ddrg/super_eurlex huggingface dataset:
1.2.

To EGSO ne sprečava da ponovno skrene pozornost na sadržaj svojih napomena i preporuka o Prijedlogu opće uredbe o zaštiti podataka, koji je postao važeća Opća uredba o zaštiti podataka, te izrazi žaljenje zbog toga što one nisu u potpunosti uzete u obzir u završnoj verziji Uredbe, kao i bojazan da će njezino kasno usvajanje i stupanje na snagu, s obzirom na brz tehnološki razvoj na tom području, povećati rizik od neovlaštenog pribavljanja podataka i od zlouporaba u vezi s obradom i komercijalizacijom tih podataka, uz strah da će ta Uredba postati zastarjela čak i prije same provedbe. S obzirom na to da prijedlog koji se razmatra predstavlja prilagodbu Opće uredbe djelovanju europskih institucija, te bojazni vrijede, mutatis mutandis, za predmetni tekst, posebice u pogledu jezične netransparentnosti, koja prosječnom građaninu otežava razumijevanje.
2.15.

S obzirom na rasprave unutar ICAO-a koje su trajale dulje od jednog desetljeća, Sporazum postignut 2016. priznat je kao povijesni sporazum. Njime su usuglašene razlike koje su u prošlosti opetovano dovodile do neuspjeha u postizanju konsenzusa. Razlike u mišljenjima država članica ICAO-a postoje zbog različite gospodarske zrelosti dotične nacije, kao i zbog njezine gospodarske snage i opće politike u području zaštite okoliša. Velik broj država koje se pripremaju da otpočetka budu uključene u sustav CORSIA stvorit će zamah koji će dovesti do toga da se i druge države uključe u sustav. Međutim, tek predstoji postići sporazume u pogledu sustava CORSIA, do 1. siječnja 2019. o MRV-u, o EUC-u do 2018., o provedbi regulatornog okvira do 2020. te o provedbi registra do siječnja 2021.
2.4.

Strategijom se određuje niz usluga C-ITS-a koje se mogu odmah uvesti (popis hitnih usluga C-ITS-a) i ostale usluge koje će se uvesti u drugoj fazi s obzirom na to da pune specifikacije ili norme možda neće biti spremne za uvođenje do 2019. godine (popis manje hitnih usluga C-ITS-a). Popis hitnih usluga obuhvaća obavijesti o opasnoj lokaciji te signalizaciju i obavijesti, a popis manje hitnih usluga obuhvaća funkcije kao što su informacije o postajama za opskrbu gorivom i punjenje, upravljanje parkiranjem i povezane informacije (na ulici i izvan nje), informacije o usluzi parkiranja i upotrebe javnog prijevoza (park and ride), povezana i kooperativna navigacija prema gradu i iz grada, informacije o prometu i inteligentno usmjeravanje.
3.7.

Nažalost, to se odvija neusklađeno, što dovodi do znatnih razlika među državama, kao i do brojnih neželjenih učinaka, poput nesigurnosti za izdavatelje i postupanje s njima kod primjene bail-ininstrumenta. To također može otežati primjenu Direktive o oporavku i sanaciji banka u pogledu banaka koje su aktivne u više zemalja.
3.3.2.

No tu ne bi trebalo stati. Kao što je prethodno navedeno (20), visoko na dnevnom redu u nadolazećim godinama (i dalje) mora biti usklađenost s međunarodnim ugovorima (G20) neometane primjene Basela III, Odbora za financijsku stabilnost (FSB) i sanacije banaka koje su prevelike za propast (engl. „too big to fail” banke). Cilj i dalje mora biti stabilnost i povećanje otpornosti financijskog sektora te istodobno sprečavanje stvaranja okolnosti u kojima će se u budućnosti banke spašavati javnim sredstvima. Osim toga, kako bi se olakšala primjena mehanizama sanacije, potrebno je proučiti kako se može smanjiti visoki javni dug, koji je u rukama banaka (21). To bi doprinijelo dovršenju bankarske unije (22).
3.3.3.

