Samo izvorni tekstovi UN/ECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i datum stupanja na snagu ovog Pravilnika potrebno je provjeriti u najnovijoj inačici statusnog dokumenta UNE/CE–a TRANS/WP.29/343, dostupnog na sljedećoj adresi:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik br. 107 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila kategorije M2 ili M3 s obzirom na njihovu opću konstrukciju [2015/922]

Uključuje sav važeći tekst do:

niza izmjena 06. Pravilnika – datum stupanja na snagu: 10. lipnja 2014.

Dopune 4. niza izmjena 04 – datum stupanja na snagu: 9. listopada 2014.

Dopune 2. niza izmjena 05 – datum stupanja na snagu: 15. lipnja 2015.

Dopune 1. niza izmjena 06 – datum stupanja na snagu: 15. lipnja 2015.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

PRILOZI

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. Ovaj se Pravilnik primjenjuje na jednopodna, katna (dvopodna), kruta ili zglobna vozila (autobuse) kategorije M2 ili M3. (1)

1.2. Međutim, zahtjevi ovog Pravilnika ne primjenjuju se na sljedeća vozila:

1.3. Zahtjevi ovog Pravilnika primjenjuju se na sljedeća vozila samo u mjeri u kojoj su u skladu s predviđenom upotrebom i funkcijom:

1.4. Do dopune odgovarajućih odredaba ništa u ovom Pravilniku ne smije sprečavati ugovornu stranku od propisivanja zahtjeva za vozila koja se trebaju registrirati na njezinu državnom području, odnosno zahtjeva u pogledu ugradnje i tehničkih zahtjeva za zvučnu i/ili vizualnu opremu za prikazivanje rute i/ili odredišta vozila, bilo da je ugrađena unutar ili izvan vozila.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

„hodnik” znači prostor koji omogućava putnicima pristup od bilo kojeg sjedala ili reda sjedala ili svakog posebnog prostora za korisnike invalidskih kolica do drugog sjedala ili reda sjedala ili svakog posebnog prostora za korisnike invalidskih kolica ili pristupni prilaz od ili do bilo kojih vrata za putnike ili unutarnjeg stubišta i svih prostora za putnike koji stoje, a ne uključuje:

„pristupni prilaz” znači prostor koji se proteže prema unutrašnjosti vozila od vrata za putnike do krajnjeg ruba gornje stube (rub hodnika), unutarnjeg stubišta ili polustubišta. Kad nema stube na vratima, prostor koji se smatra pristupnim prilazom jest onaj koji se izmjeri prema stavku 7.7.1. Priloga 3. do razmaka 300 mm od početnog položaja unutarnje strane kontrolnika za provjeru;

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za homologaciju:

Njegove konstrukcijske značajke dostavlja odgovorni proizvođač ili njegov valjano ovlašteni predstavnik.

3.2. U slučaju zahtjeva za homologaciju vozila koje je izrađeno tako da je podvozje sastavljeno s homologiranom nadogradnjom, pojam proizvođač odnosi se na onog tko sastavlja vozilo.

3.3. Obrazac opisnog dokumenta koji se odnosi na konstrukcijske značajke naveden je u dijelu 1. Priloga 1.

3.4. Tehničkoj službi koja je odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja dostavlja se vozilo (vozila) ili nadogradnja (nadogradnje) koja predstavlja tip koji treba homologirati.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako vozilo ili nadogradnja za koje se traži homologacija u skladu s ovim Pravilnikom ispunjava zahtjeve iz stavka 5. navedenog u nastavku, za taj se tip vozila ili nadogradnje izdaje homologacija.

4.2. Svakom se homologiranom tipu vozila dodjeljuje homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke (trenutačno 06 odgovara nizu izmjena 06) označavaju najnovije bitne tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu vozila ili nadogradnje u smislu stavka 2.2.

4.3. Obavijest o izdavanju ili proširenju homologacije određenog tipa vozila ili nadogradnje prema ovom Pravilniku dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji odgovara predlošku iz dijela 2. Priloga 1. ovom Pravilniku.

4.4. Na vidljivom i lako dostupnom mjestu naznačenom na obrascu za homologaciju na svako se vozilo ili nadogradnja koja odgovara tipu vozila ili nadogradnje homologiranom prema ovom Pravilniku pričvršćuje međunarodna homologacijska oznaka koja se sastoji od:

4.5. Ako je vozilo u skladu s homologiranim tipom vozila, prema jednom ili više drugih pravilnika priloženih Sporazumu, u državi koja je izdala homologaciju prema ovom Pravilniku, znak propisan u stavku 4.4.1. ne ponavlja se, već se u tom slučaju brojevi Pravilnika i homologacije te dodatni znakovi svih pravilnika prema kojima je izdana homologacija u državi koja je izdala homologaciju prema ovom Pravilniku smještaju u okomitim stupcima desno od znaka propisanog u prethodnom stavku 4.4.1.

4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.7. Homologacijska oznaka postavlja se blizu natpisne pločice vozila ili nadogradnje koju je pričvrstio proizvođač.

4.8. U Prilogu 2. ovom Pravilniku prikazani su primjeri izgleda homologacijskih oznaka.

5. ZAHTJEVI

5.1. Sva vozila moraju biti u skladu s odredbama Priloga 3. ovom Pravilniku. Zasebno homologirana nadogradnja mora biti u skladu s Prilogom 10. Postupak homologacije vozila koje uključuje nadogradnju homologiranu u skladu s Prilogom 10. zaključuje se u skladu s tim Prilogom.

5.2. Vozila razreda I. moraju biti pristupačna osobama sa smanjenom pokretljivošću, uključujući najmanje jednog korisnika invalidskih kolica i jedna rasklopljena dječja kolica u skladu s tehničkim odredbama utvrđenima u Prilogu 8. Kod krutih vozila razreda I. prostor za smještaj invalidskih kolica može biti povezan s prostorom za smještaj rasklopljenih dječjih kolica. U tom slučaju, u prostoru ili pored njega moraju biti pričvršćeni znakovi sa sljedećim tekstom, istovrijednim tekstom ili piktogramom:

5.3. Ugovornim strankama prepušta se da izaberu najprikladnije rješenje za poboljšanje pristupačnosti u vozilima, osim onih za vozila razreda I. Međutim, ako su vozila osim vozila razreda I. opremljena značajkama ili uređajima za osobe sa smanjenom pokretljivošću i/ili korisnike invalidskih kolica, te značajke ili uređaji moraju zadovoljavati odgovarajuće zahtjeve Priloga 8.

5.4. Ništa u ovom Pravilniku ne smije sprečavati nacionalna tijela ugovorne stranke od propisivanja određenih vrsta radnji rezerviranih za vozila koja su opremljena za prijevoz putnika sa smanjenom pokretljivošću u skladu s Prilogom 8.

5.5. Ako nije drukčije određeno, sva se mjerenja obavljaju kad vozilo, čija masa odgovara masi vozila u voznom stanju, stoji na ravnoj i vodoravnoj podlozi u uobičajenim uvjetima za vožnju. Ako je ugrađen sustav za spuštanje vozila, on se mora namjestiti tako da je vozilo na uobičajenoj visini za vožnju. U slučaju homologacije nadogradnje kao zasebne tehničke jedinice položaj nadogradnje u odnosu na ravnu vodoravnu površinu određuje proizvođač.

5.6. Kad u ovom Pravilniku postoji zahtjev da neka površina u vozilu bude vodoravna ili pod određenim kutom kad je vozilo s mehaničkim ovjesom sa svojom masom u voznom stanju, ta površina može imati nagib ili odstupati od određenog kuta pod uvjetom da je taj zahtjev zadovoljen kad je vozilo opterećeno prema specifikaciji proizvođača. Kad je u vozilo ugrađen sustav za spuštanje, on ne smije biti uključen.

6. PREINAKE I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA ILI NADOGRADNJE

6.1. O svakoj preinaci tipa vozila ili nadogradnje mora se obavijestiti homologacijsko tijelo koje je homologiralo tip vozila. To tijelo tada može:

6.2. Potvrda ili odbijanje homologacije, uz navođenje preinaka, dostavljaju se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik u skladu s postupkom iz stavka 4.3. ovog Pravilnika.

6.3. Homologacijsko tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj za takvo proširenje i o tome obavješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 1. dijela 2. ovom Pravilniku.

7. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Postupci provjere sukladnosti proizvodnje moraju biti u skladu s postupcima iz dodatka 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

8. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Homologacija izdana za tip vozila ili nadogradnje u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako zahtjevi iz stavka 5. nisu ispunjeni.

8.2. Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče prethodno izdanu homologaciju, o tome bez odgađanja obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 1. dijela 2. ovom Pravilniku.

9. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila ili nadogradnje u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje homologacijsko tijelo koje je izdalo homologaciju. Po primitku odgovarajuće izjave to tijelo o tome obavješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz dijela 2. Priloga 1. ovom Pravilniku.

10. PRIJELAZNE ODREDBE

10.1. Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 04 nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacije prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen nizom izmjena 04.

10.2. Dvadeset i četiri mjeseca nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 04 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju homologaciju samo ako tip vozila za koji je zatražena homologacija ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 04.

10.3. Trideset i šest mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 04 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti izdavanje nacionalne/regionalne homologacije i prve nacionalne registracije (početak upotrebe) za vozilo koje ne ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 04.

10.4. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti proširenje homologacije izdane u skladu s nizom izmjena 03 ovog Pravilnika za vozila na koja ne utječe niz izmjena 04.

10.5. Ne dovodeći u pitanje prethodne stavke 10.2. i 10.3., homologacije vozila izdane u skladu s nizom izmjena 03 ovog Pravilnika na koja ne utječe niz izmjena 04 ostaju važeće te ih ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik nastavljaju prihvaćati.

10.6. Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 05 nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacije prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen nizom izmjena 05.

10.7. Dvadeset i četiri mjeseca nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 05 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju homologaciju samo ako tip vozila za koji je zatražena homologacija ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 05.

10.8. Trideset i šest mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 05 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti izdavanje nacionalne/regionalne homologacije i prve nacionalne registracije (početak upotrebe) za vozilo koje ne ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 05.

10.9. Ne dovodeći u pitanje stavke 10.7. i 10.8., ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik nastavljaju prihvaćati homologacije izdane u skladu s prethodnim nizom izmjena na koje ne utječe niz izmjena 05.

10.10. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti proširenje homologacije vozila na koja ne utječe niz izmjena 05.

10.11. Četrdeset i osam mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 06 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju homologaciju samo ako tip vozila za koji je zatražena homologacija ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 06.

10.12. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti proširenje homologacije za postojeće tipove koje su izdane u skladu s nizom izmjena 05 ovog Pravilnika.

10.13. Šezdeset mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 06 ovog Pravilnika ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik nisu obvezne, za potrebe nacionalne ili regionalne homologacije, prihvatiti homologaciju izdanu u skladu s nizom izmjena 05 ovog Pravilnika.

11. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA TE HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja te homologacijskih tijela koja izdaju homologaciju i kojima se moraju poslati obrasci izjave kojom se potvrđuje homologacija ili proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije, a koji su izdani u drugim državama.

12. REZERVIRANO

(1) Kako je određeno u Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/stavak 2. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Upotreba ovih vozila može podlijegati pravilima koje propisuje nacionalno zakonodavstvo.

(3) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, Prilog 3. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

PRILOG 3.

ZAHTJEVI KOJE TREBAJU ISPUNITI SVA VOZILA

1.–6. (REZERVIRANO)

7. ZAHTJEVI

7.1. Općenito

7.1.1. Ako je vozačev prostor bez krova, vozač bi trebao imati neku posebnu zaštitu od jakog vjetra, naleta prašine, jake kiše itd.

7.2. Mase i dimenzije

7.2.1. Vozila moraju ispunjavati zahtjeve iz Priloga 11.

7.2.2. Površina predviđena za putnike

7.2.2.1. Ukupna površina prostora S0 predviđena za putnike izračunava se tako da se od ukupne površine poda vozila oduzme:

7.2.2.1.1. površina vozačeva prostora;

7.2.2.1.2. površina stuba kraj vrata i površina svake stube čija je dubina manja od 300 mm te površina koju prekrivaju vrata i njihov mehanizam pri otvaranju i zatvaranju;

7.2.2.1.3. površina svakog dijela nad kojim je izmjeren vertikalni razmak od poda manji od 1 350 mm, ne uzimajući u obzir dijelove prostora navedene u stavcima 7.7.8.6.3. i 7.7.8.6.4. ovog Priloga. U slučaju vozila razreda A ili B ta se dimenzija može smanjiti na 1 200 mm;

7.2.2.1.4. površina bilo kojeg dijela vozila u koji je onemogućen prilaz putnika kako je određeno u stavku 7.9.4. ovog Priloga;

7.2.2.1.5. površina prostora namijenjenog isključivo za prijevoz robe ili prtljage koji nije predviđen za putnike;

7.2.2.1.6. površina potrebna za slobodni radni prostor pri posluživanju;

7.2.2.1.7. površina poda koju zauzima stubište, polustubište, unutarnje stubište ili površina svake stube.

7.2.2.2. Površina S1 predviđena za putnike koji stoje (samo za vozila razreda A, I. i II. u kojima je dopušten prijevoz putnika koji stoje) izračunava se tako da se od S0 oduzme:

7.2.2.2.1. površina svih dijelova poda na kojima nagib prelazi najveće dopuštene vrijednosti određene u stavku 7.7.6. ovog Priloga;

7.2.2.2.2. površina svih dijelova nedostupnih putnicima koji stoje, kad su zauzeta sva sjedala osim sklopivih sjedala;

7.2.2.2.3. površina svih dijelova na kojima je prohodna visina iznad poda manja od visine hodnika navedene u stavku 7.7.5.1. ovog Priloga (rukohvati se ovdje ne uzimaju u obzir);

7.2.2.2.4. površina ispred poprečne vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte površine sjedišta vozačeva sjedala (u njegovu krajnjem stražnjem položaju);

7.2.2.2.5. površina 300 mm ispred svih sjedala osim sklopivih, osim u slučaju bočno okrenutog sjedala, kad se ta dimenzija može smanjiti na 225 mm. Pri promjenjivom rasporedu sjedala, za sva sjedala koja su u upotrebi, vidjeti prethodni stavak 7.2.2.4.;

7.2.2.2.6. svaka površina koja nije izuzeta odredbama u stavcima od 7.2.2.2.1. do 7.2.2.2.5. i u koju nije moguće upisati pravokutnik dimenzija 400 mm × 300 mm;

7.2.2.2.7. u vozilima razreda II., površina na kojoj stajanje nije dopušteno;

7.2.2.2.8. u katnim vozilima, sve površine na gornjoj razini;

7.2.2.2.9. površina prostora (ili više njih) za invalidska kolica kad ga upotrebljava korisnik (korisnici) invalidskih kolica; vidjeti prethodni stavak 7.2.2.4.;

7.2.2.2.10. površina svakog prostora (ili više njih) za invalidska kolica isključivo namijenjenog za korisnika (korisnike) invalidskih kolica.

