Švedska ima u širokoj mjeri uspostavljen zakonodavni i institucijski okvir za borbu protiv korupcije i njezino sprječavanje. Iako Švedska nema kodificiranu sveobuhvatnu strategiju za borbu protiv korupcije, vlada za to namjerava izraditi nacionalni akcijski plan. Preventivna i represivna dimenzija borbe protiv korupcije provode se u okviru nekoliko zakonskih i drugih regulatornih odredaba, primjenom posebnih pravila za vladine agencije, te u okviru tijela kaznenog progona i pravosudnih tijela. Nacionalna jedinica za borbu protiv korupcije specijalizirano je tijelo kaznenog progona pri državnom odvjetništvu nadležno za sve kaznene istrage povezane s korupcijom i podmićivanjem stranih javnih dužnosnika. Nacionalna policijska jedinica za borbu protiv korupcije, kao dio švedske Policijske uprave, ima zadaću istraživati kaznena djela korupcije i raditi na prevenciji podupiranjem različitih javnih tijela u izradi politika za borbu protiv korupcije. Druga tijela, kao što su Nacionalni ured za reviziju, Nacionalno tijelo za tržišno natjecanje, Nacionalno vijeće za sprječavanje kriminala i Financijska policija (švedska financijsko-obavještajna jedinica i dio Policijske uprave), zadužena su za preventivnu, forenzičku i revizijsku dimenziju te istraživanje korupcije.

Švedski se pravosudni sustav ne suočava s posebnim izazovima u pogledu učinkovitosti, unatoč posebno velikom broju novih upravnih predmeta. Švedski sustav funkcionira na prosječnoj razini u pogledu vremena potrebnog za donošenje odluka, kako u parničnim građanskim i trgovačkim predmetima, tako i u upravnim predmetima. Broj novih upravnih predmeta osobito je visok, a broj upravnih predmeta u postupku nastavio se blago povećavati od 2016. Stopa rješavanja upravnih predmeta stoga se smanjila 2016. i 2017., no 2018. je uočen pozitivan trend prema ponovnom dosezanju 100 %, pri čemu je prosječno vrijeme za rješavanje upravnih predmeta i dalje relativno kratko. Budući da nije bilo opće zabrane kretanja, sudovi su uglavnom nastavili normalno raditi tijekom pandemije bolesti COVID-19, uz određena otkazivanja i odgode sudskih rasprava zbog javnog zdravlja .

Nacionalna sudska uprava zatražila je dodatne resurse kako bi se sudovi mogli nositi s povećanim brojem predmeta. Nakon povećanja sredstava namijenjenih za policiju i državno odvjetništvo radi jačanja njihovih istražnih kapaciteta došlo je do znatnog povećanja broja novih kaznenih predmeta na prvostupanjskim sudovima. Kako bi se mogao obraditi taj povećani broj predmeta, Nacionalna sudska uprava zatražila je povećanje proračuna sudova za razdoblje 2021.–2023. kako bi se financiralo dodatno sudsko osoblje, osposobljavanje i reforme usmjerene na poboljšanje učinkovitosti sudova .