EGSO je zabrinut zbog sve veće složenosti zakonodavstva koja se odražava u činjenici da su propisi i nadzor sve brojniji, detaljniji i da postoje na više razina i s obzirom na zahtjeve na svim razinama, tj. međunarodnoj razini, razini EU-a i nacionalnoj razini. Priznaje, dakako, da su financijska tržišta vrlo složena zbog čega je potrebno složenije zakonodavstvo, no upozorava da bi se to moglo negativno odraziti na ulaganja. EGSO smatra da zakonodavstvo nije uvijek najprikladniji politički odgovor i poziva Komisiju da se odluči za nezakonodavna i tržišno utemeljena rješenja kad god je to moguće.
4.1.3.

EGSO se u svojim ranijim mišljenjima čvrsto i dosljedno zalagao za obvezujuće nacionalne ciljeve (3). To je učinio zbog mnogih neuspjeha do kojih je u prošlim energetskim politikama došlo uslijed njihove slabe provedbe. Ako bi se doprinosi iz nacionalnih energetskih i klimatskih planova strogo primjenjivali, prilagođavali i izvršavali, mogao bi se postići ekvivalentan ishod za obvezujuće ciljeve. Međutim, da bi to postala stvarnost, potrebno je ukloniti brojne slabosti sadašnjeg prijedloga.
2.4

Troškovi na području energije iz obnovljivih izvora neprestano se smanjuju; jeftiniji su no ikada te troškovno učinkoviti, tako da bi već sada mogli biti konstruktivan doprinos smanjenju problema energetskog siromaštva. Razvoj kulture prozumenta također je izrazito učinkovita opcija. Primjerice, studija Zajedničkog istraživačkog centra (JRC Scientific and policy reports – Cost Maps for Unsubsidised Photovoltaic Electricity) pokazala je da je već 2014. godine za 80 % Europljana električna energija dobivena iz vlastitih solarnih ploča bila jeftinija od električne energije iz mreže. No Europska komisija još nije razvila odgovarajuću strategiju kako bi građanima predstavila ovu opciju (vidjeti TEN/598).
6.2.

Tehnološki napredak doveo je do toga da je tijekom posljednjih godina došlo do pada troškova proizvodnje električne energije. Potrošači nisu ostvarili koristi od toga jer su porezi, troškovi mreže itd. vrlo često bili veći od tog smanjenja. To predstavlja ozbiljan problem jer ima negativan učinak na energetsko siromaštvo.
2.4.

Taj bi novi pristup, koji EGSO podržava, državama članicama i ulagačima osigurao dugoročnu perspektivu potrebnu za izradu strategija i planiranje ulaganja u cilju ostvarivanja cilja EU-a. To će se ostvariti provođenjem prilagođenih politika na nacionalnoj i regionalnoj razini kako bi se do 2030. ostvarila znatna korist, a posebno smanjenje krajnje potrošnje energije od 17 % (u usporedbi s 2005. godinom), povećanje gospodarskog rasta u mjeri od 0,4 % BDP-a, snižavanje cijene električne energije za kućanstva i industriju (sa 161 na 157 EUR/MWh), stvaranje lokalnih poslovnih mogućnosti koje vode k otvaranju pristojnih (odgovarajućih) radnih mjesta, ograničavanje onečišćenja i štetnog djelovanja na zdravlje (uz smanjenje troškova od 4,5 do 8,3 milijardi eura) i poboljšanje energetske sigurnosti (smanjenje uvoza plina od 12 % 2030. godine).
4.3.4.

EGSO pozdravlja zaključak Komisije da se EU također nalazi na pravom putu da do 2020. postigne ciljeve povezane s energetskom učinkovitošću i emisijama stakleničkih plinova. Kad je riječ o političkim instrumentima kojima se nastoji olakšati prijelaz na niskougljično gospodarstvo, neodgovarajuća upotreba subvencija (uključujući zelene certifikate), sustavi za trgovanje emisijama i porezi doveli su do neučinkovitog djelovanja i nepovoljnih rezultata, i to zbog manjka tržišnih signala za poticanje ulaganja u energiju s malim udjelom fosilnih goriva.
4.6.