7.2.2.3. Vozilo mora imati određen broj (P) mjesta za sjedenje, osim sklopivih sjedala, koja zadovoljavaju zahtjeve iz stavka 7.7.8. Ako je vozilo razreda I., II. ili A, broj mjesta za sjedenje na svakoj razini mora biti najmanje jednak broju kvadratnih metara površine poda razine predviđene za putnike i posadu (ako je ima), zaokruženog na prvi manji cijeli broj; taj se broj može smanjiti za 10 % u slučaju vozila razreda I., izuzimajući gornju razinu.

7.2.2.4. U slučaju vozila opremljenog promjenjivim brojem mjesta za sjedenje prostor za putnike koji stoje (S1) i odredbe stavka 3.3.1. Priloga 11. određuju se za svaki od sljedećih slučajeva:

7.2.2.4.1. sa zaposjednutim svim postojećim sjedalima, preostalom površinom za putnike koji stoje i, ako ostane još prostora, zaposjednutim prostorima za invalidska kolica;

7.2.2.4.2. sa zaposjednutim svim postojećim površinama za putnike koji stoje, preostalim sjedalima raspoloživima za putnike koji sjede i, ako ostane još prostora, zaposjednutim prostorima za invalidska kolica;

7.2.2.4.3. sa zaposjednutim svim postojećim prostorima za invalidska kolica, preostalom površinom za putnike koji stoje i zaposjednutim preostalim sjedalima raspoloživima za upotrebu.

7.2.3. Označivanje vozila

7.2.3.1. U vozačevu prostoru mora na jasno vidljivom mjestu za vozača u svojem sjedalu biti predviđen prostor za oznake iz stavka 3.3. Priloga 11. kojima se navodi:

7.2.3.1.1. najveći broj mjesta za sjedenje za koji je vozilo konstruirano;

7.2.3.1.2. najveći broj mjesta za stajanje, ako ih ima, za koji je vozilo konstruirano;

7.2.3.1.3. najveći broj invalidskih kolica za koji je vozilo konstruirano, ako je primjenjivo;

7.2.3.2. (rezervirano)

7.2.3.3. (rezervirano)

7.3. Sprečavanje nesreća

7.3.1. U slučaju vozila s motornim prostorom smještenim u stražnjem dijelu vozačeva prostora, motor nije moguće pokrenuti s vozačeva sjedala ako je otvorena pristupna ploča glavnog motora na stražnjoj strani vozila, zbog čega su izravno dostupni dijelovi koji predstavljaju opasnost ako je motor u pogonu (npr. remenica klinastog remena).

7.4. Ispitivanje stabilnosti

7.4.1. Stabilnost vozila mora biti takva da se ne dostigne točka u kojoj dolazi do prevrtanja kad se površina na kojoj vozilo stoji nagne izmjenično na obje strane pod kutom od 28° u odnosu na vodoravnu ravninu.

7.4.2. U svrhu prethodno navedenog ispitivanja vozilo mora imati masu u voznom stanju kako je opisano u stavku 2.18. ovog Pravilnika, uvećanu za:

7.4.2.1. opterećenja jednaka Q (prema definiciji iz stavka 3.2.3.2.1. Priloga 11.) postavljena na svako putničko sjedalo (na gornjoj razini samo u slučaju katnih vozila). Ako je jednopodno vozilo namijenjeno za putnike koji stoje ili za člana posade koji ne sjedi, težište opterećenja Q ili mase 75 kg, koja ih predstavlja, mora biti jednoliko raspoređeno na prostor za putnike koji stoje odnosno za člana posade, na visini od 875 mm. Ako je katno vozilo namijenjeno za upotrebu s članom posade koji ne sjedi, težište mase 75 kg koja predstavlja člana posade postavlja se u hodniku na gornjoj razini na visini od 875 mm. Kad je vozilo opremljeno za prijevoz prtljage na krovu, na krov se pričvršćuje jednoliko raspoređena masa (BX) koja nije manja od vrijednosti koju je naveo proizvođač u skladu sa stavkom 3.2.3.2.1. Priloga 11. koja predstavlja prtljagu koja je osigurana na krovu. U ostalim prostorima za prtljagu ne smije biti prtljage;

7.4.2.2. ako vozilo ima promjenjivi broj sjedala, promjenjivi prostor za stajanje ili je konstruirano za prijevoz jednih ili više invalidskih kolica, za svako područje prostora za putnike za koje se u obzir uzimaju takve promjene opterećenja u stavku 7.4.2.1. moraju biti veća su od: (a) mase koja odgovara broju putnika koji sjede, koji mogu zauzeti to područje, uključujući masu svih odvojivih sjedala; ili (b) mase koja odgovara broju putnika koji stoje, koji mogu zauzeti to područje; ili (c) mase invalidskih kolica i njihovih korisnika koji mogu zauzeti to područje, s ukupnom masom od 250 kg, svaka postavljena na visini od 500 mm iznad poda u središtu svakog prostora za invalidska kolica; ili (d) mase koja odgovara broju putnika koji sjede i putnika koji stoje te korisnika invalidskih kolica, kao i svake njihove kombinacije koja može zauzeti to područje.

7.4.3. Visina graničnika koji se upotrebljavaju za sprečavanje bočnog klizanja kotača vozila na napravi za ispitivanje naginjanja ne smije biti veća od dvije trećine razmaka između površine na kojoj vozilo stoji prije naginjanja i dijela naplatka kotača koji je najbliži površini kad je vozilo opterećeno u skladu s prethodnim stavkom 7.4.2.

7.4.4. Tijekom ispitivanja dijelovi vozila koji ne smiju biti u dodiru pri uobičajenoj vožnji moraju ostati razdvojeni i ni jedan dio ne smije se oštetiti ili pomaknuti.

7.4.5. Umjesto toga, može se s pomoću proračuna dokazati da se vozilo neće prevrnuti u uvjetima opisanima u stavcima 7.4.1. i 7.4.2. Kod takvog se proračuna u obzir uzimaju sljedeći parametri:

7.4.5.1. mase i dimenzije;

7.4.5.2. visina težišta;

7.4.5.3. značajka ovjesa;

7.4.5.4. vertikalna i vodoravna konstanta krutosti guma;

7.4.5.5. značajke naprave za regulaciju tlaka zraka u zračnim ovjesima;

7.4.5.6. položaj momentnih polova;

7.4.5.7. torzijska krutost nadogradnje. Postupak proračuna opisan je u Dodatku ovom Prilogu.

7.5. Zaštita od opasnosti požara

7.5.1. Motorni prostor

7.5.1.1. Zapaljiv materijal zvučne izolacije ili materijal koji se može impregnirati gorivom, mazivom ili drugim gorivim materijalom ne smije se upotrijebiti u motornom prostoru, osim ako je materijal pokriven nepropusnom prevlakom.

7.5.1.2. Moraju se poduzeti zaštitne mjere, i to ili odgovarajućom konstrukcijom motornog prostora ili predviđenim odvodnim otvorima radi izbjegavanja, koliko je moguće, sakupljanja goriva, ulja za podmazivanje ili drugog gorivog materijala u bilo kojem dijelu motornog prostora.

7.5.1.3. Pregrada od vatrootpornog materijala mora biti ugrađena između motornog prostora ili bilo kojeg drugog toplinskog izvora (poput naprave za apsorbiranje energije koja se oslobađa kad se vozilo spušta po dugoj nizbrdici, npr. retarder ili naprave za grijanje unutrašnjosti nadogradnje, osim naprave koja upotrebljava cirkulaciju tople vode) i ostalog dijela vozila. Svi dijelovi za pričvršćivanje brtve itd. koji se upotrebljavaju s tom pregradom moraju biti otporni na vatru.

7.5.1.4. Naprava za grijanje koja kao izvor topline ne upotrebljava toplu vodu može se nalaziti u prostoru za putnike ako je oklopljena materijalom otpornim na temperature koje može proizvesti ta naprava, ne ispušta otrovne pare i ako je ugrađena tako da nije vjerojatno da putnik može doći u dodir s bilo kojom vrućom površinom.

7.5.1.5. U slučaju vozila s motorom smještenim u stražnjem dijelu vozačeva prostora prostor mora biti opremljen sustavom za upozoravanje koji zvučnim i vizualnim signalom upozorava vozača u slučaju previsoke temperature u motornom prostoru i u svakom prostoru u kojem je smješten grijač na izgaranje.

7.5.1.5.1. Sustav za upozoravanje mora biti konstruiran tako da otkrije temperaturu u motornom prostoru i u svakom prostoru u kojem je smješten grijač na izgaranje koja je viša od temperature tijekom uobičajenog rada.

7.5.1.5.2. Prethodni stavak 7.5.1.5.1. smatra se ispunjenim ako se u motornom prostoru i u svakom prostoru u kojem je smješten grijač na izgaranje s obzirom na previsoku temperaturu prate sljedeća područja:

7.5.1.5.2.1. područja u kojima u slučaju propuštanja zapaljive tvari (tekućina ili plin) mogu doći u dodir s izloženim sastavnim dijelovima, npr. mehaničkim kompresorom ispušnog sustava, uključujući sastavne dijelove motora čija je radna temperatura jednaka ili veća od temperature zapaljenja zapaljivih tvari (tekućine ili plina);

7.5.1.5.2.2. područja u kojima u slučaju propuštanja zapaljive tvari (tekućina ili plin) mogu doći u dodir s izloženim sastavnim dijelovima, npr. neovisnim grijačem čija je radna temperatura jednaka ili veća od temperature zapaljenja zapaljivih tvari (tekućine ili plina);

7.5.1.5.2.3. područja u kojima u slučaju propuštanja zapaljive tvari (tekućina ili plin) mogu doći u dodir s izloženim sastavnim dijelovima, npr. alternatorom čija radna temperatura u slučaju kvara može biti jednaka ili veća od temperature zapaljenja zapaljivih tvari (tekućine ili plina).

7.5.1.5.3. Sustav za upozoravanje mora se aktivirati kad se aktivira uređaj za pokretanje motora i djelovati do trenutka aktiviranja uređaja za zaustavljanje motora, bez obzira na stanje vozila.

7.5.2. Električna oprema i ožičenje

7.5.2.1. Svi kablovi moraju biti dobro izolirani i svi kablovi i električna oprema moraju imati mogućnost podnošenja uvjeta temperature i vlažnosti kojima su izloženi. U motornom prostoru posebna se pažnja mora obratiti na sposobnost da izdrže okolnu temperaturu i djelovanje svih mogućih štetnih tvari.

7.5.2.2. Struja u kablu koji je upotrijebljen u nekom strujnom krugu ne smije biti veća od one koja je dopuštena za takav kabel, uzimajući u obzir način njegove ugradnje i najveću okolnu temperaturu.

7.5.2.3. Svaki strujni krug koji napaja neki uređaj, osim pokretača, kruga paljenja (vanjski izvor paljenja), žarnice, uređaja za zaustavljanje motora, kruga za punjenje akumulatora i mase akumulatora mora imati osigurač ili prekidač kruga. Međutim, krugovi koji napajaju ostale uređaje mogu biti zaštićeni zajedničkim osiguračem ili zajedničkim prekidačem kruga pod uvjetom da zbroj njihova nazivnog kapaciteta nije veći od kapaciteta osigurača ili prekidača kruga. U slučaju multipleksiranja proizvođač na zahtjev tehničke službe odgovorne za provođenje ispitivanja dostavlja sve odgovarajuće tehničke podatke.

7.5.2.4. Svi kablovi moraju biti zaštićeni i sigurno pričvršćeni u takvom položaju da ne mogu biti oštećeni rezanjem, abrazijom ili guljenjem.

7.5.2.5. Kad je efektivna vrijednost napona veća od 100 V (RMS) u jednom ili više strujnih krugova u vozilu, ručna sklopka koja može isklopiti sve takve krugove iz glavnog izvora električnog napajanja mora biti spojena na svaki pol tog izvora napajanja koji nije električno spojen na masu, a mora se nalaziti u vozilu u položaju koji je lako dostupan vozaču pod uvjetom da nijedna takva sklopka ne može isklopiti nijedan strujni krug koji napaja obvezna vanjska svjetla vozila. Ovaj se stavak ne primjenjuje na visokonaponske krugove za paljenje ili na samostalne krugove u sklopu neke opreme u vozilu.

7.5.2.6. Svi električni kablovi moraju biti postavljeni tako da nijedan njihov dio ne može doći u dodir s vodom za gorivo ili bilo kojim dijelom ispušnog sustava, odnosno ne može biti izložen prekomjernoj toplini, osim ako postoji posebna izolacija i zaštita, kao na primjer elektromagnetni ispušni ventil.

7.5.3. Akumulatori

7.5.3.1. Svi akumulatori moraju biti dobro osigurani i lako pristupačni.

7.5.3.2. Prostor za akumulatore mora biti odvojen od prostora za putnike i vozačeva prostora i mora biti prozračivan zrakom izvana.

7.5.3.3. Polovi akumulatora moraju biti zaštićeni od opasnosti kratkog spoja.

7.5.4. Vatrogasni aparati i pribor prve pomoći

7.5.4.1. Mora se predvidjeti prostor za smještaj jednog ili više vatrogasnih aparata, od kojih jedan mora biti u blizini vozačeva sjedala. U vozilima razreda A ili B prostor za svaki vatrogasni aparat ne smije biti manji od 8 dm3, a u vozilima razreda I., II. ili III. manji od 15 dm3. U slučaju katnog vozila potrebno je osigurati dodatni prostor za vatrogasni aparat na gornjoj razini.

7.5.4.2. Mora se predvidjeti prostor za smještaj jednog ili više pribora prve pomoći. Predviđeni prostor ne smije biti manji od 7 dm3, a najmanja dimenzija ne smije biti manja od 80 mm.

7.5.4.3. Vatrogasni aparati i pribori prve pomoći moraju biti zaštićeni od krađe ili uništavanja (npr. u unutarnjem ormariću ili iza stakla koje se može razbiti) pod uvjetom da je njihov položaj jasno označen i da ih se može lako izvaditi u slučaju opasnosti.

