HR Službeni list Europske unije 50

42006X1227(03)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 11.05.2006.

Pravilnik br. 107 Gospodarske komisije UN-a za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila kategorije M2 ili M3 s obzirom na njihovu opću konstrukciju

Revizija 1.

koja sadrži sav važeći tekst prema:

niz izmjena Pravilnika 01 – dan stupanja na snagu 12. kolovoza 2004.

Ispravak 1. – 19.10.2004.

Ispravak 2. – 25.1.2006.

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. Ovaj se Pravilnik odnosi na svaki autobus, autobus na kat, kruto ili zglobno vozilo kategorije M2 ili M3 (1)

1.2. Međutim, zahtjevi iz ovog Pravilnika se ne primjenjuju na sljedeća vozila:

1.2.1. vozila projektirana za sigurnosni prijevoz osoba, npr. zatvorenika;

1.2.2. vozila, specijalno projektirana za prijevoz povrijeđenih ili bolesnih osoba (vozila hitne pomoći);

1.2.3. terenska vozila;

1.2.4. vozila posebno projektirana za prijevoz učenika.

1.3. Zahtjevi iz ovog Pravilnika se primjenjuju na sljedeća vozila samo ako su ona u skladu s predviđenom uporabom i funkcijom:

1.3.1. vozila namijenjena uporabi od strane policije, zaštitarskih službi i vojske;

1.3.2. vozila konstruirana za prijevoz najviše osam putnika (osim vozača), koja imaju sjedala namijenjena samo za uporabu samo kad vozilo stoji. Primjeri takvih vozila su pokretne knjižnice, crkve i pokretne bolničke jedinice. Sjedala u takvim vozilima koja su predviđena za uporabu kada je vozilo u pokretu moraju biti korisnicima jasno označena.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „vozilo” znači vozilo kategorija M2 ili M3 unutar područja primjene kako je određeno stavkom 1.

2.1.1. Za vozila koja osim vozača mogu prevoziti uz vozača više od 22 putnika, postoji tri razreda vozila:

2.1.1.1. „Razred I”: vozila proizvedena s prostorom za putnike koji stoje koji omogućava često ulaženje i izlaženje putnika.

2.1.1.2. „Razred II”: vozila proizvedena prvenstveno za prijevoz putnika koji sjede i konstruirana su tako da dopuštaju također prijevoz putnika koji stoje u prolazu i/ili u prostoru koji ne smije prelaziti prostor za dva dvostruka sjedala.

2.1.1.3. „Razred III”: vozila proizvedena isključivo za prijevoz putnika koji sjede.

2.1.1.4. Vozilo može biti svrstano u više razreda. U tom slučaju vozilo se može homologirati za svaki razred u koji je svrstano.

2.1.2. Vozila za prijevoz najviše 22 putnika osim vozača, dijele se u dva razreda:

2.1.2.1. „Razred A”: vozila projektirana za prijevoz stajaćih putnika; vozilo tog razreda ima sjedala i treba biti opremljeno za stajaće putnike.

2.1.2.2. „Razred B”: vozila koja nisu projektirana za prijevoz stajaćih putnika; vozilo toga razreda nema prostor predviđen za stajaće putnike.

2.1.3. „zglobno vozilo” znači vozilo koje se sastoji od dva ili više krutih dijelova koji se mogu zakretati jedan u odnosu na drugi; prostori za putnike u svakom dijelu povezani su tako da se putnici mogu slobodno kretati između njih; kruti dijelovi su trajno spojeni tako da se mogu rastaviti samo pomoću naprava koje se uobičajeno mogu naći samo u radionici;

2.1.3.1. „katni zglobni autobus” znači vozilo koje se sastoji od dva ili više krutih dijelova koji se mogu zakretati jedan u odnosu na drugi; prostori za putnike u svakom dijelu povezani su najmanje na jednoj palubi tako da se putnici mogu slobodno kretati između njih; kruti dijelovi su trajno spojeni tako da se mogu rastaviti samo pomoću naprava koje se uobičajeno mogu naći samo u radionici;

2.1.4. „niskopodni autobus” znači vozilo razreda I., II. ili A. kod kojeg najmanje 35 % prostora raspoloživog za stajaće putnike (ili prednjeg dijela vozila kod zglobnih vozila, ili u njegovoj donjoj palubi kod vozila na kat) čini površinu bez stuba i uključuje prilaz k najmanje jednim ulazno-izlaznim vratima.

2.1.5. „nadogradnja” znači zasebnu tehničku jedinicu uključujući svu posebnu unutrašnju i vanjsku opremu vozila.

2.1.6. „vozilo na kat” znači vozilo u kojem su prostori za putnike, najmanje u jednom dijelu, raspoređeni na dvije palube, jedna iznad druge, a prostori za putnike koji stoje nisu predviđeni na gornjoj palubi (katu).

2.1.7. „zasebna tehnička jedinica” znači uređaj, namijenjen da bude dio vozila, a koji se može kao tip zasebno homologirati, ali samo u odnosu na jedan ili više određenih tipova vozila.

2.2. „Definicija tipa (tipova)”

2.2.1. „Tip vozila” znači vozila koja se ne razlikuju s obzirom na sljedeće bitne značajke:

(a) proizvođač nadgradnje;

(b) proizvođač podvozja;

(c) konstrukcija vozila (≥ 22 putnika ili ≤ putnika);

(d) koncepcija nadgradnje (jedna/dvije palube, zglobna, niskopodna);

(e) tip nadgradnje ako je nadgradnja bila homologirana kao posebna tehnička jedinica.

2.2.2. „Tip nadgradnje” u svrhu homologacije kao zasebne tehničke jedinice znači kategoriju nadgradnje koja se bitno ne razlikuje s obzirom na sljedeće aspekte:

(a) proizvođač nadgradnje;

(b) koncept vozila (≥ 22 putnika ili ≤ putnika);

(c) koncept nadogradnje (jedna/dvije palube, zglobna, niskopodna);

(d) masu potpuno opremljene nadgradnje vozila, uz dopušteno odstupanje do 10 %,

(e) specificirani tipovi vozila na koje se može postaviti tip nadgradnje.

2.3. „Homologacija vozila ili posebne tehničke jedinice” znači homologacija tipa vozila ili tipa nadgradnje kako je definirano u stavku 2.2 obzirom na konstrukcijske odlike navedene u ovom Pravilniku

2.4. „Nadgradnja” znači dio karoserije koja doprinosi čvrstoći vozila u slučaju prevrtanja.

2.5. „Ulazno-izlazna vrata” znači vrata koja koriste putnici u normalnim okolnostima s vozačem u sjedalu za vozača.

2.6. „Dvostruka vrata” znači vrata koja pružaju dva ili ekvivalent od dva prolaza.

2.7. „Klizna vrata” znači vrata koja se otvaraju ili zatvaraju samo klizanjem duž jedne ili više pravocrtne ili približno pravocrtne šine

2.8. „Vrata za nuždu” znači vrata koja koriste putnici za izlaz samo u izuzetnim, primjerice, nužnim okolnostima.

2.9. „Prozor za nuždu” znači prozor, ne neophodno ostakljen, koji se koristi kao izlaz putnika samo u nuždi.

2.10. „Dvostruki ili višestruki prozor” znači prozor za nuždu koji, kada se podijeli na dva ili više dijela zamišljenom vertikalnom linijom (linijama) ili ravninom (ravninama), čini dva odnosno tri dijela, od koji svaki odgovara u pogledu dimenzija i pristupa zahtjevima za normalni prozor za nuždu.

2.11. „Otvor za evakuaciju” znači otvor na krovu ili u podu koji se koristi kao izlaz u nuždi za putnike samo u slučaju opasnosti.

2.12. „Izlaz u nuždi” znači vrata za izlaz u nuždi, prozor za izlaz u nuždi ili otvor za evakuaciju

2.13. „Izlaz” znači ulazno-izlazna vrata, stubište za unutarnju komunikaciju, polu-stubište ili izlaz u nuždi.

2.14. „Pod ili kat” znači dio nadgradnje čija gornja površina podupire stajaće putnike, stopala sjedećih putnika i vozača kao i bilo kojeg člana osoblja, a može poduprijeti i sjedala.

2.15. „Prolaz” znači pristupni prostor za putnike od bilo kojeg sjedala ili reda sjedala prema drugom sjedalu ili redu sjedala ili bilo koji prolaz od ili prema ulazno-izlaznim vratima ili stubištu za unutarnju komunikaciju te bilo koji prostor za stajanje putnika; on ne uključuje:

2.15.1. prostor koji se proteže 300 mm ispred bilo kojeg sjedala, osim tamo gdje su bočna sjedala postavljena iznad svoda kotača, u kojem slučaju ta dimenzija može biti smanjena na 225 mm;

2.15.2. prostor iznad površine bilo koje stube ili stubišta; ili

2.15.3. bilo koji prostor koji dozvoljava pristup samo jednom sjedalu ili redu sjedala ili nasuprot para poprečnih sjedala ili reda sjedala.

2.16. „Pristupni prolaz” znači prostor koji se pruža prema unutrašnjosti vozila od ulazno-izlaznih vrata sve do krajnjeg ruba gornje stube (ruba prolaza), stubišta za unutarnju komunikaciju ili polu-stubišta Tamo gdje nema stube kod vrata, prostor koji se treba smatrati kao pristupni prolaz bit će prostor koji je izmjeren u skladu s Prilogom 3. točkom 7.7.1. do 300 mm mjereno od unutarnjeg lica dvojne ploče.

2.17. „Vozačev odjeljak” znači prostor koji je isključivo namijenjen vozaču osim u slučaju nužde i u kojem se nalazi vozačevo sjedalo, upravljač, kontrole, instrumenti i ostali uređaji koji su potrebni za vožnju i upravljanje vozilom.

2.18. „Masa vozila u voznom stanju” znači masu neopterećenog vozila s nadgradnjom i s prikolicom u slučaju tegljača, u voznom stanju, ili masu šasije s kabinom u slučaju da proizvođač ne daje nadgradnju i/ili prikolicu (uključivo rashladni medij, ulja, 90 % gorivo 100 % drugih tekućina s izuzetkom otpadnih voda, alat, zamjenski kotač i vozač (75 kg) i, u slučaju autobusa i turističkog autobusa, masa člana osoblja (75 kg) ako se u vozilu nalazi sjedalo za člana osoblja.

2.19. „Masa (M’) tehnički dozvoljeno maksimalno opterećenje” znači maksimalnu masu vozila baziranu na njegovoj konstrukciji i karakteristikama, koje navodi proizvođač). Tehnički dozvoljeno maksimalno opterećenje se koristi za određivanje kategorije vozila.

2.20. „Putnik” znači osobu koja nije vozač ili član osoblja.

2.21. „Putnik s umanjenom mobilnošću” znači putnike koji imaju poteškoća s korištenjem javnog transporta, takvi kao invalidi (uključivo ljude s osjetilnim ili intelektualnim slabostima, i korisnici invalidskih kolica, osobe s oslabljenim udovima, ljude niskog rasta, ljude s teškom prtljagom, starije ljude, trudnice, ljude s kolicima za kupnju i ljude s djecom (uključujući djecu u kolicima).

2.22. „Korisnik invalidskih kolica” znači osobu koja zbog slabosti ili invalidnosti koristi kolica za svoje kretanje.

2.23. „Član osoblja” znači osobu dodijeljenu kao suvozač ili mogući pomoćni vozač.

2.24 „Putnički odjeljak” znači prostor koji je namijenjen putnicima s izuzetkom prostora koji je zauzet fiksnim sredstvima kao što su pultovi, čajne kuhinje, nužnici ili odjeljci za prtljagu/robu.

2.25. „Ulazno-izlazna vrata na servo uređaj” znači ulazno-izlazna vrata koja se otvaraju isključivo energijom koja nije mišićna i čijim otvaranjem i zatvaranjem, ako nije automatsko, upravlja vozač ili član osoblja daljinskim putem.

2.26. „Automatska ulazno-izlazna vrata” znači ulazno-izlazna vrata sa servo-uređajem, koja se otvaraju (drugim upravljačkim napravama od onih za otvaranje u slučaju opasnosti) samo nakon što je upravljačke naprave pokrenuo putnik i nakon aktiviranja upravljačkih naprava od strane vozača, i koja se zatim automatski zatvaraju.

2.27. „Uređaj za sprječavanje samopokretanja” znači uređaj koji sprječava vozilo u mirovanju da se pokrene.

2.28 „Ulazno-izlazna vrata koja otvara vozač” znači ulazno-izlazna vrata koja normalno otvara i zatvara vozač

2.29. „Sjedalo za osobe s pravom prvenstva” znači odgovarajuće označeno sjedalo s dodatnim prostorom za invalida.

2.30. „Naprava za ulazak” znači dizalo, rampu i slični uređaj koji olakšava invalidskim kolicima ulaz u vozila.

2.31. „Sustav za spuštanje” znači sustav koji spušta ili podiže vozilo, cijelo ili djelomično, u odnosu na normalnu poziciju za vožnju.

2.32. „Dizalo” znači uređaj ili sustav s platformom koja se podiže ili spušta radi omogućavanja pristupa putniku između poda putničkog odjeljka i razine tla ili rubnjaka.

2.33. „Rampa” znači uređaj koji premošćuje razmak između poda putničkog odjeljka i tla ili rubnjaka.

2.34. „Pomična rampa” znači rampu koja se može odvojiti od konstrukcije vozila i koju postavlja na mjesto vozač ili član posade.

2.35. „Demontažno sjedalo” znači sjedalo koje se lagano može odvojiti od vozila.

2.36. „Prednji” i „stražnji” znači prednji ili stražnji dio vozila u odnosu na normalni smjer kretanja, a pojmovi „naprijed”, „najistureniji”, „unatrag” i „najzadnji” itd. će se tumačiti u skladu s tim.

2.37. „Stubište za unutarnju komunikaciju” znači stubište kojim se omogućava komunikacija između gornje i donje palube.

2.38. „Odvojeni odjeljak” znači prostor u vozilu koji mogu zauzeti putnici ili posada kada je vozilo u upotrebi i koji je odijeljen od bilo kojeg putničkog odjeljka ili odjeljka za osoblje, osim tamo gdje pregrada dozvoljava putnicima da pogledaju u sljedeći putnički prostor, i koji je povezan prolazom bez vrata.

2.39. „Polu-stubište” je stubište od gornje palube koje završava u vratima za izlaz u nuždi.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za suglasnost:

a) tip vozila; ili

b) posebnu tehničku jedinicu; ili

c) vozilo opremljeno s nadgradnjom koja je već homologirana kao posebna tehnička jedinica, njegove konstrukcijske karakteristike, mora dostaviti odgovorni proizvođač ili njegov valjano ovlašteni predstavnik.

3.2. U slučaju zahtjeva za suglasnost za vozilo koje se sastoji od podvozja s homologiranom nadgradnjom, izraz proizvođač se odnosi na sastavljača

3.3. Model dokumenta s podacima koji se odnosi na konstrukcijske odlike dan je u Prilogu 1. Dio 1.

3.3.1. Dodatak 1: za tip vozila.

3.3.2. Dodatak 2: za tip nadgradnje.

3.3.3. Dodatak 3: za vozilo s već homologiranom nadgradnjom kao posebnom tehničkom jedinicom.

3.4. Vozilo (vozila) ili nadgradnja (nadgradnje) koji su reprezentanti tipa kojeg treba homologirati predaju se u tehnički servis koji je odgovoran za provedbu testova za homologaciju.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako vozilo ili nadgradnja predani na homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom udovoljavaju zahtjevima stavka 5, za to vozilo ili nadogradnju izdaje se homologacija.

