IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU o ocjeni napretka o kojem je Italija izvijestila Komisiju i Vijeće povezanog s naplatom dugovanja od proizvođača mlijeka na temelju dodatne pristojbe za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. (u skladu s člankom 3. Odluke Vijeća 2003/530/EZ) /* COM/2014/0334 final */





IZVJEŠĆE KOMISIJE VIJEĆU o ocjeni napretka o kojem je Italija izvijestila Komisiju i Vijeće povezanog s naplatom dugovanja od proizvođača mlijeka na temelju dodatne pristojbe za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. (u skladu s člankom 3. Odluke Vijeća 2003/530/EZ) Ovo izvješće o ocjeni izrađeno je u skladu s člankom 3. Odluke Vijeća 2003/530/EZ od 16. srpnja 2003. o usklađenosti potpore koju Talijanska Republika namjerava dodijeliti svojim proizvođačima mlijeka sa zajedničkim tržištem (dalje u tekstu: Odluka Vijeća), prema kojem talijanska nadležna tijela moraju svake godine izvijestiti Vijeće i Komisiju o ostvarenom napretku u naplati dugovanja od proizvođača mlijeka na temelju dodatne pristojbe za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. U ovom izvješću Komisija ocjenjuje napredak o kojem su talijanska tijela izvijestila za 2012. u pogledu naplate dodatne pristojbe za tržišne godine obuhvaćene Odlukom Vijeća, kao i za tržišne godine na koja se Odluka Vijeća ne odnosi. Na temelju članka 1. Odluke Vijeća, potpore koje će Talijanska Republika dodijeliti proizvođačima mlijeka tako što će umjesto tih proizvođača u proračun Europske unije uplaćivati iznos dugovanja na temelju dodatne pristojbe na mlijeko i mliječne proizvode za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. te će tim proizvođačima omogućiti podmirenje dugova s pomoću odgode plaćanja kroz nekoliko godina bez kamata, iznimno se smatraju sukladnima zajedničkom tržištu, pod uvjetom da: – se iznos potpora vrati u cijelosti, u redovitim godišnjim obrocima, i da – razdoblje za povrat potpora ne bude dulje od četrnaest godina, računajući od 1. siječnja 2004. Na temelju članka 2. Odluke Vijeća, za odobrenje dodjele potpora Italija mora Europskom fondu za smjernice i jamstva u poljoprivredi (EFSJP), danas Europski fond za jamstva u poljoprivredi (EFJP), prijaviti ukupan iznos dodatne pristojbe za relevantna razdoblja te u tri jednako velika godišnja obroka oduzeti nepodmireni dug od financijskih troškova EFSJP-a za svaki od sljedećih mjeseci: studeni 2003., studeni 2004. i studeni 2005. Italija je prijavila, kako je predviđeno, ukupan iznos dodatne pristojbe za relevantne tržišne godine dopisom od 26. kolovoza 2003. Nepodmiren dug oduzet je, kako je predviđeno, od financijskih troškova EFSJP-a za studeni 2003., studeni 2004. i studeni 2005. Na temelju članka 3. Odluke Vijeća, talijanska nadležna tijela svake godine izvješćuju Vijeće i Komisiju o ostvarenom napretku u naplati dugovanja od proizvođača mlijeka na temelju dodatne pristojbe za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. Talijanska su tijela, u skladu s navedenim odredbama, u dopisu AGEA-e (Agenzia per le Erogazioni in Agricoltura) od 28. listopada 2013. Komisiji dostavila svoje deveto izvješće o plaćanju godišnjeg obroka za 2012. Plaćanje pristojbe na temelju programa obročnog plaćanja iz 2003. Odlukom Vijeća kojom se odobrava da Italija