bi izvorske vode trebale ostati obuhvaćene područjem primjene ove Direktive.

•Dosljednost u odnosu na druge politike Unije Revizija Direktive 98/83/EZ uključena je u Program rada Komisije za 2017. kao nova inicijativa koja će pomoći u provedbi akcijskog plana EU-a za kružno gospodarstvo. Prijedlog sadržava elemente kojima se podupire održivo upravljanje vodom za piće na resursno učinkovit način i kojima će se pomoći smanjiti potrošnja flaširane vode. To je u skladu s nastojanjima EU-a za smanjenje emisije stakleničkih plinova i morskog otpada te Europskom strategijom za plastiku. Prijedlogom se doprinosi i nastojanju da se smanji administrativno opterećenje i oblikuju politike koje su što djelotvornije i učinkovitije, u skladu s Komunikacijom Komisije o boljoj regulativi. Ažuriranje standarda i uvođenje sveobuhvatnijeg pristupa upravljanju rizikom također bi trebali pomoći u očuvanju konkurentnosti sektora voda EU-a i poticanju inovacija. Cilj je prijedloga i pojednostaviti postupke praćenja i izvješćivanja s naglaskom na automatizaciju, rjeđa izvješća i relevantnije podatke. To je u skladu s pristupom EU-a za bolju regulativu i provjerom primjerenosti izvješćivanja i praćenja. Odredbe za poboljšanje pristupa građana informacijama o vodi za piće povezane su s Komisijinom strategijom jedinstvenog digitalnog tržišta. Prijedlogom se nastoji postići i prioritetni cilj 3. Sedmog programa djelovanja za okoliš do 2020.: „zaštita građana Unije od pritisaka i opasnosti za njihovo zdravlje i blagostanje koji su povezani s okolišem“. Prijedlog se uklapa i u prioritetni cilj 4., kojim se zahtijeva da javnost ima pristup jasnim informacijama o okolišu na nacionalnoj razini. U tom cilju prijedlog sadržava upućivanja na Direktivu 2003/4/EZ i Direktivu INSPIRE te se njime jamči dosljednost sa zahtjevima tih direktiva. Brisanjem pravila o materijalima u dodiru s vodom za piće (članak 10. Direktive 98/83/EZ) osigurat će se veća dosljednost sa zakonodavstvom o unutarnjem tržištu, a posebice s Uredbom o građevnim proizvodima, U procjeni utjecaja zaključeno je da postojeći članak, koji podrazumijeva uzajamno priznavanje između država članica i uključuje pravnu nesigurnost, predstavlja moguću prepreku unutarnjem tržištu. Predlaže se da se novim člankom o procjeni rizika domaće distribucije obuhvate neke obveze prethodno sadržane u članku 10. Direktive 98/83/EZ i da se istodobno izda zahtjev za normizaciju u skladu s Uredbom o građevnim proizvodima kako bi se utvrdili zahtjevi primjenjivi na građevne materijale i proizvode u dodiru s vodom za piće. Uklanjanje tehničkih prepreka za građevne proizvode može se postići samo utvrđivanjem usklađenih tehničkih specifikacija za potrebe ocjenjivanja svojstava građevnih proizvoda; stoga je nužno izraditi potrebne usklađene norme i objaviti ih u Službenom listu Europske unije u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011. Sigurnosni aspekti obuhvaćeni su drugim politikama Unije, osobito Direktivom (EU) 2016/1148 o mjerama za visoku zajedničku razinu sigurnosti mrežnih i informacijskih sustava širom Unije („Direktiva o mrežnoj i informacijskoj sigurnosti”). Komisija je u listopadu 2017. donijela i Akcijski plan za jačanje spremnosti, otpornosti i koordinacije na razini EU-a u slučaju napada koji uključuju kemijske, biološke, radiološke i nuklearne (KBRN) tvari. Na kraju, prijedlogom se odgovara i na europsku građansku inicijativu time što se od država članica traži da osiguraju pristup vodi za ranjive i marginalizirane skupine. Time će se pridonijeti i provedbi politike EU-a o integraciji Roma u skladu s Okvirom EU-a za nacionalne strategije integracije Roma i Preporukom Vijeća o djelotvornim mjerama integracije Roma u državama članicama. 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST •Pravna osnova Prijedlog se temelji na članku 192. stavku 1. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (bivši članak 130.s Ugovora o osnivanju Europske zajednice). To je ista pravna osnova kao i za direktivu koju se preinačuje. •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost) EU s državama članicama dijeli nadležnost za uređenje pitanja okoliša i zdravlja u sektoru voda. To znači da EU može donositi propise isključivo u mjeri u kojoj je to dopušteno Ugovorima te mora poštovati načela nužnosti, supsidijarnosti i proporcionalnosti. Ciljevi Direktive, odnosno zaštita zdravlja ljudi od štetnih učinaka bilo kakvog zagađenja vode namijenjene za ljudsku potrošnju, ostvarit će se utvrđivanjem minimalnih standarda kvalitete na razini EU-a te utvrđivanjem minimalnih zahtjeva za praćenje, izvješćivanje, pristup vodi, transparentnost i korektivne aktivnosti ako ti standardi nisu zadovoljeni. Države članice mogu odrediti koju konkretnu aktivnost (primjerice, vrstu korektivnih aktivnosti, stvarne programe praćenja) žele poduzeti. Revizija Direktive izvorno je pokrenuta europskom građanskom inicijativom „Right2Water“, za koju je prikupljeno više od 1,8 milijuna potpisa. Djelovanje na razini EU-a kako bi se osigurao pristup vodi za piće zatražio je i Europski parlament u odgovoru na inicijativu te u odgovoru na preuzetu obvezu EU-a u odnosu na UN-ove ciljeve održivog razvoja. Ovim se prijedlogom stoga utvrđuju opća pravila na razini EU-a u okviru ovlasti EU-a te uz potpuno poštovanje supsidijarnosti, no državama članicama omogućuje se diskrecijski prostor za odlučivanje o provedbi obveze poboljšanja pristupa sigurnoj vodi za piće. Na kraju, evaluacijom u okviru programa REFIT potvrđena je dodana vrijednost zakonodavstva o vodi za piće na razini EU-a jer ono vremenom može znatno pomoći u usklađivanju kvalitete vode diljem Europe. To je primjerice uočeno posebice kod manjih država članica, koje nemaju uvijek resurse i specifično stručno znanje, a koje očekuju da će EU nastaviti utvrđivati ključne kemijske i mikrobiološke parametre te povezane vrijednosti za vodu za piće. I mnogi dionici zagovarali su mjere EU-a kao najbolji način za rješavanje novih zdravstvenih opasnosti koje dolaze od vode. Razmjeri i učinci djelovanja utvrđenih u Direktivi upućuju da će se ciljeve Direktive moći bolje ostvariti na razini EU-a nego na nacionalnoj razini. •Proporcionalnost U priloženoj procjeni utjecaja navedeni su detaljniji podaci o proporcionalnosti i isplativosti opcija ovog zakonodavnog prijedloga. U cjelini se pokazalo da su najprikladnije i najisplativije mjere koje se mogu poduzeti na razini EU-a u okviru revizije Direktive sljedeće: (a)preispitivanje i ažuriranje popisa parametara u Direktivi u skladu s najnovijim znanstvenim saznanjima uz uvođenje pristupa temeljenog na riziku za velike i male opskrbljivače vodom; (b)poboljšanje pravila o transparentnosti i pristupa ažurnim informacijama za potrošače;

(c)poboljšanje i pojednostavnjenje izvješćivanja; (d)uklanjanje prepreka slobodnoj trgovini materijalima u dodiru s vodom za piće; (e)poboljšanje pristupa sigurnoj vodi za piće. •Odabir instrumenta Prijedlogom se znatno izmjenjuje Direktiva 98/83/EZ i dodaju se brojne nove odredbe. Radi jasnoće predlaže se upotreba metode preinake. Kako je instrument koji se preinačuje direktiva, radi dosljednosti izrade zakonodavnih akata i olakšavanja državama članicama prenošenja akta, predlaže se nova direktiva. 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA •Ex post evaluacija/provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva Komisija je provela evaluaciju učinkovitosti Direktive 98/83/EZ prema pet kriterija: –djelotvornost, –učinkovitost, –dosljednost, –relevantnost i –dodana vrijednost EU-a. Evaluacija je provedena usporedno sa studijom procjene utjecaja, a problematična područja utvrđena pri evaluaciji odražena su u definicijama problema i opcijama politike u procjeni utjecaja. Evaluacijom je zaključeno da je Direktiva djelotvorna za postizanje ciljeva i zaštitu zdravlja ljudi od štetnih učinaka onečišćenja putem osiguravanja visokog stupnja usklađenosti s vrijednostima parametara. Međutim, relevantnost stopa usklađenosti mjerenih prema djelomično zastarjelim parametrima donekle je ograničena. Utvrđeno je i da se člankom 10. Direktive o materijalima u dodiru s vodom za piće državama članicama omogućuje prevelika fleksibilnost pri određivanju „potrebnih mjera“. To je rezultiralo dodatnim ispitivanjima i kontrolama prilikom stavljanja proizvoda na tržište u drugoj državi članici, zbog čega je odredba nedjelotvorna. Analizom učinkovitosti utvrđeno je da je ukupni trošak opskrbe vodom za piće u EU-u 2014. iznosio otprilike 46,5 milijardi eura. Od toga 8,3 milijarde eura otpada na provedbu Direktive. Iako koristi za zdravlje koje proizlaze iz Direktive nije bilo moguće kvantificirati, u ocjeni je utvrđeno da ukupne pripisive koristi znatno nadmašuju ukupne pripisive troškove. Nisu identificirane odredbe kojima se uzrokuju pretjerani administrativni troškovi povezani s praćenjem, informiranjem i izvješćivanjem. Jedino je fleksibilnost iz članka 10. Direktive 98/83/EZ (kako je prethodno objašnjeno) utvrđena kao znatno nepotrebno opterećenje za industriju. Dosljednost Direktive 98/83/EZ s Okvirnom direktivom o vodama posebno je važna jer je zaštita resursa vode za piće sastavni dio planova i mjera u skladu s Okvirnom direktivom o vodama. Direktiva 98/83/EZ ne sadržava upućivanja na zaštitu vodnih resursa koji će se upotrebljavati za zahvaćanje vode za piće uglavnom zato što je napisana prije Okvirne direktive o vodama. Treba uvesti tu nedostajuću poveznicu kako bi se osigurala primjena načela „onečišćivač plaća“ i načela predostrožnosti. Prijedlogom će se stoga poboljšati međusobna usklađenost tih direktiva uvođenjem pristupa temeljenog na riziku od zahvaćanja do slavine te poboljšanjem razmjene i komunikacije između tijela država članica i opskrbljivača vodom kako bi se osigurao potpuni ciklus upravljanja vodom. Kad je riječ o relevantnosti, pri evaluaciji utvrđeno je da vrijednosti parametara utvrđene u Direktivi 98/83/EZ više nisu prikladne jer se u njima ne odražavaju znanstveni napredak, bolje procjene rizika, promijenjene navike potrošača i novi pritisci na okoliš. Dodana vrijednost EU-a Direktive 98/83/EZ počiva u tome što se njome osigurava jednaka razina zaštite zdravlja ljudi od štetnih učinaka bilo kakvog onečišćenja u cijelom EU-u. Usputno, u EU-u je zabilježeno manje velikih incidenata povezanih s vodom za piće nego u drugim dijelovima svijeta; međutim, to se ne može jasno povezati s postojanjem Direktive 98/83/EZ, Evaluacijom su stoga utvrđena sljedeća glavna područja u kojima postoji mogućnost za poboljšanje:

–popis parametara, –nepostojanje pristupa temeljenog na riziku, –nedostatak transparentnosti i pristupa ažurnim informacijama za potrošače i –materijali u dodiru s vodom za piće. •Savjetovanja s dionicima Provedeno je nekoliko aktivnosti savjetovanja u skladu sa Smjernicama za bolju regulativu. ·Otvoreno javno savjetovanje na temelju upitnika na internetu Nakon europske građanske inicijative o pravu na vodu (Right2Water) Komisija je od lipnja do rujna 2014. provela otvoreno javno savjetovanje o kvaliteti vode za piće na svim službenim jezicima. Tijekom savjetovanja primljeno je 5 908 odgovora te 138 mišljenja i dokumenata o stajalištu od ključnih dionika. K tome, u rujnu 2014. i listopadu 2015. Komisija se sastala s dionicima na temu transparentnosti i postavljanju mjerila. ·Ciljana javna savjetovanja Komisija je organizirala tri ciljane konferencije za javno savjetovanje s dionicima: u svibnju 2015. za evaluaciju u okviru programa REFIT, u prosincu 2015. za procjenu utjecaja te u rujnu 2016. o reviziji normi za vodu za piće. Njima je obuhvaćen niz dionika, uključujući nacionalna i regionalna javna tijela, predstavnike industrije, poslovna udruženja i poduzeća te stručnjake. Tijekom konferencija prikupljen je niz stajališta, a Komisija je imala priliku izravno raspravljati s dionicima. Za sve konferencije izdani su specifični radni dokumenti ili upitnici, a sve prezentacije i zapisnici, uključujući popise sudionika, javno su dostupni ·Mehanizam povratnih informacija u okviru programa REFIT Nakon što je „Početna procjena utjecaja“ 28. veljače 2017. objavljena na internetskoj stranici Bolje regulative, dionici su do 28. ožujka 2017. mogli poslati povratne informacije na taj dokument. ·Dodatna savjetovanja U još nekoliko prilika Komisija je obavijestila dionike o reviziji i pozvala ih da dostave komentare, primjerice u siječnju 2016. na dobro posjećenom predavanju o zaštiti vode za piće te u raspravama na sastancima raznih stručnih skupina. Kako bi se osigurala najviša moguća razina transparentnosti, svi relevantni dokumenti koji su uključeni u reviziju, kao što je prateća studija procjene utjecaja, javno su dostupni. U savjetovanjima je jasno podržano ažuriranje i preispitivanje popisa parametara. U rezultatima javnog savjetovanja premoćno se tražilo da popis uključuje endokrino disruptivne spojeve, tvari koje se upotrebljavaju u proizvodima široke potrošnje i farmaceutskim proizvodima, čemu su se mnogi tehnički stručnjaci protivili. Većina dionika preferirala je provedbu pristupa temeljenog na riziku na razini EU-a. Ipak, htjeli su osigurati da će države članice u tome imati dovoljnu fleksibilnost. Brojni dionici stalno su isticali potrebu za normizacijom u pogledu materijala i proizvoda u dodiru s vodom za piće. Tijekom javnog savjetovanja izražena je snažna želja za ažurnijim informacijama o kvaliteti vode za piće na internetu, što su posebice zagovarali građani. Potrošači nemaju pouzdanja u vodu iz slavine kad otputuju u drugu državu EU-a te, iako su stope usklađenosti visoke, općenito je nerado konzumiraju. Mišljenja su se razlikovala o tome treba li Direktiva sadržavati pravila o pristupu vodi. Protivnici te ideje tvrdili su da bi pristup vodi trebao biti isključen iz područja primjene Direktive te da bi ga trebalo riješiti drugim propisom EU-a ili na drugi način. •Prikupljanje i primjena stručnih znanja Zakonodavni prijedlog i procjena utjecaja temelje se na opsežnom korpusu materijala i studija, kako je navedeno u radnom dokumentu službi Komisije o procjeni utjecaja. U prosincu 2015. pokrenut je projekt suradnje s Regionalnim uredom za Europu Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) za potporu preispitivanju Priloga I. Direktivi 98/83/EZ (popis parametara koje treba uvrstiti u Direktivu). Projekt je završen u ljeto 2017. Više pojedinosti o preporukama iz tog projekta i kako su one upotrijebljene u ovom prijedlogu Komisije sadržano je u odjeljku 5. „Ostali dijelovi“. Vanjski izvoditelji angažirani za ocjenu revizije Direktive izradili su nekoliko studija. Te studije uključuju:

–Smjernice o materijalima za korisnike i vodoinstalatere, –Izvješće studije o proizvodima i materijalima u dodiru s vodom za piće i –Studiju procjene utjecaja. U izradi studije procjene utjecaja koju su izradili neovisni vanjski izvoditelji upotrijebljen je i alat za modeliranje kako bi se ocijenile opcije politika i najpoželjniji paketi politika. •Procjena učinka Prijedlog se temelji na procjeni utjecaja na koju je Komisijin Odbor za regulatorni nadzor 23. lipnja 2017. dao pozitivno mišljenje sa zadrškama. Na pitanja koja je postavio Odbor za regulatorni nadzor odgovoreno je u revidiranoj verziji radnog dokumenta službi Komisije o procjeni utjecaja, u kojoj je zasebno poglavlje posvećeno izmjenama na temelju mišljenja Odbora. Na temelju evaluacije, savjetovanja s dionicima i europske građanske inicijative „Right2Water“ pripremljene su brojne opcije politika za rješavanje svih utvrđenih problematičnih područja. Opcije su razmotrene u procjeni utjecaja kako bi se utvrdilo u kojoj bi se mjeri njima postigao glavni cilj Direktive, odnosno zaštita zdravlja potrošača, te procijenile njihove financijske implikacije i utjecaji na okoliš do 2050. Rezultati su izneseni u studiji procjene utjecaja i u radnom dokumentu službi Komisije o procjeni utjecaja. Pet opcija politika sadržava: –opcije za prilagodbu popisa parametara iz Direktive najnovijim normama proširivanjem ili ograničavanjem popisa, –uvođenje pristupa temeljenog na riziku za velike (i male) opskrbljivače vodom, –usklađivanje normi za materijale u dodiru s vodom za piće, –poboljšanje pristupa potrošača ažurnim informacijama i bolje praćenje provedbe i –opcije za omogućavanje pristupa vodi. Analiziranjem i rangiranjem opcija došlo se do zaključka da bi kombinacija različitih opcija bila najbolja za dugoročno rješavanje svih problematičnih područja utvrđenih tijekom evaluacije. Kombinacijom opcija osiguralo bi se sljedeće: –kvalitetna voda za piće za sve u EU-u. Ažuriranjem i poboljšanjem popisa parametara na temelju preporuka WHO-a ostvarit će se i zaštita od novih opasnosti za zdravlje ljudi, –moderniji pristup praćenju uz primjenu pristupa temeljenog na riziku za velike i male opskrbljivače vodom, –modernizaciju, a time i pojednostavnjenje odredaba o izvješćivanju, –pružanje ažurnih i relevantnih informacija potrošačima, –poboljšani pristup vodi te osiguravanje pristupa vodi za ranjive i marginalizirane skupine. Opcije su rangirane i pripremljena su tri paketa politika. Dva od njih (paketi 2 i 3) najpoželjniji su paketi sa stajališta zaštite zdravlja i okoliša. Malo povišenje troškova iz oba paketa legitimno je, a zdravstvene koristi ga nadmašuju. Oba paketa politika sadržavaju rješenja za sva četiri područja za koja je tijekom evaluacije utvrđeno da postoji mogućnost za poboljšanje. K tome, paketom politika 3 znatno se poboljšava situacija za stanovnike EU-a koji nisu spojeni na sustav jer se njime, uz zasebnu opciju, rješava pitanje pristupa vodi utvrđeno u europskoj građanskoj inicijativi „Right2Water“ te u šestom cilju održivog razvoja. Zasebnom opcijom obuhvaćen je skup mjera za poboljšanje pristupa vodi, no povezani dodatni troškovi uspostave najvjerojatnije su precijenjeni jer se, u nedostatku točnijih podataka, temelje na pretpostavci da će polovini stanovnika koji nisu spojeni na sustav biti osigurani individualni sustavi obrade.

Stoga je odlučeno da bi u ovom zakonodavnom prijedlogu trebalo zadržati koristi paketa politika 3 uvođenjem opće obveze poboljšanja pristupa vodi za sve i osiguravanja pristupa za ranjive i marginalizirane skupine, no državama članicama prepušta se odlučivanje o najboljem načinu poboljšanja pristupa vodi, uzimajući u obzir specifične lokalne okolnosti. Pretpostavlja se da bi provođenje tih specifičnih mjera bilo znatno jeftinije od osiguravanja alternativnih sustava za polovinu stanovnika koji nisu priključeni na sustav (kako je pretpostavljeno u paketu politika 3). To je u skladu s načelima proporcionalnosti i supsidijarnosti jer, iako je opće načelo utvrđeno na razini EU-a, države članice imaju veliki diskrecijski prostor za odlučivanje kako bolje osigurati pristup vodi. U praksi to znači da će troškovi i utjecaji prijedloga iznositi od 5,9 milijardi eura (paket politika 2) do 7,3 milijarde eura (paket politika 3). Te će troškove većinom snositi operatori vodnih sustava. Potrošačima će tek neznatno porasti troškovi kućanstva. Međutim, time se ne stvara rizik da će voda za piće postati preskupa, a trošak bi se mogao nadomjestiti većom potrošnjom vode iz slavine u odnosu na flaširanu vodu. Ocijenjeno je da će administrativni troškovi nacionalnih uprava biti zanemarivi ili se smanjiti. Primjerice, pojednostavljeni zahtjevi za izvješćivanje rezultirat će godišnjim smanjenjem operativnih troškova za 350 000 eura. Oba paketa politika imaju pozitivan utjecaj na okoliš jer se pretpostavlja da će potrošnja flaširane vode padati usporedo s rastom povjerenja potrošača u vodu iz slavine. To će se dodatno poticati ako se svim potrošačima pruži bolji pristup ažurnim informacijama. Nadalje, propisivanjem obveze da veliki i mali opskrbljivači vodom moraju primjenjivati pristup temeljen na riziku smanjit će se potreba za obradom, čime će se ostvariti uštede energije i ispuštati manje kemikalija u okoliš. Pristupom temeljenim na riziku trebali bi se poboljšati i rješavanje onečišćenja na izvoru i primjena načela „onečišćivač plaća“. Propisivanje obveze da države članice moraju poboljšati i osigurati određeni stupanj pristupa vodi bit će pozitivan korak ka ispunjenju šestog cilja održivog razvoja. Pozitivan usporedni utjecaj bit će otvaranje radnih mjesta. •Primjerenost propisa i pojednostavljivanje Sve opcije razmotrene u procjeni utjecaja imaju zanemariv utjecaj na administrativno opterećenje ili se ono smanjuje, uglavnom stoga što većinu troškova snose operateri vodnih sustava, a ne nacionalna tijela. Kako bi se smanjilo administrativno opterećenje i pojednostavnili postupci, prijedlogom se na temelju procjene utjecaja znatno smanjuju nacionalne obveze izvješćivanja Komisije. Umjesto da podnose izvješća, države članice morat će uspostaviti skupove podataka s rezultatima praćenja samo ako su premašeni parametri iz Direktive. Morat će dostaviti i dodatne informacije kao što su procjene rizika. Očekuje se da će se time uštedjeti do 350 000 eura godišnje. Da bi se poštovala proporcionalnost, mali opskrbljivači vodom imat će dulji rok za provedbu pristupa temeljenog na riziku nego veliki i vrlo veliki opskrbljivači vodom. Kako bi se izbjeglo opterećivanje malih opskrbljivača vodom, oni će morati ažurirati informacije na internetu rjeđe nego veliki i vrlo veliki opskrbljivači. Na kraju, s predloženim odredbama o obavješćivanju potrošača i transparentnosti prijedlog je „spreman za internet“ jer se od opskrbljivača vodom traži da naveliko upotrebljavaju digitalna sredstva za obavješćivanje potrošača o kvaliteti vode za piće i opasnostima povezanima s njom. •Temeljna prava Kako je navedeno u Komunikaciji Komisije o europskoj građanskoj inicijativi Voda i odvodnja su ljudsko pravo! Voda je javno dobro, a ne roba!, pristup sigurnoj vodi za piće i odvodnji neodvojivo je povezan s pravom na život i ljudsko dostojanstvo priznatim u Povelji Europske unije o temeljnim pravima te s potrebom za prikladnim životnim standardom. Kad je riječ o pristupu sigurnoj vodi za piće, Komisija je naglasila i važnost dimenzije ljudskih prava te se obvezala da će ta prava ostati u srži njezinih politika. Tijekom prošlog desetljeća međunarodnim je pravom potvrđeno pravo na sigurnu vodu za piće i odvodnju, posebno na razini Ujedinjenih naroda. Rezolucijom Opće skupštine UN-a 64/292 potvrđeno je pravo na sigurnu i čistu vodu za piće i odvodnju kao ljudsko pravo od ključne važnosti za potpuno uživanje života i svih ljudskih prava. Nadalje, u završnom dokumentu Konferencije UN-a-o održivom razvoju iz 2012. godine (Rio+20) predsjednici država i vlada i visoki predstavnici potvrdili su svoju predanost ljudskom pravu na sigurnu vodu za piće i odvodnju, koje će postupno ostvarivati za [svoje] stanovništvo uz potpuno poštovanje nacionalne suverenosti. Ti su ciljevi ponovno potvrđeni 2015. kad su predsjednici država preuzeli obvezu ispunjenja do 2030. šestog cilja održivog razvoja i povezanog specifičnog cilja ostvariti univerzalan i pravedan pristup sigurnoj i cijenom pristupačnoj pitkoj vodi za sve. Na europskoj razini, Parlamentarna skupština Vijeća Europe izjavila je da pristup vodi mora biti prepoznat kao temeljno ljudsko pravo s obzirom na to da je voda nužna za život na Zemlji te resurs koji čovječanstvo mora dijeliti. EU je također potvrdio da sve države imaju obvezu ljudskih prava u pogledu pristupa sigurnoj vodi za piće, koja mora biti raspoloživa, fizički dostupna, pristupačna i prihvatljiva. Komisija je sve to uzela u obzir tijekom izrade odgovora na europsku građansku inicijativu „Right2Water” i ovog zakonodavnog prijedloga. 4.UTJECAJ NA PRORAČUN Prijedlog nema proračunski učinak na Komisiju. Očekuje se da se može provesti u okviru postojećih alokacija za Komisiju i Europsku agenciju za okoliš te da nisu potrebna dodatna sredstva. 5.OSTALI DIJELOVI •Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja Očekuje se da će veliki opskrbljivači vodom provesti pristup temeljen na riziku u roku od tri godine, a mali opskrbljivači vodom u roku od šest godina.