Treba imati na umu da električna energija iz nestalnih obnovljivih izvora (vjetar i sunčevo zračenje) ne može jednostavno sudjelovati u mehanizmima za razvoj kapaciteta i da se njome ne može trgovati na tržištima budućnosnica. Iako je zbog toga ispravno jačati trgovanje dan unaprijed i unutardnevno trgovanje, posebna troškovna struktura energije sunca i vjetra (tj. granični troškovi jednaki nuli) znači da to neće dovesti do refinanciranja ulaganja i energije iz obnovljivih izvora. Električna energija iz obnovljivih izvora mora dobiti priliku da se i njome trguje na tržištima budućnosnica. Jedini predvidljiv način da se to postigne jest povezivanje energije iz obnovljivih izvora s opcijama fleksibilnosti i uravnoteženja. Kao i u slučaju baterijskog skladištenja, to uglavnom obuhvaća tehničke opcije kao što su pretvorba energije u toplinu i pretvorba energije u plin (7).
3.1.

Prijedlozi sadrže znatne koristi za poduzeća i građane. Doći će do smanjenja troškova usklađivanja i većeg pojednostavljenja za velika poduzeća i ona koja su se odlučila za trgovanje širom EU-a. To je i jedno od ključnih pitanja za postizanje napretka u dovršenju jedinstvenog tržišta i uspostavi jednakih pravila za sve. Ako se pravilno uvede, CCCTB bi mogao odigrati ključnu ulogu u borbi protiv agresivnog poreznog planiranja i ponovno izgraditi povjerenje građana u porezni sustav. Zajedničkim pristupom poreznoj osnovici osiguralo bi se da sve države članice EU-a imaju sličan pristup, da kritički u obzir uzimaju iste stvari i da dozvoljavaju iste olakšice. Multinacionalna poduzeća sada mogu koristiti različite porezne osnovice i različite stope oporezivanja u različitim državama članicama, a ponekad i off shore subjekata, za plaćanje vrlo niskih stvarnih stopa. CCCTB se bavi ovim pitanjima.
3.19.

Stalno praćenje napretka postignutog u uvođenju mreža 5G omogućit će ispravljanje odstupanja koja se neizostavno pojavljuju u razdoblju između ex ante i ex post evaluacija, čime će se omogućiti ostvarenje dvaju ciljeva najavljenih u komunikaciji: cilja koji se odnosi na osnovne patente za standarde (20 % ih je u posjedu europskih organizacija) i cilja koji se odnosi na to da najmanje 35 % tržišnog udjela mora biti u rukama europskih pružatelja usluga infrastrukture 5G.
3.6.

U Prijedlogu Komisije utvrđena su tri ključna kriterija za dodjelu sredstava: (a) pristup imaju samo one lokalne zajednice koje još ne nude tu uslugu, (b) izravna dodjela sredstava prema redoslijedu prijave (eng. first come, first served), (c) usvajanje zemljopisnog kriterija za uravnoteženu raspodjelu izdvojenih sredstava.
3.5