4.2. Broj homologacije dodjeljuje se svakom homologiranom tipu vozila. Njegove prve dvije znamenke (trenutačno je 01, što odgovara nizu izmjena 01) ukazuju na niz izmjena koje uključuju najnoviju glavnu tehničku izmjenu Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu vozila ili nadgradnje unutar značenja stavka 2.2.

4.3. Obavijest o homologaciji ili produženju ili odbijanju homologacije za tip vozila u skladu s ovim Pravilnikom priopćuje se ugovornim strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem formulara koji odgovara modelu iz Priloga I ovom Pravilniku.

4.4. Međunarodna će oznaka biti pričvršćena, čitljiva i na dostupnom mjestu koje je naznačeno u homologaciji, za svako vozilo ili nadgradnju, koji odgovaraju tipu vozila ili nadgradnje, homologiranih prema ovom Pravilniku, a sastoji se od:

4.4.1. kruga u kojem se nalazi slovo „E” iza kojega slijedi razlikovni broj zemlje izdavatelja homologacije (2); i

4.4.2. broj ovog Pravilnika, iza kojeg slijedi slovo „R”, povlaka i broj homologacije, desno od kruga navedenog u stavku 4.4.1.; i

4.4.3. dodatni simbol koji se sastoji od rimskog broja za klasu (klase) u kojima su vozilo ili nadgradnja homologirani. Nadgradnja koja je homologirana odvojeno nosit će dodatno slovo „S”.

4.5. Ako vozilo odgovara tipu homologiranog vozila prema jednom ili više drugih Pravilnika dodanih Sporazumu, u zemlji u kojoj je izdana homologacija prema ovom Pravilniku, simbol opisan u stavku 4.4.1. se ne treba ponavljati; u tom slučaju, Pravilnik i brojevi homologacije te dodatni simboli svih Pravilnika prema kojima je izdana homologacija u zemlju koja je izdala homologaciju prema ovom Pravilniku trebaju biti stavljeni u vertikalne stupce desno od simbola opisanog u stavku 4.4.1.

4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.7. Oznaka homologacije mora biti stavljena blizu tvorničke pločice s podacima za vozilo ili nadgradnju.

4.8. Prilog 2. ovom Pravilniku daje primjere izvedbi oznaka homologacije.

5. ZAHTJEVI

5.1. Sva vozila trebaju biti u skladu s odredbama danim u Prilogu 3. ovom Pravilniku (preinačeno Prilogom 9. u slučaju vozila na kat). Nadgradnje koje su posebno homologirane moraju biti u skladu s Prilogom 5. i/ili Prilogom 10. kako je odgovarajuće. Homologacija vozila koja uključuje nadogradnju homologiranu u skladu s Prilogom 10. bit će izdano u skladu s tim Prilogom.

5.2. Vozila klase I trebaju omogućiti ulaz osobama s umanjenom pokretljivošću uključujući korisnicima invalidskih kolica u skladu s tehničkim odredbama danim u Prilogu 8.

5.3. Ugovorne stranke imaju slobodu izbora najboljeg rješenja da se postigne poboljšan ulazak u vozila, a koje je drukčije od onog u klasi I. Međutim, ako su vozila, drugačija od onih klase I, opremljena uređajima za osobe s umanjenom pokretljivošću i/ili korisnike invalidskih kolica, ona moraju biti u skladu s bitnim zahtjevima iz Priloga 8.

5.4. Ništa u ovom Pravilniku ne smije sprečavati nacionalna nadležna tijela od propisivanja određenih vrsta radnji rezerviranih za vozila koja su opremljena za prijevoz putnika s umanjenom pokretljivošću u skladu s Prilogom 8.

6. IZMJENA I PRODUŽENJE HOMOLOGACIJE ZA TIPOVE VOZILA I NADGRADNJE

6.1. Svaka izmjena tipa vozila ili nadgradnje treba biti javljena administrativnom odjelu koji je homologirao tip vozila. Odjel može zatim bilo:

6.1.1. Razmotriti imaju li učinjene izmjene vjerojatan negativan učinak i da li u tom slučaju vozilo ili nadgradnja još uvijek odgovaraju zahtjevima; ili

6.1.2. Zahtijevati dalji izvještaj o ispitivanju od Tehničke službe odgovorne za provođenje ispitivanja.

6.2. Potvrđivanje ili odbijanje homologacije, navodeći izmjene, bit će priopćene putem procedure koja je specificirana u stavku 4.3. ugovornim strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

6.3. Nadležno tijelo koje izdaje produženje homologacije mora dodijeliti serijski broj takvog produženja i o tome obavijestiti druge ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, primjenjujući obrazac za priopćavanje koji odgovara modelu u Prilogu 1. Dodatku 2 ovom Pravilniku.

7. SUKLADNOST PROIZVODA

Sukladnost proizvodnih postupaka treba biti u skladu s onom koja je opisana u Sporazumu, Dodatak 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), sa sljedećim zahtjevima:

7.1. vozila i nadogradnje koji su homologirani prema ovom Pravilniku trebaju biti tako izrađeni da odgovaraju homologiranom tipu udovoljavajući postavljenim zahtjevima u stavku 5.;

7.2. nadležno tijelo koje je izdalo certifikat o homologaciji tipa može u bilo koje vrijeme provjeriti usklađenost metoda kontrole koje se primjenjuju na svaku proizvodnu radionicu Normalna učestalost tih provjera treba biti jedanput svake dvije godine.

8. KAZNE ZA NEUSKLAĐENOST PROIZVODA

8.1. Izdana homologacija u vezi s tipom vozila ili nadgradnje u smislu ovog Pravilnika može biti povučena ako nije poštovan zahtjev naveden u stavku 5.

8.2. Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je ranije izdala ona će o tome odmah obavijestiti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik, primjenjujući obrazac za priopćavanje prema modelu iz Priloga 1. Dodatka 2. ovom Pravilniku.

9. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

Ako nositelj homologacije potpuno prekine proizvodnju vozila ili nadgradnje homologiranog u skladu s ovim Pravilnikom, on će o tome obavijestiti nadležni organ koji je izdao homologaciju. Po dobivanju odgovarajuće obavijesti nadležni će organ obavijestiti o tome ostale stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem obrasca za priopćavanje koji odgovara modelu iz Priloga 1. dijela 1. ovog Pravilnika.

10. PRIJELAZNE ODREDBE

10.1. Počevši od službenog datuma stupanja na snagu izmjena serije 01 niti jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje ECE homologacije prema ovom Pravilniku izmijenjenoj izmjenama serije 01.

10.2. Niti jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik neće odbiti nacionalnu homologaciju tipa vozila koje je homologirano prema izmjenama iz serije 01 u ovom Pravilniku.

10.3. Počevši od 36 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu izmjena serije 01 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdat će homologaciju samo ako tip vozila koji treba odobriti odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika izmijenjene izmjenama serije 01.

10.4. Počevši od 72 mjeseca nakon stupanja na snagu izmjena serije 01 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvi ulazak u upotrebu) vozila koje ne udovoljava zahtjevima iz izmjena serije 01 ovog Pravilnika.

11. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SERVISA KOJI PROVODE TESTOVE HOMOLOGACIJE I ADMINISTRATIVNIH ODJELA

Ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik javit će Tajništvu Ujedinjenih naroda imena i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje ispitivanja sukladnosti i administrativnih odjela koji izdaju homologaciju i obrazac, kojim se potvrđuje ili produžuje ili odbija homologacija, izdana u drugim zemljama, na kojem trebaju biti poslani.

12. PRIMJEDBE U POGLEDU DOPUŠTENOG OSOVINSKOG OPTEREĆENJA ILI UKUPNE MASE VOZILA

Ugovorne stranke Sporazuma se ne isključuju člankom 3. Sporazuma od zabrane registracije tipova vozila na svom području, koja je druga ugovorna stranka homologirala u skladu s ovim Pravilnikom kad god kapacitet putnika ili prtljage rezultira u osovinskim opterećenjima tehnički dozvoljenim maksimumom natovarenog vozila koji je veći od zakonskih granica koje su na snazi na njihovom području

(1) Kako je određeno u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji za konstrukciju vozila (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(2) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Srbiju i Crnu Goru, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (slobodno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 (za Irsku), 25 (Hrvatsku), 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (slobodno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (slobodno), 34 za Bugarsku, 35 (slobodno), 36 za Litvu, 37 za Tursku, 38 (slobodno), 39 za Azerbajdžan, 40 Za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (slobodno), 42 za Europsku uniju (homologacije izdaje njena država članica koristeći svoj ECE simbol), 43 za Japan, 44 (slobodno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Južnu Afriku, 48 za Novi Zeland, 49 za Cipar i 50 za Maltu. Sljedeći će brojevi biti dodijeljeni ostalim zemljama u kronološkom redu u kojem one ratificiraju ili pristanu na Sporazum koji se odnosi na usvajanje jednakih tehničkih propisa za vozila s kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili upotrijebiti na vozilima s kotačima i uvjetima za uzajamno priznavanje izdanih odobrenja na osnovi ovih propisa, a brojeve dodijeljene na takav način glavni tajnik Ujedinjenih naroda će priopćiti ugovornim strankama Sporazuma.

POPIS PRILOGA

PRILOG 1. Dokumentacija homologacije ECE Dio 1. Predložak dokumenta za informaciju Dio 2. Certifikat o homologaciji PRILOG 2. Raspored homologacijskih oznaka PRILOG 3. Zahtjevi kojima trebaju udovoljiti sva vozila Dodatak: Dokazivanje granice statičkog njihanja putem proračuna PRILOG 4. Dijagrami za pojašnjenje PRILOG 5. Čvrstoća nadgradnje PRILOG 6. Smjernice za mjerenje sila zatvaranja vrata sa servo-uređajem PRILOG 7. Posebni zahtjevi za vozila kapaciteta koji ne prelazi 22 putnika PRILOG 8. Zahtjevi za tehničke uređaje koji olakšavanju ulaz putnicima sa smanjene pokretljivosti PRILOG 9. Posebni zahtjevi za vozila na kat PRILOG 10. Homologacija posebne tehničke jedinice i homologacija vozila opremljenog nadgradnjom koja je već homologirana kao posebna tehnička jedinica. PRILOG 11. Mase i dimenzije

PRILOG 1.

DOKUMENTACIJA HOMOLOGACIJE ECE

DIO 1.

Predložak dokumenta za informaciju

Dodatak 1.

PREDLOŽAK DOKUMENTA ZA INFORMACIJU

Na temelju Pravilnika br. 107 koja se odnosi na homologaciju vozila kategorije M2 ili M3 u odnosu na njihovu konstrukciju

Mora se dati sljedeća informacija, ako je primjenjiva, u tri primjerka i mora uključivati sadržaj. Bilo kakvi nacrti moraju biti dani u odgovarajućem mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili u registratoru formata A4 fotografije, ako postoje, moraju prikazivati dovoljno detalja. Ako sustavi, komponente ili posebne tehničke jedinice imaju električne upravljačke naprave, mora se dati informacija u vezi s njihovim funkcioniranjem.

1. OPĆENITO

1.1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača):

1.2. Tip:

1.2.1. Šasija:

1.2.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.3. Načini identifikacije tipa, ako su označena na vozilu (1):

1.3.1. Šasija:

1.3.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.3.3. Pozicija toga označavanja:

1.3.3.1. Šasija:

1.3.3.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.4. Kategorija vozila (2):

1.5. Ime i adresa proizvođača:

1.6. Adresa (adrese) pogona (ili više njih) za sklapanje:

2. OPĆE KONSTRUKCIJSKE KARAKTERISTIKE VOZILA

2.1. Fotografije i/ili nacrti reprezentativnog vozila:

2.2. Nacrti cijelog vozila u mjerilu:

2.3. Broj osovina i kotača:

2.3.1. Broj i pozicija osovina s dvostrukim kotačima:

2.3.2. Broj i položaj osovina kojima se upravlja:

2.4. Šasija (ako postoji) (dispozicijski nacrt):

2.5. Materijali koji se koriste za bočne elemente (3):

2.6. Položaj i montaža motora:

2.7. Vozačka kabina (naprijed ili normalna) (4):

2.8. Strana vožnje:

2.8.1. Vozilo je opremljeno za vožnju desnim/lijevim (5) saobraćajem.

2.9. Navedite da li je motorno vozilo namijenjeno za vuču prikolica i da li je prikolica bez prednje osovine, prikolica s rudom ili sa osovinom u sredini.

3. MASE I DIMENZIJE (6) (u kg i mm) (pozvati se na nacrt gdje je primjenjivo)

3.1. Međuosovinski razmak (ili više njih) pod punim opterećenjem (7):

3.2. Gabarit vozila (ukupni):

3.2.1. Za šasiju s nadgradnjom:

3.2.1.1. Dužina (8):

3.2.1.2. Širina (9):

3.2.1.3. Visina (u voznom stanju) (10) (za ovjese koji se podešavaju po visini, naznačiti normalnu poziciju u vožnji):

3.2.1.4. Prednji prevjes (11):

3.2.1.5. Stražnji prevjes (12):

3.3. Položaj težišta vozila pri njegovom tehnički dozvoljenom maksimalnom opterećenju u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru.