Prilozi će se redovito preispitivati u skladu sa znanstvenim i tehničkim napretkom. Kako bi se omogućilo prikupljanje podataka iz dva potpuna šestogodišnja ciklusa, cijela Direktiva bit će preispitana 12 godina poslije njezina prenošenja. Da bi se osiguralo postizanje cilja Direktive, odnosno zaštite zdravlja ljudi od štetnih učinaka onečišćene vode za piće, te da bi se poboljšali trenutačno suboptimalni dijelovi Direktive, predloženi su različiti pokazatelji uspjeha. Oni će se upotrebljavati za buduće evaluacije, a bit će razvijeni u suradnji s Europskom agencijom za okoliš uzimajući u obzir zaključke provjere primjerenosti izvješćivanja i praćenja zakonodavstva o okolišu. Pokazatelji uspjeha su: –broj „incidenata“ (tj. slučajeva potencijalne opasnosti za zdravlje ljudi) i slučajeva kada su granične vrijednosti premašene u EU-u. U okviru novog sustava izvješćivanja države članice trebat će na učinkovitiji način izvješćivati o tim incidentima i primijenjenim rješenjima, –broj ljudi u EU-u koji imaju pristup vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju, –dugoročni zdravstveni utjecaji kvalitete vode za piće – za to će biti potrebne dodatne epidemiološke studije u suradnji sa specijaliziranom organizacijom poput WHO-a, –novi zahtjevi za transparentnost i minimalne informacije koje trebaju biti dostupne na internetu, primjerice stope gubitaka u mreži. To će omogućiti sustavnu analizu razine provedbe i postignuća. •Dokumenti s obrazloženjima (za direktive) S obzirom na područje primjene prijedloga i činjenicu da je on preinaka postojeće direktive (Direktiva 98/83/EZ) koju su sve države članice u potpunosti prenijele, nije opravdano ni razmjerno zahtijevati dokumente s obrazloženjima za prenošenje. •Detaljno obrazloženje kako su preporuke WHO-a u vezi s parametrima i vrijednostima parametara uzete u obzir u prijedlogu Postojeće vrijednosti parametara utvrđene u Prilogu I. Direktivi 98/83/EZ općenito se temelje na smjernicama Svjetske zdravstvene organizacije za vodu za piće. Te se smjernice redovito ažuriraju, a zadnje su izmijenjene početkom 2017. prvom dopunom četvrtog izdanja. Kad je Direktiva 98/83/EZ donesena 1998. već su postojale neke razlike između smjernica WHO-a i Direktive u pogledu određivanja parametara i njihovih vrijednosti, na primjer: –smjernice WHO-a ne uključuju norme za skupinu pesticida, dok Direktiva uključuje sve pesticide i produkte njihove razgradnje, –vrijednosti iz smjernica WHO-a povezane su s rizikom obolijevanja od raka tijekom života od 10-5, dok je politički odabir EU-a oprezniji pristup s prihvatljivom vrijednošću rizika od 10-6. U prosincu 2015. Komisija i Regionalni ured WHO-a za Europu završili su „Projekt suradnje na parametrima za vodu za piće“, čije je završno izvješće objavljeno 2018. (dalje u tekstu „izvješće WHO-a“). Cilj je projekta bio pružiti politički relevantne i znanstveno utemeljene savjete za reviziju Priloga I. Direktivi. Preporuke sadržane u izvješću WHO-a uvelike se poklapaju s prijedlogom. Posebice, u preporukama se potvrđuje da je potrebno propisati popis parametara odabranih među stotinama parametara za koje postoje vrijednosti iz smjernica WHO-a. Komisija je preuzela veliku većinu preporučenih parametara i vrijednosti parametara s tog popisa, no za nekoliko parametara predložila je drukčiji pristup. U ovom se dijelu navode obrazloženja zašto se prijedlog Komisije u nekim slučajevima ne poklapa s preporukama WHO-a. 1. Parametri za koje WHO preporučuje uklanjanje iz Priloga I. Zbog rijetke pojave u vodi za piće, obično u slučaju onečišćenja, u izvješću WHO-a predloženo je uklanjanje pet parametara iz Direktive: –benzena, –cijanida, –1,2-dikloroetana,

–žive i –policikličkih aromatskih ugljikovodika (PAU). WHO je opravdao njihovo uklanjanje objašnjenjem da bi države članice prema potrebi mogle i dalje pratiti te parametre na temelju vrijednosti iz smjernica WHO-a. Dionici, a posebice javna tijela država članica, snažno su se protivili njihovu uklanjanju iz zdravstvenih razloga te zbog nužnosti utvrđivanja obvezne vrijednosti na razini EU-a. Stoga je odlučeno da će ti parametri ostati u Prilogu I. Međutim, pristupom temeljenim na riziku utvrđenim u Direktivi omogućuje se opskrbljivačima vodom da pod određenim uvjetima uklone parametar s popisa tvari za praćenje; opskrbljivači vodom stoga imaju pravo ne pratiti te parametre ako oni nisu relevantni u zoni opskrbe. Na kraju, pogoni za obradu potrebni za postizanje tih graničnih vrijednosti već su izgrađeni. 2. Parametri za koje WHO preporučuje povišenje vrijednosti U izvješću WHO-a preporučuje se povišenje vrijednosti za antimon (s 5 na 20 μg/l), bor (s 1 na 2,4 mg/l) i selen (s 10 na 40 μg/l) na temelju vrijednosti iz njihovih najnovijih zdravstvenih smjernica kako su objavljene u prvoj dopuni četvrtog izdanja Smjernica WHO-a. Međutim, kako se postojeće vrijednosti primjenjuju već desetljećima, pretpostavlja se da neće biti porasta troškova jer su tehnologije za postizanje tih ciljnih vrijednosti već ugrađene. U svakom slučaju, opskrbljivači vodom mogu pod određenim uvjetima ukloniti parametar s popisa za praćenje. Stoga su zadržane izvorne strože vrijednosti u Prilogu I. Direktivi. Konkretno, kad je riječ o boru, odobrena su neka nacionalna odstupanja u regijama gdje je bor prirodno prisutan u podzemnim vodama zbog sastava stijena. Zahtjev za preispitivanje vrijednosti za bor došao je i od Europskog parlamenta (E-9146/2016, P-0848/2016, E-10 109/2014). Iako nema novih službenih mišljenja, Europska agencija za sigurnost hrane u prošlosti je preporučila da, kako bi se zaštitile sve dobne skupine, mineralna voda ne bi smjela sadržavati više od 1,5 mg bora. 3. Novi parametri čije je uvrštavanje predložio WHO 3.1. Klorat i klorit U izvješću WHO-a preporučeno je uvrštenje klorata (ClO3) i klorita (ClO2) kao novih parametara te utvrđivanje vrijednosti od 0,7 mg/l za oba. Oba su spoja uglavnom nusprodukti dezinfekcije uporabom hipoklorita. WHO je utvrdio da bi ta vrijednost mogla biti previsoka i napomenuo da bi bile prikladne niže vrijednosti ako je njihovo postizanje izvedivo. Utvrđen je jedan od uzroka problema: naime, klorat nastaje kada otopina hipoklorita dugo stoji, posebno na višoj temperaturi. U posebnom mišljenju Europske agencije za sigurnost hrane iz 2015. utvrđeno je da bi koncentracija klorata od 0,7 mg/kg u vodi za piće (vrijednost koju predlaže WHO) mogla rezultirati pretjeranim izlaganjem novorođenčadi i djece kloratu. Nadalje, agencija je utvrdila da klorat može inhibirati apsorpciju joda, iako je potrebno više podataka o zdravlju ljudi u pogledu inhibiranja apsorpcije joda kloratom. Europska agencija za prehrambene standarde uputila je i na zajednički Stručni odbor FAO-a/WHO-a o prehrambenim aditivima (JECFA) koji je evaluirao klorat i izveo zdravstveno utemeljenu vrijednost od 0,01 mg/kg tjelesne težine kao toksikološku referentnu vrijednost za procjenu kroničnog rizika, što bi za vodu za piće značilo vrijednost od 0,24 mg/l. Stoga Komisija smatra da je opravdano utvrditi strožu vrijednost za klorat i klorit od 0,25 mg/l, što je otprilike trostruko niže od vrijednosti koju predlaže WHO. 3.2. Perfluorirani spojevi U izvješću WHO-a preporučuje se donošenje vrijednosti parametara za dvije zasebne perfluorirane tvari: za perfluorooktan-sulfonsku kiselinu (PFOS) trebalo bi odrediti vrijednost od 0,4 µg/l a za perfluorooktansku kiselinu (PFOA) vrijednost od 4 µg/l. PFOS i PFOA izvorno su bili najčešći perfluorirani spojevi. U podzemnim vodama nalaze se prvenstveno kao posljedica onečišćenja tla pjenama za gašenje požara koje se raspadaju na te i neke druge perfluorirane tvari. Međutim, mogu nastati i točkastim industrijskim onečišćenjem i dolaziti iz proizvoda s materijalom otpornim na vodu ili masnoću kao što su teflonom obloženo posuđe, papir otporan na masnoću, pekači pizze ili sportska oprema otporna na vodu i masnoću. PFOS i PFOA su postojane bioakumulativne i toksične tvari. PFOS je izvorno uvršten na popis ograničenih tvari u Prilogu XVII. Uredbi REACH, no sad je reguliran kao postojana organska onečišćujuća tvar u skladu s Uredbom (EZ) br. 850/2004. PFOA, njegove soli i tvari srodne PFOA-u dodani su na popis ograničenih tvari u Prilogu XVII. Uredbi REACH 14. lipnja 2017. jer je Komisija smatrala da njihova proizvodnja, upotreba ili prodaja dovode do neprihvatljivog rizika za zdravlje ljudi i okoliš. Perfluoroheksan-1-sulfonska kiselina i njezine soli (PFHxS) predložene su za uvrštavanje u popis posebno zabrinjavajućih tvari u skladu s Uredbom REACH 7. srpnja 2017. kao „vrlo postojana i vrlo bioakumulativna tvar“ u skladu s člankom 57. točkom (e) Uredbe REACH. Međutim, postoji veći niz tvari različitih duljina lanca koji može uključivati perfluoroalkilne karboksilne kiseline (uključujući PFOA-u), perfluoroalkanske sulfonske kiseline (uključujući PFOS), perfluoroalkanske sulfinske kiseline, fluorotelomerne alkohole i perfluoroalkanske sulfonamide. PFOA i PFOS najčešće su tvari, no kako su zamijenjene sličnim per- i polifluoroalkilnim tvarima (PFAS-ima), često kraćih lanaca, izgledno je da PFOA i PFOS više nisu reprezentativni predstavnici te skupine antropogenih postojanih kemikalija. Trenutačno nema zakonodavnog pristupa za uređivanje cijele skupine tih tvari, a ne postoji ni sveobuhvatni popis svih dostupnih tvari. Švedska je intenzivno istraživala PFAS-e. Švedska nacionalna agencija za hranu preporučila je granične vrijednosti za vodu za piće na temelju prisutnosti 11 PFAS-a (PFBS, PFHxS, PFOS, 6:2 FTSA, PFBA, PFPeA, PFHxA, PFHpA, PFOA, PFNA i PFDA). Ako je zbroj tih jedanaest PFAS-a prisutan u koncentracijama većima od 0,09 µg/l, agencija preporučuje mjere koje treba poduzeti što prije kako bi se smanjilo onečišćenje. Sjedinjene Američke Države imaju zdravstveno preporučene razine za PFOA/PFOS od 0,07 µg/l. PFOS je uvršten u popis prioritetnih tvari utvrđen u skladu s Direktivom 2008/105/EZ sa vrijednošću od 0,00065 µg/l. To pokazuje da se mogu postići i niže vrijednosti parametara od onih koje preporučuje WHO. Budući da tim tvarima nije mjesto u okolišu, predlaže se oprezniji pristup kakav se koristi za pesticide u Direktivi 98/83/EZ. Komisija stoga predlaže odstupanje od preporuke WHO-a od 4 µg/l (PFOA) i 0,4 µg/l (PFOS) za te pojedinačne tvari i umjesto toga predlaže reguliranje cijele skupine. U prijedlogu se regulira cijela skupina PFAS-a, kako ju je definirao OECD, uz predložene vrijednosti od 0,1 μg/l za pojedinačne PFAS-e i 0,5 μg/l za ukupne PFAS-e, kao što je propisano za pesticide. Kako su te vrijednosti više od onih utvrđenih u Švedskoj i Sjedinjenim Američkim Državama, njihovo bi postizanje trebalo biti izvedivo. 4. Endokrino disruptivne tvari