Pokrenut je proces reforme za daljnje jačanje neovisnosti sudstva. Na zahtjev parlamenta iz 2018. vlada je u veljači 2020. osnovala Istražno povjerenstvo za jačanje zaštite demokracije i neovisnosti sudstva. Istragom u kojoj sudjeluje više stranaka predsjeda predsjednik Vrhovnog suda, a njome se ispituje nekoliko aspekata švedskog okvira u pogledu neovisnosti sudstva kako bi se mogli iznijeti prijedlozi zakonodavnih i ustavnih izmjena . Povjerenstvo će ispitati treba li broj sudaca Vrhovnog suda i sudaca Vrhovnog upravnog suda i dob za njihovo umirovljenje odrediti Ustavom . Prema zaduženjima povjerenstva ispitivanje se među ostalim mora provoditi uzimajući u obzir najnoviju sudsku praksu Suda Europske unije . U skladu s tim zaduženjima cilj bi bio zaštititi suce od mogućeg uplitanja zbog snižavanja dobi za umirovljenje u okviru redovnog zakonodavstva. Pitanje regulacije broja sudaca na oba Vrhovna suda procijenit će se uzimajući u obzir pravnu akademsku raspravu u Švedskoj, u okviru koje se navodi da bi se povećanje ili smanjenje broja sudaca moglo upotrijebiti kao sredstvo političkog utjecaja. Osim toga, povjerenstvo će ispitati treba li ojačati neovisnost Nacionalne sudske uprave . Ako povjerenstvo ustanovi da je potrebno to jačanje neovisnosti, u okviru je njegovih zaduženja da predloži osnivanje sudbenog vijeća ili odbora Nacionalne sudske uprave , koji bi se uglavnom sastojali od sudaca, što bi bilo u skladu s preporukama Vijeća Europe . Rad povjerenstva u ranoj je fazi i uključivat će pregled postojećih sustava u drugim državama članicama EU-a. Njegovi rezultati bit će predstavljeni u veljači 2023. Posebno valja istaknuti uključivu metodu izrade takve reforme, uključujući proces u kojem sudjeluje više stranaka i pozornost koja se pridaje najnovijoj sudskoj praksi Suda.

Švedska je ostvarila rezultat 85/100 na indeksu percepcije korupcije organizacije Transparency International te je na 3. mjestu u Europskoj uniji i 4. mjestu u svijetu. Prema posebnom istraživanju Eurobarometra o korupciji iz 2020. 40 % ispitanika smatra korupciju široko rasprostranjenom (prosjek EU-a je 71 %), a 9 % ispitanika smatra da korupcija utječe na njihov svakodnevni život (prosjek EU-a je 26 %) . Kad je riječ o poduzećima, 30 % poduzeća smatra korupciju široko rasprostranjenom (prosjek EU-a je 63 %), a 12 % poduzeća smatra da im korupcija uzrokuje probleme u poslovanju (prosjek EU-a je 37 %). Nadalje, 55 % ispitanika smatra da ima dovoljno uspješnih slučajeva kaznenog progona kako bi se ljude odvratilo od korupcije (prosjek EU-a je 36 %), dok 48 % poduzeća smatra da su osobe i poduzeća koji su uhvaćeni u podmićivanju višeg dužnosnika primjereno kažnjeni (prosjek EU-a je 31 %).

U Švedskoj je u širokoj mjeri uspostavljen pravni okvir za kriminalizaciju korupcije. Švedskim Kaznenim zakonom utvrđuju se kaznena djela kao što su primanje i davanje mita, trgovanje utjecajem i financiranje mita iz nehaja. Kazna za uzimanje ili davanje mita može biti novčana ili kazna zatvora u trajanju od najviše dvije godine (s rokom zastare od pet godina). Kazna za teško davanje/uzimanje mita kreće se u rasponu od šest mjeseci do šest godina zatvora (s rokom zastare od deset godina). Osim toga, Kaznenim su zakonom utvrđena i kaznena djela kao što su povreda dužnosti ili povreda obveze povjerljivosti. Nadalje, Zakonom o zapošljavanju u javnim službama iz 1994. predviđena je disciplinska odgovornost za zanemarivanje dužnosti u obliku upozorenja ili smanjenja plaće. Zakonom je zabranjeno i sudjelovanje zaposlenika u aktivnostima koje bi mogle negativno utjecati na povjerenje u njihovu nepristranost u radu ili koje bi mogle naštetiti ugledu tijela.