Strateški ciljevi za 2025. predstavljeni u Komunikaciji određuju raspored razvoja europske širokopojasne infrastrukture vrlo visokog kapaciteta. Ti se ciljevi temelje na pretpostavci ubrzanog ulaganja u ambiciozne, ali realistične pothvate: — gigabitnu povezivost za sve glavne pokretače socioekonomskog razvoja, — kontinuiranu pokrivenost svih urbanih područja i svih glavnih kopnenih prometnih pravaca 5G tehnologijom, — dostupnost 5G veza kao cjelovite usluge na tržištu u najmanje jednom velikom gradu u svakoj državi članici do 2020. godine, — pristup svih europskih ruralnih ili urbanih kućanstava internetskoj vezi s brzinom prijenosa prema korisniku koja iznosi najmanje 100 Mbps, a može se nadograditi na gigabitnu brzinu, — poziv državama članicama da učinkovito kombiniraju državne potpore u obliku bespovratnih sredstava i financijskih instrumenata radi postizanja dugoročnih ciljeva, — pokretanje fonda za širokopojasni pristup na temelju CEF-a i EFSU-a do kraja godine, — pomnjivo razmatranje potrebe za odgovarajućim proračunskim sredstvima za učinkovito financiranje širokopojasnih veza u područjima u kojima ih nema, u okviru financijskog programa CEF-a i nakon 2020., — izdvajanje potpora iz europskih strukturnih i investicijskih fondova za digitalnu preobrazbu, po mogućnosti s okvirnim udjelom, — uspostavu programa izdavanja vouchera za WiFi kako bi javna tijela osigurala besplatne WiFi mreže u gradskim centrima, — poziv državama članicama da ispitaju napredak u provedbi svojih nacionalnih planova za razvoj širokopojasnih veza i da ih do kraja 2017. ažuriraju, — uspostavu participacijske platforme za širokopojasne veze do kraja 2016. kako bi se osigurali visok stupanj sudjelovanja relevantnih javnih i privatnih tijela i njihova suradnja u pogledu ulaganja u širokopojasne veze te napredak u provedbi nacionalnih planova za razvoj širokopojasnih veza, — uspostavu mreže Stručnih ureda EU-a za uvođenje širokopojasnog pristupa internetu na regionalnoj i nacionalnoj razini. Do 1. srpnja 2018. treba ocijeniti učinak na troškove projekata za uvođenje širokopojasnih veza koje financira EU i objaviti smjernice za promicanje najboljih praksi.
2.1.3.

Svim se tim instrumentima nastoje ostvariti tri glavna strateška cilja u vezi s povezivošću do 2025. godine: (a) svi glavni društveno-gospodarski subjekti moraju imati pristup iznimno snažnoj povezivosti na razini gigabitova; (b) sva kućanstva u Europi, bila ona u ruralnim ili urbanim područjima, moraju imati pristup povezivosti koja omogućava silaznu vezu od najmanje 100 Mbps koja se može prilagoditi brzinama na razini gigabitova; (c) u svim gradskim područjima i na svim velikim prometnicama i željezničkim prugama mora postojati neprekidna pokrivenost tehnologijom 5G; kao prijelazni cilj do 2020. godine povezivost na temelju tehnologije 5G mora se uspostaviti u najmanje jednom velikom gradu u svakoj državi članici EU-a.
1.5.

No, projekti programa LIFE često su izravno ili neizravno u suprotnosti s političkim odlukama, čak i na razini EU-a. Čak i kada to može biti neugodno za donositelje odluka, treba ga smatrati vrijednim doprinosom jer u konačnici može dovesti do bolje integracije zaštite okoliša u područja drugih politika.
2.4.

U Bijeloj knjizi o prometnoj politici EU-a iz 2011. godine [COM(2011) 144] navodi se da se emisije stakleničkih plinova razvijenih zemalja do 2050. godine trebaju smanjiti „za 80 do 95 % u odnosu na razine iz 1990.” kako bi se globalno zagrijavanje održalo ispod 2 oC. Za sektor prometa dovoljno bi bilo „smanjenje od […] 60 % […] do 2050. u odnosu na razine iz 1990.”, odnosno smanjenje od 20 % do 2030. u odnosu na razine iz 2008. (8 % iznad razina iz 1990.).
3.8.

Migracijski program treba se dodatno ojačati i bolje uskladiti s drugim važnim politikama. U prijedlogu Komisije spominju se tri takve politike: politika susjedstva, politika razvojne pomoći i trgovinska politika. Otprilike polovica sredstava namijenjenih europskoj politici susjedstva usmjerit će se na pitanja povezana s migracijama. Prijedlogom se predviđa da će se u razvojnoj politici uvesti pozitivni i negativni poticaji kojima će se nagrađivati one zemlje koje ispunjavaju svoju međunarodnu obvezu da ponovno prihvate svoje državljane, te one koje surađuju na upravljanju tokovima nezakonitih migranata iz trećih zemalja, kao i one koje poduzimaju mjere da na prikladan način prime osobe koje bježe od sukoba i progona. Također se predviđaju posljedice za zemlje koje ne surađuju svojim politikama ponovnog prihvata i vraćanja. U pogledu trgovinske politike, u kojoj EU može dati povlašteni tretman svojim partnerima, Komisija predlaže da suradnja u području migracijske politike bude jedan od čimbenika koji će se razmatrati u ocjeni trgovinskih povlastica na temelju „OSP+”.
1.7.