WHO u smjernicama nije iznio vrijednosti za endokrino disruptivne tvari (EDC-i), no predložio je da bi, kako je vodeni okoliš puno osjetljiviji na učinke estrogenih EDC-a od sisavaca, uključujući ljude, bilo moguće upotrebljavati preventivne referentne vrijednosti koje su slične postojećim ili mogućim budućim standardima kvalitete okoliša za zaštitu vodenog okoliša. WHO je predložio sljedeće tri reprezentativne endokrino disruptivne tvari i referentne vrijednosti: –beta-estradiol: 0,001 µg/l, –nonilfenol: 0,3 µg/l i –bisfenol A: 0,01 µg/l. Iako je WHO naveo da trenutačno nema dokaza o rizicima za zdravlje koji proizlaze iz vode za piće, koja je mali izvor izlaganja, te da su takvi rizici slabo vjerojatni, odlučeno je uvrstiti te parametre u Direktivu na temelju načela predostrožnosti. WHO ne preporučuje uvrštenje cijelog niza EDC-a u popis parametara u Prilogu I. Direktivi jer smatra da bi rutinsko praćenje cijelog niza tih tvari trenutačno bilo zahtjevno, skupo i neučinkovito kad je riječ o sprečavanju onečišćenja vode za piće. Tri su tvari odabrane kao referentne jer je poznato da mogu biti prisutne u površinskim izvorima vode na koje utječu ispuštene pročišćene otpadne vode ili drugi efluenti. Beta-estradiol prirodni je estrogen. U mišljenju Znanstvenog odbora za rizike za zdravlje i okoliš (SCHER) i povezanom dosjeu endokrino disruptivne tvari utvrđene su kao ključni mehanizmi djelovanja za izvođenje standarda kvalitete okoliša za taj spoj. SCHER je podržao utvrđivanje standarda kvalitete okoliša na 0,4 ng/l, što je blizu predložene vrijednosti parametra za vodu za piće od 1 ng/l. Bisfenol A često se upotrebljava za proizvodnju nekih plastika i epoksidnih smola. Trenutačno je razvrstan kao reproduktivno toksična tvar kategorije 1B u skladu s Uredbom (EZ) br. 1272/2008. Na temelju prijedloga francuskih javnih tijela prvo je u EU-u ograničena upotreba bisfenola A u termalnom papiru (prosinac 2016.), zatim je bisfenol A dodan na popis posebno zabrinjavajućih tvari za uvrštavanje u Uredbu REACH na temelju usklađenog razvrstavanja kao reproduktivno toksične tvari kategorije 1B (siječanj 2017.), a kasnije i na temelju njegovih endokrino disruptivnih svojstava (lipanj 2017.). Nonilfenol je sastavni dio alkilfenol etoksilata koji se upotrebljavaju u površinski aktivnim tvarima, iako su one sada zabranjene u EU-u. Nonilfenol također podliježe ograničenjima (Prilog XVII. Uredbi REACH) i dodan je na popis posebno zabrinjavajućih tvari za uvrštavanje u Uredbu REACH na temelju njegovih endokrino disruptivnih svojstava (lipanj 2013.) te na listu prioritetnih tvari utvrđenu u skladu s Direktivom 2008/105/EZ. Stoga se predlaže prihvatiti vrijednosti za ta tri EDC-a iz prijedloga WHO-a. Kako pristupom iz Direktive nisu propisane „referentne vrijednosti“ niti je određena svrha parametara i vrijednosti, predlaže se njihovo uključivanje u popis parametara u Prilogu I. Nadalje, te su tvari relativno netopive u vodi i učinkovito se uklanjaju uobičajenim metodama obrade adsorpcijom (npr. filtracija na obali, koagulacija, ozonizacija, granulirani aktivni ugljen). Spojevi će se stoga razmatrati jednako kao i svaki drugi kemijski parametar u skladu s Direktivom, odnosno, kako je prethodno navedeno, opskrbljivači vodom imat će mogućnost ukloniti te parametre s popisa za praćenje pod određenim uvjetima ako se u ocjeni rizika zaključi da nisu relevantni. Komisija smatra da je uvrštenje tih triju endokrino disruptivnih spojeva u Direktivu opravdano na temelju načela predostrožnosti. Dionici to podržavaju. Uvrštenje tih spojeva omogućit će zaštitu zdravlja ljudi na temelju proširenog popisa parametara modeliranog u okviru opcije 1.2. u procjeni utjecaja. 5. Krom i olovo U izvješću WHO-a predlaže se zadržavanje postojećih vrijednosti parametara od 10 µg/l za olovo i 50 µg/l za ukupni krom. WHO je naglasio da je olovo jedna od rijetkih tvari za koju je poznato da u vodi za piće može izravno utjecati na zdravlje te da bi stoga njegova koncentracija trebala biti najniža razumno moguća. U tom cilju Komisija predlaže sniženje vrijednosti na 5 µg/l deset godina poslije stupanja Direktive na snagu. Tijekom tog desetogodišnjeg prijelaznog razdoblja vrijedit će sadašnja vrijednost od 10 µg/l. WHO napominje da se vrijednost za krom još preispituje. U tekućim raspravama s mnogim toksikolozima predlaže se uvođenje niže vrijednosti za krom, posebice za toksičniji krom (VI). Komisija će stoga za krom primijeniti isti pristup kao za olovo. Predlaže se smanjenje vrijednosti za 50 % na 25 µg/l nakon prijelaznog razdoblja od deset godina poslije stupanja Direktive na snagu. U prijedlogu se omogućuje i redovito preispitivanje Priloga I. (u kojem su utvrđene te vrijednosti parametara) te njegova izmjena u skladu sa znanstvenim napretkom. Stoga postoji mogućnost utvrđivanja strožih vrijednosti za oba parametra prije isteka desetgodišnjeg prijelaznog razdoblja ako to bude potrebno na temelju budućeg znanstvenog napretka. • Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga Članak 1. — Cilj Članak se ne mijenja.

Članak 2. — Definicije Postojeće definicije neznatno su bolje objašnjene i dodane su nove definicije („opskrbljivači vodom“, „prioritetni prostori“ i „ranjive i marginalizirane skupine“) u skladu s novim odredbama preinačene Direktive. WHO je preporučio uvrštenje definicije prioritetnih prostora radi olakšavanja primjene novih odredbi povezanih s procjenom rizika domaće distribucije. Članak 3. — Iznimke Odredbe ostaju neizmijenjene, samo su ažurirana upućivanja na Direktivu. Članak 4. — Opće obveze Članak je većinom neizmijenjen; izmjene se odnose na formalne prilagodbe ili objašnjenja. Članak 5. — Standardi kvalitete Članak je većinom neizmijenjen; izmjene se odnose na formalne prilagodbe ili objašnjenja. Članak 6. — Točka usklađenosti Stavci 2. i 3. su izbrisani jer su većinom obuhvaćeni novim odredbama o procjenama rizika domaće distribucije (novi članak 10.). Članak 7. — Pristup za sigurnost vode temeljen na riziku (novo) U tom novom članku predstavljen je opći pristup temeljen na riziku, a on služi kao uvod novim člancima 8., 9. i 10. te se njime uvode i opće obveze povezane s procjenama rizika (redovito ažuriranje i preispitivanje te rokovi za izradu procjena rizika). Članak 8. — Procjena opasnosti vodnih tijela koja se upotrebljavaju za zahvaćanje vode namijenjene za ljudsku potrošnju (novo)

Novi članak kojim se uvode obveze povezane s provedbom procjena opasnosti, konkretno: –utvrđivanje vodozahvata, –utvrđivanje opasnosti i izvora onečišćenja, –praćenje parametara koji su relevantni za utvrđene opasnosti i izvore onečišćenja. Prate se samo relevantni parametri ili onečišćujuće tvari. To može uključivati parametre čiju vrijednost treba postići na izlazu iz slavine u skladu s ovom Direktivom, no i onečišćujuće tvari ili tvari koje se već prate u vodnim tijelima u skladu s Okvirnom direktivom o vodama ili mikroplastiku. Mikroplastika je posebno zabrinjavajuća zbog negativnih učinaka na morski i slatkovodni okoliš, vodni okoliš, biološku raznolikost, a potencijalno i na zdravlje ljudi jer njezina mala veličina omogućuje apsorpciju i bioakumulaciju u organizmima, te zbog toksičnih učinaka složene mješavine kemikalija od kojih se te čestice sastoje. Na temelju utvrđivanja opasnosti i praćenja države članice mogu poduzeti sljedeće mjere: –nametnuti opskrbljivačima obvezu provođenja dodatne obrade i/ili praćenja ili ih izuzeti od te obveze, –preventivne mjere za zaštitu područja vodozahvata, –mjere za ublažavanje za rješavanje izvora onečišćenja, uključujući istraživanje utjecaja, primjerice mikroplastike, na vodne ekosustave i zdravlje ljudi, te za pronalaženje rješenja za ublažavanje mogućih rizika. Članak 9. — Procjena rizika opskrbe (novo) Tim se člankom uvode obveze opskrbljivača vodom u pogledu provođenja procjene rizika opskrbe. Te odredbe nisu nove jer su te obveze uvedene još 2015. izmjenom Priloga II. Direktivi. Dio Priloga II. Direktivi 98/83/EZ stoga je premješten u članak 9. Dio C Priloga II. sada sadržava samo tehničke specifikacije za prilagodbu učestalosti praćenja parametara ovisno o procjeni rizika opskrbe. Članak 10. — Procjena rizika domaće distribucije (novo) Tim se novim člankom uvode obveze povezane s provedbom procjene rizika domaće distribucije, konkretno: –procjena rizika povezanih s domaćim distribucijskim sustavom, uključujući rizike povezane s proizvodima i materijalima u dodiru s vodom za piće, –praćenje sljedećih parametara: olova i Legionelle. WHO je zaključio da od svih patogena prisutnih u vodi u Uniji Legionella izaziva najveće opterećenje za zdravstvo. K tome, Europski centar za sprečavanje i kontrolu bolesti preporučuje primjenu redovitih provjera i prikladnih mjera kontrole na izgrađene vodne sustave radi sprečavanja pojave legionarske bolesti u turističkim smještajnim objektima, bolnicama, ustanovama za dugoročnu zdravstvenu skrb i drugim okružjima gdje joj mogu biti izložene velike visokorizične populacije. Na temelju procjene rizika i praćenja države članice mogu poduzimati mjere kao što su osposobljavanje vodoinstalatera, obavješćivanje i savjetovanje kućevlasnika, prikladne tehnike obrade u suradnji s opskrbljivačima vodom itd. K tome, tim se člankom djelomično obuhvaćaju aspekti obrađeni u prijašnjem članku 10. (proizvodi u dodiru s vodom za piće) i osigurava dosljednost s Uredbom (EU) br. 305/2011 u skladu s kojom se utvrđuju standardi za građevne proizvode u dodiru s vodom za piće. Članak 11. — Praćenje (prijašnji članak 7.) Treba izraditi programe praćenja koji obuhvaćaju sve različite obveze praćenja iz Direktive. Državama članicama prepuštena je odluka o tome hoće li programe praćenja izrađivati nacionalna tijela ili će se to delegirati primjerice opskrbljivačima vodom. Međutim, izgledno je da će većinu praćenja vršiti opskrbljivači vodom kako bi osigurali kvalitetu vode na izlazu iz slavine. Kako su uvedene nove obveze praćenja u odnosu na procjene opasnosti (članak 8.) i procjenu rizika domaće distribucije (članak 10.), potrebno je objasniti taj članak i njegov odnos s Prilogom II.