Iako ne postoji kodificirana sveobuhvatna nacionalna strategija za borbu protiv korupcije, vlada je najavila inicijativu za razvoj nacionalnog akcijskog plana za borbu protiv korupcije. Akcijski plan bit će predstavljen krajem 2020., a rasprave s relevantnim tijelima u ranoj su fazi. Namjerava se preispitati postojeće preventivne aktivnosti i utvrditi potrebe za novim mjerama za suzbijanje korupcije, primjerice omogućavanjem djelotvornije i učinkovitije koordinacije i suradnje među ključnim tijelima.

Odgovornost za borbu protiv korupcije i njezino sprječavanje podijeljena je na nekoliko tijela. Agencija za javno upravljanje od 2017. upravlja nacionalnom mrežom za suzbijanje korupcije i provodi istraživanja i koordinaciju politika, čime potiče dobro upravljanje i borbu protiv korupcije. Nacionalni ured za reviziju, stručno tijelo u području forenzike i revizije, provodi financijske i nefinancijske kontrole u organizacijama u javnom sektoru. Nacionalno vijeće za sprječavanje kriminala djeluje kao vladino stručno tijelo u pravosudnom sustavu . Švedsko Udruženje lokalnih tijela i regija (SALAR) koordiniralo je niz radionica o sprječavanju korupcije. Osim toga, Financijska policija djeluje kao švedska financijsko-obavještajna jedinica (FOJ) i sudjeluje u istragama u okviru Policijske uprave. Prema švedskom Nacionalnom vijeću za sprječavanje kriminala (BRÅ) 2018. je prijavljeno 297 slučajeva primanja mita i 143 slučaja nuđenja mita. Podmićivanje stranih javnih dužnosnika i dalje je rizično područje jer je Švedska među zemljama s najviše multinacionalnih korporacija po glavi stanovnika, a kazneni progon podmićivanja stranih javnih dužnosnika ograničen je zahtjevima dvostruke kažnjivosti i korporativne odgovornosti .

Nacionalna jedinica za borbu protiv korupcije (NACP) pri državnom odvjetništvu nadležna je za sve kaznene istrage povezane s korupcijom i podmićivanjem stranih javnih dužnosnika. U jedinici radi oko deset državnih odvjetnika i dva računovođe, a bave se isključivo predmetima borbe protiv korupcije. To se tijelo suočava s izazovima u pogledu raspoloživih analitičkih kapaciteta i resursa s obzirom na broj predmeta koji se istražuju i kazneno progone te postoji rizik da neće moći obraditi sve predmete prije isteka roka zastare. Nacionalna policijska jedinica za borbu protiv korupcije (NACPU) osnovana je u cilju objedinjavanja nacionalnih nadležnosti za istraživanje kaznenih djela korupcije na jednom mjestu i ima 27 članova osoblja, uključujući 14 policijskih službenika, šest civilnih istražitelja i četiri forenzička računovođe. Osim što istražuje kaznena djela korupcije, ima i preventivnu ulogu pružajući potporu javnim agencijama u izradi politika za borbu protiv korupcije. NACPU organizira i osposobljavanja za različita tijela i organizacije u Švedskoj u području borbe protiv korupcije.

Neke kategorije dužnosnika, kao i zastupnici u parlamentu i ministri, moraju ispuniti imovinske kartice. Zakon (2018:/1625) o obvezi određenih javnih dužnosnika da prijave udjele financijskih instrumenata sadržava odredbe o obvezi ministara i određenih dužnosnika u javnim tijelima, općinama i regijama da prijave udjele financijskih instrumenata. Ministri moraju prijaviti svoje udjele financijskih instrumenata vladinim uredima. Obveza prijavljivanja primjenjuje se i na članove uprave javnih tijela koja posjeduju povlaštene informacije. Vlada odlučuje koja javna tijela podliježu toj obvezi prijavljivanja. Tijela odlučuju koji će njihovi dužnosnici osim članova uprave podlijegati obvezi prijavljivanja ovisno o njihovu pristupu povlaštenim informacijama. I općine i regije odlučuju koja bi njihova javna tijela trebala podlijegati obvezi prijavljivanja. Zastupnici u parlamentu dužni su prijaviti određenu gospodarsku imovinu u roku od četiri tjedna od prve sjednice u Riksdagu nakon izbora. Informacije iz imovinskih kartica zastupnika u parlamentu čuvaju se u javnom registru koji vodi uprava Riksdaga. Podaci se brišu iz registra nakon završetka punog parlamentarnog saziva. Primjenjuje se i načelo javnog pristupa službenim dokumentima, što znači da imovinske kartice zastupnika u parlamentu moraju biti dostupne i na zahtjev.