umjesto svojih proizvođača mlijeka u proračun Europske unije uplaćuje dodatnu pristojbu obuhvaćeno je 25 123 proizvođača dužnika u 2005., kad je Vijeću podneseno prvo izvješće. Taj se broj za 2012. smanjio na 22 249.. Od ukupnog broja proizvođača na koje se odnosi izvješće i na koje se primjenjuje pristojba za sedam tržišnih godina obuhvaćenih Odlukom Vijeća, 15 431 odabrao je program obročnog plaćanja iz 2003. U 2004., prije plaćanja prvog godišnjeg obroka, ukupan dug 15 431 proizvođača koji se odlučio za program obročnog plaćanja iznosio je 345 milijuna eura, odnosno oko četvrtine ukupnog preostalog iznosa koji su proizvođači trebali platiti na temelju pristojbe. Čini se, dakle, da je većina proizvođača s najmanjim količinama prekomjerne proizvodnje odabrala program obročnog plaćanja. Proizvođači s većim količinama prekomjerne proizvodnje (oko 8 000 proizvođača koji na temelju pristojbe imaju dug od oko 1 milijarde eura za navedenih sedam tržišnih godina) nisu odlučili sudjelovati u programu obročnog plaćanja. No, treba istaknuti da su u 2011. talijanska tijela primila 53 nova zahtjeva za obročno plaćanje, što odgovara iznosu od približno 1,2 milijuna eura. Isto tako, u 2012. podneseno je još 255 novih zahtjeva za pristup programu, za ukupan iznos od oko 13 milijuna eura. Deveti godišnji obrok u ukupnom iznosu od 25 812 027,25 eura trebalo je do 31. prosinca 2012. platiti 11 430 proizvođača. Prema provjerama koje su provela talijanska tijela, 11 145 proizvođača izvršilo je plaćanja kako je predviđeno, u ukupnom iznosu od 25 025 344,42 eura tijekom 2012., što znači da je 98 % proizvođača u utvrđenom roku platilo 96,9 % potrebnog iznosa devetog godišnjeg obroka. Plaćanja izvršena u roku za prvi, drugi, treći, četvrti, peti, šesti, sedmi i osmi godišnji obrok iznose redom 99,6 %, 97,9 %, 99,5 %, 99,7 %, 96,4 %, 96,2 %, 90,5 % i 98,3 % iznosa dugovanja. Ukupan primljen iznos od pristojbe na temelju prvih devet godišnjih obroka iznosi oko 238,4 milijuna eura (oko 97 % predviđenog ukupnog iznosa na temelju tih godišnjih obroka). Iako ovi postoci nesumnjivo pokazuju volju proizvođača za ispunjavanjem svojih obveza, Komisija smatra da je praćenje slučajeva u kojima se nije poštovalo obročno plaćanje ključan pokazatelj predanosti talijanskih tijela osiguranju strogog poštovanja uvjeta programa plaćanja i, naposljetku, potpune isplate iznosa pristojbe koja se potražuje. U vezi s devetim godišnjim obrokom, nema dostupnih informacija o plaćanjima za preostalih 285 proizvođača, koji duguju ukupan iznos od 786 682,83 eura. Što se tiče osmog godišnjeg obroka, 143 proizvođača nisu izvršila svoje plaćanje do kraja 2011., što odgovara iznosu od 419 638,26 eura. Prema podacima koje su dostavila talijanska tijela, središnja su tijela o svim tim slučajevima obavijestila regionalna tijela nadležna za naplatu ukupnih iznosa koji se potražuju, uz dodatak kamatne stope koja nije obuhvaćena programom obročnog plaćanja. Od 143 proizvođača za koje se u početku smatralo da nisu izvršili plaćanje, za njih 106 kasnije se pokazalo da su zapravo platili. S druge strane, 37 proizvođača koji zaista nisu platili osmi godišnji obrok izgubili su mogućnost obročnog plaćanja i nad njima su pokrenuti postupci prisilne naplate. Gospodarstva za koja je ukinuta mogućnost