3.4. Masa vozila s nadgradnjom, i u slučaju tegljača kategorije druge od M1, s priključnim uređajem, ako ga je montirao proizvođač, u voznom stanju, ili masa šasije ili šasija s kabinom, bez nadgradnje i/ili priključnog uređaja ako proizvođač ne montira nadgradnju i/ili priključni uređaj (uključivo tekućine, alat, rezervni kotač i vozač, i, za gradske i turističke autobuse, član posade ako ima sjedalo za osoblje u vozilu) (13) (maksimalnu i minimalnu za svaku varijantu):

3.4.1. Raspodjelu te mase među osovinama i, u slučaju prikolice bez prednje osovine, opterećenje na točku spajanja (maksimalno i minimalno za svaku varijantu:

3.5. Tehnička najveća dopuštena masa deklarirana od strane proizvođača (14) (maksimalna i minimalna za svaku varijantu):

3.5.1. Raspodjela te mase među osovinama (maksimalna i minimalna za svaku varijantu):

3.6. Najveće tehnički dopušteno opterećenje/masa na svaku osovinu:

3.7. Najveća tehnički dopuštena masa na spojnu točku:

3.7.1. motornog vozila:

4. NADGRADNJA

4.1. Tip nadgradnje: jednostruka/na kat/zglobna/niskopodna (5)

4.2. Korišteni materijali i načini konstrukcije:

5. POSEBNE ODREDBE ZA VOZILA KOJA SE KORISTE ZA PRIJEVOZ PUTNIKA I IMAJU VIŠE OD OSAM SJEDALA UZ SJEDALO ZA VOZAČA

5.1. Klasa vozila (Klasa I, Klasa II, Klasa III, Klasa A, Klasa B):

5.2. Površina za putnike (m2):

5.2.1. Ukupno (So):

5.2.2. Gornja paluba (Soa): (5)

5.2.3. Donja paluba (Sob): (5)

5.2.4. Za stajaće putnike (S1):

5.3. Broj putnika (sjedećih i stajaćih):

5.3.1. Ukupan (N):

5.3.2. Na katu (Na): (5)

5.3.3. Donja površina (Nb): (5)

5.4. Broj putnika (koji sjede):

5.4.1. Ukupno (A):

5.4.2. Na katu (Aa): (5)

5.4.3. Donja paluba (Ab): (5)

5.5. Sjedalo za osoblje; da/ne (5)

5.6. Broj ulazno-izlaznih vrata:

5.7. Broj sigurnosnih izlaza (vrata, prozori, otvori za evakuaciju, stubište za unutarnju komunikaciju i polu-stubište):

5.7.1. Ukupno:

5.7.2. Gornja paluba: (5)

5.7.3. Donja paluba: (5)

5.8. Volumen odjeljaka za prtljagu (m3):

5.9. Površina za prijevoz prtljage na krovu (m2):

5.10. Tehnički uređaji koji olakšavaju ulaz u vozila (npr. pristupna rampa, podizna platforma, sustav za spuštanje) ako postoji:

5.11. Čvrstoća nadgradnje:

5.11.1. Homologacijski broj prema Pravilniku br. 66, ako postoji:

5.11.2. Za nadgradnju koja još nije homologirana:

5.11.2.1. Detaljan opis nadgradnje tipa vozila uključivo njenih dimenzija, oblika i ugradbenih materijala kao i dodataka na bilo koji okvir šasije:

5.11.2.2. Nacrti vozila i onih dijelova unutarnjeg uređenja koji utječu na čvrstoću nadgradnje ili na preostali prostor:

5.11.2.3. Položaj težišta vozila u vožnji u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru:

5.11.2.4. Maksimalna udaljenost između simetrala vanjskih putničkih sjedala.

Pojašnjenja

(1) Ako sredstva označavanja tipa sadrže slova koja nisu relevantna za opis vozila, komponente ili tipovi posebne tehničke jedinice koji su obuhvaćeni ovim dokumentom za informaciju, takva slova moraju biti predstavljena u dokumentaciji simbolom „?” (npr. ABC??1123??).

(2) Kako je određeno u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji za konstrukciju vozila (R.E.3). (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2)

(3) Ako je moguće, oznaka prema Euronorm, u protivnom dati: (a) opis materijala; (b) granica razvlačenja; (c) granica čvrstoće; (d) produljenje (i postotku); (e) tvrdoća po Brinellu.

(4) Prednje upravljanje znači konfiguraciju kod koje više od polovine duljine motora se nalazi iza prednje točke osnovice vjetrobranskog stakla, a glavina upravljača u prednjoj četvrtini duljine vozila.

(5) Prekrižiti nepotrebno (postoje slučajevi gdje se ništa ne treba brisati, kada je primjenjivo više od jednog unosa).

(6) Tamo gdje je jedna verzija s normalnom kabinom a druga s kabinom za spavanje, treba navesti oba skupa masa i mjera.

(7) ISO Standard 612 — 1978, izraz br. 6.4.

(8) Prilog 11., točka 2.4.1.

(9) Prilog 11., točka 4.2.

(10) Prilog 11., točka 2.4.3.

(11) ISO Standard 612 — 1978, izraz br. 6.6.

(12) ISO Standard 612 — 1978, izraz br. 6.7.

(13) masa vozača i, kada je primjenjivo, člana posade je procijenjena na 75 kg (podijeljeno na masu osobe u vozilu (68 kg) i masu prtljage (7 kg) u skladu s ISO Standardom 2416: 1992), rezervoar za gorivo je napunjen 90 % i druge tekućine koje sadrže sistemi (osim onih za upotrjebljenu vodu) do 100 posto kapaciteta navedenog od strane proizvođača.

(14) Za prikolicu ili poluprikolicu, koja djeluje znatnim vertikalnim opterećenjem na spojni uređaj ili peti kotač, to je opterećenje, podijeljeno sa standardnom gravitacijom, uključeno u najveću tehnički dopuštenu masu.

PRILOG 1.

DOKUMENTACIJA HOMOLOGACIJE ECE

DIO 1.

Predložak dokumenta za informaciju

Dodatak 2.

PREDLOŽAK DOKUMENTA ZA INFORMACIJU

U vezi s Pravilnikom br. 107 koji se odnosi na homologaciju nadgradnje za kategoriju vozila M2 ili M3 obzirom na njihovu opću konstrukciju

Mora se dati sljedeća informacija, ako je primjenjiva, u tri primjerka i mora uključivati sadržaj. Bilo kakvi nacrti moraju biti dani u odgovarajućem mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili u registratoru formata A4 Fotografije, ako postoje, moraju prikazivati dovoljno detalja. Ako sustavi, komponente ili posebne tehničke jedinice imaju električne upravljačke naprave, mora se dati informacija u vezi s njihovim funkcioniranjem.

1. OPĆENITO

1.1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača):

1.2. Tip:

1.3. Načini označivanja tipa, ako su označeni na vozilu (b):

1.3.1. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.3.2. Pozicija toga označavanja:

1.3.3. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.4. U slučaju komponenata i cijelih tehničkih jedinica, položaj i način pričvršćivanja ECE homologacijske oznake

1.5. Adresa (adrese) pogona (ili više njih) za sklapanje:

2. OPĆE KONSTRUKCIJSKE KARAKTERISTIKE VOZILA

2.1. Fotografije i/ili nacrti reprezentativnog vozila:

2.2. Nacrti cijelog vozila u mjerilu:

2.3. Broj osovina i kotača:

2.4. Šasija (ako postoji) (dispozicijski nacrt):

2.5. Materijal bočnih elemenata (d):

2.6. Položaj i montaža motora:

2.7. Vozačka kabina (prednje upravljanje ili izbočena (z):

2.8. Strana vožnje:

3. MASE I DIMENZIJE (e) (u kg i mm) (pozvati se na nacrt gdje je primjenjivo)

3.1. Međuosovinski razmak (ili više njih) pod punim opterećenjem (f):

3.2. Gabarit vozila (ukupni):

3.2.1. Za nadogradnju homologiranu bez šasije:

3.2.1.1. Dužina (j):

3.2.1.2. Širina (k):

3.2.1.3. Visina (u voznom stanju) (l) (za ovjese podesive po visini, naznačiti normalnu poziciju u vožnji):

4. NADGRADNJA

4.1. Tip nadgradnje: jednostruka/na kat/zglobna/niskopodna (1)

4.2. Korišteni materijali i načini konstrukcije:

5. POSEBNE ODREDBE ZA VOZILA KOJA SE KORISTE ZA PRIJEVOZ PUTNIKA I IMAJU VIŠE OD OSAM SJEDALA UZ SJEDALO ZA VOZAČA

5.1. Klasa vozila (Klasa I, Klasa II, Klasa III, Klasa A, Klasa B):

5.1.1. Tipovi šasije na koju se može instalirati homologizirana nadgradnja (proizvođača (ili više njih) i tipovi vozila (ili više njih):

5.2. Površina za putnike (m2):

5.2.1. Ukupno (So):

5.2.1.1. Na katu (Soa): (1)

5.2.1.2. Donja paluba (Sob): (1)

5.2.2. Za stajaće putnike (S1):

5.3. Broj putnika (sjedećih i stajaćih):

5.3.1. Ukupan (N):

5.3.2. Gornja paluba (Na): (1)

5.3.3. Donja paluba (Nb): (1)

5.4. Broj putničkih sjedala:

5.4.1. Ukupno (A):

5.4.2. Gornja paluba (Aa): (1)

5.4.3. Donja paluba (Ab): (1)

5.5. Broj ulazno-izlaznih vrata:

5.6. Broj sigurnosnih izlaza (vrata, prozori, otvori za evakuaciju, stubište za unutarnju komunikaciju i polu-stubište):

5.6.1. Ukupno:

5.6.2. Gornja paluba: (1)

5.6.3. Donja paluba: (1)

5.7. Volumen odjeljaka za prtljagu (m3):

5.8. Površina za prijevoz prtljage na krovu (m2):

5.9. Tehnički uređaji koji olakšavaju ulaz u vozila (npr. pristupna rampa, podizna platforma, sustav za spuštanje) ako postoji:

5.10. ČVRSTOĆA NADGRADNJE:

5.10.1. Homologacijski broj prema Pravilniku br. 66, ako postoji:

5.10.2. Za nadgradnju koja još nije homologirana:

5.10.2.1. Detaljan opis nadgradnje tipa vozila uključivo njenih dimenzija, oblika i ugradbenih materijala kao i dodataka na bilo koji okvir šasije:

5.10.2.2. Nacrti vozila i onih dijelova unutarnjeg uređenja koji utječu na čvrstoću nadgradnje ili na preostali prostor:

5.10.2.3. Položaj težišta vozila u vožnji u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru:

5.10.2.4. Maksimalna udaljenost između simetrala vanjskih putničkih sjedala:

5.11. Točke ovog Pravilnika koje se moraju ispuniti i demonstrirati za posebnu tehničku jedinicu:

Pojašnjenja: vidjeti Dodatak 1.

PRILOG 1.

DOKUMENTACIJA HOMOLOGACIJE ECE

DIO 1.

Predložak dokumenta za informaciju

Dodatak 3.

PREDLOŽAK DOKUMENTA ZA INFORMACIJU

Na temelju Pravilnika br. 107 koja se odnosi na homologaciju vozila kategorije M2 ili M3 gdje je nadgradnja, kao posebna tehnička jedinica, ranije bila homologirana obzirom na njenu generalnu konstrukciju

Mora se dati sljedeća informacija, ako je primjenjiva, u tri primjerka i mora uključivati sadržaj. Bilo kakvi nacrti moraju biti dani u odgovarajućem mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili u registratoru formata A4 Fotografije, ako postoje, moraju prikazivati dovoljno detalja. Ako sustavi, komponente ili posebne tehničke jedinice imaju električne upravljačke naprave, mora se dati informacija u vezi s njihovim funkcioniranjem.

1. OPĆENITO

1.1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača):

1.2. Tip:

1.2.1. Šasija:

1.2.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.3. Načini označivanje tipa, ako su označena na vozilu (b):

1.3.1. Šasija:

1.3.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.3.3. Pozicija označavanja:

1.3.3.1. Šasija:

1.3.3.2. Nadgradnja/cijelo vozilo:

1.4. Kategorija vozila (c):

1.5. Ime i adresa proizvođača:

1.6. Adresa (adrese) pogona (ili više njih) za sklapanje:

2. OPĆE KONSTRUKCIJSKE KARAKTERISTIKE VOZILA

2.1. Fotografije i/ili nacrti reprezentativnog vozila:

2.2. Nacrti cijelog vozila u mjerilu:

2.3. Broj osovina i kotača:

2.3.1. Broj i pozicija osovina s dvostrukim kotačima.

2.4. Šasija (ako postoji) (dispozicijski nacrt):

2.5. Materijal bočnih elemenata (d):

2.6. Položaj i montaža motora:

2.7. Strana vožnje:

2.7.1. Vozilo je opremljeno za saobraćaj (1) lijevom/desnom stranom.

3. MASE I DIMENZIJE (e) (u kg i mm) (Pozvati se na nacrt gdje je primjenjivo)

3.1. Međuosovinski razmak (ili više njih) pod punim opterećenjem (f):

3.2. Gabarit vozila (ukupni):

3.2.1. Za šasiju s nadgradnjom:

3.2.1.1. Dužina (j):

3.2.1.2. Širina (k):

3.2.1.2.1. Maksimalna širina:

3.2.1.3. Visina (u voznom stanju) (l) (za ovjese podesive po visini, naznačiti normalnu poziciju u vožnji):

3.3. Masa vozila s nadgradnjom, i u slučaju tegljača kategorije koja nije M1, s priključnim uređajem, ako ga je montirao proizvođač, u voznom stanju, ili masa šasije ili šasija s kabinom, bez nadgradnje i/ili priključnog uređaja ako proizvođač ne montira nadgradnju i/ili priključni uređaj (uključivo tekućine, alat, rezervni kotač i vozač, i, za gradske i turističke autobuse, član osoblja ako ima sjedalo za osoblje u vozilu):(o) (maksimalna i minimalna za svaku varijantu).

3.3.1. Raspodjelu te mase među osovinama i, u slučaju prikolice bez prednje osovine, opterećenje na točku spajanja (maksimalno i minimalno za svaku varijantu:

3.4. Tehnički najveća dopuštena masa deklarirana od strane proizvođača (y), (maksimalna i minimalna):

3.4.1. Raspodjelu te mase među osovinama i, u slučaju poluprikolice ili prikolice s osovinom u sredini, opterećenje na točku spajanja (maksimalno i minimalno):

3.5. Najveća tehnički dopuštena masa/opterećenje na svaku osovinu:

4. ČVRSTOĆA NADGRADNJE:

4.1. Homologacijski broj prema Pravilniku br. 66, ako postoji:

4.2. Za nadgradnju koja još nije homologirana:

4.2.1. Detaljan opis nadgradnje tipa vozila uključivo njenih dimenzija, oblika i ugradbenih materijala kao i dodataka na bilo koji okvir šasije:

4.2.2. Nacrti vozila i onih dijelova unutarnjeg uređenja koji utječu na čvrstoću nadgradnje ili na preostali prostor:

4.3. Položaj težišta vozila u vožnji u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru:

4.4. Maksimalna udaljenost između simetrala vanjskih putničkih sjedala:

Pojašnjenja: vidjeti Dodatak 1.

PRILOG 1.

DIO 2.

Dodatak 1.

KOMUNIKACIJA

(Maksimalni format: A4 (210 × 297 mm))

1

izdano od: Naziv homologacijskog tijela: … … …





Komunikacija u vezi s: (2) HOMOLOGACIJA PRODULJENJE HOMOLOGACIJE ODBIJANJE HOMOLOGACIJE POVLAČENJE HOMOLOGACIJE tipa vozila/komponente/posebne tehničke jedinice (2) obzirom na Pravilnik br. 107





Broj homologacije: … Razlog za produljenje: …

ODJELJAK I.

1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača): …

2. Tip: …

3. Načini označivanje tipa, ako su označena na vozilu/komponenti/posebnoj tehničkoj jedinici (2) (3): …

…

3.1 Pozicija toga označavanja: …

4. Kategorija vozila (2) (4): …

5. Ime i adresa proizvođača: …

…

6. U slučaju komponenti i posebnih tehničkih jedinica, mjesto i način pričvršćenja homologacijske oznake: …

7. Adresa(-adrese) pogona za sklapanje: …

ODJELJAK II.

1. Dodatne informacije (ako je primjenjivo): vidjeti dodatak

2. Tehnička služba odgovorna za provedbu ispitivanja: …

3. Datum izvještaja o ispitivanju: …

4. Broj izvještaja o ispitivanju: …

5. Napomene (ako ih ima): vidjeti dodatak

6. Mjesto: …

7. Datum: …

8. Potpis: …

9. Indeks za informacijski paket podnesen nadležnom tijelu koje odobrava, koji se može dobiti na zahtjev.

Dodatak certifikatu o homologaciji br. …

koji se odnosi na homologaciju vozila s obzirom na Pravilnik br. 107.