7.5.5. Materijali

Na razmaku do 100 mm od sastavnog dijela ispušnog sustava, bilo koje visokonaponske električne opreme ili nekog drugog znatnog izvora topline nisu dopušteni zapaljivi materijali, osim ako su ti materijali učinkovito zaštićeni. Prema potrebi, zaštitom se sprečava da mazivo ili drugi zapaljivi materijali dođu u dodir s ispušnim sustavom ili drugim znatnim izvorima topline. U svrhu ovog stavka zapaljivim materijalom smatra se materijal koji nije predviđen da izdrži temperature koje se mogu pojaviti na tom mjestu.

7.5.6. Otkrivanje požara

7.5.6.1. Vozila moraju biti opremljena sustavom za upozoravanje koji otkriva previsoku temperaturu ili dim u prostoru nužnika, vozačevu spavaćem prostoru i ostalim zasebnim prostorima.

7.5.6.2. Sustav iz stavka 7.5.6.1. nakon otkrivanja upozorava vozača zvučnim i vizualnim signalom u vozačevu prostoru.

7.5.6.3. Sustav za upozoravanje mora se aktivirati barem kad se aktivira uređaj za pokretanje motora i djelovati do trenutka aktiviranja uređaja za zaustavljanje motora, bez obzira na stanje vozila.

7.6. Izlazi

7.6.1. Broj izlaza

7.6.1.1. Svako vozilo mora imati najmanje dvoja vrata, tj. dvoja vrata za putnike ili jedna vrata za putnike i jedna vrata za slučaj opasnosti. Svako katno vozilo mora imati najmanje dvoja vrata na donjoj razini (vidjeti i stavak 7.6.2.3. u nastavku). Najmanji propisani broj vrata za putnike jest sljedeći:

Broj putnika: Najmanji broj vrata za putnike Razredi I. i A Razred II. Razredi III. i B 9–45 1 1 1 46–70 2 1 1 71–100 3 (2 u slučaju katnog vozila) 2 1 > 100 4 3 1

7.6.1.2. U svakom krutom dijelu zglobnog vozila moraju biti najmanje jedna vrata za putnike, osim u prednjem dijelu zglobnog vozila razreda I., u kojoj moraju biti najmanje dvoja.

7.6.1.3. U vezi s tim zahtjevom, vrata za putnike sa sustavom za servo upravljanje ne smatraju se vratima za slučaj opasnosti, osim ako se mogu lako ručno otvoriti nakon što se prema potrebi aktivira upravljačka naprava opisana u stavku 7.6.5.1.

7.6.1.4. Najmanji broj sigurnosnih izlaza mora biti takav da je ukupni broj izlaza u zasebnom prostoru sljedeći:

Broj putnika i posade koji mogu biti u jednom prostoru ili razini Najmanji ukupni broj izlaza 1–8 2 9–16 3 17–30 4 31–45 5 46–60 6 61–75 7 76–90 8 91–110 9 111–130 10 > 130 11

Broj izlaza za svaku zasebnu razinu (u slučaju katnog vozila) i svaki zasebni prostor određuje se odvojeno. U svrhu određivanja broja sigurnosnih izlaza prostori nužnika ili čajne kuhinje ne smatraju se zasebnim prostorima. Otvori za spašavanje mogu se računati samo kao jedan od prethodno navedenih sigurnosnih izlaza.

7.6.1.5. Svaki kruti dio zglobnog vozila smatra se zasebnim vozilom u svrhu određivanja najmanjeg broja i položaja izlaza, osim za stavak 7.6.2.4. Prolaz koji ih povezuje ne smatra se izlazom. U svrhu određivanja broja sigurnosnih izlaza prostori nužnika ili čajne kuhinje ne smatraju se zasebnim prostorima. Utvrđuje se broj putnika za svaki kruti dio vozila. Ravnina koja sadržava horizontalnu os zgloba između dvaju spojenih krutih dijelova vozila i okomita je na uzdužnu os vozila kad se kreće ravno smatra se granicom između dijelova vozila.

7.6.1.6. Dvostruka vrata za putnike računaju se kao dvoja vrata, a dvostruki ili višestruki prozori kao dva prozora za slučaj opasnosti.

7.6.1.7. Ako vozačev prostor nije povezan s prostorom za putnike prolazom koji omogućava:

(a) da prednji rub valjkastog kontrolnika prikazan na slici 6. Priloga 4. dosegne barem poprečnu vertikalnu ravninu koja dodiruje krajnju prednju točku naslona vozačeva sjedala u njegovu krajnjem stražnjem uzdužnom položaju; i

(b) od te ravnine, pomicanje ploče prikazane na slici 7. Priloga 4. prema naprijed od položaja dodira s valjkastim kontrolnikom dok ne dosegne barem vertikalnu ravninu koja dodiruje krajnju prednju točku vozačeva sjedišta, tada moraju biti ispunjeni zahtjevi iz stavaka od 7.6.1.7.1. do 7.6.1.7.5. koji su navedeni u nastavku: 7.6.1.7.1. prostor za vozača mora imati dva izlaza koji ne smiju biti na istom bočnom zidu. Kad je jedan od izlaza prozor, taj prozor mora imati površinu od najmanje 400 000 mm2, u nju mora biti moguće upisati pravokutnik dimenzija 500 mm × 700 mm i mora zadovoljavati zahtjeve iz stavka 7.6.8. za prozore za slučaj opasnosti; 7.6.1.7.2. jedno ili dva sjedala dopuštena su za dodatne osobe pored vozača; pri čemu oba izlaza navedena u stavku 7.6.1.7.1. moraju biti vrata. Vozačeva vrata smatraju se vratima za slučaj opasnosti za osobe na tim sjedalima pod uvjetom da kontrolnik za provjeru može proći od sjedala tih osoba do izlaza iz vozila kroz vozačeva vrata (vidjeti sliku 27. u Prilogu 4.). Provjera pristupa vozačevim vratima podliježe zahtjevima iz stavka 7.7.3.2. s pomoću kontrolnika za provjeru dimenzija 600 × 400 mm kako je opisano u stavku 7.7.3.3. Vrata za putnike moraju se nalaziti na bočnoj strani vozila koja je nasuprot vozačevim vratima i smatraju se vratima za slučaj opasnosti za vozača; 7.6.1.7.3. stavci od 7.6.3. do 7.6.7., 7.7.1., 7.7.2. i 7.7.7. ovog Priloga ne primjenjuju se na izlaze u vozačevu prostoru kako je navedeno u stavcima 7.6.1.7.1. i 7.6.1.7.2.; 7.6.1.7.4. u uvjetima opisanima u stavcima 7.6.1.7.1. i 7.6.1.7.2. izlazi u vozačevu prostoru predviđeni za vozača i osobe na sjedalima uz vozača ne računaju se kao jedna od vrata zahtijevanih u stavcima 7.6.1.1. i 7.6.1.2. ili kao jedan od sigurnosnih izlaza zahtijevanih u stavku 7.6.1.4. ovog Priloga za svaki drugi prostor za putnike; 7.6.1.7.5. U prostor u kojem se nalazi vozačev prostor i sjedala uz vozača smije se ugraditi do pet dodatnih sjedala ako ta sjedala i prostor predviđen za njih zadovoljavaju zahtjeve ovog Pravilnika i ako je najmanje jedan od sigurnosnih izlaza zahtijevanih u stavku 7.6.1.4. vrata kroz koja se može ući u prostor za putnike i koja zadovoljavaju zahtjeve iz stavka 7.6.3.1.2. ovog Priloga za vrata u slučaju opasnosti.

7.6.1.8. Ako se iz prostora za putnike može doći do vozačeva prostora prolazom koji zadovoljava zahtjeve iz točaka (a) i (b) stavka 7.6.1.7. te se iz istog prostora za putnike može doći do svih sjedala u blizini vozačeva prostora prolazom koji zadovoljava jedan od zahtjeva opisanih u stavku 7.7.5.1.1. ovog Priloga, nije potreban vanjski izlaz iz vozačeva prostora.

7.6.1.9. Ako su uvjetima iz stavka 7.6.1.8. osigurana vozačeva vrata u vozilima razreda A ili B, ona se mogu računati kao vrata za slučaj opasnosti za putnike pod uvjetom:

7.6.1.9.1. da zadovoljavaju zahtjeve za dimenzije vrata za slučaj opasnosti navedene u stavku 7.6.3.1.2. ovog Priloga;

7.6.1.9.2. da vozačeva vrata ispunjavaju zahtjeve iz stavka 7.6.1.7.2.;

7.6.1.9.3. Prostor rezerviran za vozačevo sjedalo mora biti povezan s glavnim prostorom za putnike odgovarajućim prolazom; taj se zahtjev smatra ispunjenim ako se kontrolnik za provjeru opisan u stavku 7.7.5.1. može neometano izvući iz hodnika dok njegov prednji kraj ne dosegne vertikalnu ravninu koja dodiruje krajnju prednju točku naslona vozačeva sjedala (pri čemu je to sjedalo u krajnjem stražnjem uzdužnom položaju) i, od te ravnine, kontrolnik za provjeru opisan u stavku 7.7.3.3. može se pomaknuti do vrata za slučaj opasnosti u smjeru utvrđenom tim stavkom (vidjeti sliku 28. u Prilogu 4.), pri čemu su sjedalo i kolo upravljača namješteni u srednji položaj.

7.6.1.10. Stavcima 7.6.1.8. i 7.6.1.9. ne isključuje se mogućnost postojanja vrata ili neke druge pregrade između vozačeva sjedala i prostora za putnike pod uvjetom da vozač u slučaju opasnosti može brzo ukloniti tu pregradu. Vozačeva vrata u prostoru koji je zaštićen takvom pregradom ne računaju se kao izlaz za putnike.

7.6.1.11. Osim vrata i prozora za slučaj opasnosti, vozila razreda II., III. i B moraju biti opremljena i otvorima za spašavanje. U slučaju katnih vozila ti otvori moraju biti ugrađeni samo na krovu gornje razine. Najmanji broj otvora za spašavanje jest sljedeći:

Broj putnika (na gornjoj razini u slučaju katnih vozila) Najmanji broj otvora Ne više od 30 l Više od 30 2

Osim kako je utvrđeno u stavku 7.6.1.12., izlazi mogu biti ugrađeni i na vozila razreda I. i A. Na krovu trolejbusa ne smiju biti ugrađeni otvori za spašavanje.

7.6.1.12. Otvori se ne smiju ugraditi na mjestima gdje su ugrađeni tehnički sastavni dijelovi koji predstavljaju potencijalnu opasnosti za putnike koji upotrebljavaju otvore za spašavanje (npr. visokonaponski sustavi, sustavi koji sadržavaju opasne tekućine i/ili plin itd.).

7.6.1.13. Svako unutarnje stubište smatra se izlazom iz gornje razine katnog vozila.

7.6.1.14. Sve osobe koje se nalaze na donjoj razini katnog vozila moraju u slučaju opasnosti moći izaći iz vozila bez potrebe da prolaze kroz gornju razinu vozila.

7.6.1.15. Hodnik na gornjoj razini katnog vozila mora jednim ili više unutarnjih stubišta biti povezan s pristupnim prilazom do vrata za putnike ili s hodnikom na donjoj razini unutar 3 m od vrata za putnike:

7.6.1.15.1. ako vozila razreda I. prevoze više od 50 putnika na gornjoj razini, mora biti osigurano najmanje jedno stubište i jedno polustubište;

7.6.1.15.2. ako vozila razreda II. i III. prevoze više od 30 putnika na gornjoj razini, mora biti osigurano najmanje jedno stubište i jedno polustubište.

7.6.1.16. U slučaju vozila bez krova izlazi na razinu bez krova moraju biti takvi da ispunjavaju one zahtjeve koji nisu nespojivi s izostankom krova.

7.6.1.17. U slučaju vozila razreda A ili B, ako postoje vrata nasuprot vozačevih vrata, ona se mogu računati kao jedan od zahtijevanih izlaza za putnike pod uvjetom:

7.6.1.17.1. da uz vozačev prostor nema više od jednog putničkog sjedala i

7.6.1.17.2. da je ono u skladu s odredbama stavka 7.6.1.9.

7.6.2. Raspored izlaza

7.6.2.1. Vozila razreda I., II. i III. moraju ispunjavati zahtjeve navedene u nastavku.

7.6.2.1.1. Vrata (ili više njih) za putnike moraju biti postavljena na bočnoj strani vozila koja je bliža strani ceste koja odgovara smjeru prometa za koji je vozilo predviđeno i prema specifikaciji proizvođača na obrascu izjave iz stavka 2.8. Dodatka 1. dijela I. Priloga 1. ovom Pravilniku. Barem jedna od njih moraju biti u prednjoj polovici vozila. To ne sprečava:

7.6.2.1.1.1. postojanje posebno konstruiranih vrata na stražnjoj ili bočnoj strani vozila koja služe kao vrata za putnike u invalidskim kolicima ili

7.6.2.1.1.2. postojanje dodatnih vrata na stražnjoj strani vozila koje su ponajprije namijenjena za utovar/istovar robe ili prtljage, ali koja mogu upotrebljavati putnici ako to uvjeti zahtijevaju ili

7.6.2.1.1.3. postojanje jednih ili više dodatnih vrata na suprotnoj strani vozila u slučaju vozila konstruiranih za upotrebu u uvjetima koji zahtijevaju ulaženje/silaženje putnika na objema stranama vozila. Tako opremljena vozila moraju imati upravljačku napravu (naprave) koja vozaču omogućava da ograniči uobičajeni rad vrata koja trenutačno nisu u upotrebi.

7.6.2.2. Vozila razreda A i B moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve:

7.6.2.2.1. vrata (ili više njih) za putnike moraju biti postavljena na bočnoj strani vozila koja je bliža strani ceste koja odgovara smjeru prometa za koji je vozilo predviđeno i prema specifikaciji proizvođača na obrascu izjave iz stavka 2.8. Dodatka 1. dijela I. Priloga 1. ovom Pravilniku;

7.6.2.2.2. izlazi moraju biti postavljeni tako da najmanje po jedan izlaz bude na svakoj strani vozila;

7.6.2.2.3. Na prednjoj i na stražnjoj polovici prostora za putnike mora se nalaziti najmanje po jedan izlaz.

7.6.2.3. Ako je površina S0 prostora za putnike jednaka ili veća od 10 m2, dvoja vrata iz stavka 7.6.1.1. moraju biti međusobno toliko udaljena da razmak između vertikalnih poprečnih ravnina kroz njihova središta nije manji od:

7.6.2.3.1. u slučaju jednopodnog vozila 40 % ukupne duljine prostora za putnike izmjerene usporedno s uzdužnom osi vozila. U slučaju zglobnog vozila ovaj je zahtjev ispunjen ako su dvoja vrata u različitim dijelovima vozila odvojena tako da razmak između vrata nije manji od 40 % ukupne duljine kombiniranog prostora za putnike (svi dijelovi). Ako su jedna od tih dvaju vrata dio dvostrukih vrata, taj se razmak mjeri između dvaju vrata koja su međusobno najudaljenija;

7.6.2.3.2. u slučaju katnog vozila dvoja vrata iz stavka 7.6.1.1. moraju biti međusobno toliko udaljena da razmak između poprečnih vertikalnih ravnina kroz njihova središta nije manji od 25 % ukupne duljine vozila ili 40 % ukupne duljine prostora za putnike na donjoj razini; to se primjenjuje ako su ta dvoja vrata na različitim stranama vozila. Ako su jedna od tih dvaju vrata dio dvostrukih vrata, taj se razmak mjeri između dvaju vrata koja su međusobno najudaljenija.