Uspostavljene su mjere kojima se osigurava zaštita zviždača i potiče prijavljivanje korupcije. U skladu sa Zakonom o zviždačima 2016/749 poslodavac ne smije vršiti odmazdu na radnike ili radnike zaposlene putem poduzeća za privremeno zapošljavanje ako su kao zviždači prijavili ozbiljne nepravilnosti u poslovanju poslodavca . Zaštita se odnosi na slobodu priopćavanja informacija, slobodu prikupljanja informacija i obavještajnih podataka te pravo na anonimnost. Krajem svibnja 2019. vlada je pokrenula preispitivanje kako bi pripremila provedbu Direktive EU-a o zaštiti zviždača i procijenila hoće li biti potrebne izmjene švedskog zakonodavstva u skladu s tom direktivom.

Uvedena su pravila o „rotirajućim vratima” za visoke dužnosnike, ali lobiranje je i dalje neregulirano. Uredba o „rotirajućim vratima” donesena je 2018. , a njome su utvrđena ograničenja za ministre, članove kabineta i tajnike odjela koji prelaze na radna mjesta i zadatke u organizacijama koje nisu u vladi/javnom sektoru. Ta uredba primjenjuje se na prijelaze u nedržavne djelatnosti, među ostalim kad ministri i državni tajnici namjeravaju preuzeti novi zadatak ili posao u nedržavnim djelatnostima ili osnovati poduzeće. „Nedržavne djelatnosti” obuhvaćaju sve djelatnosti u kojima država nije odgovorno tijelo. Uredba se primjenjuje i na poduzeća koja su u potpunom ili djelomičnom državnom vlasništvu. Posebno tijelo za preispitivanje, Odbor za preispitivanje prijelaznih ograničenja tajnika kabineta i tajnika odjela, istražuje prijelaze u sve djelatnosti u kojima vlada nije poslodavac. Kad je riječ o lobiranju, ne postoji posebna obveza registracije lobista ili izvješćivanja o kontaktima između javnih dužnosnika i lobista. GRECO navodi da nisu razvijena pravila kojima bi se regulirao kontakt s lobistima u skladu s trendom da bivši javni dužnosnici postaju lobisti.

Opsežno pravo na javni pristup informacijama temeljni je element švedskog pristupa sprječavanju korupcije. Javni dužnosnici imaju pravo otkrivati informacije medijima, a javnost ima pravo prisustvovati sastancima tijela za donošenje odluka (parlament, skupštine okružnih uprava) i sudskim saslušanjima. Ograničenja tog načela jasno su utvrđena zakonom kako bi se zaštitio ograničen broj važnih javnih i privatnih interesa .

III.Medijski pluralizam

Švedski pravni okvir za medijski pluralizam temelji se na zaštitnim mjerama koje proizlaze i iz ustavnog okvira i iz sekundarnog prava. Ustavom je zajamčena sloboda izražavanja u Temeljnom zakonu o slobodi izražavanja i Zakonu o slobodi tiska. Kad je riječ o medijskom regulatornom tijelu, švedskom Tijelu za tisak i audiovizualne medije (Myndigheten för press, radio och tv), njegov status i nadležnosti regulirani su i Ustavom i Zakonom o radiju i televiziji. Švedski pravni sustav ne predviđa sektorske zakone o transparentnosti vlasništva nad medijima.