Dodatne informacije: …

1.1 Kategorija vozila (M2, M3) (5): …

1.2 Tip nadogradnje (jednopalubna/na kat/zglobna, niskopodna (5): …

1.3 Tehnički dopuštena maksimalna masa (kg): …

1.4 Duljina (ukupno): … mm

1.5 Širina (ukupno): … mm

1.6 Visina (ukupno): … mm

Broj putnika (sjedećih i stajaćih): …

1.7.1 Ukupan (N): …

1.7.2 Gornja paluba (Na) (5) …

1.7.3 Donja paluba (Nb) (5): …

Broj putnika koji sjede: …

1.7.4.1 Ukupno (A): …

1.7.4.2 Gornja paluba (Aa) (5): …

1.7.4.3 Donja paluba (Ab) (5): …

1.8 Volumen odjeljaka za prtljagu (m3): …

1.9 Površina za prijevoz prtljage na krovu (m2): …

1.10 Tehnički uređaji koji olakšavaju ulaz u vozila (pristupna rampa, podizna platforma, sistem za spuštanje): …

…

1.11 Položaj težišta natovarenog vozila u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru: …

…

1.12 Čvrstoća nadgradnje: …

1.12.1 homologacijski broj, ako se zahtijeva: …

1.13 homologacija je izdana u skladu s Prilogom 11. točkom 7.6.3.1.A/točkom 7.6.3.1.B (5):

2. Napomene: …

(1) Razlikovni broj zemlje koja je izdala/produljila/odbila/povukla homologaciju (vidjeti odredbu o homologaciji u Pravilniku.)

(2) Precrtati gdje nije primjenjivo.

(3) Ako sredstva označavanja tipa sadrže slova koja nisu relevantna za opis vozila, komponente ili tipa posebne tehničke jedinice koji su obuhvaćeni ovim certifikatom o homologaciji, takva slova moraju biti predstavljena u dokumentaciji simbolom „?” (npr. ABC??123??).

(4) Kako je određeno u konsolidiranoj rezoluciji za konstrukciju vozila (R.E.3).

(5) Prekrižiti nepotrebno.

PRILOG 1.

DIO 2.

Dodatak 2.

KOMUNIKACIJA

(Maksimalni format: A4 (210 × 297 mm))

1

izdano od: Naziv homologacijskog tijela: … … …





Komunikacija u vezi s: (2) HOMOLOGACIJA PRODULJENJE HOMOLOGACIJE ODBIJANJE HOMOLOGACIJE POVLAČENJE HOMOLOGACIJE tipa vozila/komponente/posebne tehničke jedinice (2) obzirom na Pravilnik br. 107.





Homologacijski broj: … Razlog za produljenje: …

ODJELJAK I.

1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača): …

2. Tip: …

3. Načini označivanja tipa, ako su označeni na vozilu/komponenti/posebnoj tehničkoj jedinici (2) (3): …

…

3.1. Pozicija toga označavanja: …

4. Kategorija vozila (2) (4): …

5. Ime i adresa proizvođača: …

…

6. U slučaju komponenata i posebnih tehničkih jedinica, mjesto i način pričvršćenja ECE homologacijske oznake: …

7. Adresa (adrese) pogona za sklapanje: …

ODJELJAK II.

1. Dodatne informacije (ako je primjenjivo: vidjeti dodatak

2. Tehnička služba odgovorna za provedbu ispitivanja: …

3. Datum izvještaja o ispitivanju: …

4. Broj izvještaja o ispitivanju: …

5. Napomene (ako ih ima): vidjeti dodatak

6. Mjesto: …

7. Datum: …

8. Potpis: …

9. Indeks za informacijski paket podnesen nadležnom tijelu koje odobrava, koji se može dobiti na zahtjev.

Dodatak certifikatu o homologaciji br. …

koji se odnosi na homologaciju nadgradnje kao posebne tehničke jedinice s obzirom na Pravilnik br. 107.

1. Dodatne informacije: …

1.1 Kategorija vozila za koje se može ugraditi nadgradnja (M2, M3) (5): …

1.2 Tip nadogradnje (jednopalubna/na kat/zglobna, niskopodna (5): …

1.3 Tip podvozja (ili više njih) na koje se nadgradnja može instalirati: …

1.4 Broj putnika (sjedećih i stajaćih): …

1.4.1 Ukupan (N): …

1.4.2 Gornja paluba (Na) (5) …

1.4.3 Donja paluba (Nb) (5): …

1.4.4 Broj putnika koji sjede: …

1.4.4.1 Ukupno (A): …

1.4.4.2 Gornja paluba (Aa) (5): …

1.4.4.3 Donja paluba (Ab) (5): …

1.5 Volumen odjeljaka za prtljagu (m3): …

1.6 Površina za prijevoz prtljage na krovu (m2): …

1.7 Tehnički uređaji koji olakšavaju ulaz u vozila (pristupna rampa, podizna platforma, sistem za spuštanje): …

…

1.8 Čvrstoća nadgradnje: …

1.8.1 Homologacijski broj, ako se zahtijeva: …

2. Napomene: …

3. Točke koje se moraju ispuniti i demonstrirati za posebnu tehničku jedinicu: …

(1) Razlikovni broj zemlje koja je izdala/produljila/odbila/povukla homologaciju (vidjeti odredbu o homologaciji u Pravilniku).

(2) Precrtati gdje nije primjenjivo.

(3) Ako sredstva označavanja tipa sadrže slova koja nisu relevantna za opis vozila, komponente ili tipa posebne tehničke jedinice koji su obuhvaćeni ovim certifikatom o homologaciji, takva slova moraju biti predstavljena u dokumentaciji simbolom „?” (npr. ABC??123??)

(4) Kako je određeno u konsolidiranoj rezoluciji za konstrukciju vozila (R.E.3).

(5) Prekrižiti nepotrebno.

PRILOG 1.

DIO 2.

Dodatak 3.

KOMUNIKACIJA

(Maksimalni format: A4 (210 × 297 mm))

1

izdano od: Naziv homologacijskog tijela: … … …





Komunikacija u vezi s (2): HOMOLOGACIJA PRODULJENJE HOMOLOGACIJE ODBIJANJE HOMOLOGACIJE POVLAČENJE HOMOLOGACIJE tipa vozila/komponente/posebne tehničke jedinice (2) obzirom na Pravilnik br. 107





Homologacijski broj: … Razlog za produljenje: …

ODJELJAK I.

1. Proizvodnja (trgovački naziv proizvođača): …

2. Tip: …

3. Načini označivanja tipa, ako su označeni na vozilu/komponenti/posebnoj tehničkoj jedinici (2) (3): …

…

3.1. Pozicija toga označavanja: …

4. Kategorija vozila (2) (4): …

5. Ime i adresa proizvođača: …

…

6. U slučaju komponenata i posebnih tehničkih jedinica, mjesto i način pričvršćenja homologacijske oznake: …

7. Adresa (adrese) pogona za sklapanje: …

ODJELJAK II.

1. Dodatne informacije (ako je primjenjivo): vidjeti dodatak

2. Tehnička služba odgovorna za provedbu ispitivanja: …

3. Datum izvještaja o ispitivanju: …

4. Broj izvještaja o ispitivanju: …

5. Napomene (ako ih ima): vidjeti dodatak

6. Mjesto: …

7. Datum: …

8. Potpis: …

9. Indeks za informacijski paket podnesen nadležnom homologacijskom tijelu, koji se može dobiti na zahtjev.

Dodatak certifikatu o homologaciji br.

koji se odnosi na homologaciju tipa vozila na koji je pričvršćena već homologirana nadgradnja kao posebna tehnička jedinica s obzirom na Pravilnik br. 107.

1. Dodatne informacije: …

1.1 Kategorija vozila (M2, M3) (5): …

1.2 Tehnički dopuštena maksimalna masa (kg): …

1.3 Položaj težišta natovarenog vozila u uzdužnom, poprečnom i vertikalnom smjeru: …

1.4 Čvrstoća nadgradnje: …

1.4.1 Homologacijski broj, ako se zahtijeva: …

1.5 Homologacija je izdana u skladu s Prilogom 11., točkom 7.6.3.1.A/točkom 7.6.3.1.B (5): …

…

2. Napomene: …

(1) Razlikovni broj zemlje koja je izdala/produljila/odbila/povukla homologaciju (vidjeti odredbu o homologaciji u Pravilniku).

(2) Prekrižiti nepotrebno.

(3) Ako sredstva označavanja tipa sadrže slova koja nisu relevantna za opis vozila, komponente ili tipa posebne tehničke jedinice koji su obuhvaćeni ovim certifikatom o homologaciji, takva slova moraju biti predstavljena u dokumentaciji simbolom „?” (npr. ABC??123??).

(4) Kako je određeno konsolidiranom rezolucijom (R.E.3).

(5) Precrtati gdje nije primjenjivo.

PRILOG 2.

RASPORED HOMOLOGACIJSKIH OZNAKA

Obrazac A

(Vidjeti stavak 4.4. ovog Pravilnika)

Gornja homologacijska oznaka pričvršćena na vozilu ukazuje, da je tip vozila o kojemu je riječ obzirom na njegove konstrukcijske odlike, homologiran u Nizozemskoj (E4), za klasu III na temelju Pravilnika br. 107 pod brojem homologacije 012439. Broj homologacije ukazuje na to da je homologacija izdana s obzirom na zahtjeve Pravilnika br. 107 kako je izmijenjen izmjenama niza 01.

Model B

(Vidjeti stavak 4.5. ovog Pravilnika)

Gornja homologacijska oznaka pričvršćena na vozilu ukazuje, da je tip vozila o kojemu je riječ, homologiran u Nizozemskoj (E4), na temelju Pravilnika br. 107 i 43 (1). Prve dvije znamenke broja homologacije pokazuju, da su na datume kada je ta homologacija izdana, Pravilnik br. 107 uključivo niz izmjena 01 i Pravilnik br. 43 bili u svojim prvobitnim oblicima.

Model C

(Vidjeti stavak 4.4.3. ovog Pravilnika)

Gornja homologacijska oznaka pričvršćena na nadogradnju vozila ukazuje, da je tip nadgradnje o kojoj je riječ, s obzirom na njene konstrukcijske odlike, odvojeno homologirana u Nizozemskoj (E4) za klasu III kao odvojena nadgradnja (slovo S), u skladu s Pravilnikom br. 107 pod brojem homologacije 012439. Broj homologacije ukazuje na to da je homologacija izdana s obzirom na zahtjeve Pravilnika br. 107 kako je izmijenjen izmjenama niza 01.

(1) Ovaj broj je dan samo kao primjer.

PRILOG 3.

ZAHTJEVI KOJIMA TREBAJU UDOVOLJITI SVA VOZILA

1.-6. (rezervirano)

7. ZAHTJEVI

7.1 Općenito

7.1.1. Osim ako nije drukčije navedeno, sva mjerenja se trebaju obaviti kada je vozilo sa svojom masom u voznom stanju i kada stoji na glatkom horizontalnom tlu i kada je u normalnim uvjetima za vožnju. Ako je vozilo opremljeno sustavom za spuštanje, on će biti tako postavljen da u vožnji vozilo bude na svojoj normalnoj visini. U slučaju homologacije za nadgradnju kao posebne tehničke cjeline položaj nadgradnje u odnosu na ravnu horizontalnu površinu treba specificirati proizvođač.

7.1.2. Kad god postoji zahtjev u ovom Pravilnik za površinu u vozilu da bude horizontalna ili pod određenim kutom kada je vozilo sa svojom masom u voznom stanju, u slučaju vozila s mehaničkim ovjesom, površina može prekoračiti taj nagib ili biti nagnuta kada je vozilo sa svojom masom u voznom stanju, pod uvjetom da je ovaj zahtjev ispunjen kada je vozilo u natovarenom stanju deklariranom od strane proizvođača. Ako je sustav za spuštanje ugrađen u vozilo, on neće biti u funkciji.

7.2. Mase i dimenzije

7.2.1. Vozila će udovoljavati zahtjevima iz Priloga 11.

7.2.2. Raspoloživi putnički prostor.

7.2.2.1. Ukupna površina prostora S0 koja je na raspolaganju putnicima izračunava se odbijanjem od ukupne površine poda vozila:

7.2.2.1.1. površine vozačevog odjeljka;

7.2.2.1.2. površine stuba i vrata i površine bilo koje druge stube koja ima dubinu manju od 300 mm i površine preko koje se kreću vrata i njihov mehanizam pri otvaranju;

7.2.2.1.3. površine bilo kojeg dijela nad kojim je vertikalni razmak manji od 1 350 mm mjereno od poda zanemarujući dozvoljeno prodiranje koje je navedeno u točkama 7.7.8.6.3. i 7.7.8.6.4. u slučaju vozila klase A i B, ova dimenzija može biti reducirana na 1 200 mm;

7.2.2.1.4. površine bilo kojeg dijela vozila kojem je spriječen ulazak putnika kako je određeno u točki 7.9.4.;

7.2.2.1.5. površine bilo kojeg prostora rezerviranog isključivo za prijevoz robe ili prtljage i iz kojega su isključeni putnici;

7.2.2.1.6. površine koja je potrebna kao čista radna površina pri posluživanju;

7.2.2.1.7. površine zauzete bilo kojim stubištem, polustubištem, stubištem za unutarnju komunikaciju ili površine bilo koje stube

7.2.2.2. Površina S1 koja je raspoloživa za stajaće putnike se izračunava odbijanjem od S0:

7.2.2.2.1. površine svih dijelova poda na kojima nagib prelazi maksimalno dozvoljene vrijednosti kako je određeno u točki 7.7.6.;

7.2.2.2.2. površina svih dijelova koja nisu dostupna stajaćim putnicima kada su sva sjedala zauzeta, s izuzetkom sjedala na preklapanje;

7.2.2.2.3. površine svih dijelova kod kojih je čista visina iznad poda manja od visine prolaza navedene u točki 7.7.5.1. (s tim u vezi ne uzimaju se u obzir rukohvati);

7.2.2.2.4. površina ispred poprečne vertikalne ravnine koja prolazi kroz centar vozačevog sjedala (u svom najzadnjem položaju);

7.2.2.2.5. prostor koji se pruža 300 mm ispred svih sjedala, ako nisu sjedala na preklapanje, osim gdje su bočno postavljena sjedala iznad svoda kotača, u kojem slučaju ta dimenzija može biti smanjena na 225 mm; u slučaju promjenjivog rasporeda sjedala, bilo kojeg sjedala kada se smatra da je u upotrebi, vidjeti točku 7.2.2.4;

7.2.2.2.6. bilo koje površine koja nije isključena odredbom gore navedenih točaka 7.2.2.2.1. do 7.2.2.2.5. na koje nije moguće postaviti pravokutnik 400 mm × 300 mm;

u vozilima klase II, površine na kojoj nije dopušteno stajanje;

7.2.2.2.8. u vozilima na kat, bilo koja površina na katu;

7.2.2.2.9. površina invalidskih kolica (ili više njih), kada se uzima da su zauzeta korisnicima invalidskih kolica, vidjeti točku 7.2.2.4.