7.6.2.4. Izlazi (na svakoj razini u slučaju katnog vozila) moraju biti postavljeni tako da njihov broj na bočnim stranama vozila bude približno jednak. (To ne predstavlja potrebu za dodatnim izlazima iznad broja propisanog u stavku 7.6.1.). Svi izlazi iznad propisanog najmanjeg broja ne moraju biti približno jednako raspoređeni na svakoj bočnoj strani.

7.6.2.5. Najmanje jedan izlaz mora biti postavljen na prednjoj ili na stražnjoj strani vozila.

7.6.2.5.1. Zahtjevi za vozila razreda I. i A iz stavka 7.6.2.5. ispunjeni su ako je ugrađen otvor za spašavanje ili, kad se primjenjuje stavak 7.6.1.12., ako je na svakoj strani vozila ugrađen dodatni izlaz u odnosu na one navedene u stavku 7.6.1.

7.6.2.5.2. Zahtjevi iz stavka 7.6.2.5. u slučaju katnih vozila primjenjuju se samo na gornju razinu.

7.6.2.6. Izlazi na istoj strani vozila moraju biti prikladno raspoređeni po cijeloj duljini prostora za putnike.

7.6.2.7. Dopušteno je postavljanje vrata na stražnjoj strani vozila pod uvjetom da to nisu vrata za putnike.

7.6.2.8. Zahtijevani otvori za spašavanje postavljaju se na sljedeći način:

(a) ako postoji samo jedan otvor za spašavanje, on se postavlja u srednjoj trećini prostora za putnike; ili

(b) ako postoje dva otvora za spašavanje, razmak između njih mora biti najmanje 2 m, mjereno između najbližih rubova otvora usporedno s uzdužnom osi vozila.

7.6.3. Najmanje dimenzije izlaza:

7.6.3.1. Vozila razreda I., II. ili III. moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve:

7.6.3.1.1. vrata za putnike imaju otvor koji omogućava pristup u skladu sa zahtjevima prikazanima u stavku 7.7.1. ovog Priloga;

7.6.3.1.2. vrata za slučaj opasnosti imaju otvor visine najmanje 1 450 mm i širine od najmanje 600 mm;

7.6.3.1.3. prozori za slučaj opasnosti imaju površinu najmanje 400 000 mm2. U tu površinu mora biti moguće upisati pravokutnik dimenzija 500 mm × 700 mm;

7.6.3.1.4. kod prozora za slučaj opasnosti postavljenog na stražnjoj strani vozila on mora ispunjavati zahtjeve iz prethodnog stavka 7.6.3.1.3. ili u njega mora biti moguće upisati pravokutnik visine 350 mm i širine 1 550 mm čiji uglovi mogu biti zaobljeni polumjerom zakrivljenosti koji nije veći od 250 mm;

7.6.3.1.5. otvori za spašavanje imaju površinu od najmanje 450 000 mm2. U tu površinu mora biti moguće upisati pravokutnik dimenzija 600 mm × 700 mm.

7.6.3.2. Vozila razreda A ili B mogu ispunjavati zahtjeve iz prethodnog stavka 7.6.3.1. (razred A koji ispunjava zahtjeve za razred I. i razred B koji ispunjava zahtjeve za razred II. i III.) ili zahtjeve iz stavka 1.1. Priloga 7.

7.6.4. Tehnički zahtjevi za sva vrata za putnike

7.6.4.1. Mora biti moguće lako otvoriti svaka vrata za putnike iznutra i izvan vozila kad vozilo stoji (ali to nije obvezno kad se vozilo kreće). Međutim, ovaj se zahtjev ne smije tumačiti kao da isključuje mogućnost zaključavanja vrata izvana ako se vrata uvijek mogu otvoriti iznutra.

7.6.4.2. Svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata izvana mora biti smješten na visini između 1 000 i 1 500 mm iznad tla i najviše 500 mm udaljen od vrata. Na vozilima razreda I., II. i III. svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata iznutra mora biti smješten na visini između 1 000 i 1 500 mm iznad površine poda ili stube koja je najbliža upravljačkoj napravi i najviše 500 mm udaljen od vrata. To se ne primjenjuje na upravljačke naprave smještene u vozačevu prostoru.

7.6.4.3. Svaka jednostruka vrata za putnike s ručnim otvaranjem, koja su na šarkama ili su okretna, moraju se okretati ili zakretati tako da se nastoje zatvoriti u slučaju da otvorena vrata dotaknu nepomični predmet kad se vozilo kreće prema naprijed.

7.6.4.4. Kad je na vrata za putnike s ručnim otvaranjem ugrađena brava sa zaključavanjem na udar, ta brava mora biti dvostupanjskog tipa.

7.6.4.5. Na unutarnjoj strani vrata za putnike ne smije biti nikakva naprava koja bi bila predviđena da pokrije unutarnje stube kad su vrata zatvorena. Kad su vrata zatvorena, to u otvoru stubišta ne isključuje prisutnost mehanizma za otvaranje vrata i druge opreme pričvršćene na unutarnjoj strani vrata, koji se ne nastavljaju na pod na kojem putnici mogu stajati. Taj mehanizam i oprema ne smiju biti opasni za putnike.

7.6.4.6. Kad izravna vidljivost nije odgovarajuća, moraju biti ugrađene optičke ili druge naprave koje vozaču omogućavaju da sa svojeg mjesta provjeri prisutnost putnika u neposrednoj unutarnjoj ili vanjskoj blizini svih bočnih vrata za putnike koja se ne pokreću automatski.

U slučaju katnih vozila razreda I. taj se zahtjev primjenjuje na unutarnju stranu svih vrata za putnike i na izravnu blizinu svakog unutarnjeg stubišta na gornjoj razini.

U slučaju vrata za putnike na stražnjoj strani vozila za prijevoz najviše 22 putnika smatra se da je taj zahtjev zadovoljen ako vozač može uočiti prisutnost osobe visoke 1,3 m, koja stoji 1 m iza vozila.

Za ispunjavanje zahtjeva iz ovog stavka mogu se upotrijebiti retrovizori pod uvjetom da nije narušeno vidno polje propisano za vožnju.

U slučaju vrata smještenih iza zglobnog dijela zglobnog vozila retrovizori se ne smatraju zadovoljavajućom optičkom napravom.

7.6.4.7. Sva vrata za putnike koja se otvaraju prema unutrašnjosti vozila i njihov mehanizam moraju biti proizvedeni tako da nije vjerojatno da će njihovo otvaranje ozlijediti putnike u uobičajenim uvjetima upotrebe. Kad je potrebno, moraju biti ugrađene odgovarajuće zaštitne naprave.

7.6.4.8. Kad su vrata za putnike postavljena blizu vrata nužnika ili drugog unutarnjeg prostora, ona trebaju biti zaštićena od nenamjernog otvaranja. Međutim, taj se zahtjev ne primjenjuje ako se vrata za putnike automatski zaključavaju kad se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h.

7.6.4.9. U slučaju vozila za prijevoz najviše 22 putnika na vratima za putnike koja se nalaze na stražnjoj strani vozila krila vrata ne smiju se moći otvoriti više od 115° i manje od 85° i, kad su otvorena, moraju automatski zadržati taj položaj. To ne isključuje mogućnost da se to zaustavljanje premosti i vrata otvore više od tog kuta ako je to moguće sigurno izvršiti; na primjer, voziti unatrag do visokog platoa za utovar ili otvoriti vrata do 270° kako bi se postigao slobodan prostor za utovar iza vozila.

7.6.4.10. Vrata za putnike u bilo kojem otvorenom položaju ne smiju ometati upotrebu ili pristup bilo kojem sigurnosnom izlazu.

7.6.4.11. Ako je ugrađen sustav prekonoćnog zaključavanja, primjenjuje se sljedeće:

7.6.4.11.1. sustav zaključavanja automatski se isključuje kad je uključen prekidač za paljenje ili

7.6.4.11.2. signal upozorava vozača da je sustav prekonoćnog zaključavanja ostao aktiviran na jednima ili više vrata kad je uključen prekidač za paljenje. Za više vrata može se upotrebljavati jedan signal.

7.6.5. Dodatni tehnički zahtjevi za vrata za putnike sa servo upravljanjem

7.6.5.1. U slučaju opasnosti sva vrata za putnike sa servo upravljanjem mora biti moguće otvoriti iz vozila kad vozilo stoji ili se kreće brzinom manjom ili jednakom 5 km/h te izvan vozila, kad nisu zaključana, s pomoću upravljačkih naprava koje djeluju bez obzira na to je li uključeno napajanje energijom, i koje:

7.6.5.1.1. premošćuju sve ostale upravljačke naprave za vrata;

7.6.5.1.2. su, u slučaju unutarnjih upravljačkih naprava, postavljene na vrata ili na razmaku 300 mm od njih, na visini (osim u slučaju unutarnjih upravljačkih naprava iz stavka 3.9.1. Priloga 8.) od najmanje 1 000 mm iznad prve stube;

7.6.5.1.3. su lako uočljive i jasno prepoznatljive kad se prilazi vratima i kad se stoji ispred njih, a ako su smještene uz uobičajene upravljačke naprave za otvaranje, moraju biti jasno označene za upotrebu u slučaju opasnosti;

7.6.5.1.4. može uključiti osoba koja stoji izravno ispred vrata;

7.6.5.1.5. mogu aktivirati napravu za zaštitu od pokretanja;

7.6.5.1.6. prouzročuju otvaranje vrata do širine kroz koju može proći kontrolnik kako je određen u stavku 7.7.1.1. unutar osam sekundi od aktiviranja upravljačke naprave ili omogućiti lako ručno otvaranje vrata do širine kroz koju može proći kontrolnik kako je određen u stavku 7.7.1.1. unutar osam sekundi od aktiviranja upravljačke naprave;

7.6.5.1.7. mogu biti zaštićene napravom koja se može lako skinuti ili slomiti kako bi se omogućio pristup upravljačkoj napravi u slučaju opasnosti; na aktiviranje upravljačke naprave u slučaju opasnosti ili skidanje zaštitnog poklopca na upravljačkoj napravi vozača se upozorava zvučnim i vizualnim signalom i

7.6.5.1.8. u slučaju vrata kojima upravlja vozač i koja ne zadovoljavaju zahtjeve iz stavka 7.6.5.6.2., takve su da se, nakon njihova aktiviranja radi otvaranja vrata i vraćanja u njihov uobičajen položaj, vrata neće ponovno zatvoriti dok vozač sljedeći put ne aktivira upravljačku napravu za zatvaranje vrata;

7.6.5.1.9. sprečavaju otvaranje vrata ako se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h.

7.6.5.2. Može biti predviđen uređaj za isključivanje vanjskih upravljačkih naprava u slučaju opasnosti kojim upravlja vozač sa svojeg sjedala u cilju zaključavanja vrata za putnike izvana. U tom slučaju vanjske upravljačke naprave u slučaju opasnosti moraju se ponovno automatski uključiti pri pokretanju motora ili prije nego što vozilo postigne brzinu od 20 km/h. Nakon toga isključivanje vanjskih upravljačkih naprava u slučaju opasnosti ne smije biti automatsko, već mora zahtijevati novo posredovanje vozača.

7.6.5.3. Mora biti moguće da vozač upravlja svim vratima za putnike dok sjedi u vozačevu sjedalu i upotrebljava upravljačke naprave koje su jasno i raspoznatljivo označene, osim u slučaju nožne upravljačke naprave.

7.6.5.4. Sva vrata za putnike sa servo upravljanjem moraju aktivirati pokaznu svjetiljku koja mora biti u cijelosti vidljiva vozaču kad sjedi u uobičajenom položaju za vožnju, u svim uobičajenim uvjetima okolnog osvjetljenja, radi upozorenja da neka vrata nisu potpuno zatvorena. Ta se pokazna svjetiljka mora upaliti svaki put kad se kruti dio vrata nađe između potpuno otvorenog položaja i 30 mm od potpuno zatvorenog položaja. Ista pokazna svjetiljka može služiti za jedna ili više vrata. Međutim, pokazna svjetiljka takvog tipa ne smije se ugraditi u slučaju prednjih vrata za putnike koja ne zadovoljavaju zahtjeve iz stavaka 7.6.5.6.1.1. i 7.6.5.6.1.2.

7.6.5.5. Kad su za vozača predviđene upravljačke naprave za otvaranje i zatvaranje vrata za putnike sa servo upravljanjem, one moraju biti takve da vozač može u svakom trenutku promijeniti smjer kretanja vrata za vrijeme njihova zatvaranja ili otvaranja.

7.6.5.6. Konstrukcija i upravljački sustav svakih vrata za putnike sa servo upravljanjem moraju biti takvi da nije vjerojatno da vrata mogu ozlijediti putnika ili ga ukliještiti pri zatvaranju.

7.6.5.6.1. Ovaj se zahtjev smatra ispunjenim ako su zadovoljena sljedeća dva zahtjeva:

7.6.5.6.1.1. prvi je zahtjev da se vrata, kad se zatvaranje vrata zaustavi u bilo kojoj mjernoj točki opisanoj u Prilogu 6. silom zadržavanja koja nije veća od 150 N, automatski ponovno otvore do krajnjeg položaja i, osim u slučaju vrata za putnike s automatskim pokretanjem, ostanu otvorena dok se ne aktivira upravljačka naprava za zatvaranje. Sila zadržavanja može se izmjeriti bilo kojom metodom koju odobri homologacijsko tijelo. Upute se nalaze u Prilogu 6. ovom Pravilniku. Vršna sila može kratko vrijeme biti veća od 150 N pod uvjetom da ne prekorači 300 N. Sustav ponovnog otvaranja može se provjeriti s pomoću ispitne šipke poprečnog presjeka visine 60 mm i širine 30 mm, sa zaobljenim uglovima polumjera 5 mm;

7.6.5.6.1.2. drugi je zahtjev kad vrata prilikom zatvaranja zahvate putnikov ručni zglob ili prst: 7.6.5.6.1.2.1. da se vrata automatski potpuno otvore do krajnjeg položaja i, osim u slučaju vrata za putnike s automatskim pokretanjem, ostanu otvorena dok se ne aktivira upravljačka naprava za zatvaranje ili 7.6.5.6.1.2.2. da se zglob ili prst mogu lako izvući iz vrata bez opasnosti od ozljede putnika. Ovaj se zahtjev može provjeriti ručno ili s pomoću ispitne šipke iz stavka 7.6.5.6.1.1., koja je na duljini od 300 mm stanjena od debljine 30 mm na debljinu 5 mm. Šipka ne smije biti polirana ili podmazana. Ako vrata zadrže šipku, mora je biti moguće lako izvući ili 7.6.5.6.1.2.3. da se vrata zadrže u položaju koji omogućava slobodan prolaz ispitne šipke poprečnog presjeka visine 60 mm i širine 20 mm, sa zaobljenim uglovima polumjera 5 mm. Taj položaj ne smije biti udaljen više od 30 mm od potpuno zatvorenog položaja.