Švedska ima učinkovite regulatorne zaštitne mjere za neovisnost medijskog regulatornog tijela. Švedsko tijelo za tisak i audiovizualne medije ima status neovisnog upravnog tijela . To tijelo ima zakonsku obvezu podupirati slobodu izražavanja, raznolikost, neovisnost i pristupačnost. Unutar tog tijela dva su neovisna tijela koja donose odluke: švedska Komisija za audiovizualne medije i Vijeće za dodjelu subvencija medijima. Najnoviji rezultati praćenja medijskog pluralizma (izvješće MPM 2020) pokazuju da postoji vrlo nizak rizik u pogledu neovisnosti i učinkovitosti švedskog regulatornog tijela za medije. U 2018. pokrenuta je istraga kako bi se ispitala provedba revidirane Direktive o audiovizualnim medijskim uslugama u Švedskoj, uključujući odredbe o neovisnosti i učinkovitosti nacionalnih regulatornih tijela za medije. Dobiveno izvješće predstavljeno je vladi u kolovozu 2019. sa zaključkom da se švedskim modelom upravljanja osigurava visoka razina neovisnosti svih švedskih tijela, uključujući nadležno tijelo za medije. Prema izvješću i kako su potvrdili predstavnici švedskog tijela za tisak i audiovizualne medije, najvažnija zaštitna mjera proizlazi iz poglavlja 12. članka 2. Upravnog instrumenta, kojim se utvrđuje opće načelo neovisnosti švedskih upravnih tijela. Švedska je trenutačno u postupku prenošenja revidirane Direktive o audiovizualnim medijskim uslugama. To bi moglo uključivati dodatne zakonodavne izmjene usmjerene na jačanje neovisnosti medijskog regulatornog tijela, posebno u kontekstu imenovanja njegovih članova. Predstavnici švedskog Tijela za tisak i audiovizualne medije naveli su i da očekuju dodjelu većih proračunskih sredstava.

Švedska ima dobro uspostavljen samoregulatorni okvir u medijskom sektoru. Sustav je u potpunosti dobrovoljan i financiraju ga četiri medijske organizacije i četiri poduzeća za audiovizualno emitiranje . Pravobranitelja za medije, koji je zadužen za rješavanje pritužbi na urednički sadržaj novina, časopisa, audiovizualnih medija te njihovih internetskih stranica i društvenih medija, imenuje odbor koji čine Glavni parlamentarni pravobranitelj, predsjednik švedske Odvjetničke komore i predsjednik Nacionalnog kluba za tisak. Pravobranitelj za medije osigurava i usklađenost sa samoregulatornim Etičkim kodeksom za tisak, radio i televiziju. Žalbe na odluke Pravobranitelja za medije razmatra Vijeće za medije, koje čine četiri suca, 16 predstavnika medijskih organizacija koje sudjeluju u samoregulatornom programu i 12 predstavnika javnosti.

Kad je riječ o transparentnosti vlasništva nad medijima, švedski pravni sustav nema posebno zakonodavstvo koje se odnosi na medije. Rezultati praćenja medijskog pluralizma za 2020. pokazuju da sva poduzeća moraju poštovati opći okvir koji se temelji na švedskom Zakonu o financijskim odnosima (Zakon o transparentnosti), prema kojemu poduzeća moraju biti transparentna u pogledu vlasničkih struktura. Poduzeća bi trebala biti u skladu i sa Zakonom o tržišnom natjecanju, kojim se uređuje koncentracija vlasništva. Prema tom sustavu sva švedska poduzeća dužna su obavijestiti švedsko tijelo za tržišno natjecanje o svojoj vlasničkoj strukturi i dostavljati godišnja izvješća, koja uključuju i informacije o vlasništvu. Ta bi izvješća trebala biti javno dostupna (kao i objava njihovih internetskih stranica). No, zbog nedostatka posebnog okvira koji se odnosi na medije, rezultati praćenja medijskog pluralizma za 2020. pokazuju srednju razinu rizika za transparentnost vlasništva nad medijima. Istodobno, predstavnici švedskog Tijela za tisak i audiovizualne medije nisu izrazili zabrinutost u pogledu utvrđivanja vlasnika medijskih servisa.