7.2.2.3. Na vozilu treba biti jedan broj (P) sjedećih mjesta, nesklopivih sjedala, koja odgovaraju zahtjevima točke 7.7.8. Ako je vozilo klase I, II ili A, broj mjesta za sjedenje na svakoj palubi treba biti najmanje jednak broju četvornih metara poda na toj palubi namijenjenoj za putnike i posadu (ako postoji) zaokruženo na niže na najbliži cijeli broj; taj broj smije, u vozilima klase I, isključujući kat, biti umanjen za 10 %.

7.2.2.4. U slučaju vozila s varijabilnim brojem sjedala površinu za stajanje putnika (S1) i odredbe točke 7.2.3. treba odrediti odgovarajuće za svaki sljedeći uvjet:

7.2.2.4.1. sa svim mogućim zauzetim sjedalima, preostalom površinom za stajaće putnike i, ako ostane prostora, zauzetim prostorima invalidskim kolicima;

7.2.2.4.2. sa svim mogućim zauzetim površinama za stajanje, preostalim raspoloživim sjedalima za sjedeće putnike i, ako ostane prostora, zauzetim prostorima invalidskim kolicima;

7.2.2.4.3. sa svim mogućim prostorima zauzetim invalidskim kolicima, preostalim površinama za stajaće putnike i zatim preostalim zauzetim raspoloživim sjedalima.

7.2.3. Označavanje vozila.

7.2.3.1. Vozila trebaju biti jasno označena tako da su oznake vidljive unutra u blizini prednjih vrata, pomoću slova ili piktogramima ne manje visine od 15 mm i brojevima ne manjim od 25 mm:

7.2.3.1.1. maksimalan broj označenih sjedećih mjesta koje ima vozilo;

7.2.3.1.2. maksimalan broj namijenjenih stajaćih mjesta (ako postoje) u vozilu;

7.2.3.1.3. maksimalan broj invalidskih kolica za koje je vozilo predviđeno, ako ima.

7.2.3.2. Ako je vozilo označeno da ima varijabilni broj sjedećih mjesta, površinu koja je na raspolaganju za stajaće putnike ili broj invalidskih kolica, primjenjuju se odredbe točke 7.2.3.1. odgovarajuće na svaki maksimalni sjedeći kapacitet i odgovarajući broj invalidskih kolica te stajaće putnike.

7.2.3.3. Treba biti osiguran prostor u vozačevoj površini, u poziciji jasno vidljivoj vozaču, slovima ili piktogramima ne manjim od 10 mm i brojevima ne manjim od 12 mm, za:

7.2.3.3.1. masu prtljage koja se smije voziti kada je u vozilu maksimalan broje putnika i posade i kada vozilo ne prelazi tehnički dopuštenu masu, ili dopuštenu masu po svakoj osovini. To uključuje masu prtljage:

7.2.3.3.1.1. u odjeljcima za prtljagu (masa B, točka 7.4.3.3.1. Priloga 11.);

7.2.3.3.1.2. na krovu ako je opremljen za nošenje prtljage (masa BX, točka 7.4.3.3.1. Priloga 11.).

7.3. Čvrstoća nadgradnje.

7.3.1. Sva vozila s jednom palubom klase II i III trebaju imati nadgradnju koja odgovara zahtjevima Priloga 5.

7.4. Test stabilnosti

7.4.1. Stabilnost vozila mora biti takva, da neće biti prekoračena točka kod koje nastaje prevrtanje ako se površina na kojoj stoji vozilo njiše naizmjence obostrano pod kutom od 28o prema horizontali.

7.4.2. U svrhu gornjeg testa, vozilo treba imati svoju masu u voznom stanju kako je opisano u stavku 2.18. ovog Pravilnika s dodatkom:

7.4.2.1. Opterećenja jednaka Q (kako je određeno u točki 7.4.3.3.1. Priloga 1, koje će biti stavljeno na svako putničko sjedalo. Ako je vozilo namijenjeno za stajaće osobe ili s članom osoblja koji ne sjedi, težišta tereta Q od 75 kg koji ih predstavljaju, trebaju biti odgovarajuće jednoliko raspodijeljeni preko površine za stajanje i osoblje, na visini od 875 mm. Tamo gdje je vozilo opremljeno da nosi prtljagu na krovu, jednoliko raspodijeljena masa (BX), ne manja od deklarirane od strane proizvođača u skladu s točkom 7.4.3.3.1. Priloga 11., koja predstavlja takvu prtljagu, treba biti sigurno postavljena na krovu. ostali odjeljci za prtljagu neće sadržavati bilo kakvu prtljagu.

7.4.2.2. Ako vozilo ima varijabilni kapacitet sjedećih mjesta, kapacitet stajaćih mjesta ili je projektirano da nosi jedna ili više invalidskih kolica, obzirom na bilo koju površinu putničkog odjeljka u kojoj se pojavljuje takva varijacija, opterećenja u točki 7.4.2.1 moraju biti veća od:

(a) mase koju predstavlja broj sjedećih putnika koji smiju zauzeti površinu uključivo mase bilo kojeg demontažnog sjedala; ili

(b) mase koju predstavlja broj stajaćih putnika koji smiju zauzeti površinu; ili

(c) mase invalidskih kolica i korisnika koji smiju zauzeti površinu s ukupnom masom 250 kg svaka, postavljena na visini od 500 mm iznad poda u sredini prostora svakih invalidskih kolica; ili

(d) mase sjedećih putnika, stajaćih putnika i invalidskih kolica u bilo kojoj kombinaciji koji smiju zauzeti površinu.

7.4.3. Visina bilo koje stube koja sprečava bočno klizanje vozila prilikom testa njihanja na ispitnom uređaju ne smije biti veća od dvije trećine udaljenosti između površine na kojoj stoji vozilo prije njihanja i onog dijela naplatka kotača koji je najbliži površini kada se vozilo optereti u skladu s točkom 7.4.2.

7.4.4. Za vrijeme testiranja, nikakvi dijelovi vozila, koji se ne trebaju doticati prilikom normalne upotrebe, ne smiju se dotaknuti, niti se smije oštetiti ili pomaknuti bilo koji dio.

7.4.5. Alternativno, proračunska metoda se može upotrijebiti da se dokaže da se vozilo neće prevrnuti u uvjetima opisanim u točkama 7.4.1. i 7.4.2. takav proračun treba uzeti u obzir sljedeće parametre:

7.4.5.1. mase i dimenzije;

7.4.5.2. visinu težišta;

7.4.5.3. krutost opruga;

7.4.5.4. vertikalnu i horizontalnu krutost guma kotača;

7.4.5.5. karakteristike kontrole zračnog tlaka u zračnim amortizerima;

7.4.5.6. položaj centra momenta;

7.4.5.7. torzioni moment tijela.

Način računanja je opisan u Dodatku 1. ovom Prilogu.

7.5. Zaštita od požarnog rizika

7.5.1. Motorni prostor

7.5.1.1. Nikakav zapaljivi materijal za zaštitu od buke ili materijal, koji je sklon upijanju goriva, maziva ili drugih zapaljivih materijala neće se koristiti u motornom prostoru osim ako je takav materijal pokriven nepropusnom folijom.

7.5.1.2. Poduzet će se mjere predostrožnosti, bilo odgovarajućim rasporedom unutar motornog prostora ili osiguranjem drenažnih otvora, kako bi se, što je moguće više izbjeglo nakupljanje goriva, mazivog ulja ili bilo kojeg drugog zapaljivog materijala u bilo kojem dijelu motornog prostora.

7.5.1.3. Pregrada od materijala otpornog na temperaturu se mora postaviti između motornog odjeljka i bilo kojeg drugog izvora topline (takvog kao uređaj za apsorpciju energije koja se oslobađa kada je vozilo u silaženju niz dugački spust, tj. kočnica, ili uređaj za zagrijavanje unutrašnjosti tijela, koje nije, međutim, uređaj koji radi s cirkulacijom tople vode) i ostatka vozila. Sav pribor, kopče, brtve itd. koji se koriste u vezi s pregradom moraju biti vatrootporni

7.5.1.4. Uređaji za grijanje osim onih na vrelu vodu smiju biti postavljeni u putničkom prostoru ako je on obložen materijalom projektiranim da je otporan na temperature koje stvaraju ti uređaji, da ne stvara otrovne pare ili da su tako pozicionirani da ni jedan putnik neće doći u dodir s bilo kojom vrelom površinom.

7.5.2. Električna oprema i ožičenje

7.5.2.1. Svi kablovi moraju biti dobro izolirani i svi kablovi i električna oprema moraju biti sposobni izdržati temperaturu i vlagu kojima su izloženi. U motornom prostoru, posebna se pozornost mora posvetiti na njihovu podobnost da izdrže temperaturu okoline i djelovanje svih vjerojatnih zagađivača.

7.5.2.2. Ni jedan kabel, koji se koristi u nekom električnom krugu, neće provoditi veću struju od one koja je prihvatljiva za takav kabel, u pogledu vrste instalacije i maksimalne temperature okoline.

7.5.2.3. Svaki električni krug koji napaja neki komad opreme, osim pokretača, krug za paljenje (pozitivno paljenje), svjećice, kočnice, krugovi za napajanje i uzemljenje akumulatora moraju uključiti osigurač ili prekidač. Međutim, oni mogu biti zaštićeni zajedničkim osiguračem ili prekidačem, s time da njegov nazivni kapacitet ne prelazi 16 A.

7.5.2.4. Svi kabeli moraju biti dobro zaštićeni i sigurno pridržavani na svom mjestu na takav način da se ne mogu oštetiti rezanjem, abrazijom ili trljanjem.

7.5.2.5. Tamo gdje napon prelazi 100 V (srednju vrijednosti drugog korijena) u jednom ili više električnih krugova u vozilu, ručna sklopka koja može prekinuti glavno napajanje takvih krugova, mora biti stalno spojena na svaki pol toga napajanja koje nije spojeno na zemlju, i mora biti smještena unutar vozila na mjestu lako dostupno vozaču no ta sklopka ne smije isključiti bilo koji električni krug koji napaja obavezna vanjska svjetla na vozilu. Ova se točka ne odnosi na visokonaponske krugove paljenja niti na autonomne krugove unutar nekog uređaja u vozilu.

7.5.2.6. Svi električni kablovi moraju biti tako smješteni da niti jedan dio ne može dotaknuti liniju goriva ili bilo koji dio ispušnog sustava, ili da bude izložen prevelikoj toplini, osim ako je izvedena odgovarajuća prikladna izolacija i zaštita, kao na primjer kod ispušnog elektromagnetskog ventila.

7.5.3. Akumulatori

7.5.3.1. Svi akumulatori moraju biti dobro pričvršćeni i lako dostupni

7.5.3.2. Odjeljak za akumulatore mora biti odvojen od putničkog prostora i odjeljka za vozača te provjetravan vanjskim zrakom.

7.5.3.3. Stezaljke akumulatora moraju biti zaštićene od kratkog spoja.

7.5.4. Aparati za gašenje požara i oprema prve pomoći

7.5.4.1. Mora se predvidjeti prostor za smještaj jednog ili više aparata za gašenje požara, jedan mora biti u blizini vozačevog sjedala. U vozilima klase A i B prostor ne smije biti manji od 8 dm3, a kod klasa I, II ili III ne manji od 15 dm3.

7.5.4.2. Mora biti osiguran prostor za postavljanje jednog ili više kompleta prve pomoći. Predviđen prostor ne smije biti manji od 7 dm3, maksimalne dimenzije neće biti manje od 80 mm.

7.5.4.3. Kompleti za gašenje požara i prvu pomoć mogu biti osigurani od krađe ili vandalizma (npr. u jednom unutarnjem ormariću ili iza lomljivog stakla) uz uvjet da je lokacija tih kompleta jasno označena i da postoje sredstva pomoću kojih ih osobe mogu lagano izvući u slučaju opasnosti.

7.5.5. Materijali

Nisu dozvoljeni nikakvi gorivi materijali na udaljenosti 100 mm od ispušnog sustava ili bilo kojeg drugog značajnog izvora topline osim ako je materijal efikasno oklopljen. Gdje je potrebno, treba biti napravljena zaštita da se spriječi doticaj maziva i drugih gorivih materijala s ispušnim sustavom ili drugim značajnim izvorom topline. U svrhu ove točke, gorivim materijalom se smatra onaj koji nije napravljen da izdrži temperature za koje nije vjerojatno da će se pojaviti na tom mjestu.

7.6. Izlazi

7.6.1. Broj izlaza

7.6.1.1. Najmanji broj vrata na vozilu mora biti dvoja, bilo dvoja ulazno-izlazna vrata ili jedna ulazno-izlazna vrata i jedna za izlaz u nuždi. Zahtijevani minimalni broj ulazno-izlaznih vrata je kako slijedi:

Broj putnika Broj ulazno-izlaznih vrata KLASA I i A KLASA II KLASA III i B 9 do 45 1 1 1 46 do 70 2 1 1 71 do 100 3 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. Najmanji broj ulazno-izlaznih vrata u svakoj krutoj sekciji zglobnog vozila mora biti jedan osim da taj minimalni broj bude dva u slučaju prednjeg dijela zglobnog vozila klase I.

7.6.1.3. U svrhu ovog zahtjeva, ulazno-izlazna vrata koja su opremljena servo-uređajem za upravljanje ne smiju se smatrati vratima za izlaz u nuždi osim u slučaju da se ona mogu prema potrebi odmah ručno otvoriti, kada je upravljanje, propisano u točki 7.6.5.1 već aktivirano.

7.6.1.4. Najmanji broj izlaza mora biti takav, da je ukupan broj izlaza u posebnom odjeljku kako slijedi:

Broj putnika i osoblja koji se mogu smjestiti u svakom odjeljku: Najmanji ukupni broj izlaza 1 do 8 2 9 do 16 3 17 do 30 4 31 do 45 5 46 do 60 6 61 do 75 7 76 do 90 8 91 do 110 9 111 do 130 10 > 130 11

Otvori za evakuaciju se mogu računati samo kao jedan od gornjih izlaza u slučaju opasnosti.

7.6.1.5. Svaka kruta sekcija zglobnog vozila treba se smatrati kao zasebno vozilo kod određivanja minimalnog broja i rasporeda izlaza, osim za točku 7.6.2.4. Odjeljci za nužnike ili kuhinje se ne smatraju zasebnim odjeljcima u svrhu određivanja broja izlaza u slučaju opasnosti. Broj putnika se mora odrediti za svaku krutu sekciju.

7.6.1.6. Dvostruka ulazno/izlazna vrata se računaju kao dvoja vrata, a dvostruki ili višestruki prozor kao dva prozora za izlaz u slučaju opasnosti

7.6.1.7. Ako odjeljak za vozača nema prolaz u putnički prostor koji je u skladu s jednim od uvjeta opisanim u točki 7.7.5.1.1., moraju biti zadovoljeni sljedeći uvjeti:

7.6.1.7.1. Odjeljak za vozača mora imati dva izlaza, ali oba ne smiju biti u istom poprečnom zidu; kada je prozor jedan od izlaza, on mora odgovarati zahtjevima izloženim u točkama 7.6.3.1. i 7.6.8. za prozore u slučaju opasnosti.