7.6.5.6.2. U slučaju prednjih vrata za putnike zahtjev iz stavka 7.6.5.6. smatra se ispunjenim ako vrata:

7.6.5.6.2.1. zadovoljavaju zahtjeve iz stavaka 7.6.5.6.1.1. i 7.6.5.6.1.2. ili

7.6.5.6.2.2. imaju ugrađene meke rubove; međutim, ti rubovi ne smiju biti tako meki da, kad su vrata zatvorena i drže ispitnu šipku iz stavka 7.6.5.6.1.1., kruta konstrukcija vrata može doći u potpuno zatvoren položaj.

7.6.5.7. Kad se vrata za putnike sa servo upravljanjem drže zatvorenima samo sa stalnim napajanjem električnom energijom, mora biti predviđena naprava za vizualno upozorenje vozača o svakoj neispravnosti u napajanju vrata.

7.6.5.8. Naprava za zaštitu od pokretanja, ako je ugrađena, mora raditi samo pri brzini manjoj od 5 km/h i ne smije raditi pri brzini većoj od navedene.

7.6.5.9. Ako vozilo nema ugrađenu napravu za zaštitu od pokretanja, mora se aktivirati zvučni signal koji upozorava vozača ako vozilo polazi sa stajališta dok bilo koja vrata za putnike sa servo upravljanjem nisu potpuno zatvorena. Taj zvučni signal mora se aktivirati pri brzini većoj od 5 km/h za vrata koja zadovoljavaju zahtjeve iz stavka 7.6.5.6.1.2.3.

7.6.6. Dodatni tehnički zahtjevi za vrata za putnike s automatskim pokretanjem

7.6.6.1. Uključivanje upravljačkih naprava za otvaranje vrata

7.6.6.1.1. Osim u slučaju predviđenom u stavku 7.6.5.1., samo vozač sa svojeg sjedala smije moći uključiti i isključiti upravljačke naprave za otvaranje svakih vrata za putnike s automatskim pokretanjem.

7.6.6.1.2. Uključivanje i isključivanje može biti izravno s pomoću prekidača ili posredno, npr. otvaranjem ili zatvaranjem prednjih vrata za putnike.

7.6.6.1.3. Aktiviranje upravljačkih naprava za otvaranje od strane vozača mora biti signalizirano unutar vozila i, u slučaju vrata koja se otvaraju prema van, i izvan vozila; pokazivač (npr. osvijetljena tipka, osvijetljeni znak) mora biti na vratima na koja se odnosi ili blizu njih.

7.6.6.1.4. U slučaju izravnog uključivanja s pomoću prekidača radno stanje sustava mora biti jasno prikazano vozaču, npr. položajem prekidača, pokaznom svjetiljkom ili osvijetljenim prekidačem. Prekidač mora biti posebno označen i postavljen tako da se ne može zamijeniti ostalim upravljačkim napravama.

7.6.6.2. Otvaranje vrata za putnike s automatskim pokretanjem.

7.6.6.2.1. Nakon što vozač aktivira upravljačke kontrole za otvaranje, putnici moraju moći otvoriti vrata na sljedeći način:

7.6.6.2.1.1. iznutra, npr. pritiskom na tipku ili presijecanjem svjetlosne zapreke i

7.6.6.2.1.2. izvana, osim u slučaju vrata koja su predviđena samo za izlaz i koja su kao takva označena, npr. pritiskom na osvijetljenu tipku, na tipku ispod osvijetljenog znaka ili na sličnu napravu označenu prikladnim uputama.

7.6.6.2.2. Pritiskivanjem tipki iz stavka 7.6.6.2.1.1. i načinima komuniciranja s vozačem iz stavka 7.7.9.1. može se poslati signal koji se pohrani u memoriji i koji, nakon što vozač aktivira upravljačke kontrole za otvaranje, otvara vrata.

7.6.6.3. Zatvaranje vrata za putnike s automatskim pokretanjem

7.6.6.3.1. Kad se vrata za putnike s automatskim pokretanjem otvore, ona se moraju ponovno automatski zatvoriti nakon što istekne određeno vremensko razdoblje. Ako putnik ulazi u vozilo ili ga napušta u tom vremenskom razdoblju, sigurnosna naprava (npr. dodir poda stopalom, svjetlosna zapreka, jednosmjerna zapreka) mora osigurati da se vrijeme do zatvaranja vrata dovoljno produlji.

7.6.6.3.2. Ako putnik ulazi u vozilo ili ga napušta dok se vrata zatvaraju, proces zatvaranja mora se automatski prekinuti i vrata se moraju vratiti u otvoreni položaj. Vraćanje vrata može aktivirati jedna od sigurnosnih naprava iz stavke 7.6.6.3.1. ili neka druga naprava.

7.6.6.3.3. Putnik mora moći, u skladu sa stavkom 7.6.6.2., ponovno otvoriti vrata koja se automatski zatvore u skladu sa stavkom 7.6.6.3.1.; to se ne primjenjuje ako je vozač isključio upravljačke naprave za otvaranje.

7.6.6.3.4. Nakon što vozač isključi upravljačke naprave za otvaranje vrata za putnike s automatskim pokretanjem, otvorena vrata moraju se zatvoriti u skladu sa stavcima 7.6.6.3.1. i 7.6.6.3.2.

7.6.6.4. Zaustavljanje procesa automatskog zatvaranja kod vrata označenih za posebnu namjenu, npr. za putnike s dječjim kolicima, za osobe sa smanjenom pokretljivošću itd.

7.6.6.4.1. Vozač mora moći zaustaviti proces automatskog zatvaranja aktiviranjem posebne upravljačke naprave. Putnik isto tako mora moći izravno zaustaviti proces automatskog zatvaranja pritiskom na posebnu tipku.

7.6.6.4.2. Na zaustavljanje procesa automatskog zatvaranja vozača se mora upozoriti npr. vizualnim signalom.

7.6.6.4.3. Ponovno uspostavljanje procesa automatskog zatvaranja mora u svim slučajevima biti omogućeno samo vozaču.

7.6.6.4.4. Na daljnje zatvaranje vrata primjenjuje se stavak 7.6.6.3.

7.6.7. Tehnički zahtjevi za vrata za slučaj opasnosti

7.6.7.1. Mora biti moguće lako otvoriti vrata za slučaj opasnosti izvana i iznutra kad vozilo miruje. Međutim, ovaj se zahtjev ne smije tumačiti kao da isključuje mogućnost zaključavanja vrata izvana ako se vrata uvijek mogu otvoriti iznutra s pomoću uobičajenog mehanizma za otvaranje.

7.6.7.2. Vrata za slučaj opasnosti, kad se upotrebljavaju kao takva, ne smiju biti sa servo upravljanjem, osim u slučaju da se, nakon što se upravljačka naprava za vrata iz stavka 7.6.5.1. ili upravljačka naprava za namjenska vrata za slučaj opasnosti koja ispunjavaju odredbe iz stavka 7.6.5.1., aktivira i vrati u uobičajeni položaj, vrata ponovno ne zatvore dok vozač sljedeći put ne aktivira upravljačku napravu za zatvaranje vrata. Aktiviranje jedne od upravljačkih naprava iz stavka 7.6.5.1. mora prouzročiti otvaranje vrata do širine kroz koju može proći kontrolnik kako je određen u stavku 7.7.2.1. unutar najviše osam sekundi od aktiviranja upravljačke naprave ili omogućiti lako ručno otvaranje vrata do širine kroz koju može proći kontrolnik unutar najviše osam sekundi od aktivacije upravljačke naprave. Osim toga, vrata za slučaj opasnosti ne smiju biti klizna, osim u slučaju vozila za prijevoz najviše 22 putnika. Za takva se vozila klizna vrata mogu smatrati vratima za slučaj opasnosti ako se dokaže da se mogu otvoriti bez upotrebe alata nakon ispitivanja čelnim sudarom sa zaprekom u skladu s Pravilnikom br. 33.

7.6.7.3. Svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata za slučaj opasnosti (na donjoj razini u slučaju katnog vozila) izvana mora biti smješten na visini između 1 000 i 1 500 mm iznad tla i najviše 500 mm udaljen od vrata. Na vozilima razreda I., II. i III. svaka upravljačka naprava ili uređaj za otvaranje vrata za slučaj opasnosti iznutra mora biti smješten na visini između 1 000 i 1 500 mm iznad površine poda ili stube koja je najbliža upravljačkoj napravi i najviše 500 mm udaljen od vrata. To se ne primjenjuje na upravljačke naprave smještene u vozačevu prostoru.

Umjesto toga, upravljačka naprava iz stavka 7.6.7.2. za otvaranje vrata sa servo upravljanjem može se postaviti u skladu sa stavkom 7.6.5.1.2.

7.6.7.4. Vrata za slučaj opasnosti sa šarkama koja su ugrađena na bočnoj strani vozila moraju imati šarke na prednjem rubu i moraju se otvarati prema van. Remen za držanje, lanac ili druge naprave za zadržavanje dopušteni su pod uvjetom da dopuštaju otvaranje vrata i da ona ostanu otvorena do kuta od najmanje 100°. Ako postoji neki način koji kontrolniku osigurava slobodan prolaz do vrata za slučaj opasnosti, zahtjev za najmanji kut od 100° ne primjenjuje se.

7.6.7.5. Vrata za slučaj opasnosti moraju biti zaštićena od nenamjernog pokretanja. Međutim, ovaj se zahtjev ne primjenjuje ako se vrata za slučaj opasnosti automatski zaključavaju kad se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h.

7.6.7.6. Sva vrata za slučaj opasnosti moraju imati ugrađenu zvučnu napravu za upozorenje vozača kad vrata nisu dobro zatvorena. Upozorna naprava mora se uključiti pokretanjem zapora vrata ili ručke, a ne pokretanjem samih vrata.

7.6.7.7. Ako je ugrađen sustav prekonoćnog zaključavanja, primjenjuje se sljedeće:

7.6.7.7.1. sustav zaključavanja automatski se isključuje kad je uključen prekidač za paljenje ili

7.6.7.7.2. signal upozorava vozača da je sustav prekonoćnog zaključavanja ostao aktiviran na jednima ili više vrata kad je uključen prekidač za paljenje. Za više vrata može se upotrebljavati jedan signal.

7.6.8. Tehnički zahtjevi za prozore za slučaj opasnosti

7.6.8.1. Svaki prozor za slučaj opasnosti, sa šarkama ili izbacivi, mora se otvarati prema van. Izbacivi prozori ne smiju se potpuno odvojiti od vozila kad se upotrijebe. Djelovanje izbacivog otvora za spašavanje mora biti takvo da se djelotvorno onemogući nenamjerno izbacivanje.

7.6.8.2. Svaki prozor za slučaj opasnosti mora:

7.6.8.2.1. se moći lako i trenutačno otvoriti iznutra i izvana s pomoću naprave koja je prikladna namjeni. Ova odredba uključuje mogućnost upotrebe npr. prozora od slojevitog stakla ili plastičnog materijala ili

7.6.8.2.2. biti izrađen od lako lomljivog sigurnosnog stakla. Ova posljednja odredba isključuje mogućnost upotrebe prozora od slojevitog stakla ili plastičnog materijala. U blizini svakog prozora za slučaj opasnosti mora biti postavljena naprava, lako dostupna osobama u vozilu, kojom se može razbiti prozor. Naprava za razbijanje stakla na prozorima za slučaj opasnosti na stražnjoj strani vozila mora biti smještena u sredini iznad ili ispod prozora za slučaj opasnosti ili, umjesto toga, naprava mora biti smještena u blizini svakog kraja prozora.

7.6.8.3. Svaki prozor za slučaj opasnosti koji se može zaključati izvana mora biti proizveden tako da se uvijek može otvoriti iz vozila.

7.6.8.4. Ako je prozor za slučaj opasnosti tipa sa šarkama na gornjem rubu, on mora imati odgovarajući mehanizam koji ga drži potpuno otvorenim. Prozori za slučaj opasnosti sa šarkama trebaju se otvarati tako ne ometaju slobodan prolaz iz vozila i u vozilo.

7.6.8.5. Visina između donjeg ruba prozora za slučaj opasnosti koji je ugrađen bočno na vozilu i razine poda neposredno ispod prozora (izuzimajući mjestimična odstupanja poput izbočine iznad kotača ili kućišta mjenjača) ne smije biti veća od 1 200 mm i manja od 650 mm u slučaju prozora za slučaj opasnosti sa šarkama ili 500 mm u slučaju prozora koji je izrađen od lomljivog stakla.

Međutim, u slučaju prozora za slučaj opasnosti sa šarkama visina donjeg ruba može se smanjiti do 500 mm pod uvjetom da je na otvor prozora ugrađena zaštita do visine od 650 mm radi sprečavanja mogućnosti ispadanja putnika iz vozila. Kad je na otvor prozora ugrađena zaštita, visina otvora prozora iznad te zaštite ne smije biti manja od najmanje vrijednosti propisane za prozor za slučaj opasnosti.

7.6.8.6. Svaki prozor za slučaj opasnosti sa šarkama koji nije lako vidljiv iz vozačeva sjedala mora imati ugrađenu zvučnu napravu za upozorenje vozaču kad nije dobro zatvoren. Ta se naprava mora uključiti pokretanjem brave prozora, a ne pokretanjem samog prozora.