Švedska ima čvrst okvir za zaštitu novinara i njihovih aktivnosti. Uvjeti u kojima rade švedski novinari smatraju se među najpovoljnijima u svijetu. Rezultati praćenja medijskog pluralizma za 2020. pokazuju nisku razinu rizika u pogledu uredničke neovisnosti u Švedskoj. U tom pogledu Zakonom o slobodi tiska uređuje se neovisnost u imenovanju i otpuštanju glavnih urednika. Osim toga, velik broj medijskih i novinarskih organizacija razvio je samoregulatorne inicijative povezane s uredničkom neovisnosti. Kad je riječ o kleveti, kazna zatvora jedna je od predviđenih sankcija za klevetu i uvredu počinjenu putem tiskanih i audiovizualnih medija u skladu sa Zakonom o slobodi tiska (poglavlje 7.) i Temeljnim zakonom o slobodi izražavanja (poglavlje 5.) tumačenima u vezi sa švedskim Kaznenim zakonom. No, kako je navela organizacija International Press Institute , kazneni progon zbog klevete koja uključuje medije u Švedskoj je rijedak zbog opsežnih zahtjeva za provedbu takvih predmeta predviđenih u prethodno navedenim zakonima. Ipak, neki izvori, uključujući Reportere bez granica i švedsko Nacionalno vijeće za sprječavanje kriminala (BRÅ) , naveli su da se neki novinari suočavaju s prijetnjama zbog svoje profesionalne djelatnosti. Udio novinara koji su bili izloženi pogrdnim ili ponižavajućim komentarima na internetu smanjio se s 80 % u 2013. na oko 70 % u 2019. Platforma Vijeća Europe za promicanje zaštite novinarstva i sigurnosti novinara 2019. nije izdala nikakva upozorenja u pogledu Švedske. Na Platformi su 2020. objavljena tri upozorenja koja su se odnosila i na fizičke i na internetske napade na novinare. Švedska policijska uprava uvela je posebne mjere za svladavanje prepreka u pogledu ostvarivanja temeljnih prava i sloboda, uključujući kaznena djela protiv novinara. To uključuje uspostavu nacionalnih kontaktnih mjesta, dodatno osoblje za potporu žrtvama takvih kaznenih djela i dodjelu dodatnih sredstava kako bi se bolje istražili zločini protiv demokracije i zločini iz mržnje. Voditelj istrage , kojeg je vlada imenovala u svibnju 2020., trenutačno preispituje među ostalim kaznenopravnu zaštitu određenih ključnih funkcija u društvu, uključujući novinare. Očekuje se da će se tim postupkom ispitati treba li razmotriti dodatne zakonodavne zaštitne mjere u pogledu slobode govora. Osim toga, novinari imaju koristi od čvrstog okvira za pristup informacijama. Rezultati praćenja medijskog pluralizma za 2020. pokazuju da su jasno definirane pravne odredbe o pristupu informacijama i ograničenjima na temelju zaštite privatnosti i povjerljivosti te dionici, kao što je švedski Pravobranitelj za medije, smatraju da se to pravo u potpunosti poštuje i dobro provodi u praksi.

IV.Ostala institucijska pitanja povezana sa sustavom provjere i ravnoteže

Švedska ima jednodomni parlamentarni sustav, u kojem Vijeće za zakonodavstvo osigurava ex ante ocjenu ustavnosti, dok sudovi u konkretnim predmetima mogu provesti ex post ocjenu ustavnosti. Zakonodavne prijedloge može podnijeti parlament ili vlada, pri čemu vlada u praksi podnosi veliku većinu prijedloga. Ministar pravosuđa, Parlamentarni pravobranitelj i Pravobranitelj za ravnopravnost imaju važnu ulogu u sustavu provjere i ravnoteža.