7.6.1.7.2. Dopuštena su jedno ili dva sjedala za dodatne osobe bočno od vozača, u kojem slučaju oba izlaza koja se navode u točki 7.6.1.7.1. trebaju biti vrata. Vozačeva vrata se mogu prihvatiti kao vrata u slučaju opasnosti za osobe koje su na tim sjedalima uz uvjet, da vozačevo sjedalo, upravljač, kućište motora, ručica mjenjača, ručna kočnica itd. ne predstavljaju preveliku prepreku. Vrata koja su predviđena za te dodatne osobe ne smiju se prihvatiti kao vrata za izlaz u nuždi za vozača. Do pet dodatnih sjedala se mogu postaviti u odjeljku koji uključuje i odjeljak za vozača uz uvjet, da ta dodatna sjedala i prostor za ta sjedala odgovaraju svim zahtjevima iz ovog Pravilnika i da najmanje jedna vrata, koja omogućavaju ulaz putnika u odjeljak, udovoljavaju zahtjevima točke 7.6.3. u pogledu vrata za izlaz u nuždi.

7.6.1.7.3. U okolnostima opisanim u točkama 7.6.1.7.1 i 7.6.1.7.2., vrata koja su predviđena za vozačev odjeljak ne smiju biti jedna od vrata zahtijevana u točkama 7.6.1.1. do 7.6.1.2., niti kao jedan od izlaza zahtijevan u točki 7.6.1.4., osim u slučaju spomenutom u točkama 7.6.7.1. i 7.6.1.7.2. Točke od 7.6.3. do 7.6.7., 7.7.1., 7.7.2. i 7.7.7. neće se primjenjivati na takve izlaze.

7.6.1.8. Ako su odjeljak za vozača i sjedala koja su uz njega dostupni iz glavnog odjeljka za putnike, putem prolaza koji je u skladu s jednim od uvjeta opisanim u točki 7.7.5.1.1., ne zahtijeva se nikakav vanjski izlaz iz vozačevog odjeljka.

7.6.1.9. Ako su predviđena vozačeva vrata ili je predviđen drugi izlaz iz odjeljka u okolnostima opisanim u točki 7.6.1.8. ona se smiju računati samo kao jedan izlaz za putnike uz uvjet:

7.6.1.9.1. da se nije potrebno tiskati među upravljačem i sjedalom za vozača kako bi se koristilo taj izlaz;

7.6.1.9.2. ona udovoljavaju zahtjevima koji se odnose na dimenzije za vrata za izlaz u nuždi navedenim u točki 7.6.3.1.

7.6.1.10. Točke 7.6.1.8. i 7.6.1.9. ne isključuju vrata ili drugu barijeru između vozačevog sjedala i odjeljka za putnike uz uvjet da tu barijeru vozač može brzo ukloniti u slučaju opasnosti. Vozačeva vrata u odjeljku koji je zaštićen takvom barijerom neće se računati kao jedan izlaz za putnike.

7.6.1.11. Otvori za evakuaciju, dodatno uz vrata i prozore za izlaz u nuždi, trebaju biti ugrađeni u vozila klase II, III i B. Oni mogu biti također ugrađeni u slučaju vozila klase I i A. Najmanji broj otvora za evakuaciju će biti:

Broj putnika Broj otvora za evakuaciju ne prelazi 50 1 prelazi 50 2

7.6.2. Položaj izlaza

Vozila koja imaju kapacitet koji prelazi 22 putnička mjesta moraju udovoljiti niže navedenim zahtjevima. Vozila koja imaju kapacitet koji ne prelazi 22 putnika mogu udovoljiti ili niže navedenim zahtjevima ili onima koji su sadržani u Prilogu 7. točki 1.2.

7.6.2.1. Ulazno-izlazna vrata se moraju postaviti na strani vozila koja je bliža strani ceste koja odgovara smjeru saobraćaja u zemlji u kojoj će vozilo biti licencirano za upotrebu i najmanje jedna od njih moraju biti u prednjoj polovici vozila. Ovo ne isključuje vrata u zadnjoj strani vozila za korištenje osoba u invalidskim kolicima.

7.6.2.2. Dvoja vrata spomenuta u točki 7.6.1. moraju biti odvojena tako da udaljenost među poprečnim vertikalnim plohama kroz njihovu sredinu nije 40 % manja od ukupne dužine odjeljka za putnike. Ako su jedna od tih vrata dvostruka, udaljenost se mora mjeriti među vratima koja su dalja.

7.6.2.3. Izlazi trebaju biti postavljeni na takav način da je njihov broj na svakoj od dviju strana vozila u biti isti.

7.6.2.4. Najmanje jedan izlaz za nuždu mora biti postavljen ili u stražnjoj ili u prednjoj strani vozila. Kod vozila klase I i za vozila sa stalno odvojenim stražnjim dijelom od putničkog odjeljka, ova je odredba ispunjena ako je ugrađen otvor za evakuaciju.

7.6.2.5. Izlazi na istoj strani vozila trebaju biti prikladno smješteni duž vozila.

7.6.2.6. Vrata, uz uvjet da nisu ulazno-izlazna vrata, trebaju biti dozvoljena na zadnjoj strani vozila.

7.6.2.7. Ako su ugrađeni otvori za evakuaciju, oni moraju biti raspoređeni kako slijedi: ako je samo jedan otvor, on treba biti u sredini vozila; ako ima dva, oni trebaju biti odvojeni na udaljenosti najmanje 2 m mjereno od najbližih rubova naprave na pravcu paralelnom s uzdužnom osi vozila.

7.6.3. Najmanje dimenzije izlaza

7.6.3.1. Nekoliko vrsta otvora trebaju imati sljedeće najmanje dimenzije:

Klasa I Klasa II i III Napomene Ulazno-izlazna vrata Vrata svijetli otvor Visina (mm) 1 800 1 650 — Širina (mm) jednostruka vrata: 650 dvostruka vrata: 1 200 Ove se mjere smiju umanjiti za 100 mm kada se mjeri u nivou rukohvata. Vrata za izlaz u nuždi Visina (mm) 1 250 — Širina (mm) 550 Prozor u slučaju opasnosti Površina: (mm2) 400 000 Mora biti moguće upisati u tu površinu pravokutnik 500 mm × 700 mm. Prozor za slučaj opasnosti stavljen u zadnju stranu vozila, ako proizvođač ne ugrađuje prozor za slučaj opasnosti minimalnih mjera navedenih gore. Treba biti moguće u svijetli otvor prozora u slučaju opasnosti upisati pravokutnik visine 350 mm i širine 1 550 mm. Kutovi pravokutnika mogu biti zaobljeni na polumjer zakrivljenosti koji nije veći od 250 mm. Otvor za evakuaciju Svijetli otvor Površina (mm2) 400 000 Mora biti moguće upisati u tu površinu pravokutnik koji ima mjere 500 mm × 700 mm.

7.6.3.2. Vozila koja imaju kapacitet koji ne prelazi 22 putnika mogu udovoljiti ili navedenim zahtjevima u točki 7.6.3.1 ili onima koji su sadržani u Prilogu 7. točki 1.1.

7.6.4. Tehnički zahtjevi za sva ulazno-izlazna vrata

7.6.4.1. Svaka ulazno-izlazna vrata moraju se lagano otvarati iznutra i izvana vozila kada vozilo stoji (no ne nužno kada se vozilo kreće) Međutim, ovaj zahtjev neće biti tumačen kao sprečavanje mogućnosti zaključavanja vrata izvana ako se vrata mogu uvijek otvoriti iznutra.

7.6.4.2. Svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata izvana mora biti između 1 000 mm i 1 500 mm od tla i najviše 500 mm od vrata. Kod vozila klase I, II i III svaki upravljačka naprava za otvaranje vrata iznutra mora biti između 1 000 mm i 1 500 mm od gornje površine poda ili stube koja je najbliža upravljačkoj napravi i najviše 500 mm od vrata. Ovo se ne odnosi na upravljačke naprave koje su smještene u prostoru za vozača.

7.6.4.3. Svaka ručno pokretana iz jednog komada, šarkama ili zglobno ovješena ulazno-izlazna vrata, moraju biti tako šarkama ili zglobno ovješena da, ako otvorena vrata dođu u doticaj sa stajaćim objektom dok se vozilo kreće naprijed, ona imaju tendenciju zatvaranja.

7.6.4.4. Ako su ručno upravljana ulazno-izlazna vrata opremljena bravom koja zaključava kada se vrata zalupe, tip brave mora biti takav da zaključava u dva koraka.

7.6.4.5. Na unutarnjoj strani ulazno-izlaznih vrata neće biti nikakvog uređaja koji bi pokrivao unutrašnju stepenicu kada su vrata zatvorena. Ovo ne isključuje nazočnost u otvoru za stubu, kada su vrata zatvorena, mehanizma za upravljanje vratima i druge opreme pričvršćene na unutrašnjoj strani vrata, koji ne čine produžetak poda na koji putnik smije stati. Taj mehanizam i oprema ne smiju biti opasni za putnike.

7.6.4.6. Ako nema adekvatnog izravnog pogleda, moraju biti ugrađeni optički i drugi uređaji kako bi se omogućilo vozaču da uoči sa svog mjesta prisutnost putnika u međuprostoru unutrašnjosti ili vani sa svake strane ulazno-izlaznih vrata koja nisu automatizirana.

U slučaju ulazno-izlaznih vrata na zadnjoj strani vozila koje ne prelazi 22 putnika, ovaj je zahtjev zadovoljen ako je vozač u mogućnosti uočiti prisutnost osobe visoke 1,3 m koja stoji 1 m iza vozila.

7.6.4.7. Svaka vrata koja se otvaraju prema unutra vozila i njihov mehanizam moraju biti konstruirani tako da nije vjerojatno da njihovo kretanje uzrokuje povrede putnika u normalnim uvjetima korištenja. Tamo gdje je potrebno treba ugraditi odgovarajuća zaštitna sredstva.

7.6.4.8. Ako su ulazno-izlazna vrata smještena pokraj vrata nužnika ili drugog internog odjeljka ulazno-izlazna vrata treba osigurati od nenamjernog aktiviranja. Međutim, taj se zahtjev neće primijeniti ako se vrata automatski zaključavaju kada se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h

7.6.4.9. U slučaju vozila koje ima kapacitet manji od 22 putnika, krila ulazno-izlaznih vrata na stražnjoj strani vozila se ne smiju otvarati više od 115o niti manje od 85o i, kada su otvorena, moraju se zadržavati u tom položaju. Ovo ne sprečava mogućnost da se ovo premosti i da se vrata više otvore kada je sigurno da se to može učiniti; npr. da se omogući vožnja unatrag nasuprot visoke utovarne platforme ili otvaranje vrata za 270o da bi se stvorila iza vozila čista površina za utovar,

7.6.5. Dodatni tehnički zahtjevi za otvaranje ulazno-izlaznih vrata putem servo-uređaja

7.6.5.1. U slučaju opasnosti svaka ulazno-izlazna vrata koja se pokreću servo-uređajem moraju se moći, kada vozilo stoji (no ne nužno i kada se vozilo kreće), otvoriti iznutra i, kada nisu zaključana, izvana putem upravljačke naprave koja, mora biti u funkciji bez obzira ima li ili nema električnog napajanja:

7.6.5.1.1. da se stavljaju izvan funkcije sve druge upravljačke naprave za upravljanje vratima;

7.6.5.1.2. da se u slučaju unutrašnjih upravljačkih naprava, stavljenih na vrata ili na udaljenosti 300 mm od njih, na visini ne manjoj od 1 600 mm iznad prve stube;

7.6.5.1.3. one mogu lako vidjeti i da su jasno označene kod prilaženja vratima i stajanja pred njima, te kada su dodatno, uz normale upravljačke naprave za otvaranje, jasno označene da se koriste u slučaju opasnosti;

7.6.5.1.4. da s njima može upravljati jedna osoba kad stoji neposredno ispred vrata;

7.6.5.1.5. da se uzrok otvaranja vrata ili omogućavanja vrata da se lako ručno otvore;

7.6.5.1.6. može osigurati uređajem koji se lagano uklanja ili lomi kako bi se prišlo upravljačkim napravama u slučaju opasnosti; aktiviranje upravljačkih naprava u slučaju opasnosti, ili uklanjanje zaštitnog poklopca koji ih štiti mora biti javljeno vozaču zvučno i vizualno; i

7.6.5.1.7. u slučaju da vrata kojima upravlja vozač ne odgovaraju zahtjevima točke 7.6.5.6.2., mora biti tako napravljeno, da nakon što se aktiviralo otvaranje vrata i ona postavila u svoj normalni položaj, vrata se neće ponovo zatvoriti sve dok vozač potom ne aktivira zatvaranje.

7.6.5.2. Može se postaviti uređaj kojega aktivira vozač sa svoga sjedala da deaktivira vanjske upravljačke naprave za slučaj opasnosti s ciljem zaključavanja ulazno-izlaznih vrata izvana. U tom slučaju će se vanjske upravljačke naprave za slučaj opasnosti automatski ponovo aktivirati bilo pokretanjem motora ili prije nego što vozilo postigne brzinu od 20 km/h Nakon toga, deaktiviranje vanjskih upravljačkih naprava za slučaj opasnosti se neće dogoditi automatski, nego će se zahtijevati daljnja akcija vozača.

7.6.5.3. Svaka ulazno-izlazna vrata kojima upravlja vozač mora raditi tako da ih aktivira vozač sjedeći u sjedalu koristeći komande koje su, osim u slučaju upravljanja nogom, jasno i posebno označene.

7.6.5.4. Svaka ulazno-izlazna vrata koja su opremljena servo-uređajem trebaju aktivirati signalnu lampicu, koju vozač mora dobro vidjeti kada sjedi u normalnom položaju za vozača pod bilo kojim uvjetima ambijentalnog osvjetljenja, i koja upozorava da vrata nisu potpuno zatvorena. Ta signalna lampica će signalizirati kadgod se kruta konstrukcija vrata nalazi između potpuno otvorenog položaja i točke udaljene 30 mm od potpuno zatvorenog položaja. Jedna signalna lampica može služiti za jedna ili više vrata. Međutim signalna lampica se neće ugraditi za prednja ulazno-izlazna vrata koja ne odgovaraju zahtjevima točaka 7.6.5.6.1.1. i 7.6.5.6.1.2.

7.6.5.5. Tamo gdje su postavljene upravljačke naprave za vozača da otvara i zatvara ulazno-izlazna vrata koje pokreće servo-uređaj, one moraju biti takve, da vozač može pokrenuti obratno kretanje vrata u bilo kojem trenutku procesa otvaranja ili zatvaranja.

7.6.5.6. Konstrukcija i upravljački sustav svakih ulazno-izlaznih vrata pokretanih servo-uređajem moraju biti tako izvedeni da putnik ne može biti ozlijeđen ili pritisnut vratima kada se ona zatvaraju.