Stavci 1., 5. i 6. nisu izmijenjeni. Stavak 2. izmijenjen je kako bi upućivao na praćenje koje se provodi u skladu s novim člancima 8. i 9. (procjene opasnosti i procjene rizika domaće distribucije) te na „redovito“ praćenje parametara navedenih u dijelovima A i B Priloga I. u skladu s Prilogom II. „Redovito“ praćenje opskrbljivači vodom mogu prilagoditi na temelju procjene rizika opskrbe. Prijašnji je stavak 4. (mogućnost donošenja smjernica za praćenje) izbrisan kao nepotreban. Mogućnost izmjene Priloga II. (koji se odnosi na specifikacije za praćenje) zadržana je u članku 18. stavku 2. (putem delegiranih akata). Članak 12. — Korektivne aktivnosti i ograničenja upotrebe (prijašnji članak 8.) Stavak 1. nije izmijenjen. Stavak 2. izmijenjen je upućivanjem na novi popis parametara za procjenu rizika domaće distribucije predviđenu u dijelu C Priloga I. Stavak 3. izmijenjen je objašnjenjem da se premašivanje vrijednosti utvrđenih u dijelovima A i B Priloga I. automatski smatra mogućom opasnošću za zdravlje ljudi. To se objašnjenje smatra nužnim radi nekoliko otvorenih postupaka zbog povrede obveza iz Direktive 98/83/EZ. Dodan je novi stavak 4. s objašnjenjem obveza povezanih s obavješćivanjem potrošača u slučaju premašivanja vrijednosti parametara i/ili moguće opasnosti za zdravlje ljudi. Većina obveza već je postojala u Direktivi 98/83/EZ, no smatralo se nužnim objasniti ih i grupirati u jedan stavak kako bi se olakšala njihova provedba, također na temelju nekoliko otvorenih postupaka zbog povrede obveza iz Direktive 98/83/EZ. Stavak 5. nije izmijenjen. Prijašnji je stavak 6. izbrisan kao nepotreban. Prijašnji je stavak 7. izbrisan jer je izbrisan bivši dio C Priloga I. o „indikatorskim parametrima“. Obveze iz prijašnjeg stavka 8. uvrštene su u novi stavak 4. Prijašnji članak 9. — Odstupanja Prijašnji članak 9. briše se. Složeni postupak odobravanja tri odstupanja od po tri godine više nije opravdan. Izvorno je uveden u Direktivi kako bi se državama članicama omogućilo da ostvare vrijednosti parametara uspostavljene 1998. Sustav je sada pojednostavnjen, ali prati istu logiku kao u Direktivi 98/83/EZ: ako država članica premaši vrijednost parametra, trebao bi se primijeniti članak 11. o korektivnim aktivnostima (zabrana ili ograničenje upotrebe vode, obavješćivanje potrošača, zdravstveni savjeti itd.). Ne bi trebalo službeno, u obliku odluke, donijeti vrijednost parametara koja premašuje vrijednost utvrđenu u Direktivi. Prijašnji članak 10. — Osiguravanje kvalitete obrade, opreme i materijala (izbrisano) Prijašnji članak 10. briše se: smatra se da taj članak više nije potreban u Direktivi 98/83/EZ i djelomično je zamijenjen novim člankom 10. o procjeni rizika domaće distribucije. Umjesto toga, potrebno usklađivanje provest će se u okviru zakonodavstva o unutarnjem tržištu objavom zahtjeva za normizaciju u skladu s Uredbom o građevnim proizvodima. Do okončanja zahtjeva za normizaciju i objave usklađenih normi u Službenom listu primjenjivat će se status quo.

Članak 13. — Pristup vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju (novo) Novi članak uglavnom potaknut zahtjevima europske građanske inicijative „Right2Water“ i odgovorom Komisije na inicijativu. Tim se člankom predviđaju dvije glavne obveze: –prvo, obveza država članica da poboljšaju pristup vodi za piće i promiču njezinu upotrebu brojnim mjerama, od kojih su neke uključene u članak (procjena udjela stanovništva bez pristupa vodi za piće, obavješćivanje tog stanovništva o mogućnostima priključenja, poticanje upotrebe vode iz slavine u javnim zgradama i restoranima, osiguravanje dostupnosti opreme za slobodan pristup vodi iz slavine u većini gradova itd.), –drugo, obveza država članica da poduzmu sve potrebne mjere kako bi ranjivim i marginaliziranim skupinama osigurale pristup vodi za piće. Ako te skupine nemaju pristup vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju u smislu Direktive, države članice trebale bi ih bez odlaganja obavijestiti o kvaliteti vode koja im je dostupna i dati im potrebne povezane zdravstvene savjete. Time bi se trebalo doprinijeti ispunjavanju preuzete obveze u skladu sa šestim UN-ovim ciljem održivog razvoja i povezanim specifičnim ciljem Ostvariti univerzalan i pravedan pristup sigurnoj i cijenom pristupačnoj pitkoj vodi za sve. Ideja pravednog pristupa vodi obično je trostrana i obuhvaća: geografske razlike u pruženim uslugama (primjerice, zbog nedostatka infrastrukture), teškoće s kojima se suočavaju ranjive i marginalizirane skupine (npr. izbjeglice, nomadske zajednice, beskućnici i manjinske kulture kultura kao što su Romi, Sinte, Putnici, Kale, Gens du voyage itd., bez obzira na to jesu li sjedilačke) kad pokušavaju pristupiti vodnim uslugama, te financijska pristupačnost. Kad je riječ o pristupačnosti, sve politike određivanja cijene vode u Uniji moraju uzeti u obzir načelo povrata troškova i načelo „onečišćivač plaća“. Državama članicama dopušteno je i da pri određivanju različitih cijena vode uzmu u obzir razlike u ekonomskim i socijalnim uvjetima stanovništva. Načelo povrata troškova stoga ne sprečava države članice da, uz mjere iz novog članka 13. Direktive, donesu socijalne cijene ili uvedu mjere za zaštitu stanovništva slabijeg socioekonomskog stanja. Članak 14. — Obavješćivanje javnosti (novo) Ovim se člankom djelomično zamjenjuje prijašnji članak 13. Direktive 98/83/EZ. Odredbe koje se odnose na pristup informacijama podrobnije su jer se očekuje da će povećana transparentnost poboljšati povjerenje potrošača u vodu za piće, uključujući u njezinu kvalitetu i proizvodnju te upravljanje njome. Obveze su dvojake: –prvo, osigurati dostupnost niza informacija navedenih u Prilogu IV. na internetu. Informacije kojima potrošači pristupaju trebale bi biti relevantne za njihovo područje od interesa, –drugo, uz to potrošačima izravno pružiti neke specifične informacije (primjerice, na njihovim računima), kao što su potrošena količina vode te podrobnosti o strukturi cijena i troškova. Članak 15. — Informacije o praćenju provedbe (novo) Ovim se člankom djelomično zamjenjuje prijašnji članak 13. Direktive 98/83/EZ. Odredbe koje se odnose na izvješćivanje pojednostavnjene su u usporedbi s prijašnjim odredbama i zamijenjene novim sustavom koji ne uključuje stvarno izvješćivanje. Time se osigurava veća učinkovitost sustava jer se izbjegava veliki odmak između referentnog datuma prijavljenih podataka i stvarnog datuma izvješćivanja. Člankom je predviđeno da države članice uspostave skup podataka u kojem se prikupljaju samo podaci relevantni za vodu za piće u skladu s Direktivom: incidenti, premašivanja vrijednosti utvrđenih u Prilogu, procjene opasnosti i procjene rizika domaće distribucije te poduzete mjere za osiguravanje pristupa vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju. Skupovi podataka trebali bi biti uspostavljeni u skladu s Direktivom INSPIRE. U tu svrhu predviđena je potpora Europske agencije za okoliš, čija će uloga biti i redovito pristupanje podacima te davanje Komisiji pregleda provedbe Direktive na razini Unije, koji će se koristiti i u kontekstu budućih evaluacija Direktive (članak 17.). Članak 16. — Pristup pravosuđu (novo) Novi članak koji je u skladu s člankom 47. Povelje o temeljnim pravima i kojim se provodi Aarhuška konvencija u pogledu pristupa pravosuđu. Građanima i NVO-ima trebalo bi biti omogućeno da preispituju zakonitost odluka koje države članice donesu u skladu s Direktivom. Članak 17. — Evaluacija (novo)

Novi članak kojim se uspostavlja okvir za buduće evaluacije Direktive (u smislu Komisijinih smjernica za bolju regulativu). Prva je evaluacija predviđena poslije 12 godina provedbe Direktive, kako bi se barem prikupili podaci o dva ciklusa procjena rizika opskrbe. Članak 18. — Revizija priloga (prijašnji članak 11.) Tim se člankom zamjenjuje članak 11. Direktive 98/83/EZ. Člankom 11. bilo je propisano preispitivanje priloga I., II. i III. Direktivi putem nekadašnjeg regulatornog postupka s kontrolom. Predlaže se zamijeniti taj postupak delegiranim aktima (za izmjenu svih priloga), što je u skladu i s obvezom koje su institucije Unije preuzele u Međuinstitucijskom sporazumu od 13. travnja 2016. odnosno „potrebom za davanjem visokog prioriteta žurnom ujednačavanju svih temeljnih akata koji i dalje upućuju na regulatorni postupak s kontrolom“. Zadržano je redovito preispitivanje Priloga I. kako bi on ostao u skladu s najnovijim znanstvenim dostignućima. Članak 19. — Izvršavanje delegiranja ovlasti (novo) Novi standardni članak za donošenje delegiranih akata. Članak 20. — Postupak odbora (prijašnji članak 12.) Novi standardni članak za donošenje provedbenih akata. Prijašnji članak 13. — Informiranje i obavješćivanje (izbrisano) Članak je izbrisan i većinom zamijenjen novim člankom 15. Prijašnji članak 14. — Vremenski rok za usklađenost (izbrisano) Članak je izbrisan jer je njime 1998. odobreno dodatno vrijeme (pet godina) za provedbu Direktive 98/83/EZ, odnosno do 2003. Članak je zastario i stoga ga treba izbrisati. Prijašnji članak 15. — Izvanredne okolnosti (izbrisano) Tim se člankom Direktive 98/83/EZ državama članicama omogućivalo da od Komisije zahtijevaju dodatno vrijeme (do šest godina, uz pet godina predviđenih u prijašnjem članku 14.) za osiguravanje usklađenosti s Direktivom 98/83/EZ. Članak je zastario i stoga ga treba izbrisati.

Prijašnji članci 16. (Stavljanje izvan snage), 17. (Prenošenje) i 18. (Stupanje na snagu) Ta su tri članka izbrisana i zamijenjena ažuriranim standardnim tekstom za stavljanje izvan snage, prenošenje i stupanje na snagu u preinačenim direktivama (usp. nove članke 22., 23. i 24.). Članak 21. — Sankcije (novo) Uveden je standardni novi članak o sankcijama. Članak 22. — Prenošenje Članak je izrađen prema standardnom obrascu. Članak 23. — Stavljanje izvan snage Članak je izrađen prema standardnom obrascu. Članak 24. — Stupanje na snagu Članak je izrađen prema standardnom obrascu. Za stupanje Direktive na snagu predviđen je rok od 20 dana poslije objave u Službenom listu. Članak 25. — Adresati (prijašnji članak 19.) Članak se ne mijenja. Prilog I.

Dio A Dio A Priloga I. sadržava vrijednosti parametara za mikrobiološke parametre. Na preporuku WHO-a na popis su dodani novi parametri, konkretno spore Clostridium Perfringens i koliformne bakterije, mutnoća (premještena iz bivšeg dijela C „indikatorski parametri“) te somatski kolifagi. Dio B Dio B Priloga I. sadržava vrijednosti parametara za kemijske parametre. Dodano je nekoliko novih parametara (s povezanim vrijednostima parametara) na preporuku WHO-a ili na temelju načela predostrožnosti, konkretno: bisfenol A, klorat, klorit, beta-estradiol, halooctene kiseline, mikrocistin, nonilfenol, PFAS-i (pojedinačno i ukupno) i uranij. Dio C Dio C Priloga I. Direktivi 98/83/EZ sadržavao je indikatorske parametre. Indikatorski parametri izbrisani su iz Priloga I. (osim nekih koji su premješteni u dio A, primjerice mutnoća) i premješteni u Prilog IV. o informacijama za potrošače. Obrazloženje je to što se indikatorskim parametrima ne dobivaju informacije povezane sa zdravljem, nego informacije od interesa za potrošače (kao što su okus, boja, anioni, kationi itd.). Novi dio C Priloga I. odnosi se na parametre koje treba procijeniti u okviru nove procjene rizika domaće distribucije (predviđene u novom članku 10.), konkretno na olovo i Legionellu. Prilog II. Dio A – Opći ciljevi i programi praćenja za vodu namijenjenu za ljudsku potrošnju Dio A Priloga II. sadržava opće obveze povezane s programima praćenja i većinom je neizmijenjen, osim dodanog novog upućivanja na operativno praćenje s povezanim parametrom mutnoće. Upućivanje je dodano na preporuku WHO-a jer se operativnim praćenjem brzo dobivaju dnevne informacije za osiguravanje ispravnog funkcioniranja obrade vode. Dio B – Učestalost Dio B. Priloga II. odnosi se na učestalost praćenja. Specificirane su dvije kategorije parametara: (2)bitni parametri (E. coli, spore Clostridium perfringens i somatski kolifagi), koje se uvijek mora pratiti učestalostima utvrđenima u tablici u dijelu B, te koji ne mogu podlijegati procjeni rizika opskrbe i (3)svi drugi parametri, koje se mora pratiti učestalostima navedenima u tablici u dijelu B do izrade procjene rizika opskrbe u skladu s dijelom C istog priloga. Tablica u dijelu B s učestalostima pojednostavnjena je, a napomena 3. (ispod tablice) izbrisana je jer je postala nepotrebna.