7.6.9. Tehnički zahtjevi za otvore za spašavanje

7.6.9.1. Svaki otvor za spašavanje mora biti takav da ne ometa slobodni prolaz iz vozila i u vozilo.

7.6.9.2. Krovni otvori za spašavanje moraju biti izbacivi, sa šarkama ili izrađeni od lako lomljivog sigurnosnog stakla. Podni otvori za spašavanje moraju biti sa šarkama ili izbacivi i moraju imati ugrađenu zvučnu napravu za upozorenje vozaču kad nisu dobro zatvoreni. Ta se naprava mora uključiti pokretanjem brave otvora za spašavanje, a ne pokretanjem samog otvora za spašavanje. Otvori za spašavanje moraju biti zaštićeni od nenamjernog pokretanja. Međutim, taj se zahtjev ne primjenjuje ako se podni otvori za spašavanje automatski zaključaju kad se vozilo kreće brzinom većom od 5 km/h.

7.6.9.3. Izbacivi otvori za spašavanje ne smiju se potpuno odvojiti od vozila kad se upotrijebe tako da otvor za spašavanje ne ugrozi druge korisnike ceste. Djelovanje izbacivog otvora za spašavanje mora biti takvo da se učinkovito onemogući nenamjerno izbacivanje. Podne izbacive otvore za spašavanje mora biti moguće izbaciti samo u prostor za putnike.

7.6.9.4. Izbacivi otvori za spašavanje sa šarkama moraju se otvarati prema prednjoj ili stražnjoj strani vozila, s kutom otvaranja od najmanje 100°. Podni otvori za spašavanje sa šarkama moraju se otvarati u prostor za putnike.

7.6.9.5. Otvori za spašavanje moraju biti takvi da ih je moguće lako otvoriti ili skinuti izvana ili iznutra. Međutim, ovaj se zahtjev ne smije tumačiti kao da isključuje mogućnost zaključavanja otvora za spašavanje u cilju osiguranja vozila kad nije pod nadzorom pod uvjetom da se otvor za spašavanje uvijek može otvoriti ili ukloniti iznutra s pomoću uobičajenog mehanizma za otvaranje ili uklanjanje. U slučaju lako lomljivog otvora za spašavanje u blizini otvora za spašavanje mora se nalaziti naprava, lako dostupna osobi unutar vozila, kojom se taj otvor za spašavanje može lako razbiti.

7.6.10. Tehnički zahtjevi za uvlačive stube

Ako su ugrađene uvlačive stube, one moraju zadovoljavati sljedeće zahtjeve:

7.6.10.1. djelovanje uvlačivih stuba može se uskladiti s djelovanjem odgovarajućih vrata za putnike ili vrata za slučaj opasnosti;

7.6.10.2. kad su vrata zatvorena, nijedan dio uvlačivih stuba ne smije stršiti više od 10 mm iznad susjedne linije nadogradnje;

7.6.10.3. kad su vrata otvorena i uvlačive su stube u izvučenom položaju, površina plohe mora zadovoljavati zahtjeve iz stavka 7.7.7. ovog Priloga;

7.6.10.4. u slučaju stuba sa servo pokretanjem zaustavljeno vozilo ne smije se moći pokrenuti vlastitim pogonom dok su stube u izvučenom položaju. U slučaju stuba s ručnim pokretanjem zvučni signal mora upozoriti vozača da stube nisu potpuno uvučene;

7.6.10.5. kad se vozilo kreće, stuba sa servo pokretanjem ne smije se moći izvući. Ako je naprava koja pokreće stubu u kvaru, stuba se mora uvući i ostati u uvučenom položaju. Međutim, djelovanje odgovarajućih vrata ne smije biti spriječeno u slučaju takvog kvara ili ako je stuba oštećena ili zapriječena;

7.6.10.6. kad putnik stoji na uvlačivoj stubi sa servo upravljanjem, odgovarajuća vrata ne smiju se moći zatvoriti. Zadovoljavanje tog zahtjeva provjerava se postavljanjem mase od 15 kg, koja predstavlja malo dijete, na središte stube. Ovaj se zahtjev ne primjenjuje na svaka vrata koja su u izravnom vidnom polju vozača;

7.6.10.7. (rezervirano)

7.6.10.8. uglovi uvlačivih stuba koji su okrenuti prema naprijed ili prema unatrag moraju biti zaobljeni polumjerom koji nije manji od 5 mm; rubovi moraju biti zaobljeni polumjerom koji nije manji od 2,5 mm;

7.6.10.9. kad su vrata za putnike otvorena, uvlačiva stuba mora se držati osigurana u izvučenom položaju. Kad se masa od 136 kg postavi u središte jednostruke stube ili masa od 272 kg u središte dvostruke stube, deformacija u bilo kojoj točki stube, mjereno u odnosu na nadogradnju vozila, ne smije prijeći 10 mm.

7.6.11. Sigurnosni znakovi

7.6.11.1. Svi sigurnosni znakovi moraju ispunjavati zahtjeve iz stavka 6.5. norme ISO 3864-1:2011.

7.6.11.2. Svaki sigurnosni znak propisan ovim Pravilnikom upotrebljava se za prenošenje samo jedne sigurnosne poruke. Informacije moraju biti osigurane u obliku piktograma; međutim, riječi, slova ili brojevi mogu biti na istom znaku u kombinaciji s piktogramom. Piktogram mora biti postavljen i usmjeren tako da ga se može lako razumjeti.

7.6.11.2.1. Sigurnosni znakovi prate načela prikazana u primjeru navedenom u nastavku, tj. sastoje se od zaglavlja u kojem je opisana sigurnosna poruka, srednjeg dijela koji sadržava upute i trećeg, neobveznog, podnožja za manje važan tekst.

7.6.11.2.2. Piktogrami koji ukazuju na radnje koje treba poduzeti korisnik moraju prikazivati osobu ili odgovarajući dio tijela osobe koja rukuje opremom ili uređajem.

7.6.11.2.3. Piktogrami koji ukazuju na zahtijevano kretanje moraju, prema potrebi, prikazivati strelicu koja pokazuje smjer kretanja. Kada se zahtijeva rotirajuće kretanje, upotrebljava se zakrivljena strelica.

7.6.11.2.4. Kada se zahtijeva aktiviranje uređaja, uklanjanje ploča ili otvaranje vrata, piktogram mora prikazivati radnju u tijeku.

7.6.11.2.5. Mala slova dodatnih riječi, slova i brojeva moraju imati visinu od najmanje 8 mm. Riječi ne smiju biti napisane samo velikim slovima.

7.6.11.3. Svi sigurnosni znakovi koji su vidljivi unutar vozila moraju biti izrađeni od fotoluminiscentnog materijala čije značajke slabljenja svjetlosti odgovaraju najmanje podrazredu C u tablici 2. norme ISO 17398:2004, mjereno u skladu sa stavkom 7.11. te norme.

7.6.11.4. Sigurnosni znakovi ne smiju biti postavljeni u položaj u kojem bi mogli biti zaklonjeni tijekom rada vozila. Međutim, preko prozora za slučaj opasnosti može se postaviti zavjesa ili zaslon pod uvjetom da dodatni sigurnosni znak ukazuje na to da se prozor za slučaj opasnosti nalazi iza zavjese ili zastora.

7.6.11.5. Svaki sigurnosni izlaz i svaki drugi izlaz koji ispunjava zahtjeve za sigurnosni izlaz mora biti označen jednim od odgovarajućih piktograma opisanih u tablici 3. norme ISO 7010:2011; piktogrami moraju biti čitljivi i unutar i izvan vozila.

7.6.11.6. Sigurnosni znakovi postavljaju se u blizini ili okružuju, ili se nalaze na svim unutarnjim i vanjskim upravljačkim napravama za slučaj opasnosti i uređajem (uređajima) za razbijanje prozora (ili više njih) za slučaj opasnosti.

7.6.11.7. Nijedan dio nekog sigurnosnog znaka ne smije zaklanjati bilo koju zaštitu od zloupotrebe koja može biti prisutna, npr. poklopac.

7.6.11.8. Jezik na kojem mora biti svaki tekstualni sigurnosni znak u skladu sa stavcima od 7.6.11.1. do 7.6.11.7. određuje homologacijsko tijelo, imajući u vidu državu/države u kojima podnositelj zahtjeva namjerava prodavati vozilo u dogovoru, ako je to potrebno, s nadležnim tijelima predmetne države/država. Ako nadležno tijelo države/država u kojima će se registrirati vozilo promijeni jezik, to ne smije povlačiti novi homologacijski postupak.

7.6.12. Osvjetljenje vrata za putnike

7.6.12.1. Osvjetljenje vrata za putnike može biti predviđeno za osvjetljavanje ravnog horizontalnog dijela tla određenog u stavku 7.6.12.2.2. kako bi se pomoglo ulaženje i silaženje iz vozila i kako bi se omogućilo da vozač sa svojeg sjedala može primijetiti prisutnost putnika na tom dijelu tla.

7.6.12.2. Ako je ugrađeno, osvjetljenje vrata za putnike mora:

7.6.12.2.1. biti bijele boje;

7.6.12.2.2. osvjetljavati ravni horizontalni dio tla širine 2 m, mjereno od ravnine usporedne sa središnjom uzdužnom vertikalnom ravninom vozila koja prolazi kroz najizbočeniju točku zatvorenih vrata za putnike i preko duljine koja se proteže od poprečne ravnine koja prolazi kroz krajnji prednji rub zatvorenih vrata za putnike do poprečne ravnine koja prolazi kroz središnju crtu krajnjih prednjih kotača smještenih iza vrata za putnike ili, ako nema takvih kotača, do poprečne ravnine koja prolazi kroz stražnji dio vozila;

7.6.12.2.3. imati ograničenu snagu zasljepljivanja izvan područja tla najveće širine 5 m, mjereno od bočne strane vozila i najveće duljine ograničene poprečnom ravninom koja prolazi kroz prednji kraj vozila i poprečne ravnine koja prolazi kroz stražnji kraj vozila;

7.6.12.2.4. ako se donji rub uređaja za osvjetljavanje nalazi manje od 2 m od tla, taj uređaj ne smije stršiti više od 50 mm izvan sveukupne širine vozila izmjerene bez tog uređaja i mora imati polumjere zakrivljenosti od najmanje 2,5 mm;

7.6.12.2.5. se moći uključiti i isključiti ručno s pomoću zasebnog prekidača i

7.6.12.2.6. biti ugrađeno tako da se uređaj može uključiti samo kad se upotrebljavaju vrata za putnike i brzina vozila nije veća od 5 km/h te se automatski isključuje prije nego što vozilo dosegne brzinu veću od 5 km/h.

7.7. Unutarnji raspored

7.7.1. Pristup vratima za putnike (vidjeti sliku 1. u Prilogu 4.)

7.7.1.1. Slobodni prostor koji se proteže prema unutrašnjosti vozila od bočnog zida na kojem su ugrađena vrata mora omogućavati slobodan prolaz kontrolnika za provjeru čije dimenzije odgovaraju kontrolniku za provjeru 1. ili kontrolniku za provjeru 2. navedenom na slici 1. u Prilogu 4.

Taj kontrolnik za provjeru mora se držati usporedno s otvorom vrata dok ga se pomiče iz početnog položaja, u kojem njegova čelna ravnina koja je najbliža unutrašnjosti vozila dodiruje najudaljeniji rub otvora, do položaja u kojem kontrolnik dodiruje prvu stubu, nakon čega ga se mora držati pod pravim kutovima u odnosu na mogući smjer kretanja osobe koja upotrebljava ulaz.

7.7.1.2. (rezervirano)

7.7.1.3. Kad središnja crta tog kontrolnika za provjeru prijeđe razmak od 300 mm od početnog položaja i kontrolnik za provjeru dodiruje površinu stube ili poda, mora ga se zadržati u tom položaju.

7.7.1.4. Valjkasto tijelo (vidjeti sliku 6. u Prilogu 4) koje se upotrebljava za provjeru prolaznosti hodnika zatim se pomiče, počevši od hodnika, u vjerojatnom smjeru kretanja osobe koja napušta vozilo, dok njegova središnja crta ne dotakne vertikalnu ravninu u kojoj se nalazi gornji rub najgornje stube ili dok tangencijalna ravnina na gornjem valjku ne dodirne dvodijelnu ploču, ovisno o tome što se dogodi prvo te ga se zadržava u tom položaju (vidjeti sliku 2. u Prilogu 4.).

7.7.1.5. Između valjkastog tijela, u položaju koji je određen u stavku 7.7.1.4. i dvodijelne ploče, u položaju koji je određen u stavku 7.7.1.3., mora postojati slobodan prostor čije su gornje i donje granice prikazane na slici 2. u Prilogu 4. Taj slobodni prostor mora dopuštati slobodan prolaz vertikalne ploče najveće debljine 20 mm čiji su oblik i dimenzije jednaki središnjem presjeku valjkastog tijela (vidjeti stavak 7.7.5.1.). Tu se ploču pomiče iz položaja u kojem dodiruje valjkasto tijelo dok njezina vanjska strana ne dodirne unutarnju stranu dvodijelne ploče dodirivanjem ravnine ili ravnina koje su određene gornjim rubovima stube, u vjerojatnom smjeru kretanja osobe koja upotrebljava ulaz (vidjeti sliku 2. u Prilogu 4.).

7.7.1.6. Slobodni prostor za prolaz tog tijela ne smije uključivati bilo koji prostor koji seže do 300 mm ispred nepritisnutog sjedišta bilo kojeg sjedala okrenutog prema naprijed ili natrag ili do 225 mm u slučaju bočno okrenutih sjedala i do visine gornje strane sjedišta (vidjeti sliku 25. u Prilogu 4.).

7.7.1.7. U slučaju sklopivih sjedala taj se prostor određuje kad je sjedalo u položaju upotrebe.

7.7.1.8. Međutim, jedno ili više sklopivih sjedala namijenjenih posadi može sprečavati pristupni prilaz vratima za putnike kad je u položaju upotrebe pod uvjetom:

7.7.1.8.1. da je u vozilu i na obrascu izjave (vidjeti Prilog 1.) jasno naznačeno da je sjedalo namijenjeno samo za posadu;

7.7.1.8.2. da se sjedalo automatski sklopi kad nije u upotrebi, što je potrebno da se zadovolje zahtjevi u stavcima 7.7.1.1. ili 7.7.1.2. te 7.7.1.3., 7.7.1.4. i 7.7.1.5. ovog Priloga;

7.7.1.8.3. da se vrata ne smatraju obveznim izlazom u smislu stavka 7.6.1.4. ovog Priloga;

7.7.1.8.4. kad je sjedalo u položaju upotrebe i kad je sklopljeno, nijedan njegov dio ne smije biti ispred vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte sjedeće površine vozačeva sjedala u krajnjem stražnjem položaju i kroz središte vanjskog retrovizora ugrađenog na suprotnoj strani vozila.

