OBRAZLOŽENJE

U skladu s člankom 395. stavkom 1. Direktive Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost („Direktiva o PDV-u”) Vijeće, odlučujući jednoglasno na prijedlog Komisije, može bilo kojoj državi članici odobriti uvođenje posebnih mjera odstupanja od odredaba te direktive kako bi se pojednostavnio postupak naplate poreza ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza.

Dopisom koji je Komisija zaprimila 27. travnja 2018. Republika Litva zatražila je odobrenje za nastavak primjene mjere odstupanja od članka 193. Direktive o PDV-u, kojim se određuje osoba odgovorna za plaćanje PDV-a. Dopisom koji je Komisija zaprimila 23. srpnja 2018. Republika Litva podnijela je izvješće o primjeni te mjere.

U skladu s člankom 395. stavkom 2. Direktive o PDV-u Komisija je dopisima od 16. kolovoza 2018. o zahtjevu Republike Litve obavijestila ostale države članice, osim Španjolske i Cipra, koje je obavijestila dopisima od 17. kolovoza 2018. Dopisom od 20. kolovoza 2018. Komisija je obavijestila Republiku Litvu da ima sve informacije potrebne za razmatranje zahtjeva.

1.KONTEKST PRIJEDLOGA

•Razlozi i ciljevi prijedloga

Člankom 193. Direktive o PDV-u propisuje se opće pravilo da je porezni obveznik koji isporučuje robu ili usluge obično odgovoran za plaćanje PDV-a. U skladu s člankom 395. Direktive o PDV-u države članice mogu primjenjivati mjere odstupanja od odredaba Direktive o PDV-u kako bi se pojednostavnili postupci naplate PDV-a ili spriječili određeni oblici utaje ili izbjegavanja poreza ako im je to odobrilo Vijeće. Republika Litva zatražila je da nastavi primjenjivati mehanizam prijenosa porezne obveze na transakcije drvnom sirovinom i isporuke robe i usluga koje izvršava porezni obveznik nad kojim se provodi postupak u slučaju nesolventnosti ili postupak restrukturiranja pod sudskim nadzorom, tj. da za plaćanje PDV-a bude odgovorna osoba kojoj se ta roba i usluge isporučuju.

Mjera odstupanja prvotno je Republici Litvi odobrena Odlukom Vijeća 2006/388/EZ od 15. svibnja 2006. za razdoblje do 31. prosinca 2009. te je zatim ponovno odobrena Provedbenom odlukom Vijeća 2010/99/EU od 16. veljače 2010. do 31. prosinca 2012., Provedbenom odlukom Vijeća 2012/704/EU od 13. studenoga 2012. odobrena je do 31. prosinca 2015., a Provedbenom odlukom Vijeća (EU) 2015/2395 od 10. prosinca 2015. odobrena je do 31. prosinca 2018.

U predmetnom zahtjevu i izvješću o ocjeni Republika Litva obavijestila je Komisiju da se primjena mehanizma prijenosa porezne obveze na isporuke drvne sirovine i na isporuke robe i usluga koje izvršava porezni obveznik nad kojim se provodi postupak u slučaju nesolventnosti ili postupak restrukturiranja pod sudskim nadzorom pokazala vrlo djelotvornom u sprečavanju prijevare. Mehanizam prijenosa porezne obveze nije samo sredstvo kojim se poreznim tijelima olakšava kontrola i ubiranje PDV-a, nego i poticaj poreznim obveznicima da se pridržavaju svojih obveza. Prema Republici Litvi broj prekršaja u prethodno navedenim područjima znatno je smanjen od uvođenja mehanizma prijenosa porezne obveze. Nadalje, posebna mjera ne utječe negativno na ukupni prihod od PDV-a koji se naplaćuje u fazi konačne potrošnje te stoga ne utječe negativno ni na vlastita sredstva Unije koja proizlaze iz PDV-a. Odstupanja se obično odobravaju na ograničeno razdoblje kako bi se moglo procijeniti je li posebna mjera primjerena i djelotvorna te kako bi se državama članicama dalo vremena da do isteka mjere odstupanja uvedu uobičajene mjere za borbu s odgovarajućim problemom, nakon čega bi produljenje odstupanja postalo bespotrebno. Odstupanje koje omogućuje primjenu mehanizma prijenosa porezne obveze odobrava se samo iznimno za određena područja podložna prijevari i posljednje je rješenje.

S obzirom na nepromijenjeno pravno i činjenično stanje, predlaže se da se mjera odstupanja produlji posljednji put i da se Republici Litvi omogući da nastavi primjenjivati tu mjeru odstupanja do 31. prosinca 2021. Do isteka tog odstupanja Republika Litva trebala bi uvesti druge uobičajene mjere za suzbijanje i sprečavanje prijevara u vezi s PDV-om u sektoru drvne sirovine i za porezne obveznike nad kojima se provodi postupak u slučaju nesolventnosti ili postupak restrukturiranja pod sudskim nadzorom. Stoga novo odstupanje od članka 193. Direktive 2006/112/EZ u odnosu na te isporuke ne bi trebalo više biti potrebno.

•Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području

Slična odstupanja u odnosu na članak 193. Direktive o PDV-u odobrena su drugim državama članicama. Stoga je predložena mjera u skladu s važećim odredbama Direktive o PDV-u.

2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST

•Pravna osnova