Dio C – Procjena rizika opskrbe Prvi stavci dijela C preseljeni su u novi članak 9. o procjeni rizika opskrbe. Ostali dijelovi (upute za odstupanje od učestalosti praćenja nakon izrade procjene rizika opskrbe) dijela C, uvedeni izmjenom Direktive 98/83/EZ iz 2015., većinom su neizmijenjeni, a malobrojne izmjene odnose se na službeno usklađivanje teksta s ostatkom Direktive. Dio D – Metode uzorkovanja i točke uzorkovanja Taj dio, uveden izmjenom Direktive 98/83/EZ iz 2015., ostaje uvelike nepromijenjen. Prilog III. Dio A – Mikrobiološki parametri za koje su navedene metode analize Prva su dva stavka dijela A izbrisana jer su se odnosili na mogućnost izmjene dijela A Priloga III. regulatornim postupkom s kontrolom, dok je u člancima 18. i 19. već predviđena mogućnost izmjena Priloga III. delegiranim aktima. Popis metoda za mikrobiološke parametre ažuriran je u skladu s novim mikrobiološkim parametrima uvrštenima u Prilog I. dio A. Dio B – Kemijski parametri za koje su navedene karakteristike djelovanja Taj je dio ažuriran izmjenom Direktive 98/83/EZ iz 2015. Tada su uvedene dvije tablice, od toga jedna sa specifikacijama koje su se trebale primjenjivati do kraja 2019. godine. Predloženo je brisanje druge tablice sa specifikacijama koje vrijede samo do kraja 2019. te zadržavanje samo prve tablice. Tablica s popisom specifikacija za kemijske parametre ažurirana je u skladu s novim popisom kemijskih parametara utvrđenim u Prilogu I. dijelu B. Prilog IV. (novo) Prilog IV. novi je prilog u kojem su popisane informacije koje moraju biti dostupne na internetskoj stranici za svrhe obavješćivanja potrošača. Radi proporcionalnosti vrlo veliki opskrbljivači vodom morat će dostavljati dodatne specifične informacije, uključujući godišnje podatke o cjelokupnom funkcioniranju vodoopskrbnog sustava u pogledu učinkovitosti, uključujući gubitke u mreži i potrošnju energije. Pretpostavlja se da bi povećana transparentnost, kojom će se povećati svijest o problemu, mogla utjecati na opskrbljivače vodom i tijela država članica da riješe pitanje gubitaka u mreži. Prijašnji prilozi IV. i V. Prilog IV. sadržavao je rokove za prenošenje u nacionalno pravo prijašnje Direktive 80/778/EEZ (također u odnosu na pristupanje različitih država članica). Prilog V. bio je prethodna korelacijska tablica Direktive 80/778/EEZ i Direktive 98/83/EZ. Oni više nisu od važnosti i stoga su izbrisani.

Prilog V. (novo) Prilog V. (novi) standardni je prilog u kojem se navodi direktiva stavljena izvan snage i njezine naknadne izmjene te rokovi za njihovo prenošenje i primjenu. Prilog VI. (novo) Prilog VI. nova je korelacijska tablica Direktive 98/83/EZ i prijedloga nove preinačene Direktive. ê 1998/83 (prilagođeno) 2017/0332 (COD) Prijedlog DIREKTIVE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju (preinaka) (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, Uuzimajući u obzir Ugovor Ö o funkcioniranju Europske unije Õ o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak Ö 192. stavak 1. Õ 130.s stavak 1., uzimajući u obzir prijedlog Ö Europske Õ kKomisije, nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima, uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbora, uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija, u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,

budući da: ò novo (1)Direktiva Vijeća 98/83/EZ značajno je izmijenjena nekoliko puta. Budući da su potrebne daljnje izmjene, radi jasnoće bi je trebalo preinačiti. ê 1998/83 uvodna izjava 1. (prilagođeno) budući da je potrebno prilagoditi Direktivu Vijeća 80/778/EEZ od 15. srpnja 1980. o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju znanstvenom i tehnološkom napretku; budući da iskustvo stečeno provedbom te Direktive ukazuje na potrebu stvaranja prikladno fleksibilnog i transparentnog pravnog okvira kako bi države članice bile u mogućnosti rješavati propuste u vezi s ispunjavanjem standarda; budući da bi, nadalje, tu Direktivu trebalo preispitati u svjetlu Ugovora o Europskoj uniji, a posebno u svjetlu načela supsidijarnosti; ê 1998/83 uvodna izjava 2. (prilagođeno) budući da u skladu s člankom 3.b Ugovora, kojim se određuje da nijedno djelovanje Zajednice ne bi trebalo premašiti ono što je potrebno kako bi se ostvarili ciljevi Ugovora, potrebno je revidirati ciljeve Direktive 80/778/EEZ, pri čemu bi se naglasak stavio na ispunjavanje bitnih parametara kvalitete i zdravlja, čime se državama članicama ostavlja sloboda dodavanja i drugih parametara ako to smatraju prikladnim; ê 1998/83 uvodna izjava 3. budući da, u skladu s načelom supsidijarnosti, djelovanje Komisije mora podržati i dopuniti djelovanje nadležnih tijela u državama članicama; ê 1998/83 uvodna izjava 4. budući da, u skladu s načelom supsidijarnosti, prirodne i društveno-gospodarske razlike između regija Unije zahtijevaju donošenje većine odluka o praćenju, analizi, i mjerama koje treba poduzeti s ciljem uklanjanja propusta na lokalnoj, područnoj ili nacionalnoj razini u onoj mjeri u kojoj te razlike ne onemogućavaju uspostavljanje okvira zakona i drugih propisa utvrđenih u ovoj Direktivi; ê 1998/83 uvodna izjava 5. budući da su norme Zajednice za bitne i preventivne parametre kvalitete koji se odnose na zdravlje u vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju potrebne za postizanje minimalnih ciljeva kvalitete okoliša u vezi s ostalim mjerama Zajednice koje treba odrediti na taj način da se očuva i unaprijedi održiva upotreba vode namijenjene za ljudsku potrošnju;

ê 1998/83 uvodna izjava 6. (prilagođeno) ð novo (2)ð Direktivom 98/83/EZ utvrđen je pravni okvir za zaštitu zdravlja ljudi od negativnih učinaka bilo kakvog zagađenja vode namijenjene za ljudsku potrošnju osiguravanjem njezine zdravstvene ispravnosti i čistoće. Isto bi trebalo biti cilj ove Direktive. ï budući da je, u pogledu važnosti koju za zdravlje ljudi ima kvaliteta vode namijenjene za ljudsku potrošnju, Ö U tu je svrhu Õ potrebno na razini Ö Unije Õ Zajednice utvrditi ključne standarde kvalitete ð minimalne zahtjeve ï koje voda namijenjena za tu svrhu mora ispunjavati.; ð Države članice trebale bi poduzeti potrebne mjere kako bi osigurale da voda namijenjena za ljudsku potrošnju ne sadržava nikakve mikroorganizme i parazite ni tvari koje u određenim slučajevima predstavljaju moguću opasnost za zdravlje ljudi te da ispunjuje te minimalne zahtjeve. ï ê 1998/83 uvodna izjava 7. budući da je potrebno uključiti vodu koja se koristi u prehrambenoj industriji, osim ako se može ustanoviti da upotreba takve vode ne utječe na zdravlje gotovih proizvoda; ê 1998/83 uvodna izjava 8. budući da je, kako bi se omogućilo poduzećima koja se bave opskrbom vode ispunjavanje standarda kvalitete vode za piće, trebalo bi primijeniti odgovarajuće mjere zaštite vode da bi se osiguralo da površinska i podzemna voda ostanu čiste; budući da se isti cilj može postići primjenom odgovarajućih mjera obrade vode prije same opskrbe; ê 1998/83 uvodna izjava 9. (prilagođeno) budući da koherentnost europske vodne politike pretpostavlja pravodobno usvajanje odgovarajuće okvirne Direktive o vodi; ê 1998/83 uvodna izjava 10. (prilagođeno) ð novo (3)budući da je pPotrebno je iz opsega ove Direktive izuzeti prirodne mineralne vode i vode koje su lijekovi jer su za takve vrste voda utvrđena posebna pravila; ð te vode obuhvaćene Direktivom 2009/54/EZ Europskog parlamenta i Vijeća i Direktivom 2001/83/EZ Europskog parlamenta i Vijeća. Međutim, Direktivom 2009/54/EZ obuhvaćene su i prirodne mineralne vode i izvorske vode, a samo bi prvu kategoriju trebalo izuzeti iz područja primjene ove Direktive. U skladu s člankom 9. stavkom 4. trećim podstavkom Direktive 2009/54/EZ izvorske vode moraju zadovoljavati odredbe ove Direktive. Kad je riječ o vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju koja se stavlja u boce ili posude a namijenjena je za prodaju ili uporabu u proizvodnji, pripremi ili obradi hrane, ta bi voda trebala zadovoljavati odredbe ove Direktive do točke usklađenosti (tj. slavine), a iza te točke trebalo bi je smatrati hranom u skladu s člankom 2. drugim podstavkom Uredbe (EZ) br. 178/2002 Europskog parlamenta i Vijeća. ï ê 1998/83 uvodna izjava 11. budući da se zahtijevaju mjere za sve parametre koji su izravno relevantni za zdravlje, a isto tako i za ostale parametre ako je došlo do smanjenja kvalitete; budući da bi, nadalje, takve mjere trebalo pažljivo koordinirati s provedbom Direktive Vijeća 91/414/EEZ od 15. srpnja 1991. o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište i Direktive 98/8/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o stavljanju biocidnih pripravaka na tržište ;

ò novo (4)Nakon zaključenja europske građanske inicijative o pravu na vodu (Right2Water) pokrenuto je javno savjetovanje na razini Unije i provedena je evaluacija primjerenosti i učinkovitosti propisa (REFIT) Direktive 98/83/EZ. Na temelju evaluacije zaključeno je da je određene odredbe Direktive 98/83/EZ potrebno ažurirati. Utvrđena su četiri područja u kojima postoji mogućnost za poboljšanje, konkretno popis vrijednosti parametara temeljen na kvaliteti, ograničena upotreba pristupa temeljenog na riziku, nejasne odredbe o obavješćivanju potrošača i razlike u sustavima odobravanja materijala u kontaktu s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju. K tome, u okviru europske građanske inicijative o pravu na vodu utvrđena je problematična činjenica da dio stanovništva, posebice marginalizirane skupine, nema pristup vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju, što je preuzeta obveza u skladu sa šestim ciljem održivog razvoja UN-ova Programa razvoja do 2030. Zadnje je utvrđeno pitanje općeniti nedostatak svijesti o gubicima vode čiji su uzrok nedostatna ulaganja u održavanje i obnovu vodne infrastrukture, što je istaknuto i u specijalnom izvješću Europskog revizorskog suda o vodnoj infrastrukturi. (5)Regionalni ured za Europu Svjetske zdravstvene organizacije (WHO) detaljno je provjerio popis parametara i vrijednosti parametara utvrđen u Direktivi 98/83/EZ kako bi utvrdio treba li ga prilagoditi s obzirom na znanstveni i tehnički napredak. Prema rezultatima provjere trebalo bi pratiti enteralne patogene i Legionellu, dodati šest kemijskih parametara ili skupina parametara te bi trebalo razmatrati preventivne referentne vrijednosti za tri reprezentativne endokrino disruptivne tvari. U skladu s načelom opreznosti, za tri nova parametra trebalo bi utvrditi vrijednosti strože od onih koje predlaže WHO, no i dalje ostvarive. WHO je utvrdio da bi koncentracije olova trebale biti što niže, koliko je razumno i praktično izvedivo, a još razmatra vrijednost za krom; stoga bi za ta dva parametra trebalo primijeniti desetgodišnje prijelazno razdoblje do primjene strožih vrijednosti. (6)WHO predlaže i da vrijednosti tri parametra budu blaže te da se pet parametara izbriše s popisa. Ipak, te se izmjene ne smatraju nužnima jer se pristupom temeljenim na riziku, uvedenim Direktivom Komisije (EU) 2015/1787, opskrbljivačima vodom omogućuje da pod određenim uvjetima uklone parametar s popisa za praćenje. Tehnike obrade za postizanje tih vrijednosti parametara već su uspostavljene. ê 1998/83 uvodna izjava 12. budući da je potrebno odrediti pojedinačne vrijednosti parametara za tvari koje su važne u čitavoj Zajednici na dovoljno strogoj razini da bi se osiguralo postizanje svrhe ove Direktive; ê 1998/83 uvodna izjava 13. budući da se vrijednosti parametara temelje na dostupnim znanstvenim iskustvima te je također uzeto u obzir načelo predostrožnosti; budući da su te vrijednosti odabrane da bi se osiguralo da se voda namijenjena za ljudsku potrošnju može sigurno konzumirati tijekom cijelog života te stoga predstavlja visoku razinu zaštite zdravlja; ê 1998/83 uvodna izjava 14. budući da bi trebalo postići ravnotežu da bi se spriječili mikrobiološki i kemijski rizici; budući da bi u tu svrhu, a u svjetlu budućeg preispitivanja vrijednosti parametara, uspostavu vrijednosti parametara primjenjivih na vodu namijenjenu za ljudsku potrošnju trebalo temeljiti na razmatranjima javnoga zdravlja te na metodi procjene rizika; ê 1998/83 uvodna izjava 15. budući da za sada na razini Zajednice nema dovoljno dokaza na kojima bi se mogle temeljiti vrijednosti parametara za kemikalije koje izazivaju endokrine poremećaje, dok se povećava zabrinutost u pogledu potencijalnog djelovanja tvari štetnih za zdravlje ljudi i životinjski svijet; ê 1998/83 uvodna izjava 16. budući da se posebno standardi iz Priloga I. općenito temelje na „Smjernicama za kvalitetu vode za piće” Svjetske zdravstvene organizacije te na mišljenju Znanstvenog savjetodavnog odbora Komisije da bi se ispitala toksičnost i ekotoksičnost kemijskih spojeva;