7.7.1.9. U slučaju vozila za prijevoz najviše 22 putnika prilaz vratima i prolaz kroz koji putnici mogu prići vratima smatraju se neometanima ako imaju:

7.7.1.9.1. slobodni prolaz, izmjeren usporedno s uzdužnom osi vozila, koji nije manji od 220 mm u bilo kojoj točki i od 550 mm u bilo kojoj točki koja je više od 500 mm iznad poda ili stuba (vidjeti sliku 3. u Prilogu 4.);

7.7.1.9.2. slobodni prolaz, izmjeren okomito na uzdužnu os vozila, koji nije manji od 300 mm u bilo kojoj točki i od 550 mm u bilo kojoj točki koja je više od 1 200 mm iznad poda ili stuba ili manje od 300 mm ispod krova (vidjeti sliku 4. u Prilogu 4.).

7.7.1.10. Dimenzije vrata za putnike i vrata za slučaj opasnosti iz stavka 7.6.3.1. i zahtjevi iz stavaka od 7.7.1.1. do 7.7.1.7., 7.7.2.1. do 7.7.2.3., 7.7.5.1. i 7.7.8.5. ovog Priloga ne primjenjuju se na vozila razreda B čija tehnički dopuštena najveća masa ne prelazi 3,5 tone i koja imaju najviše 12 sjedala za putnike, od kojih svako sjedalo ima neometan pristup barem dvojim vratima.

7.7.1.11. Najveći nagib poda u pristupnom prilazu ne smije biti veći od 5 %.

7.7.1.12. Površina pristupnih prilaza mora biti protuklizna.

7.7.2. Pristup vratima za slučaj opasnosti (vidjeti sliku 5. u Prilogu 4.)

Sljedeći se zahtjevi ne primjenjuju na vozačeva vrata koja se upotrebljavaju kao sigurnosni izlaz u vozilima za prijevoz najviše 22 putnika.

7.7.2.1. Osim u slučaju predviđenom u stavku 7.7.2.4., slobodni prostor između hodnika i otvora vrata za slučaj opasnosti mora omogućavati slobodan prolaz vertikalnog valjka promjera 300 mm i visine 700 mm od poda, koji nosi drugi vertikalni valjak promjera 550 mm, tako da im je ukupna visina 1 400 mm.

Promjer gornjeg valjka može se na vrhu smanjiti na 400 mm kad postoji skošenje pod kutom do 30° u odnosu na horizontalu.

7.7.2.2. Osnova prvog valjka mora se nalaziti u projekciji drugog valjka.

7.7.2.3. Kad su sklopiva sjedala ugrađena bočno uzduž tog prolaza, slobodni prostor za valjak određuje se kad je sjedalo u položaju upotrebe.

7.7.2.4. Kao alternativa dvostrukom valjku može se upotrijebiti kontrolna naprava opisana u stavku 7.7.5.1. (vidjeti sliku 6. u Prilogu 4.).

7.7.3. Pristup prozorima za slučaj opasnosti

7.7.3.1. Kontrolnik za provjeru mora biti moguće izvući iz vozila kroz svaki prozor za slučaj opasnosti.

7.7.3.2. Smjer pomicanja kontrolnika za provjeru mora biti u smjeru u kojem bi se očekivalo da će ići putnik koji napušta vozilo. Kontrolnik za provjeru mora se držati okomito na taj smjer kretanja i mora imati slobodan prolaz.

7.7.3.3. Kontrolnik za provjeru mora biti u obliku tanke ploče dimenzija 600 mm × 400 mm, s uglovima zaobljenima polumjerom od 200 mm. Međutim, kod prozora za slučaj opasnosti koji je na stražnjoj strani vozila, kao drugu mogućnost, kontrolnik za provjeru može imati dimenzije 1 400 mm × 350 mm, s uglovima zaobljenima polumjerom od 175 mm.

7.7.4. Pristup otvorima za spašavanje

7.7.4.1. Otvori za spašavanje na krovu

7.7.4.1.1. Osim u slučaju vozila razreda I. i A, najmanje jedan otvor za spašavanje mora biti postavljen tako da krnja četverostrana piramida s bočnim kutom od 20° i visine 1 600 mm dodiruje dio sjedala ili odgovarajući oslonac. Os piramide mora biti vertikalna i njezin vrh (gornja površina) mora dodirivati otvor površine otvora za spašavanje. Oslonci mogu biti sklopivi ili odvojivi pod uvjetom da se mogu zabraviti u položaju upotrebe. Taj se položaj upotrebljava kod provjere.

7.7.4.1.2. Kad je debljina krovne konstrukcije veća od 150 mm, vrh piramide mora dodirivati otvor površine otvora za spašavanje na razini vanjske površine krova.

7.7.4.2. Otvori za spašavanje u podu

U slučaju otvora za spašavanje koji su ugrađeni u pod otvor mora omogućavati izravan i slobodan prolaz do vanjske strane vozila i mora biti postavljen tako da slobodan prostor iznad otvora odgovara visini hodnika. Bilo koji izvor topline ili pomični dijelovi moraju biti udaljeni najmanje 500 mm od svakog dijela otvora za spašavanje.

Kontrolnik za provjeru u obliku tanke ploče dimenzija 600 mm × 400 mm s uglovima zaobljenim polumjerom od 200 mm koji je u vodoravnom položaju mora biti moguće pomaknuti s visine od 1 m iznad poda vozila do poda.

7.7.5. Hodnici (vidjeti sliku 6. u Prilogu 4.)

7.7.5.1. Hodnik u vozilu mora biti konstruiran i proizveden tako da omogućava slobodan prolaz kontrolne naprave koja se sastoji od dvaju suosnih valjaka međusobno spojenih obrnutim krnjim stošcem dimenzija prikazanih na slici 6. u Prilogu 4.

Kontrolna naprava smije doći u dodir s remenim držačima, ako su ugrađeni, ili drugim savitljivim predmetima kao što su dijelovi sigurnosnog pojasa i lako ih pomaknuti.

U vozilima razreda I. i A kontrolna naprava u skladu sa slikom 6. u Prilogu 4. ne smije doći u dodir s bilo kojim zaslonom ili prikaznim uređajem ugrađenim na strop iznad hodnika.

U vozilima razreda II., III. i B kontrolna naprava u skladu sa slikom 6. u Prilogu 4. smije doći u dodir s bilo kojim zaslonom ili prikaznim uređajem ugrađenim na strop iznad hodnika pod uvjetom da, pri upotrebi kontrolne naprave duž hodnika u oba smjera, najveća sila potrebna za pomicanje takvog zaslona ili prikaznog uređaja na stranu nije veća od 20 N. Nakon što je pomaknut u stranu, zaslon ili prikazni uređaj mora ostati u uvučenom položaju.

Ako je vozilo razreda I., II. ili A opremljeno pregradom, kontrolna naprava u skladu sa slikom 6. u Prilogu 4. smije doći u dodir s pregradom pod uvjetom da najveća sila, kojom se djeluje okomito na pregradu, potrebna za pomicanje takve pregrade na stranu nije veća od 50 N, mjereno na točki dodira između kontrolne naprave u skladu sa slikom 6. u Prilogu 4. i pregrade.

Propisana najveća sila primjenjuje se na oba smjera kretanja kontrolne naprave.

Ako je vozilo opremljeno podiznom platformom u blizini pregrade, pregrada može biti privremeno blokirana dok radi podizna platforma.

7.7.5.1.1. Ako ispred sjedala ili reda sjedala nema izlaza:

7.7.5.1.1.1. u slučaju naprijed okrenutih sjedala prednji rub valjkastog kontrolnika određenog u stavku 7.7.5.1. mora dosegnuti najmanje do poprečne vertikalne ravnine koja dodiruje krajnju prednju točku naslona krajnjeg prednjeg reda sjedala i ostati u tom položaju. Od te ravnine mora biti moguće pomicati ploču prikazanu na slici 7. u Prilogu 4. tako da se, počevši od položaja dodira s valjkastim kontrolnikom, strana ploče koja je okrenuta prema vanjskoj strani vozila pomakne naprijed za 660 mm;

7.7.5.1.1.2. u slučaju bočno okrenutih sjedala prednji dio valjkastog kontrolnika mora dosegnuti najmanje do poprečne vertikalne ravnine koja se podudara s vertikalnom ravninom koja prolazi kroz središte prednjeg sjedala (slika 7. u Prilogu 4.).

7.7.5.1.1.3. u slučaju natrag okrenutih sjedala prednji dio valjkastog kontrolnika mora dosegnuti najmanje do poprečne vertikalne ravnine koja dodiruje prednji dio sjedišta prednjeg reda ili prednjeg sjedala (slika 7. u Prilogu 4.).

7.7.5.2. (rezervirano)

7.7.5.3. Na vozilima razreda III. sjedala na jednoj ili objema stranama hodnika mogu biti bočno pomična, što kao posljedicu može imati smanjenje širine hodnika do dimenzije koja odgovara promjeru donjeg valjka od 220 mm pod uvjetom da je upravljačka naprava na svakom sjedalu koja je lako dostupna putniku koji stoji u hodniku dostatna da prouzroči jednostavno vraćanje sjedala, ako je moguće automatski, čak i ako je zauzeto, u položaj koji odgovara najmanjoj širini od 300 mm.

7.7.5.4. Na zglobnim vozilima kontrolna naprava određena u stavku 7.7.5.1. mora moći neometano proći kroz zglobni dio na svakoj razini kad je putnicima moguć prolaz između tih dvaju krutih dijelova. Nijedan dio mekog dijela obloge tog dijela, uključujući i harmoniku, ne smije stršiti u hodnik.

7.7.5.5. Stube mogu biti ugrađene u hodnik. Širina takvih stuba ne smije biti manja od širine hodnika na vrhu stuba.

7.7.5.6. Nisu dopuštena sklopiva sjedala koja omogućavaju putnicima sjedenje u hodniku. Međutim, u drugim područjima vozila dopuštena su sklopiva sjedala pod uvjetom da ne ometaju prolaz kontrolnika za provjeru kroz hodnik kada su u otvorenom (sjedećem) položaju.

7.7.5.7. Bočno pomična sjedala koja u nekom položaju zadiru u hodnik nisu dopuštena, osim u vozilima razreda III. na koja se primjenjuju uvjeti propisani u stavku 7.7.5.3.

7.7.5.8. U slučaju vozila na koja se primjenjuje stavak 7.7.1.9. ovog Priloga, hodnik nije potreban pod uvjetom da su zadovoljene dimenzije za prolaz navedene u tom stavku.

7.7.5.9. Površina hodnika mora biti protuklizna.

7.7.6. Nagib hodnika

Nagib hodnika ne smije prelaziti:

7.7.6.1. u uzdužnom smjeru: 7.7.6.1.1. 8 % za vozila razreda I., II. ili A ili 7.7.6.1.2. 12,5 % za vozila razreda III. i B i

7.7.6.2. u poprečnom smjeru 5 % za sve razrede.

7.7.7. Stube (vidjeti sliku 8. u Prilogu 4.)

7.7.7.1. Najveća i najmanja visina kao i najmanja dubina stuba za putnike na vratima za putnike i za slučaj opasnosti, kao i unutar vozila, navedene su na slici 8. u Prilogu 4.

7.7.7.1.1. Svaki prijelaz od ulegnuća u hodniku do područja sjedala ne smatra se stubom. Međutim, vertikalni razmak između površine hodnika i poda u području sjedala ne smije prijeći 350 mm.

7.7.7.2. Visina stube mjeri se u središtu njezine širine na vanjskom rubu, pri čemu su gume i tlak u njima u skladu sa specifikacijom proizvođača za najveću tehnički dopuštenu opterećenu masu (M).

7.7.7.3. Visina prve stube u odnosu na tlo mjeri se na vozilu koje stoji na ravnoj podlozi, s masom u voznom stanju iz stavka 2.18. ovog Pravilnika i s gumama i tlakom u njima prema specifikaciji proizvođača za najveću tehnički dopuštenu opterećenu masu (M) navedenu u skladu sa stavkom 2.19. ovog Pravilnika.

7.7.7.4. U slučaju kad ima više stuba, svaka se stuba može preklapati do 100 mm s područjem vertikalne projekcije sljedeće stube, a te projekcije na gazištu ispod moraju ostaviti slobodnu površinu po dubini od najmanje 200 mm (vidjeti sliku 8. u Prilogu 4.) sa svim rubovima stuba konstruiranima tako da se opasnost od spoticanja svede na najmanju mjeru. Svi rubovi stuba moraju biti kontrastno obojeni u odnosu na pozadinu.

7.7.7.5. Širina i oblik svake stube moraju biti takvi da se na nju može postaviti pravokutnik određen u tablici navedenoj u nastavku tako da najviše 5 % površine odgovarajućeg pravokutnika strši izvan stube. Kod dvostrukih vrata svaka polovica tih vrata mora zadovoljavati taj zahtjev.

Broj putnika: > 22 ≤ 22 Područje prva stuba (mm) 400 × 300 400 × 200 ostale stube (mm) 400 × 200 400 × 200

7.7.7.6. Sve stube moraju imati protukliznu površinu.

7.7.7.7. Najveći nagib stube u svakom smjeru ne smije biti veći od 5 %.

7.7.8. Sjedala za putnike (uključujući sklopiva sjedala) i prostor za putnike koji sjede

7.7.8.1. Najmanja širina sjedala (vidjeti sliku 9. u Prilogu 4.)

7.7.8.1.1. Najmanja širina sjedišta sjedala, dimenzija „F” (vidjeti sliku 9. u Prilogu 4.), mjerena od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte mjesta za sjedenje, mora biti:

7.7.8.1.1.1. 200 mm za vozila razreda I., II., A ili B; ili

7.7.8.1.1.2. 225 mm za vozila razreda III.

7.7.8.1.2. Najmanja širina raspoloživog prostora za svako mjesto za sjedenje, dimenzija „G” (vidjeti sliku 9. u Prilogu 4.), mjereno od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte mjesta za sjedenje na visini između 270 mm i 650 mm iznad nepritisnutog sjedišta, ne smije biti manja od:

7.7.8.1.2.1. 250 mm za pojedinačna sjedala ili

7.7.8.1.2.2. 225 mm za sastavljena sjedala za dva ili više putnika.

7.7.8.1.3. Za vozila širine manje od 2,35 m:

7.7.8.1.3.1. širina raspoloživog prostora za svako mjesto za sjedenje, mjerena od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte tog mjesta za sjedenje na visini između 270 mm i 650 mm iznad površine nepritisnutog sjedišta, mora biti 200 mm (vidjeti sliku 9.A u Prilogu 4.). Kad je taj zahtjev zadovoljen, ne primjenjuju se zahtjevi iz stavka 7.7.8.1.2.; i

7.7.8.1.3.2. u slučaju vozila razreda III. najmanja širina sjedišta sjedala, dimenzija „F” (vidjeti sliku 9. u Prilogu 4.), mjerena od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte mjesta za sjedenje, mora biti najmanje 200 mm. Kad je taj zahtjev zadovoljen, ne primjenjuju se zahtjevi iz stavka 7.7.8.1.1.2.