7.6.5.6.1. ovaj zahtjev će se smatrati ispunjen ako su ispunjena sljedeća dva zahtjeva:

7.6.5.6.1.1. prvi je zahtjev da kod zatvaranja, vrata na bilo kojoj izmjerenoj točki opisanoj u Prilogu 6., nailaze na otpor sile stiskanja koja ne prelazi 150 N, ona će se ponovo automatski potpuno otvoriti i osim u slučaju automatski pokretanih ulazno-izlaznih vrata, ostanu otvorena sve dok se ne pokrene operacija zatvaranja. Sila stiskanja se može izmjeriti bilo kojim načinom koji zadovoljava nadležna tijela. Smjernice su dane u Prilogu 6. ovom Pravilniku. Vršna sila može u kratkom vremenu biti veća od 150 N uz uvjet da ona ne prijeđe 300 N. Sustav za ponovno otvaranje može se provjeriti pomoću ispitnog etalona presjeka visine 60 mm, širine 30 mm sa zaobljenim uglovima polumjera 5 mm;

7.6.5.6.1.2. drugi je zahtjev da kadgod vrata pri zatvaranju naiđu na ručni zglob ili prste putnika:

7.6.5.6.1.2.1. vrata se automatski ponovo maksimalno otvaraju, osim u slučaju automatski pokretanih ulazno-izlaznih vrata, i ostaju otvorena sve dok se ne pokrene operacija zatvaranja; ili

7.6.5.6.1.2.2. da se ručni zglob ili prsti mogu lako izvući iz vrata bez opasnosti od ozljede za putnika. Ovaj se zahtjev može provjeriti ručno, ili putem ispitnog etalona spomenutog u točki 7.6.5.6.1.1., skošenog s jedne strane u dužini 300 mm s debljine 30 mm na debljinu 5 mm. On ne smije biti uglađen ili podmazan. Ako vrata uhvate etalon, njega se treba moći lagano izvući; ili

7.6.5.6.1.2.3. se vrata zadržavaju u poziciji koja dozvoljava slobodan prolaz ispitnog etalona koji ima na jednom svom dijelu visinu 60 mm, širinu 20 mm, s uglovima zaokruženim na polumjer 5 mm. Ovaj položaj ne smije biti više od 30 mm udaljen od potpuno zatvorenog položaja.

7.6.5.6.2. U slučaju prednjih ulazno-izlaznih vrata zahtjev iz točke 7.6.5.6. će se smatrati zadovoljen ako:

7.6.5.6.2.1. vrata ispunjavaju zahtjeve iz točaka 7.6.5.6.1.1. i 7.6.5.6.1.2.; ili

7.6.5.6.2.2. su vrata snabdjevena mekanim rubovima; oni međutim ne mogu biti toliko mekani da ako se vrata zatvore na ispitni etalon spomenut u točki 7.6.5.6.1.1. kruta konstrukcija vrata zauzme potpuno zatvoren položaj.

7.6.5.7. Tamo gdje se ulazno-izlazna vrata zadržavaju u zatvorenom stanju samo stalnim držanjem pod naponom treba predvidjeti uređaj za vizualno upozoravanje vozača o bilo kojem kvaru u napajanju vrata električnom energijom.

7.6.5.8. Uređaj za sprečavanja pokretanja, ako je ugrađen, mora biti u funkciji samo kod brzina manjih od 5 km/h, i neće moći da radi iznad te brzine.

7.6.5.9. Ako vozilo nije opremljeno uređajem za sprečavanje pokretanja, mora se uključiti zvučno upozorenje vozaču kada se vozilo pokrene, a vrata koja pokreće servo-uređaja nisu potpuno zatvorena. Ovo se zvučno upozorenje mora uključiti pri brzini koja prelazi 5 km/h kod vrata koja su u skladu sa zahtjevima točke 7.6.5.6.1.2.3.

7.6.6. Dodatni tehnički zahtjevi za automatska ulazno-izlazna vrata pokretana servo-uređajem

7.6.6.1. Aktivacija upravljačkih naprava za otvaranje.

7.6.6.1.1. Osim kako je određeno u točki 7.6.5.1., upravljačke naprave za otvaranje svakih automatskih ulazno-izlaznih vrata može aktivirati i deaktivirati samo vozač sa svoga sjedala.

7.6.6.1.2. Aktivacija i deaktivacija mogu biti direktne, pomoću prekidača, ili indirektne, na primjer putem otvaranja i zatvaranja prednjih ulazno/izlaznih vrata

7.6.6.1.3. Aktivacija upravljačkih naprava od strane vozača mora biti signalizirana unutra i tamo, gdje se vrata moraju otvoriti izvana, također na vanjskoj strani vozila; indikator (tj. osvijetljena tipka, svjetleća oznaka) mora biti na vratima ili do vrata na koja se odnosi.

7.6.6.1.4. U slučaju direktnog aktiviranja putem prekidača vozaču se mora jasno ukazati na funkcionalno stanje sustava, putem, npr. položaja prekidača ili signalne lampice ili osvijetljenog prekidača. Prekidač mora biti posebno označen i postavljen tako da ne stvara zabunu s drugim upravljačkim uređajima.

7.6.6.2. Otvaranje automatskih ulazno-izlaznih vrata.

7.6.6.2.1. Nakon što vozač aktivira upravljačku napravu za otvaranje putnicima je omogućeno da otvore vrata kako slijedi:

7.6.6.2.1.1. iznutra, na primjer putem pritiska na tipku ili prolazom kroz svjetlosnu barijeru; i

7.6.6.2.1.2. izvana, osim u slučaju vrata namijenjenih samo za izlaz i kao takvih označenih, na primjer, pritiskom na osvijetljenu tipku, tipku ispod osvijetljenog znaka ili sličnog uređaja koji je označen odgovarajućom uputom.

7.6.6.2.2. Pritisak na tipku spomenutu u točki 7.6.6.2.1.1., i komunikacija s vozačem spomenuta u točki 7.7.9.1., šalje pohranjen signal koji, nakon aktiviranja upravljačkih naprava za otvaranje od strane vozača, rezultira s otvaranjem vrata.

7.6.6.3. Zatvaranje automatskih ulazno-izlaznih vrata

7.6.6.3.1. Kada su se automatska ulazno-izlazna vrata otvorila, ona se moraju ponovo automatski zatvoriti nakon isteka vremenskog intervala. Ako putnik uđe ili izađe iz vozila za vrijeme vremenskog intervala, sigurnosni uređaj (npr. nožni kontakt, svjetlosna barijera, vrata za jedan smjer) osiguravaju da je vrijeme do zatvaranja vrata dovoljno produženo.

7.6.6.3.2. Ako putnik ulazi ili izlazi iz vozila dok se vrata zatvaraju, proces zatvaranja će se automatski prekinuti i vrata će se vratiti u otvoreni položaj. Ova promjena smjera se može aktivirati putem jednog od sigurnosnih uređaja spomenutih u točki 7.6.6.3.1. ili nekim drugim uređajem.

7.6.6.3.3. Vrata koja su se automatski zatvorila u skladu s točkom 7.6.6.3.1. putnik mora moći ponovo otvoriti u skladu s točkom 7.6.6.2.; to se ne odnosi na slučaj kada je vozač deaktivirao upravljačke naprave za otvaranje.

7.6.6.3.4. Nakon deaktiviranja upravljačkih naprava za otvaranje automatskih ulazno-izlaznih vrata od strane vozača, otvorena će se vrata zatvoriti u skladu s točkama 7.6.6.3.1. i 7.6.6.3.2.

7.6.6.4. Zaustavljanje automatskog procesa zatvaranja vrata koja su označena za posebnu namjenu, npr. za putnike s dječjim kolicima, putnike s umanjenom pokretljivošću itd.

7.6.6.4.1. Vozač mora moći zaustaviti automatsko zatvaranje putem aktiviranja posebne upravljačke naprave. Putnik također treba moći zaustaviti automatsko zatvaranje direktno pritiskom na specijalnu tipku.

7.6.6.4.2. Zaustavljanje automatskog zatvaranja mora biti signalizirano vozaču, npr. signalnom lampicom.

7.6.6.4.3. Ponovno uspostavljanje procesa automatskog zatvaranja u svakom je slučaju moguće od strane vozača.

7.6.6.4.4. Točka 7.6.6.3. će se odnositi na sljedeće zatvaranje vrata.

7.6.7. Tehnički zahtjevi za vrata za izlaz u nuždi

7.6.7.1. Vrata za izlaz u nuždi moraju se lagano otvoriti iznutra i izvana kada vozilo miruje. Međutim, ovaj zahtjev neće biti tumačen kao sprečavanje mogućnosti zaključavanja vrata izvana ako se vrata mogu uvijek otvoriti iznutra upotrebom normalnog mehanizma za otvaranje.

7.6.7.2. Vrata za izlaz u nuždi, za vrijeme korištenja kao takva, neće biti tipa sa servo-uređajem osim ako je upravljačka naprava, opisana u točki 7.6.5.1 već aktivirana i vraćena u svoj normalan položaj, vrata se ponovo ne zatvaraju sve dok vozač ne pokrene upravljačku napravu za zatvaranje. Ona ne mogu biti klizna osim u slučaju vozila s kapacitetom koji ne prelazi 22 putnika. U tim se vozilima klizna vrata, za koja se pokazalo da se mogu otvoriti bez upotrebe alata nakon testa prednjeg frontalnog sudara u skladu s Pravilnikom br. 33, mogu prihvatiti kao vrata za izlaz u nuždi.

7.6.7.3. Svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata za izlaz u nuždi izvana mora biti između 1 000 mm i 1 500 mm od tla i najviše 500 mm od vrata. Kod vozila klase I, II i III svaka upravljačka naprava za otvaranje vrata za izlaz u nuždi iznutra mora biti između 1 000 mm i 1 500 mm od gornje površine poda ili stube koja je najbliža upravljačkoj napravi i najviše 500 mm od vrata. Ovo se ne odnosi na upravljačke naprave koje su smještene u prostoru za vozača.

7.6.7.4. Vrata za izlaz u nuždi postavljena na šarkama bočno na vozilu, moraju biti ovješena na njihovoj prednjoj ivici i moraju se otvarati prema van. Graničnici, lanci i drugi ograničavajući uređaji su dozvoljeni uz uvjet da oni ne sprečavaju otvaranje vrata i ostajanja u otvorenom stanju pod kutom najmanje od 100 stupnjeva. Ako su predviđeni načini koja osiguravaju slobodan prolaz propisane veličine kroz vrata za izlaz u nuždi, minimalni kut od 100 stupnjeva se ne mora zahtijevati.

7.6.7.5. Vrata za izlaz u nuždi moraju biti zaštićena od nenamjernog aktiviranja. Međutim, taj se zahtjev neće primijeniti ako se vrata za izlaz u nuždi automatski zaključavaju kada se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h.

7.6.7.6. Sva vrata za izlaz u nuždi moraju biti opremljena sa zvučnim uređajem za upozorenje vozača kada vrata nisu sigurno zatvorena. Uređaj za upozorenje se mora aktivirati pokretom rukohvata ili ručke, a ne samim kretanjem vrata.

7.6.8. Tehnički zahtjevi za prozore u slučaju opasnosti.

7.6.8.1. Svaki prozor koji ima šarke ili koji se izbija mora se otvarati prema van. Tipovi na izbijanje ne trebaju biti posve odvojeni od vozila prilikom aktivacije Aktivacija prozora na izbijanje mora biti takva da je efikasno spriječeno nenamjerno izbijanje.

7.6.8.2. Svaki prozor u slučaju opasnosti mora:

7.6.8.2.1. biti sposoban da se lagano i trenutačno aktivira iznutra i izvan vozila pomoću uređaja za koji se može reći da zadovoljava; ili

7.6.8.2.2. biti napravljen od lako lomljivog sigurnosnog stakla Ova posljednja odredba isključuje mogućnost upotrebe ploča iz laminiranog stakla ili plastike. Uređaj se mora postaviti pored svakog prozora u slučaju opasnosti, biti spreman svakoj osobi u vozilu i omogućiti da se svaki prozor može razbiti.

7.6.8.3. Svaki prozor u slučaju opasnosti koji se može zaključati izvana mora biti tako konstruiran da se može otvoriti iz vozila u svako vrijeme.

7.6.8.4. Prozor u slučaju opasnosti se mora aktivirati tako da ne smanjuje svijetli otvor iznutra ili izvan vozila. Svaki prozor u slučaju opasnosti sa šarkama mora se aktivirati tako da ne smanjuje svijetli prolaz iznutra ili izvana vozila.

7.6.8.5 Visina donjeg ruba prozora u slučaju opasnosti ugrađenog u bočnu stranicu vozila s nivoa poda odmah ispod njega (isključujući nazočnost volana ili mjenjačke kutije) mora biti ne viša od 1 200 mm i ne manja od 650 mm u slučaju prozora sa šarkama ili 500 mm u slučaju prozora od lomljivog stakla.

Međutim, kod prozora u slučaju opasnosti sa šarkama, visina donjeg ruba može biti umanjena na minimum 500 mm s tim da je otvor prozora opremljen štitnikom do visine 650 mm s ciljem sprečavanja mogućnosti ispadanja putnika iz vozila. Tamo gdje je otvor prozora opremljen štitnikom, veličina otvora iznad štitnika ne smije biti manja od minimalne veličine propisane za prozor u slučaju opasnosti.

7.6.8.6. Svaki prozor u slučaju opasnosti sa šarkama koji se ne može jasno vidjeti sa sjedala vozača mora biti opremljen uređajem za zvučno upozoravanje koji upozorava vozača da prozor nije potpuno zatvoren. Taj uređaj mora aktivirati brava na prozoru, a ne sam prozor.

7.6.9. Tehnički zahtjevi za otvore za evakuaciju.

7.6.9.1. Svaki otvor za evakuaciju mora tako funkcionirati tako da ne smanjuje čisti prolaz iznutra i izvan vozila

7.6.9.2. Krovni otvor za evakuaciju može biti na izbijanje, sa šarkama ili napravljen od lako lomljivog sigurnosnog stakla. Podni otvori za evakuaciju mogu biti ili sa šarkama ili na izbijanje i moraju biti opremljeni uređajem za zvučno upozoravanje vozača kada otvor nije sigurno zatvoren. Brava podnog otvora za evakuaciju a ne njegovo micanje trebaju aktivirati taj uređaj. Podni otvori za evakuaciju moraju biti osigurani od nenamjernog aktiviranja. Međutim, ovaj se zahtjev ne mora primijeniti ako se podni otvor za evakuaciju automatski zaključava kada je vozilo u vožnji pri brzini većoj od 5 km/h.

7.6.9.3. Tipovi otvora za evakuaciju na izbijanje ne smiju se posve odvojiti od vozila prilikom aktivacije tako da ne predstavljaju opasnost drugim korisnicima ceste. Aktivacija otvora za evakuaciju na izbijanje mora biti takva da je efikasno spriječeno nenamjerno izbijanje. Podni otvori za evakuaciju mogu se izbijati samo u odjeljak za putnike

7.6.9.4. Otvori za evakuaciju sa šarkama bit će ovješeni duž ruba prema prednjem ili stražnjem dijelu vozila i moraju se otvarati pod kutom od najmanje 100 stupnjeva. Podni otvori za evakuaciju sa šarkama otvaraju se u putnički odjeljak.