ê 1998/83 uvodna izjava 17. (prilagođeno) (7)Ö Kad je nužno zaštititi zdravlje ljudi unutar njihova državnog područja, Õ budući da države članice Ö trebale bi biti obvezne Õ moraju odrediti vrijednosti za druge dodatne parametre koji nisu uvršteni u Prilog I.u slučaju kada je potrebno zaštititi zdravlje ljudi unutar njihovog državnog područja; ê 1998/83 uvodna izjava 18. (prilagođeno) budući da države članice moraju odrediti vrijednosti za druge dodatne parametre koji nisu uvršteni u Prilog I. u slučaju kada se to smatra potrebnim s ciljem osiguranja kvalitete proizvodnje, distribucije i kontrole vode namijenjene za ljudsku potrošnju; ê 1998/83 uvodna izjava 19. budući da, kada države članice smatraju potrebnim usvojiti strože standarde od onih određenih u Prilogu I., dijelovima A i B, ili standarde za dodatne parametre koji nisu uvršteni u Prilog I., ali su potrebni za zaštitu ljudskog zdravlja, moraju izvijestiti Komisiju o tim standardima; ê 1998/83 uvodna izjava 20. budući da su države članice obvezne kod uvođenja ili održavanja strožih mjera zaštite poštovati načela i pravila Ugovora, onako kako ih tumači Sud; ò novo (8)U Direktivi 98/83/EZ preventivno planiranje sigurnosti i elementi temeljeni na riziku razmatrani su u ograničenoj mjeri. Prvi elementi pristupa temeljenog na riziku uvedeni su još 2015. Direktivom (EU) 2015/1787, kojom je Direktiva 98/83/EZ izmijenjena kako bi se državama članicama omogućilo odstupanje od programa praćenja koje su uspostavile, pod uvjetom da su provedene vjerodostojne procjene rizika koje se mogu temeljiti na smjernicama WHO-a za kvalitetu vode za piće. Te smjernice, u kojima je utvrđen takozvani pristup „ plan za sigurnost vode”, zajedno s normom EN 15975-2 za sigurnost opskrbe vodom za piće međunarodno su priznata načela na kojima se temelje proizvodnja i distribucija te praćenje i analiza parametara za vodu namijenjenu za ljudsku potrošnju. Ta bi načela trebalo zadržati u ovoj Direktivi. Kako bi se osiguralo da ta načela nisu ograničena na aspekte praćenja, kako bi se resursi i vrijeme usmjerili na važne rizike i isplative mjere na izvoru, te kako bi se izbjegle analize i rasprave o nevažnim pitanjima, prikladno je uvesti potpuni pristup temeljen na riziku diljem opskrbnog lanca, od područja vodozahvata do distribucije i najzad do slavine. Taj bi se pristup trebao sastojati od triju sastavnica: prva je sastavnica procjena opasnosti povezanih s područjem vodozahvata koju provode države članice („procjena opasnosti”) u skladu sa smjernicama WHO-a i Priručnikom za plan za sigurnost vode; druga je sastavnica mogućnost da opskrbljivač vodom prilagodi praćenje glavnim rizicima („procjena rizika opskrbe”); treća je sastavnica ocjena mogućih rizika koji proizlaze iz domaćeg distribucijskog sustava (npr. Legionella ili olovo) koju provode države članice („procjena rizika domaće distribucije”). Te bi procjene trebalo redovito preispitivati, među ostalim kao reakciju na ekstremne vremenske prilike povezane s klimatskim uvjetima ili poznate promjene ljudskih aktivnosti u području vodozahvata, ili kao odgovor na incidente povezane s izvorom. Pristupom temeljenim na riziku osigurava se stalna razmjena informacija između nadležnih tijela i opskrbljivača vodom. (9)Procjena opasnosti trebala bi biti usmjerena na smanjenje razine potrebne obrade za proizvodnju vode namijenjene za ljudsku potrošnju, primjerice smanjenjem pritisaka koji uzrokuju onečišćenje vodnih tijela koja se koriste za zahvaćanje vode namijenjene za ljudsku potrošnju. U tom cilju, države članice trebale bi utvrditi opasnosti i moguće izvore onečišćenja povezane s tim vodnim tijelima te pratiti onečišćujuće tvari koje su proglasile relevantnima, primjerice zbog utvrđenih opasnosti (npr. mikroplastika, nitrati, pesticidi ili farmaceutski proizvodi utvrđeni u skladu s Direktivom 2000/60/EZ Europskog parlamenta i Vijeća), zbog njihove prirodne prisutnosti u području vodozahvata (npr. arsen) ili zbog informacija dobivenih od opskrbljivača vodom (npr. naglo povišenje koncentracije određenog parametra u sirovoj vodi). Te bi parametre trebalo upotrebljavati kao markere zbog kojih nadležna tijela, u suradnji s opskrbljivačima vodom i dionicima, poduzimaju aktivnosti za smanjenje pritiska na vodna tijela, kao što su mjere za sprečavanje ili ublažavanje (uključujući, prema potrebi, istraživanje utjecaja na zdravlje), kako bi se zaštitila ta vodna tijela i riješio izvor onečišćenja. (10)Kad je riječ o procjeni opasnosti, Direktivom 2000/60/EZ od država članica zahtijeva se da utvrde vodna tijela koja se koriste za zahvaćanje vode namijenjene za ljudsku potrošnju, prate njihovo stanje i poduzimaju odgovarajuće mjere za sprečavanje pogoršanja njihove kvalitete kako bi se smanjila razina potrebnog pročišćavanja tijekom proizvodnje vode koja je prikladna za ljudsku potrošnju. Kako bi se izbjeglo udvostručavanje obveza, države članice trebale bi tijekom izrade procjene opasnosti iskoristiti praćenje provedeno na temelju članaka 7. i 8. Direktive 2000/60/EZ i Priloga V. toj direktivi te mjere uključene u programe mjera u skladu s člankom 11. Direktive 2000/60/EZ. ê 1998/83 uvodna izjava 21. (prilagođeno) ð novo (11)budući da se vVrijednostima parametara Ö koji se upotrebljavaju za ocjenu kvalitete vode namijenjene za ljudsku potrošnju Õ treba udovoljavati do one točke kada je voda namijenjena za ljudsku potrošnju dostupna odgovarajućem korisniku.; ð Međutim, domaći distribucijski sustav može utjecati na kvalitetu vode namijenjene za ljudsku potrošnju. WHO napominje da od svih patogena prisutnih u vodi u Uniji Legionella izaziva najveće opterećenje za zdravstvo. Prenosi se toplovodnim sustavima i to udisanjem, primjerice tijekom tuširanja. Stoga je jasno povezana s domaćim distribucijskim sustavom. Budući da bi nametanje jednostrane obveze praćenja tog patogena u svim privatnim i javnim prostorima rezultiralo nerazumno visokim troškovima, prikladnije je rješenje procjena rizika domaće distribucije. K tome, u okviru procjene rizika domaće distribucije trebalo bi razmotriti i moguće rizike koji proizlaze iz proizvoda i materijala u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju. Procjena rizika domaće distribucije stoga bi, među ostalim, trebala uključivati i usmjeravanje praćenja na prioritetne prostore, procjenu rizika koji proizlaze iz domaćeg distribucijskog sustava te povezanih proizvoda i materijala, te provjeru svojstava građevnih proizvoda u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju na temelju izjave o njihovim svojstvima u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011 Europskog parlamenta i Vijeća. Zajedno s izjavom o svojstvima trebalo bi dostaviti i informacije navedene u člancima 31. i 33. Uredbe (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća. Na temelju te procjene države članice trebale bi poduzeti sve nužne mjere kako bi se, među ostalim, osigurala uspostava prikladnih mjera za kontrolu i upravljanje (npr. u slučaju izbijanja bolesti) u skladu sa smjernicama WHO-a te da migracija iz građevnih proizvoda ne ugrožava zdravlje ljudi. Međutim, ne dovodeći u pitanje Uredbu (EU) br. 305/2011, ako bi te mjere podrazumijevale ograničenja slobodnog prometa proizvoda i materijala u Uniji, ta bi ograničenja trebala biti prikladno opravdana i strogo razmjerna te ne bi smjela predstavljati sredstvo proizvoljne diskriminacije ili prikriveno ograničenje trgovine između država članica. ï

ò novo (12)Odredbama Direktive 98/83/EZ o osiguravanju kvalitete obrade, opreme i materijala nisu uspješno uklonjene prepreke unutarnjem tržištu u pogledu slobodnog prometa građevnih proizvoda u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju. Još su na snazi nacionalna odobrenja proizvoda, a zahtjevi se razlikuju među državama članicama. Stoga je proizvođačima teško i skupo plasirati svoje proizvode diljem Unije. Uklanjanje tehničkih prepreka može se učinkovito ostvariti jedino uspostavom usklađenih tehničkih specifikacija za građevne proizvode u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011. Tom se uredbom omogućuje izrada europskih normi kojima će se uskladiti metode ocjene građevnih proizvoda u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju i graničnih razina i razreda koje treba utvrditi u pogledu razina bitne značajke. U tom cilju, zahtjev za normizaciju u području higijene i sigurnosti proizvoda i materijala u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011 uključen je u program rada za normizaciju za 2017., a norma treba biti objavljena 2018. Objavom te usklađene norme u Službenom listu Europske unije osigurat će se racionalno odlučivanje o stavljanju na tržište ili stavljanju na raspolaganje na tržištu sigurnih građevnih proizvoda u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju. Posljedično, odredbe o opremi i materijalima u dodiru s vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju trebalo bi izbrisati jer će ih djelomično zamijeniti odredbe povezane s procjenom rizika domaće distribucije i dopuniti mjerodavne usklađene norme u skladu s Uredbom (EU) br. 305/2011. ê 1998/83 uvodna izjava 22. budući da domaći sustav distribucije može utjecati na kvalitetu vode namijenjene za ljudsku potrošnju; budući da je, nadalje, priznato da ni domaći sustav distribucije niti njegovo održavanje ne mogu biti odgovornost država članica; ê 1998/83 uvodna izjava 23. (prilagođeno) ð novo (13)budući da bi sSvaka država članica trebala Ö bi osigurati Õ uspostavuiti programae praćenja da bi se moglo provjeriti da voda namijenjena za ljudsku potrošnju ispunjava zahtjeve ove Direktive.; budući da bi takvi programi praćenja trebali odgovarati lokalnim potrebama te da bi trebali ispunjavati najmanje zahtjeve praćenja utvrđene u ovoj Direktivi; ð Većinu praćenja za svrhe ove Direktive provode opskrbljivači vodom. Opskrbljivačima vodom trebalo bi dati određenu fleksibilnost u pogledu parametara koje prate za potrebe procjene rizika opskrbe. Ako parametar nije otkriven, opskrbljivači vodom trebali bi moći smanjiti učestalost praćenja ili u potpunosti prestati pratiti taj parametar. Procjenu rizika opskrbe trebalo bi primijeniti na većinu parametara. Međutim, osnovni popis parametara trebalo bi uvijek pratiti s određenom minimalnom učestalošću. Ovom se Direktivom uglavnom utvrđuju odredbe o učestalosti praćenja za potrebe provjere usklađenosti te samo ograničene odredbe o praćenju za operativne potrebe. Moglo bi biti potrebno dodatno praćenje za operativne potrebe kako bi se osiguralo ispravno funkcioniranje obrade vode, što se prepušta diskrecijskoj odluci opskrbljivača vodom. U tom pogledu opskrbljivači vodom mogu se koristiti smjernicama WHO-a i Priručnikom za plan za sigurnost vode. ï ò novo (14)Pristup temeljen na riziku postupno bi trebali primjenjivati svi opskrbljivači vodom, uključujući male opskrbljivače vodom, jer su tijekom ocjene Direktive 98/83/EZ kod tih opskrbljivača utvrđeni nedostaci u njezinoj provedbi, ponekad uzrokovani troškovima provedbe nepotrebnih operacija praćenja. Pri primjeni pristupa temeljenog na riziku trebalo bi uzeti u obzir sigurnosne aspekte. ê 1998/83 uvodna izjava 24. budući da bi metode koje se rabe za analizu kvalitete vode namijenjene za ljudsku potrošnju trebale biti takve da mogu osigurati pouzdanost dobivenih rezultata te mogućnost njihove međusobne usporedbe; ê 1998/83 uvodna izjava 25. (prilagođeno) ð novo (15)budući da bi, uU slučaju neispunjavanja zahtjeva koje određuje ova Direktiva, dotična država članica trebala ð bi odmah ï istražiti uzrok i osigurati poduzimanje potrebnih korektivneih aktivnosti što je prije moguće da bi se ponovno uspostavila kvaliteta vode;. Ö U slučajevima kad opskrba vodom predstavlja moguću opasnost za zdravlje ljudi, trebalo bi zabraniti opskrbu takvom vodom ili ograničiti njezinu upotrebu. Õ ð K tome, važno je objasniti da bi države članice neispunjenje minimalnih zahtjeva za vrijednosti povezane s mikrobiološkim i kemijskim parametrima trebale automatski smatrati potencijalnom opasnošću za zdravlje ljudi. ï Ö U slučaju potrebe za korektivnim aktivnostima radi ponovne uspostave kvalitete vode namijenjene za ljudsku potrošnju, u skladu s člankom 191. stavkom 2. Ugovora, prioritet bi trebalo dati aktivnostima kojima se problem rješava na izvoru. Õ