7.7.8.1.4. Kod vozila za prijevoz najviše 22 putnika, za sjedala uza zid vozila, raspoloživi prostor u njegovu gornjem dijelu ne uključuje površinu trokuta osnovice 20 mm i visine 100 mm (vidjeti sliku 10. u Prilogu 4.). Dodatno se izuzima prostor potreban za sigurnosne pojaseve i njihova sidrišta te za štitnik od sunca.

7.7.8.1.5. Pri mjerenju širine hodnika ne uzima se u obzir strši li prethodno navedeni raspoloživi prostor u hodnik.

7.7.8.2. Najmanja dubina sjedišta sjedala (dimenzija K, vidjeti sliku 11. u Prilogu 4.)

Najmanja dubina sjedišta sjedala mora biti:

7.7.8.2.1. 350 mm u vozilima razreda I., A ili B; i

7.7.8.2.2. 400 mm u vozilima razreda II. ili III.

7.7.8.3. Visina sjedišta sjedala (dimenzija H, vidjeti sliku 11.a u Prilogu 4.)

Visina nepritisnutog sjedišta sjedala u odnosu na pod mora biti takva da je razmak od poda do vodoravne ravnine koja dodiruje prednju gornju površinu sjedišta sjedala između 400 mm i 500 mm. Međutim, ta se visina može smanjiti do 350 mm u području iznad kotača (uzimajući u obzir dopuštena odstupanja iz stavka 7.7.8.5.2.) i prostora za motor/prijenos.

7.7.8.4. Razmak između sjedala (vidjeti sliku 12. u Prilogu 4.)

7.7.8.4.1. U slučaju sjedala okrenutih u istom smjeru, razmak između prednje površine naslona sjedala i stražnje površine naslona sjedala koje je ispred (dimenzija H), mjeren vodoravno i na svim visinama iznad poda između gornje razine sjedišta sjedala i točke 620 mm iznad poda, ne smije biti manji od:

H Razredi I., A i B 650 mm Razredi II. i III. 680 mm

7.7.8.4.2. Sva se mjerenja provode kad sjedište sjedala i naslon nisu pritisnuti, u vertikalnoj ravnini koja prolazi kroz središnju crtu pojedinačnog mjesta za sjedenje.

7.7.8.4.3. Kod sjedala okrenutih jedno prema drugome najmanji razmak između prednjih površina naslona tih sjedala, mjeren preko najviših točaka sjedišta sjedala, ne smije biti manji od 1 300 mm.

7.7.8.4.4. U slučaju sjedala za putnike koja se mogu naginjati i namjestivih sjedala za vozača, mjerenja se obavljaju u uobičajenim položajima upotrebe naslona sjedala i naprava za namještanje, prema specifikaciji proizvođača.

7.7.8.4.5. Ako je na naslon sjedala ugrađen sklopivi stolić, mjerenja se obavljaju dok je on u sklopljenom (spremljenom) položaju.

7.7.8.4.6. Kad su sjedala ugrađena na uzdužnom nosaču ili drugom sustavu tako da vozač ili korisnik može lako mijenjati unutarnji raspored vozila, mjerenja se obavljaju u uobičajenom položaju upotrebe koji je proizvođač naveo u zahtjevu za homologaciju.

7.7.8.5. Prostor za putnike koji sjede (vidjeti sliku 13. u Prilogu 4.)

7.7.8.5.1. Za sjedalo iza pregrade ili druge krute konstrukcije koja nije sjedalo, ispred svakog zahtijevanog mjesta za sjedenje putnika (kako je određeno u stavku 7.7.8.6.) mora biti predviđen najmanji slobodni prostor kao što je prikazano na slici 13. u Prilogu 4. Pregrada čiji oblik približno odgovara stražnjoj strani nagnutog naslona sjedala može ulaziti u taj prostor. U slučaju sjedala pored vozačeva sjedala u vozilima razreda A ili B u taj prostor mogu ulaziti ploča s instrumentima, mjenjač, vjetrobransko staklo, štitnik od sunca, sigurnosni pojasevi i sidrišta sigurnosnih pojasa.

7.7.8.5.2. Za sjedalo iza sjedala i/ili sjedalo okrenuto prema hodniku mora biti predviđen slobodni prostor za stopala dubine od najmanje 300 mm i širine u skladu sa stavkom 7.7.8.1.1. ovog Priloga kao što je prikazano na slici 11.b u Prilogu 4. U taj prostor mogu mjestimično ulaziti nosači sjedala, oslonci za stopala za putnike i prodori iz stavka 7.7.8.6. ako ostavljaju odgovarajući prostor za stopala putnika. Taj prostor za stopala može biti djelomično smješten u i/ili iznad hodnika, ali ne smije predstavljati smetnju pri mjerenju najmanje širine hodnika u skladu sa stavkom 7.7.5. U slučaju sjedala pored vozačeva sjedala u vozilima razreda A ili B, u taj prostor mogu ulaziti sigurnosni pojasevi i sidrišta sigurnosnih pojasa.

7.7.8.5.3. Najmanji broj rezerviranih sjedala koja zadovoljavaju zahtjeve iz stavka 3.2. Priloga 8. mora biti četiri u vozilima razreda I., dva u vozilima razreda II. i jedan u vozilima razreda A. U slučaju vozila razreda III. ili razreda B koja podliježu zahtjevima Priloga 8., najmanji broj rezerviranih sjedala mora biti dva u vozilima razreda III. i jedan u vozilima razreda B.

Sjedala koja se uspravljaju kad nisu zauzeta ne smiju se označiti kao rezervirano sjedalo.

7.7.8.6. Slobodni prostor iznad mjesta za sjedenje

7.7.8.6.1. U slučaju jednopodnih vozila iznad svakog mjesta za sjedenje i, osim za sjedalo (sjedala) pored vozača u vozilu razreda A ili B, s njim povezanog prostora za stopala mora se izmjeriti slobodni prostor visine od najmanje 900 mm, mjereno od najviše točke nepritisnutog sjedišta i najmanje 1 350 mm od prosječne visine poda u prostoru za stopala. U slučaju vozila na koje se primjenjuje stavak 7.7.1.10. ovog Priloga kao i sjedala (ili više njih) pored vozača u vozilu razreda A ili B, te se dimenzije mogu smanjiti na 1 200 mm mjereno od poda i 800 mm mjereno od najviše točke nepritisnutog sjedišta.

U slučaju katnih vozila svako mjesto za sjedenje mora imati slobodni prostor visine od najmanje 900 mm, mjereno od najviše točke nepritisnutog sjedišta. U slučaju gornje razine (kata) ta se visina slobodnog prostora može smanjiti na 850 mm.

7.7.8.6.2. Taj se slobodni prostor mora protezati iznad površine koja je ograničena:

7.7.8.6.2.1. uzdužnim vertikalnim ravninama na 200 mm s obiju strana središnje vertikalne ravnine mjesta za sjedenje; i

7.7.8.6.2.2. poprečnom vertikalnom ravninom koja prolazi kroz krajnju stražnju gornju točku naslona sjedala i poprečnom vertikalnom ravninom 280 mm ispred krajnje prednje točke nepritisnutog sjedišta, u oba slučaja izmjerenih u središnjoj vertikalnoj ravnini mjesta za sjedenje.

7.7.8.6.3. Na rubovima slobodnog prostora određenog u stavcima 7.7.8.6.1. i 7.7.8.6.2. mogu se isključiti sljedeća područja:

7.7.8.6.3.1. za gornji dio vanjskih sjedala smještenih uz unutarnji zid vozila područje s pravokutnim poprečnim presjekom od 150 mm visine i 100 mm širine (vidjeti sliku 14. u Prilogu 4.);

7.7.8.6.3.2. za gornji dio vanjskog mjesta za sjedenje područje s poprečnim presjekom u obliku trokuta čije se tjeme nalazi 700 mm iznad poda, a osnovnica je širine 100 mm (vidjeti sliku 15. u Prilogu 4.). Prostor potreban za sigurnosne pojaseve i njihova sidrišta te za štitnik od sunca jednako je tako isključen:

7.7.8.6.3.3. za prostor za stopala vanjskog mjesta za sjedenje područje s površinom poprečnog presjeka od najviše 0,02 m2 (0,03 m2 za niskopodna vozila razreda I.) i sa širinom od najviše 100 mm (150 mm za niskopodna vozila razreda I.) (vidjeti sliku 16. u Prilogu 4.);

7.7.8.6.3.4. u slučaju vozila za prijevoz najviše 22 putnika, za mjesta za sjedenje koja su najbliža stražnjim uglovima nadogradnje, vanjski stražnji rub slobodnog prostora, gledano u tlocrtu, može biti zaobljen s polumjerom do 150 mm (vidjeti sliku 17. u Prilogu 4.).

7.7.8.6.4. U slobodan prostor koji je određen u stavcima 7.7.8.6.1., 7.7.8.6.2. i 7.7.8.6.3. dopušteni su sljedeći prodori:

7.7.8.6.4.1. prodor naslona drugog sjedala, njegovih oslonaca i njegovih dodataka (npr. sklopivog stolića);

7.7.8.6.4.2. u slučaju vozila za prijevoz najviše 22 putnika prodor izbočine iznad kotača pod uvjetom da je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta: 7.7.8.6.4.2.1. da prodor ne prolazi kroz središnju vertikalnu ravninu mjesta za sjedenje (vidjeti sliku 18. u Prilogu 4.) ili 7.7.8.6.4.2.2. da najbliži rub 300 mm dubokog područja za stopala putnika koji sjedi nije pomaknut prema naprijed za više od 200 mm od ruba nepritisnutog sjedišta i ne više od 600 mm od prednje površine naslona sjedala kad se ta mjerenja provode u središnjoj vertikalnoj ravnini mjesta za sjedenje (vidjeti sliku 19. u Prilogu 4.). U slučaju dvaju sjedala koja su licem okrenuta jedno prema drugom, ta se odredba primjenjuje samo za jedno od tih sjedala, a preostali prostor za stopala putnika koji sjede mora biti najmanje 400 mm;

7.7.8.6.4.3. u slučaju sjedala pored vozačeva sjedala u vozilima za prijevoz najviše 22 putnika prodor ploče s instrumentima, vjetrobranskog stakla, štitnika od sunca, sigurnosnih pojasa, sidrišta sigurnosnih pojasa i unutarnjeg dijela krova;

7.7.8.6.4.4. prodor nagibnih prozora, kad su otvoreni, i njihovih držača.

7.7.9. Komunikacija s vozačem

7.7.9.1. U vozilima razreda I., II. i A mora biti predviđen uređaj kojim putnici mogu dojaviti vozaču da zaustavi vozilo. Svi takvi uređaji za komunikaciju moraju imati upravljačke naprave koje se mogu aktivirati dlanom ruke. Uređaji za komunikaciju moraju biti odgovarajuće i jednakomjerno raspoređeni po cijelom vozilu na visini od najviše 1 500 mm od poda; to ne isključuje mogućnost ugradnje dodatnih uređaja za komunikaciju iznad te visine. Upravljačke naprave moraju biti kontrastno obojene u odnosu na pozadinu. Na aktiviranje upravljačke naprave putnike upozorava jedan ili više osvijetljenih znakova. Znak prikazuje riječi „autobus se zaustavlja” ili sličnu obavijest i/ili odgovarajući piktogram te oni moraju svijetliti dok se ne otvore vrata za putnike. Zglobna vozila moraju imati takve znakove u svakom krutom dijelu vozila. Katna vozila moraju ih imati na objema razinama. Odredbe stavka 7.6.11.4. primjenjuju se na sve tekstualne oznake koje se upotrebljavaju.

7.7.9.2. Komunikacija s prostorom za posadu

Ako je prostor za posadu izveden bez mogućnosti prilaza vozaču ili prostorima za putnike, mora biti predviđen uređaj za komunikaciju između vozača i tog prostora za posadu.

7.7.9.3. Komunikacija s prostorom nužnika

Prostori nužnika moraju biti opremljeni uređajem za pozivanje pomoći u slučaju opasnosti.

7.7.10. Uređaji za tople napitke i čajna kuhinja

7.7.10.1. Uređaji za tople napitke i čajna kuhinja moraju biti ugrađeni ili zaštićeni tako da ne postoji opasnost od prolijevanja toplog jela ili napitka po putniku zbog naglog kočenja ili skretanja.

7.7.10.2. U vozilima opremljenima uređajima za tople napitke i čajnom kuhinjom sva sjedala za putnike moraju imati odgovarajuće naprave za odlaganje toplog jela ili napitka dok se vozilo kreće.

7.7.11. Vrata na unutarnjim prostorijama

Svaka vrata na nužniku ili drugom unutarnjem prostoru:

7.7.11.1. moraju biti sa samozatvaranjem i ne smiju imati napravu koja ih drži otvorenima ako bi to, kad su otvorena, smetalo putnicima u slučaju opasnosti;

7.7.11.2. ne smiju, kad su otvorena, prikrivati bilo koju ručku, upravljačku napravu za otvaranje ili obveznu oznaku za bilo koja vrata za putnike, vrata za slučaj opasnosti, sigurnosni izlaz, vatrogasni aparat ili pribor prve pomoći;

7.7.11.3. moraju biti opremljena napravom koja u slučaju opasnosti omogućava otvaranje vrata izvan prostora;

7.7.11.4. ne smiju se moći zaključati izvana, osim ako ih je uvijek moguće otvoriti iznutra.

7.7.12. Unutarnje stubište katnog vozila (vidjeti sliku 1. u Prilogu 4.)

7.7.12.1. Najmanja širina unutarnjeg stubišta mora biti takva da omogućava slobodni prolaz kontrolnika za jednostruka vrata kako je određen na slici 1. u Prilogu 4. Ploča se pomiče iz hodnika na donjoj razini do zadnje stube, u vjerojatnom smjeru kretanja osobe koja upotrebljava stubište.

7.7.12.2. Unutarnje stubište mora biti konstruirano tako da pri naglom kočenju vozila u vožnji prema naprijed ne postoji opasnost da putnik bude odbačen prema dolje sa stubišta.

Ovaj se zahtjev smatra ispunjenim ako je zadovoljen najmanje jedan od sljedećih uvjeta:

7.7.12.2.1. nijedan dio stubišta nije nagnut u smjeru prema naprijed;

7.7