EGSO smatra da se dugoročni uspjeh Strategije EU-a za svemir može osigurati isključivo aktivnim sudjelovanjem svih država članica. To se može postići konkretnim i ciljanim mjerama za izgradnju kapaciteta usmjerenih na pružanje pomoći, i to posebice državama članicama koje su počele graditi svemirske kapacitete i razvijati interes za to područje. Takve se mjere, primjerice, mogu provoditi obukom, podizanjem javne svijesti, savjetovanjima (i onima tehničke naravi i onima usmjerenima na korisnike), demonstracijskim projektima, regionalnim inicijativama, sinergijama između država s naprednim svemirskim kapacitetima i onima gdje su ti kapaciteti tek u nastajanju te drugim mjerama prilagođenima radi zadovoljavanja potreba država članica.
3.5.2.1.

EGSO smatra da je regulacija CCP-ova odabrana 2012. u skladu s Uredbom EMIR dovela do rješenja koje je rezultiralo raznolikim nadzorom CCP-ova (11), u okviru kojeg su središnje banke, nacionalna bankovna regulatorna tijela ili tijela za nadzor burze dobili zadaću nadzirati CCP-ove u različitim zemljama. To je stajalište potvrđeno u stručnom ocjenjivanju ESMA-e u skladu s člankom 21. Uredbe EMIR pod nazivom „Nadzorne aktivnosti u pogledu zahtjeva u vezi s iznosom nadoknade i kolateralom u središnjim drugim ugovornim stranama” (eng. Supervisory activities on CCPs’ Margin and Collateral requirement) koje je objavljeno 22. prosinca 2016. i u kojem ESMA jasno navodi da je potrebno poboljšati usklađenost u pogledu nadzora među nacionalnim nadzornim tijelima.
1.1.

Rađanje decentralizirane digitalne ekonomije upućuje na to da će znatan dio novih gospodarskih razmjena među ravnopravnim dionicima biti usko povezan s društvenim odnosima te ukorijenjen u zajednicama, što će dovesti do promjene koncepta pokretanja djelatnosti ili obavljanja zaposlenja, iz perspektive „demokratizacije načina na koji proizvodimo, trošimo, upravljamo i rješavamo društvene probleme”, pri čemu po svaku cijenu treba izbjeći povećanu nestabilnost rada i izbjegavanje plaćanja poreza, kao i to da se dodana vrijednost u prevelikoj mjeri ne premjesti s industrijskih subjekata na vlasnike privatnih digitalnih platformi (1).
3.9.

Nadalje, Odbor smatra da je odgoda od jedne godine prihvatljiva pod uvjetom da do toga dođe iznimno i samo jedanput te da se to vrijeme iskoristi za utvrđivanje i objavljivanje konačnog Delegiranog akta. To se mora provesti u najkraćem mogućem roku kako bi se subjektima na tržištu, klijentima i malim ulagateljima što prije osigurala jasnoća i sigurnost.
3.13.

Nakon izvješća Eurofounda uslijedila su dva novija istraživanja o pravednijoj mobilnosti na tržištu rada: „Kratka analiza prenošenja Direktive o provedbi 2014/67/EU u državama članicama EU-a u svrhu bolje provedbe Direktive 96/71/EZ o upućivanju radnika” (Brief analysis of the EU Member States transposition of the ‚Enforcement’ Directive 2014/67 improving enforcement of Directive 96/71 on the Posting of workers) i projekt „Lažno podugovaranje i samozapošljavanje” (Fraudulent forms of contracting work and self-employment) (14).
5.2.1.