obročnog plaćanja Ako proizvođač ne uplati samo jedan godišnji obrok, isključuje se iz programa obročnog plaćanja te će od njega biti naplaćen ukupan preostali iznos dugovanja i obračunata kamata. Devet godina nakon pokretanja programa obročnog plaćanja iz 2003., ukupno je 498 gospodarstava lišeno prava na obročno plaćanje, što odgovara ukupnom dugu na temelju obročnih uplata od 18 531 964,41 eura, od čega je 4 543 929,20 eura uplaćeno prije ukidanja tog prava. Nakon ukidanja prava naplaćen je iznos od 2 822 001,34 eura, što znači da ukupni preostali dug iznosi 11 118 742,39 eura i obuhvaća 192 gospodarstva. Iz ovih je brojeva vidljivo da je revnost koju je pokazala talijanska administracija u naplati pristojbe od proizvođača isključenih iz sustava obročnog plaćanja nakon neplaćanja jednog godišnjeg obroka daleko od zadovoljavajuće. Uz to, proizvođači mlijeka morali su odustati od svojih sudskih postupaka pred talijanskim sudovima da bi mogli sudjelovati u programu obročnog plaćanja. Ne čini se, stoga, da je uzrok nedovoljne naplate moguća sporost sudskih postupaka, već nesposobnost talijanske administracije da na učinkovit način naplati te iznose. Odgoda plaćanja za šest mjeseci i njezine posljedice povezane s državnim potporama Na temelju članka 2. stavka 12.k talijanske uredbe sa zakonskom snagom br. 225 od 29. prosinca 2010., koja je nakon izmjena postala zakon br. 10 od 26. veljače 2011., Italija je odobrila odgodu do 30. lipnja 2011. za plaćanje godišnjeg obroka za 2010. koje je načelno trebalo biti izvršeno do 31. prosinca 2010. u skladu s programom obročnog plaćanja iz 2003. odobrenim Odlukom Vijeća 2003/530/EZ. Odlukom br. C(2013) 4046 završna verzija od 17. srpnja 2013. Komisija je izjavila da se odgoda plaćanja dijela pristojbe za proizvođače mlijeka za koje je rok istekao 31. prosinca 2010. smatra potporom koja nije u skladu s unutarnjim tržištem. Osim toga, tom su potporom prekršeni uvjeti određeni Odlukom Vijeća 2003/530/EZ te je tako za one koji su od nje imali koristi stvorena nova državna potpora nezakonita u smislu članka 1. točke (f) Uredbe (EZ) br. 659/1999 i nesukladna unutarnjem tržištu. Komisija je Italiji naredila da od korisnika kojima je odobrena odgoda plaćanja naplati iznos nesukladnih potpora, uvećan za kamatu. Italija je pokrenula potrebne administrativne postupke za naplatu potpora. No, Sudu je podnijela žalbu na odluku Komisije (predmet T-527/13). Postupak je još uvijek u tijeku. Dodatna pristojba za tržišnu godinu 2002./2003. Za tržišne godine 1995. – 2002. Italija je u proračun Zajednice uplatila dodatnu pristojbu umjesto proizvođača, prema Odluci Vijeća 2003/530/EZ. Od 2004. države članice dodatnu pristojbu uplaćuju izravno u proračun Zajednice, prema Uredbi Vijeća (EZ) 1788/2003 od 29. rujna 2003. Međutim, tržišna godina 2002./2003. nije obuhvaćena Odlukom Vijeća ni novim programom uvedenim 2004. Uzimajući u obzir prekoračenje nacionalne kvote, talijanski proizvođači mlijeka odgovorni za to prekoračenje bili su dužni uplatiti 227,88 milijuna eura u proračun Unije za tržišnu godinu 2002./2003. Od tog iznosa u proračun Europske unije uplaćeno je 54,95 milijuna eura, od čega je 1,19 milijuna bilo u okviru programa obročnog plaćanja iz 2009., a 53,76 milijuna izvan tog programa. Iznos od 47,48 milijuna eura