ê 1998/83 uvodna izjava 26. (prilagođeno) budući da je važno spriječiti da zagađena voda prouzroči potencijalnu opasnost za zdravlje ljudi; budući da bi opskrba takvom vodom trebala biti zabranjena ili njezina upotreba ograničena; ê 1998/83 uvodna izjava 27. budući da, u slučaju neispunjavanja parametra koji ima funkciju indikatora, predmetna država članica mora razmotriti predstavlja li navedeno neispunjavanje bilo kakav rizik za zdravlje ljudi; budući da bi država članica trebala poduzeti korektivne aktivnosti da bi se ponovno uspostavila kvaliteta vode kada je to potrebno radi zaštite zdravlje ljudi; ê 1998/83 uvodna izjava 28. (prilagođeno) budući da bi se, u slučaju potrebe za takvim korektivnim aktivnostima radi ponovne uspostave kvaliteta vode namijenjene za ljudsku potrošnju, u skladu s člankom 130.r stavkom 2. Ugovora, prioritet trebao dati aktivnostima kojima se problem rješava na izvoru; ê 1998/83 uvodna izjava 29. (prilagođeno) ð novo (16)budući da bi dDržave članice ð više ne bi ï pod određenim okolnostima trebale biti ovlaštene odobriti odstupanja od ove Direktive;. ð Početna je svrha odstupanja bila dati državama članicama do devet godina da riješe neusklađenost s vrijednošću parametra. Pokazalo se da je zbog tog postupka dolazilo do opterećenja za države članice i za Komisiju. K tome, u nekim je slučajevima postupak rezultirao kašnjenjem u poduzimanju korektivnih aktivnosti jer se mogućnost odstupanja smatrala prijelaznim razdobljem. Odredbe o odstupanjima stoga bi trebalo izbrisati. Ako su premašene vrijednosti parametara, radi zaštite zdravlja ljudi trebale bi se odmah primjenjivati odredbe povezane s korektivnim aktivnostima, bez mogućnosti odobrenja odstupanja od vrijednosti parametra. No, odstupanja koja su odobrile države članice u skladu s člankom 9. Direktive 98/83/EZ i koja se još primjenjuju na datum stupanja na snagu ove Direktive trebala bi se primjenjivati do isteka odstupanja, ali ih ne bi trebalo obnoviti. ï budući da je, nadalje, potrebno uspostaviti pravilan okvir za takva odstupanja, pod uvjetom da dotična odstupanja ne smiju predstavljati potencijalnu opasnost za zdravlje ljudi te pod uvjetom da se opskrba vode namijenjene za ljudsku potrošnju u dotičnom području ne može održati ni na koji drugi razuman način; ò novo (17)Komisija je 2014. u odgovoru na europsku građansku inicijativu „Right2Water” pozvala države članice da svim građanima osiguraju pristup minimalnoj vodoopskrbi u skladu s preporukama WHO-a. Usto, obvezala se nastaviti poboljšavati pristup sigurnoj vodi za piće […] za sve stanovništvo kroz politike zaštite okoliša. To je u skladu sa šestim UN-ovim ciljem održivog razvoja i povezanim specifičnim ciljem Ostvariti univerzalan i pravedan pristup sigurnoj i cijenom pristupačnoj pitkoj vodi za sve. Koncept pravičnog pristupa obuhvaća niz aspekata kao što su dostupnost (primjerice zbog geografskih razloga, nedostatka infrastrukture ili specifične situacije u kojoj se nalazi određeni dio stanovništva), kvaliteta, prihvatljivost ili cjenovna pristupačnost. Kad je riječ o cjenovnoj pristupačnosti vode, važno je podsjetiti da države članice pri određivanju cijene vode u skladu s načelom povrata troškova utvrđenim u Direktivi 2000/60/EZ mogu uzeti u obzir razlike u ekonomskim i socijalnim uvjetima stanovništva te stoga mogu donijeti socijalne cijene ili poduzeti mjere za zaštitu stanovništva slabijeg socioekonomskog stanja. Ovom se Direktivom konkretno obrađuju pitanja pristupa vodi povezani s kvalitetom i dostupnošću. Kako bi se riješila ta pitanja, u okviru odgovora na europsku građansku incijativu te kako bi se doprinijelo provedbi 20. načela europskog stupa socijalnih prava u kojem se navodi da „svi imaju pravo pristupa kvalitetnim osnovnim uslugama, uključujući vodu”, od država članica trebalo bi zahtijevati da riješe problem pristupa vodi na nacionalnoj razini, a opet imati određena diskrecijska prava u pogledu konkretnih mjera koje će se provesti. To se može postići djelovanjima usmjerenima na, među ostalim, poboljšavanje pristupa vodi namijenjenoj za ljudsku potrošnju za sve, primjerice postavljanjem javnih fontana za piće u gradovima, te na promicanje njezine upotrebe poticanjem besplatne opskrbe vodom namijenjenom za ljudsku potrošnju u javnim zgradama i restoranima. (18)Europski parlament u svojoj je Rezoluciji o praćenju europske građanske inicijative „Right2Water” naveo da bi države članice trebale obratiti posebnu pozornost potrebama ranjivih društvenih skupina. Specifičan položaj manjinskih kultura kao što su Romi, Sinte, Putnici, Kale, Gens du voyage itd., bez obzira na to jesu li sjedilačke, a posebice izostanak pristupa vodi za piće, priznat je i u Komisijinu Izvješću o provedbi Okvira EU-a za nacionalne strategije integracije Roma te u Preporuci Vijeća o djelotvornim mjerama integracije Roma u državama članicama. U tom općem kontekstu primjereno je da države članice posvete posebnu pozornost ranjivim i marginaliziranim skupinama poduzimajući potrebne mjere kako bi osigurale da te skupine imaju pristup vodi. Ne dovodeći u pitanje pravo država članica da definiraju te skupine, one bi trebale uključivati barem izbjeglice, nomadske zajednice, beskućnike i manjinske kulture, kao što su Romi, Sinte, Putnici, Kale, Gens du voyage itd., bez obzira na to jesu li sjedilačke. Te bi mjere za osiguravanje pristupa, prepuštene prosudbi država članica, mogle primjerice uključivati osiguravanje alternativnih sustava opskrbe (individualne uređaje za obradu), opskrbu vodom kamionima-cisternama (kamionima i spremnicima) te osiguravanje nužne infrastrukture za kampove. ê 1998/83 uvodna izjava 30. budući da priprema ili distribucija vode namijenjene za ljudsku potrošnju može uključivati upotrebu određenih tvari ili materijala, zahtijevaju se pravila koja će uređivati upotrebu dotične vode da bi se izbjegli mogući štetni učinci za zdravlje ljudi;

ê 1998/83 uvodna izjava 31. budući da znanstveni i tehnički napredak može zahtijevati brzu prilagodbu tehničkih zahtjeva utvrđenih u prilozima II. i III.; budući da bi, nadalje, trebalo donijeti odredbu kojom se predviđa postupak prema kojem Komisija može donijeti takve prilagodbe uz pomoć odbora kojeg čine predstavnici država članica s ciljem olakšavanja primjene mjera koje su za to potrebne; ê 1998/83 uvodna izjava 32. budući da bi potrošači trebali biti na odgovarajući i prikladan način obaviješteni o kvaliteti vode namijenjene za ljudsku potrošnju, o bilo kakvim odstupanjima koja su države članice dopustile te o bilo kakvim aktivnostima za rješavanje problema koje poduzimaju nadležna tijela; budući da bi, nadalje, trebalo razmotriti kako tehničke i statističke potrebe Komisije, tako i pravo pojedinca da dobije odgovarajuće podatke koji se odnose na kvalitetu vode namijenjene za ljudsku potrošnju; ê 1998/83 uvodna izjava 33. budući da bi moglo biti potrebno, u iznimnim okolnostima te za zemljopisno definirana područja, dozvoliti državama članicama širi vremenski okvir za ispunjavanje određenih odredbi ove Direktive; ê 1998/83 uvodna izjava 34. (prilagođeno) budući da ova Direktiva ne bi trebala utjecati na obveze država članica koje se odnose na vremenske rokove prenošenja u nacionalno pravo ili na njezinu primjenu, kako je prikazano u Prilogu IV, ò novo (19)U Sedmom programu djelovanja za okoliš do 2020. „Živjeti dobro unutar granica našeg planeta” zatraženo je da javnost ima pristup jasnim informacijama o okolišu na nacionalnoj razini. Direktivom 98/83/EZ bio je predviđen samo pasivni pristup informacijama, što znači da su države članice trebale osigurati samo da su informacije dostupne. Te bi odredbe stoga trebalo zamijeniti kao bi se osiguralo da su ažurne informacije lako dostupne, primjerice na internetskoj stranici čiju bi poveznicu trebalo aktivno dijeliti. Ažurne informacije ne bi trebale uključivati samo rezultate programa praćenja, nego i dodatne informacije koje bi javnosti mogle biti korisne, kao što su podaci o indikatorima (željezo, tvrdoća, minerali itd.) koji često utječu na percepciju potrošača o vodi iz slavine. U tom cilju, indikatorske parametre iz Direktive 98/83/EZ koji nisu davali informacije povezane sa zdravljem trebalo bi zamijeniti informacijama na internetu o tim parametrima. Vrlo veliki opskrbljivači vodom trebali bi na internetu učiniti dostupnima i dodatne informacije o, među ostalim, energetskoj učinkovitosti, upravljanju, upravi, strukturi troškova i primijenjenoj obradi. Pretpostavlja se da će bolje informiranje potrošača i veća transparentnost doprinijeti porastu pouzdanja građana u vodu kojom se opskrbljuju. Očekuje se da će to pak dovesti do povećane potrošnje vode iz slavine, čime se doprinosi smanjenju plastičnog otpada i emisija stakleničkih plinova, te imati pozitivan utjecaj na ublažavanje klimatskih promjena i na okoliš u cjelini. (20)Iz istih razloga te kako bi se podigla svijest o posljedicama potrošnje vode, potrošači bi trebali primati informacije (primjerice na računu ili putem pametnih aplikacija) o potrošenoj količini, strukturi troškova cijene koju naplaćuje opskrbljivač vodom, uključujući fiksne i varijabilne troškove, kao i o cijeni po litri vode namijenjene za ljudsku potrošnju, čime bi se omogućila usporedba s cijenom flaširane vode. (21)Načela koja treba razmotriti pri određivanju cijene vode, posebice načelo povrata troškova vodnih usluga i načelo „onečišćivač plaća”, utvrđena su u Direktivi 2000/60/EZ. No, financijska održivost pružanja vodnih usluga nije uvijek zajamčena, što nekada rezultira nedostatnim ulaganjem u održavanje vodne infrastrukture. Kako se tehnike praćenja poboljšavaju sve se više uočavaju gubici u mreži, koji su uglavnom posljedica nedostatnih ulaganja, pa bi trebalo na razini Unije poticati smanjenje gubitaka vode kako bi se poboljšala učinkovitost vodne infrastrukture. U skladu s načelom supsidijarnosti to bi pitanje trebalo riješiti povećanjem transparentnosti i informiranjem potrošača o gubicima u mreži i energetskoj učinkovitosti. (22)Cilj je Direktive 2003/4/EZ Europskog parlamenta i Vijeća zajamčiti pristup informacijama o okolišu u državama članicama u skladu s Aarhuškom konvencijom. Njome su obuhvaćene široke obveze povezane sa stavljanjem informacija o okolišu na raspolaganje na zahtjev i s aktivnim širenjem tih informacija. Široko je i područje primjene Direktive 2007/2/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, koja obuhvaća dijeljenje prostornih informacija, uključujući skupove podataka o raznim temama povezanima s okolišem. Važno je da se odredbama ove Direktive koje se odnose na pristup informacijama i aranžmane za dijeljenje podataka ne stvara zaseban pravni režim, nego da se dopunjuju te direktive. Stoga se odredbama ove Direktive o obavješćivanju javnosti i o informacijama o praćenju provedbe ne bi trebalo dovoditi u pitanje direktive 2003/4/EZ i 2007/2/EZ. (23)Direktivom 98/83/EZ nisu utvrđene obveze izvješćivanja za male opskrbljivače vodom. Kako bi se to ispravilo i kako bi se riješila potreba za informacijama o provedbi i usklađenosti, trebalo bi uvesti novi sustav prema kojem su države članice obvezne uspostaviti i ažurirati skupove podataka koji sadržavaju samo relevantne podatke, kao što su premašivanje vrijednosti parametara i incidenti od određene važnosti, te ih učiniti dostupnima Komisiji i Europskoj agenciji za okoliš. Time bi se trebalo osigurati da administrativno opterećenje za sve subjekte ostane ograničeno u najvećoj mogućoj mjeri. Kako bi se osigurala prikladn