Dijalog s izvaneuropskim partnerima (Kinom, Indijom itd.) ne bi trebao dovesti samo do korisnog uklanjanja tehničkih prepreka trgovanju, nego i do širenja europskog sustava normiranja, razmjene informacija između europskih i nacionalnih organizacija za normizaciju, provedbe normi ISO-a i IEC-a te – u sektorima u kojima je međunarodna normizacija manjkava ili nepostojeća – do razvoja i provedbe europskih normi.
5.8.2.

Pozdravlja se i zadržavanje mogućnosti zamjene visokoškolske diplome odgovarajućim radnim iskustvom, no to bi trebalo ostati neobavezno. Također treba još jednom razmotriti ideju o smanjenju potrebnog usporedivog radnog iskustva s pet na tri godine. U tom kontekstu nužne su barem smjernice o uspostavi kriterija prosudbe kako između država članica ne bi došlo do prevelikih razilaženja u tumačenju.
2.8.

I naposljetku, cilj Direktive nije potpuno usklađivanje, nego je ona ograničena na borbu protiv agresivnog poreznog planiranja koje iskorištava hibridnu neusklađenost, odnosno na to da se urede situacije u kojima dolazi do odbitka u jednoj državi bez uključivanja dohotka u poreznu osnovicu u drugoj državi; situacije u kojima dolazi do neoporezivanja dohotka u jednoj državi bez njegovog uključivanja u drugoj državi; ili situacije u kojima dolazi do dvostrukog oporezivanja.
2.2.

Uredbom (EZ) br. 223/2009 utvrđeno je da europski statistički program mora pružati okvir za razvoj, proizvodnju i širenje europskih statističkih podataka za razdoblje koje odgovara višegodišnjem financijskom okviru. Uredbom (EU) br. 99/2013 obuhvaćeno je samo razdoblje od 2013. do 2017., dok višegodišnji financijski okvir traje do 2020. Stoga je trajanje europskog statističkog programa potrebno produljiti do 2020. godine.
1.14.

zagovara ispitivanje komplementarnih alternativnih programa prihvata i financiranja po uzoru na kanadski model pod nazivom „Private Sponsorship Program” (1). Okvir EU-a za preseljenje mogao bi općenito imati koristi od tripartitnog pristupa koji obuhvaća države članice, UNHCR i privatne aktere/aktere civilnog društva. No to ne smije utjecati na kvantitetu i kvalitetu preseljenja. Odbor poziva države članice da se pobrinu za to da civilno društvo bude istinski informirano o planovima preseljenja te da dobije potporu kako bi mu se olakšalo sudjelovanje u tom procesu;
2.4.

Tim je organizacijama Europska komisija dodijelila bespovratna sredstva za poslovanje u razdoblju od 2012. do 2015. Organizacija Finance Watch dobila je 3,04 milijuna eura u razdoblju od 2012. do 2014., a Better Finance 0,90 milijuna eura u tri godine. Ta bespovratna sredstva predstavljaju 60 % prihvatljivih troškova.
4.16.

Europska komisija želi dati više mjesta i fleksibilnosti oglašavanju u okviru svih audiovizualnih medijskih usluga. Tako će se televizijski filmovi, kinematografska djela ili informativni programi moći prekinuti televizijskim oglašavanjem ili teletrgovinom jedanput tijekom svakog planiranog razdoblja od najmanje dvadeset minuta, dok je za sada to vremensko razdoblje određeno na 30 minuta, što znači da će ubuduće biti dopušten jedan dodatni prekid po satu. Uz to, najveće dopušteno trajanje oglašavanja po razdoblju od jednog sata, koje trenutno iznosi 20 %, odnosno dvanaest minuta po satu, zamjenjuje se dnevnim udjelom kratkih reklama ili oglašavanja od 20 % u razdoblju od 7.00 do 23.00 sata, to jest ukupno 192 minute. Osim toga, bit će dopušteni pojedinačni reklamni spotovi, a odredbe o pokroviteljstvu i plasiranju proizvoda postat će fleksibilnije.
5.6.