7.6.9.5. Otvori za evakuaciju se moraju lako otvoriti i ukloniti iznutra ili izvana. Međutim, ovaj zahtjev neće biti tumačen kao sprečavanje mogućnosti zaključavanja otvora za evakuaciju u svrhu osiguranja vozila kad ga nitko ne čuva, s time da se otvor za evakuaciju može uvijek otvoriti ili ukloniti iznutra upotrebom normalnog mehanizma za otvaranje ili uklanjanje. U slučaju lako lomljivog otvora za evakuaciju, bit će osiguran uređaj u blizini otvora za evakuaciju, dostupan osobama u vozilu, kako bi se osiguralo slamanje otvora za evakuaciju.

7.6.10. Tehnički zahtjevi za uvlačive stube

Uvlačive stube, ako su postavljene, moraju udovoljavati sljedećim zahtjevima:

7.6.10.1. rad uvlačivih stuba mora biti sinkroniziran s onim odgovarajućim za ulazno-izlazna vrata ili vrata za izlaz u nuždi;

7.6.10.2. kada su vrata zatvorena niti jedan dio uvlačivih stuba ne smije se pružati više od 10 mm od susjedne linije nadgradnje.

7.6.10.3. kada su vrata otvorena i kada je uvlačiva stuba u ispruženom položaju, površinska ploha mora odgovarati zahtjevima iz točke 7.7.7. ovog Priloga;

7.6.10.4. i slučaju vrata sa servo-uređajem, ne smije biti moguće da vozilo krene iz stanja mirovanja, vlastitim pogonom, dok je stuba u svom izvučenom položaju. U slučaju ručno pokretanih stuba, zvučna signalizacija treba upozoriti vozača da stuba nije u potpunosti uvučena;

7.6.10.5. stuba sa servo-uređajem ne smije biti izvučena dok je vozilo u pokretu. Ako se uređaj koji pokreće stubu pokvari, stuba se mora uvući i ostati u uvučenom položaju. Međutim, operacija odgovarajućih vrata neće biti spriječena u slučaju takvog kvara ili zbog oštećene ili zaustavljene stube;

7.6.10.6. Kada putnik stoji na uvlačivoj stubi koju pokreće servo-uređaj, odgovarajuća vrata se neće moći zatvoriti Sukladnost s ovim zahtjevom će se provjeriti postavljanjem mase od 15 kg, koja predstavlja malo dijete, u centar stube. Ovaj se zahtjev neće primijeniti na bilo koja vrata unutar vidnog polja vozača;

7.6.10.7. kretanje uvlačive stube ne smije biti odgovorno za izazivanje bilo kakve tjelesne povrede bilo putnika ili osobe koja čeka na autobusnoj stanici;

7.6.10.8. kutovi četvrtastih stuba koji su okrenuti prema naprijed ili natrag moraju biti zaobljeni na polumjer ne manji od 5 mm; rubovi će biti zaobljeni na polumjer ne manji od 2,5 mm;

7.6.10.9. kada su putnička vrata otvorena, uvlačiva stuba mora biti u izvučenom položaju. Kada se masa od 136 kg postavi u centar jedne stube ili masa od 272 kg u centar dvostruke stube, progib na bilo kojoj točki stube ne smije prelaziti 10 mm.

7.6.11. Označavanja

7.6.11.1. Svaki izlaz za nuždu mora biti označen, iznutra i izvan vozila, natpisom koji glasi ‚ Izlaz za nuždu, s dodatkom tamo gdje je to prikladno, odgovarajućim međunarodnim reprezentativnim simbolom.

7.6.11.2. Upravljačke naprave za nuždu ulazno-izlaznih vrata i svi izlazi za nuždu moraju biti označeni kao takvi iznutra i izvan vozila bilo reprezentativnim simbolom ili jasnim natpisom.

7.6.11.3. Jasne upute u vezi s načinom aktiviranja moraju biti postavljene na ili u blizini svake upravljačke naprave izlaza.

7.6.11.4. Jezik na kojem bilo koja tekstualna oznaka u skladu s točkama 7.6.11.1. do 7.6.11.3. treba biti napisana mora biti odobren od strane nadležnog organa, imajući u vidu zemlju/zemlje u kojima podnositelj zahtjeva namjerava provesti marketing u suradnji, ako je potrebno, s nadležnim tijelima dotične zemlje/zemalja. Ako nadležno tijelo u zemlji/zemljama u kojima se vozilo treba registrirati promijeni jezik, ta promjena neće podrazumijevati novi proces homologacije.

7.7. Unutarnja uređenja

7.7.1. Pristup ulazno-izlaznim vratima (vidjeti Prilog 4. sliku I.)

7.7.1.1. Slobodan prostor koji se pruža prema unutrašnjosti vozila od bočnog zida u kojem su ugrađena vrata mora dozvoliti prolaz vertikalnoj pravokutnoj ploči debljine 20 mm, 400 mm širokoj i 700 mm visokoj od poda, na koju je simetrično stavljena druga ploču široka 550 mm; visina druge ploče je propisana za relevantnu klasu vozila. Dvojna ploča će se držati paralelno s otvorom vrata kod pomicanja s početnog položaja, gdje je ravnina lica najbliža unutrašnjosti vozila, tangencijalna na najudaljeniji rub otvora, prema položaju u kojem ona dodiruje prvu stubu, nakon čega će se ona držati pod pravim kutovima prema vjerojatnom pravcu kretanja osobe koja ulazi.

7.7.1.2. Visina gornjeg pravokutne ploče bit će za odgovarajuću klasu i kategoriju kako je prikazano u donjoj tabeli. Kao alternativa, može se uzeti trapezoidna sekcija, visine 500 mm, koja formira prijelaz između širine gornje i donje ploče u tom slučaju, ukupna visina pravokutne sekcije i te trapezoidne sekcije gornje ploče treba biti 1 100 mm za sve klase vozila kapaciteta preko 22 putnika, i 950 mm za klase vozila s kapacitetom koji ne prelazi 22 putnika

Klasa vozila Visina gornje ploče (mm) (Dimenzija „A” slika 1) Ukupna visina Širina Alternativna trapezoidna sekcija Klasa A (1) 950 950 1 650 550 (2) Klasa B (1) 700 950 1 400 Klasa I 1 100 1 100 1 800 Klasa II 950 1 100 1 650 Klasa III 850 1 100 1 550

7.7.1.3. Kada se simetrala ove dvojne ploče postavi poprečno na udaljenosti od 300 mm od početnog položaja i dvojna ploča dodiruje površinu stube ona mora ostati u tom položaju.

7.7.1.4. Cilindrična figura (vidjeti Prilog 1. sliku 6.) koja se koristi za testiranje razmaka prolaza počinje se pomicati počevši od prolaza u vjerojatnom pravcu kretanja osobe koja napušta vozilo, sve dok simetrala ne dođe do vertikalne ravnine koja sadrži vrh ruba posljednje gornje stube, ili dok ravnina tangencijalna na gornji cilindar ne dodirne dvojnu ploču, što god se prvo dogodi, i ostane u tom položaju (vidjeti Prilog 4. sliku 2.).

7.7.1.5. Između cilindrične figure, u položaju utvrđenom u točki 7.7.1.4., i dvojne ploče, u položaju određenom u točki 7.7.1.3., treba biti slobodnog prostora čije su gornje i donje granice prikazane u Prilogu 4. slici 2. Taj slobodan prostor treba dozvoliti slobodan prolaz vertikalne ploče, čiji su oblik i dimenzije iste kao cilindrične forme (točka 7.7.5.1.), centralna sekcija i debljina ne veći od 20 mm. Ta se ploča mora pomicati, od tangencijalnog položaja cilindrične forme sve dok njena vanjska strana ne dođe u dodir s unutrašnjom stranom dvojne ploče, koja dodiruje ravninu ili ravnine određene gornjim rubovima stube, u vjerojatnom pravcu kretanja osobe koja koristi ulaz (vidjeti Prilog 4. sliku 2.).

7.7.1.6. Slobodan razmak prolaza za tu figuru ne smije uključivati bilo koji prostor koji se pruža 300 mm ispred bilo kojeg nestiješnjenog sjedišta koje se nalazi ispred ili iza sjedala, ili 225 mm u slučaju sjedala koja su smještena na svodu kotača, i do visine vrha sjedišta sjedala.

7.7.1.7. U slučaju preklopnog sjedala, taj se prostor mora odrediti sa sjedalom u položaju u kojem se koristi.

7.7.1.8. Međutim preklopno sjedalo kojeg koristi osoblje smije prepriječiti prilaz putnika k ulazno-izlaznim vratima, kada je u položaju u kojem se koristi uz uvjet da:

7.7.1.8.1. je jasno ukazano, kako u samom vozilu tako i na komunikacijskom obrascu (vidjeti Prilog 1.) da je sjedalo samo za osoblje;

7.7.1.8.2. kada sjedalo nije u upotrebi ono se automatski sklapa koliko je potrebno da se zahtjevi iz točaka 7.7.1.1. ili 7.7.1.2. i 7.7.1.3., 7.7.1.4. i 7.7.1.5. ispune;

7.7.1.8.3. vrata se ne smatraju obaveznim izlazom prema točki 7.6.1.4.;

7.7.1.8.4. kada je sjedalo u položaju za upotrebu, i kada u njegovom preklopljenom položaju ni jedan njegov dio ne smije biti u vertikalnoj ravnini koja prolazi kroz centar sjedeće površine vozačevog sjedala kada je ono u svom krajnje zadnjem položaju i kroz centar vanjskog retrovizora montiranog na suprotnoj strani vozila.

7.7.1.9. U slučaju vozila koje ima kapacitet manji od 22 putnika, ulaz i ruta po kojoj putnici ulaze smatrat će se da nisu prepriječeni ako imaju:

7.7.1.9.1. razmak koji nije manji od 220 mm, mjereno paralelno s uzdužnom osi vozila, u bilo kojoj točki i 550 mm u bilo kojoj točki koja je više od 500 mm iznad poda ili stube (Prilog 4. slika 3.);

7.7.1.9.2. razmak, mjereno okomito na uzdužnu os vozila ne manji od 300 mm u bilo kojoj točki i 550 mm u bilo kojoj točki koja je više od 1 200 mm iznad poda ili stube ili manje od 300 mm ispod stropa (Prilog 4. slika 4.).

7.7.1.10. Dimenzije ulazno-izlaznih vrata i vrata za izlaz u nuždi u točki 7.6.3.1. i zahtjevi točaka 7.7.1.1. do 7.7.1.7., 7.7.2.1. do 7.7.2.3., 7.7.5.1. i 7.7.8.5. se neće primjenjivati na vozilo klase B s tehnički dozvoljenom maksimalnom masom koja ne prelazi 3,5 tone i do 12 putničkih sjedala u kojima svako sjedalo ima nesmetani prilaz k najmanje dvama vratima.

7.7.1.11. Maksimalni nagib poda u ulaznom prolazu ne smije prelaziti 5 % kada se mjeri na vozilu u voznom stanju s maksimalnom masom koje stoji na horizontalnoj površini. Nikakav uređaj za spuštanje ne smije biti uključen.

7.7.2. Prilaz vratima za izlaz u nuždi (vidjeti Prilog 4. sliku 5.)

Sljedeći se zahtjevi ne odnose na vozačeva vrata koja se koriste kao vrata u slučaju opasnosti u vozilima čiji kapacitet ne prelazi 22 putnika.

7.7.2.1. Slobodan prostor između prolaza i otvora vrata za izlaz u nuždi mora dozvoliti slobodan prolaz cilindru promjera 300 mm i visine 700 mm od poda na kojem je drugi vertikalan cilindar promjera 550 mm, zajedničke ukupna visine 1 400 mm.

Promjer gornjeg cilindra se smije smanjiti pri vrhu na 400 mm kada se uključi skošenje koje ne prelazi 30 stupnjeva

7.7.2.2. Osnovica prvog cilindra mora biti unutar projekcije drugog cilindra

7.7.2.3. Tamo gdje su preklopiva sjedala postavljena duž prolaza, zahtijeva se slobodan prostor za prolaz cilindra kada su sjedala u položaju za upotrebu.

7.7.2.4. Kao alternativa ovom dvojnom cilindru dozvoljeno je upotrijebiti opisani etalon u točki 7.7.5.1. (vidjeti Prilog 4. sliku 6.).

7.7.3. Pristup prozorima za nuždu

7.7.3.1. Treba biti moguće pomicati etalon od prolaza u pravcu izlaza iz vozila kroz svaki prozor za nuždu.

7.7.3.2. Smjer gibanja etalona mora biti u pravcu u kojem se očekuje kretanje putnika koji se evakuira iz vozila. Ispitni etalon treba držati okomito na taj pravac kretanja.

7.7.3.3. Ispitni etalon mora biti u obliku tanke ploče veličine 600 mm × 400 mm sa zaobljenim kutovima na polumjer 200 mm. Međutim, u slučaju prozora za nuždu u stražnjoj strani vozila, ispitni etalon može alternativno biti 1 400 mm × 350 mm sa zaobljenim kutovima na polumjer 175 mm.

7.7.4. Prilaz otvorima za evakuaciju

7.7.4.1. Otvori za evakuaciju na krovu

7.7.4.1.1. Osim u slučaju vozila klase I, mora biti najmanje jedan otvor za evakuaciju smješten tako da četverostrana krnja piramida sa stranicama pod kutom 20 stupnjeva i visine 1 600 mm dodiruje dio sjedala ili ekvivalentnog oslonca Os piramide mora biti vertikalna i njezin manji presjek mora dodirivati površinu svijetlog otvora za evakuaciju. Oslonci mogu biti sklopivi ili uklonjivi uz uvjet da se mogu fiksirati u njihovom položaju za upotrebu. Ovaj će se položaj uzeti za dokazivanje

7.7.4.1.2. Kada je debljina nosive konstrukcije krova veća od 150 mm, manji presjek piramide mora dodirivati površinu svijetlog otvora za evakuaciju na nivou izvan površine krova.

7.7.4.2. Otvori za evakuaciju u podu

U slučaju da je otvor za evakuaciju ugrađen u pod, otvor za evakuaciju mora omogućavati izravan i slobodan prilaz vanjskoj strani vozila, i mora biti postavljen tamo gdje je slobodan prostor iznad otvora za evakuaciju visok kao i prolaz Svaki izvor topline ili pokretne komponente moraju biti najmanje 500 mm udaljeni od bilo kojeg dijela svijetlog otvora za evakuaciju.

Mora biti moguće pomicati ispitni etalon, oblika tanke ploče veličine 600 mm × 400 mm čiji su kutovi zaobljeni na 200 mm, u horizontalnom položaju s visine 1 m iznad poda vozila prema tlu.

7.7.5. Prolazi (vidjeti Prilog 4. sliku 6.)

7.7.5.1. Prolaz u vozilu mora biti projektiran i konstruiran tako da dozvoljava slobodan prolaz etalona koji se sastoji iz dva koaksijalna valjka s obrnutim krnjim stošcem umetnutim među njima, a etalon ima sljedeće mjere (u mm):

Klasa I Klasa II Klasa III Klasa A Klasa B Promjer donjeg cilindra „A” 450 350 300 350 300 Visina donjeg cilindra 900 900 900 900 900 Promjer gornjeg cilindra „C” 550 550 450 550 450 Visina gornjeg cilindra „B” 50