proglašen je nenaplativim na temelju sudske odluke ili zbog stečaja proizvođača dužnika. Na dan 31. prosinca 2012. proizvođači mlijeka dugovali su još 125,45 milijuna eura za proračun Europske unije na temelju dodatne pristojbe za tržišnu godinu 2002./2003. Od tog iznosa 5,04 milijuna eura obuhvaćeno je programom obročnog plaćanja iz 2009. Pristojba koja nije obuhvaćena programom obročnog plaćanja iz 2003. ni sustavom povrata iz 2009. Skrenuta je pozornost na činjenicu da program obročnog plaćanja iz 2003. i sustav povrata iz 2009. (čija je kamatna stopa jednaka referentnoj stopi Unije uvećanoj za više postotnih bodova) u stvarnosti obuhvaća samo manji dio pristojbe koji treba naplatiti. Tako ukupan iznos pristojbe koji treba naplatiti za tržišne godine od 1995./96. do 2008./09. iznosi 2,264 milijarde eura. Od tog je iznosa Italija između 2003. i 2012. naplatila 455 milijuna eura. Od preostalog iznosa dugovanja, odnosno 1,808 milijardi eura: - manji dio (228 milijuna eura) povezan je s programima obročnog plaćanja koje je Italija uvela 2003. i 2009. i u koje su se uključili neki proizvođači mlijeka koji su imali dug; -158 milijuna eura proglašeno je nenaplativim zbog stečaja proizvođača ili sudskom odlukom; - preostaje 1,423 milijarde eura duga proizvođača koji su odbili uključiti se u programe obročnog plaćanja i koji su većinom pokrenuli sudske postupke pred talijanskim sudovima kako bi osporili dodatnu pristojbu. Tako oko 86 % ukupnog iznosa koji se još duguje na temelju pristojbe za razdoblje 1995./96. – 2008./09. (1,650 milijardi eura) nije obuhvaćeno programima obročnog plaćanja iz 2003. i 2009. Istodobno, ukupan iznos pristojbi koji je naplaćen izvan programa obročnog plaćanja do danas iznosi samo 268,43 milijuna eura (od ukupnog početnog iznosa od 1,8 milijardi eura). Prema izvješću talijanskih tijela, uzrok te vrlo niske stope velik je broj sudskih sporova koje su pokrenuli proizvođači koji su dužni platiti pristojbu i kojima je odobrena odgoda naplate. U svojim prethodnim izvješćima o ocjeni podnesenima Vijeću, Komisija je izrazila želju da u godišnjim izvješćima koja podnosi Italija bude posebno opisano stanje tekućih sudskih postupaka te da budu navedene detaljne informacije kojima se potvrđuju uplate proizvođača čije protivljenje plaćanju sud nije odobrio. Bez detaljnih informacija Komisija nije mogla propisno pratiti naplatu dijela pristojbe koji nije obuhvaćen programom obročnog plaćanja. Komisija izražava zadovoljstvo informacijama navedenima u izvješću talijanskih tijela o devetom godišnjem obroku po pitanju trenutačnog općeg stanja naplate pristojbe u okviru programa obročnog plaćanja. No, brojke koje je dostavila talijanska administracija pokazuju da je napredak postignut u naplati iznosa koji nisu povezani s programima obročnog plaćanja neznatan. Konkretno, nema znatnog napretka u naplati izvršnih iznosa koji nikad nisu bili osporavani ili koji su bili osporavani, ali ih je nadležni sud potvrdio, ili za koje su postupci u tijeku, ali nije izdana naredba za odgodu. Na dan 31. prosinca 2012. učinkovita naplata tih izvršnih iznosa bila je oko 130 milijuna eura, dok je preostali iznos dugovanja bio 790 milijuna eura. Za cijelo razdoblje 1995./96. – 2008./09. učinkovito je naplaćeno 22,5 % traženog i trenutno izvršnog