Osim toga, trebat će revidirati buduću primjenu Uredbe kako bi se procijenio njezin učinak na ispravljanje tržišta, s obzirom na to da važeći postupci sankcioniranja ne vode nužno do zadovoljavajućeg ispravljanja nepoštenih praksi kao ni do poništavanja njihovih posljedica, osobito kad je riječ o povredama koje se ponavljaju.
2.2.

Još uvijek su u kolektivno pamćenje, pogotovo onima koji gaje interes za pomorstvo, urezane tragične nesreće putničkog broda Herald of Free Enterprise, koja se dogodila 1987. godine prilikom isplovljavanja iz luke u Zeebruggeu, Belgija, i putničkog broda Estonia koji je, u noći s 27. na 28. rujna 1994., na putu od Tallinna prema Stockholmu potonuo ispred finske obale. Herald of Free Enterprise udario je o pješčani nasip, poginulo je 193 osoba. Na brodu Estonia život su izgubile rekordne 852 osobe. Uzrok: pramčana vrata kroz koje ljudi i vozila ulaze i izlaze s broda (roll-on-roll-off, od čega dolazi pojam ro-ro brodova) nisu bila propisno zatvorena i na njima je nastala velika šteta uslijed jake oluje; Posljedica: brodovi su se počeli puniti vodom, nagnuli su se na jednu stranu, a nakon toga i prevrnuli. Sve to dogodilo se unutar pola sata.
3.4.2.

U slučaju neispunjavanja, člankom 5. utvrđuju se nerazmjerne postupovne posljedice i posljedice za prihvat koje se ne podudaraju sa standardima iz važećih direktiva vezanih za postupak (Direktiva 2013/32/EU) i za prihvat (Direktiva 2013/33/EU) te s Poveljom o temeljnim pravima EU-a: — Ako zahtjev nije podnesen u državi članici u kojoj osoba ima odobreni boravak, ili u državi članici preko koje je izvršen nezakoniti ulazak, zahtjev će se razmotriti ubrzanim postupkom u skladu s člankom 31. stavkom 8. Direktive 2013/32/EU. Međutim, u navedenom se članku ne razmatra ova pretpostavka, a to bi značilo proširenje slučajeva u kojima se primjenjuje postupak koji u praksi pretpostavlja smanjenje rokova za razmatranje utemeljenosti zahtjeva, smanjenje jamstava i veće poteškoće da se u ovako kratkim rokovima među podnositeljima zahtjeva utvrde ranjivi profili. To je posebno važno uzevši u obzir obvezu uspostavljenu člankom 24. stavkom 3. Direktive 2013/32/EU da se u slučajevima iznimno ranjivih podnositelja zahtjeva ne primjenjuju ubrzani postupci. — Uzet će se u obzir samo informacije i dokumentacija podneseni do razgovora za određivanje odgovorne države. Međutim, za utvrđivanje obiteljskih veza često su potrebni dokazi o srodstvu čije pribavljanje može potrajati. — Izuzimanje uvjeta prihvata određenih u člancima 14. do 19. Direktive 2013/33/EU u bilo kojoj drugoj državi članici: među uvjetima prihvata koji mogu biti izuzeti nalazi se i školovanje maloljetnika (čl. 14. Direktive 2013/33/EU) što je izravno kršenje prava na obrazovanje maloljetnika (čl. 14. i 24. Povelje o temeljnim pravima), zdravstvena zaštita osim hitnih intervencija (čl. 19. Direktive 2013/33/EU) ili razina životnog standarda koja jamči uzdržavanje i zaštitu fizičkog ili mentalnog zdravlja (čl. 17. Direktive 2013/33/EU). — Isključuje se mogućnost žalbe protiv odbijanja zahtjeva za međunarodnu zaštitu odbijenim podnositeljima zahtjeva koji su se preselili u drugu državu članicu (čl. 20. stavak 5. prijedloga). Ovom se odredbom može kršiti čl. 46. Direktive 2013/32/EU i čl. 47. Povelje o temeljnim pravima.