Postupak donošenja zakonodavstva osobito je uključiv. Postupak pripreme zakona počinje istražnom fazom, u kojoj se tema prvo mora analizirati i ocijeniti, što obično čine službenici nadležnog ministarstva, istražno povjerenstvo, koje djeluje neovisno o vladi, ili voditelj istrage (istraga u nadležnosti jedne osobe) . Istražno povjerenstvo sastavlja nacrt zakonodavnog prijedloga. Prema Ustavu relevantna tijela i dionici moraju imati priliku izraziti svoje mišljenje, a to se odvija u takozvanom postupku upućivanja na razmatranje u uobičajenom trajanju od tri mjeseca. Iako je taj postupak namijenjen relevantnim tijelima i dionicima, otvoren je i za sve druge organizacije ili pojedince. Prijedlog upućen na razmatranje i primljena mišljenja objavljuju se na vladinim internetskim stranicama. Vlada na temelju ishoda istrage i postupka upućivanja na razmatranje priprema nacrt zakona. Postupak uključuje pripremu procjene učinka, koju u slučaju prijedloga koji utječu na radne uvjete ili konkurentnost poduzeća treba podnijeti švedskom Vijeću za bolju regulativu. Istražno povjerenstvo za jačanje zaštite demokracije i neovisnosti sudstva dobar je primjer važnosti takvog uključivog procesa za osjetljiva pitanja kao što je vladavina prava. To povjerenstvo osigurava zastupljenost različitih političkih stranaka i sudstva, a njime predsjeda predsjednik Vrhovnog suda. Osim toga, raspored rada povjerenstva izrađen je na način da se izbjegava provedba postupka u kratkom roku, a njegovi se rezultati očekuju 2023.

Vijeće za zakonodavstvo odgovorno je za ex ante ocjenu ustavnosti zakona. Prije njihova podnošenja parlamentu Vijeće za zakonodavstvo sastavljeno od bivših i sadašnjih sudaca Vrhovnog suda i Vrhovnog upravnog suda razmatra vladine zakonodavne prijedloge i dostavlja neobvezujuće mišljenje o usklađenosti prijedloga s Ustavom i pravnim sustavom u cjelini, osiguravajući poštovanje načela vladavine prava . I odbor Riksdaga (parlamenta) može zatražiti mišljenje Vijeća za zakonodavstvo. Iako Švedska nema Ustavni sud, svi sudovi mogu preispitati usklađenost zakona s Ustavom ili temeljnim zakonima pri donošenju odluka u konkretnim predmetima te moraju prestati primjenjivati bilo koju neusklađenu odredbu (to se naziva ocjena norme). Ako je zakon donesen u suprotnosti s mišljenjem Vijeća za zakonodavstvo, sudovi to mogu uzeti u obzir u okviru ocjene norme .

Švedska razmatra reformu postupka izmjene Ustava. Ustavne izmjene trenutačno se mogu donijeti običnom većinom, ali su za to potrebne dvije uzastopne odluke parlamenta – jedna prije, a druga nakon parlamentarnih izbora . Uz reformu sudstva Istražno povjerenstvo za jačanje zaštite demokracije i neovisnosti sudstva ispitat će i niz mogućih izmjena načina na koji se donose ustavne izmjene. U skladu sa zadatkom povjerenstva to se razmatra s obzirom na nedavna događanja u drugim zemljama, koja pokazuju važnost snažne zaštite osnovnih struktura demokratskog sustava . Konkretno, Istražno povjerenstvo procijenit će treba li uvesti odlučivanje kvalificiranom većinom, treba li uvesti obvezu da u donošenju odluke mora sudjelovati određeni minimalan broj zastupnika u parlamentu i moraju li izbori koji se održavaju između dviju uzastopnih odluka biti redovni izbori. I rezultati tog dijela istrage bit će predstavljeni 2023.