iznosa. Što se tiče razdoblja obuhvaćenog Odlukom Vijeća, naplaćen iznos odgovara 29 % ukupnog trenutačno izvršnog iznosa. U sklopu izvršnog iznosa, treba razlikovati: - iznos koji nije osporavan: od izvršnih 196,41 milijuna eura naplaćeno je 130,38 milijuna eura, što odgovara stopi naplate od 66 %; - iznos koji je bio osporavan, ali za koji nije izdana naredba za odgodu naplate: od izvršnih 355,43 milijuna eura naplaćeno je samo 54,78 milijuna eura, odnosno 15 %; - iznos koji je sud potvrdio: od izvršnih 468,37 milijuna eura naplaćeno je samo 44,68 milijuna eura, odnosno 9,5 %; Komisija naglašava ne samo iznimno lošu stopu naplate u posljednje dvije kategorije, već i činjenicu da čak i za iznos koji nikad nije bio osporavan i koji je stoga mogao odmah biti naplaćen, još uvijek ostaje 66 milijuna eura za naplatu. Za pristojbu iz tržišnih godina 1995./1996. – 2001./2002., to znači da više od 10 godina nije naplaćen dug od 21 milijun eura. Komisija izražava duboko žaljenje zbog sporosti napretka postignutog u naplati dijela pristojbe koji nije obuhvaćen programom obročnog plaćanja iz 2003. i sustavom povrata iz 2009. Komisija će i dalje pomno pratiti proces naplate u Italiji, posebno naplate pristojbe koja nije obuhvaćena programom obročnog plaćanja. Službe Komisije u više su navrata talijanskim tijelima iznijele svoje komentare (uključujući i negativne primjedbe) i tražile su detaljne informacije o različitim aspektima povezanima s naplatom pristojbe za mlijeko. No, unatoč više puta ponovljenim upitima Komisije, talijanska tijela još uvijek nisu naplatila većinu iznosa pristojbe koji se duguje. Dana 20. lipnja 2013. Europska Komisija pozvala je Italiju, na temelju članka 258. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU), da dostavi svoje komentare o nedostatnosti mjera poduzetih za ispravljanje utvrđenih nedostataka u naplati dodatne pristojbe za razdoblje od 1995. do 2009. Zaključak Komisija smatra da, utoliko što se poštuju uvjeti primjene programa obročnog plaćanja koji je Vijeće odobrilo 2003., napredak koji su talijanske vlasti postigle u naplati dugovanja od proizvođača koji su odlučili sudjelovati u programu obročnog plaćanja za tržišne godine od 1995./1996. do 2001./2002. dokaz je zadovoljavajućeg upravljanja programom. U pogledu iznosa koji nije obuhvaćen programom obročnog plaćanja, Komisija je već izrazila, u svojim izvješćima o ocjeni podnesenima Vijeću 2010., 2011., 2012. i 2013. te u opomeni poslanoj Italiji 20. lipnja 2013., svoje nezadovoljstvo nepostojanjem značajnijeg napretka u naplati pristojbe povezane s mljekarskim kvotama. Komisija prima na znanje da je Italija pokrenula administrativne postupke za naplatu potpora proglašenih nesukladnima Odlukom Komisije C(2013)4046 završna verzija od 17. srpnja 2013. Međutim, prema informacijama koje su talijanska tijela dostavila u svojem izvješću o devetom godišnjem obroku, u ovom slučaju nema većeg novog napretka u učinkovitoj naplati pristojbe koja nije obuhvaćena programima obročnog plaćanja. Zbog veličine neplaćenog iznosa pristojbe, kao i zbog trajanja situacije u kojoj dug nije naplaćen, mora se zaključiti da učinkovitost i djelotvornost zakonodavstva Unije nisu niti su bile osigurane, zbog čega Komisija pokreće postupak zbog povrede na temelju članka 258. UFEU-a.