42011X0428(02)



Samo originalni UN/ECE tekstovi imaju pravnu važnost prema međunarodnom javnom pravu. Status i datum stupanja na snagu ovog Pravilnika mora se provjeriti u posljednjoj verziji UN/ECE statusnog dokumenta TRANS/WP.29/343, raspoloživog na stranici:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 34 Gospodarske komisije UN-a za Europu (UN/ECE) - Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u pogledu sprječavanja rizika od požara

koji sadrži sav važeći tekst prema:

Dopuni br. 3 promjenama niza 02 — Datum stupanja na snagu: 24. listopada 2009.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

DIO I. — HOMOLOGACIJA VOZILA U POGLEDU NJIHOVIH SPREMNIKA ZA GORIVO

DIO II. — HOMOLOGACIJA VOZILA U POGLEDU SPRJEČAVANJA RIZIKA OD POŽARA U SLUČAJU SUDARA

DIO III. — HOMOLOGACIJA SPREMNIKA KAPLJEVITOGA GORIVA KAO POSEBNIH TEHNIČKIH JEDINICA

DIO IV: — HOMOLOGACIJA VOZILA OBZIROM NA UGRADNJU HOMOLOGIRANOG SPREMNIKA (ILI VIŠE NJIH)

PRILOZI

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovaj se Pravilnik primjenjuje:

2. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

2.1. Zahtjev za homologaciju sukladno dijelu I. i/ili dijelu II. ovog Pravilnika.

nacrt (ili više njih) prikazujući karakteristike spremnika za gorivo i navodeći materijal od kojeg je on izrađen;

2.2. Zahtjev za homologaciju sukladno dijelu III. ovog Pravilnika

nacrt (ili više njih) koji prikazuje karakteristike spremnika za gorivo i navodi materijal od kojeg je on napravljen i, u slučaju spremnika za upotrebu u vozilu za posebne namjene, karakteristike dijelova vozila koje se koriste tijekom ispitivanja.

2.3. Zahtjev za homologaciju sukladno dijelu IV. ovog Pravilnika

3. HOMOLOGACIJA

3.1. Homologacija sukladno dijelu I. i/ili dijelu II. ovog Pravilnika.

3.2. Homologacija sukladno dijelu III. ovog Pravilnika

3.3. Dozvola sukladno dijelu IV. ovog Pravilnika

DIO I. — HOMOLOGACIJA VOZILA U POGLEDU NJIHOVIH SPREMNIKA ZA GORIVO

4. DEFINICIJE

U smislu ovog dijela Pravilnika:

kod vozila kategorije M1 (1) položaj spremnika (ili više njih) u vozilu, ako on ima negativan učinak na zahtjeve iz stavka 5.10.;

5. ZAHTJEVI ZA SPREMNIKE KAPLJEVITOGA GORIVA

5.1. Spremnici moraju biti tako napravljeni da su otporni na koroziju.

5.2. Spremnici zadovoljavaju, kada su opremljeni sa svim priborom, kojim se normalno opremaju, a ispitivanje na propuštanje je obavljeno prema stavku 6.1. pri relativnom unutarnjem tlaku jednakom dvostrukom radnom pretlaku, ali u svakom slučaju ne manjem pretlaku od 0,3 bara.

Spremnici koji su napravljeni do plastičnog materijala smatraju se da zadovoljavaju ovaj zahtjev ako su prošli ispitivanje opisano u Prilogu 5., stavak 2.

5.3. Bilo koji prekomjerni tlak ili tlak koji prelazi radni tlak mora biti automatski kompenziran odgovarajućim napravama (ventilima, sigurnosnim ventilima itd.).

5.4. Odušci moraju biti tako projektirani da sprječavanju bilo koji rizik. Posebno, bilo koje gorivo, koje može curiti kada se puni spremnik (ili više njih), ne smije padati na ispušni sistem. Ono mora biti usmjereno na tlo.

5.5. Spremnici ne smiju biti ugrađeni ili biti dio površine (poda, stranice, pregrade) ili putničkog prostora ili drugih prostora koji čine cjelinu s njima.

5.6. Mora se predvidjeti pregrada koja odvaja spremnik (ili više njih) od prostora za putnika. Pregrada može imati otvore (npr. za prolaz kabela) pod uvjetom da su oni tako stavljeni da gorivo ne može slobodno iz spremnika (ili više njih) ući u prostor za putnika ili drugi prostor koji čini s njim cjelinu pod normalnim uvjetima upotrebe.

5.7. Svaki spremnik mora biti sigurno pričvršćen i tako postavljen da osigurava da gorivo koje curi iz spremnika ili njegovih pribora neće iscuriti na tlo niti u prostor za osobe kod normalnih uvjete upotrebe.

5.8. Otvor za lijevak za punjenje gorivom ne smije biti postavljen u prostor za osobe, u prostor za prtljagu ili u prostor za motor.

5.9. Gorivo ne smije istjecati kroz poklopac spremnika ili kroz napravu koja je predviđena za kompenzaciju prekomjernog tlaka tijekom predvidivog načina rada vozila. U slučaju prevrtanja vozila, kapanje se može tolerirati uz uvjet da ono ne prelazi 30 g/min; taj zahtjev se mora provjeriti za vrijeme ispitivanja propisanih u stavku 6.2.

To se može postići uz pomoć jednog od sljedećeg:

5.10. Spremnici moraju biti ugrađeni na takav način da su zaštićeni od posljedica čeonog ili stražnjeg sudara vozila; u blizini spremnika ne smije biti dijelova koji strše, oštrih rubova itd.

5.11. Spremnik za gorivo i dijelovi njegovog pribora moraju biti projektirani i ugrađeni u vozilo na takav način da je otklonjena bilo kakva opasnost zapaljenja uslijed statičkog elektriciteta. Ako je potrebno, mora se predvidjeti jedna ili više mjera za pražnjenje statičkog elektriciteta. Proizvođač mora demonstrirati tehničkoj službi mjeru (ili više njih) koja garantira ispunjenje ovih zahtjeva.

5.12. Spremnik (ili spremnici) za gorivo moraju biti napravljeni od vatrostalnog metalnog materijala. On (oni) mogu biti izrađeni od plastičnog materijala uz uvjet da su zadovoljeni zahtjevi iz Priloga 5.

6. ISPITIVANJA SPREMNIKA ZA KAPLJEVITO GORIVO

6.1. Hidrauličko ispitivanje

Spremnik mora biti podvrgnut hidrauličkom tlačnom ispitivanju koje će se provoditi na izoliranoj jedinici upotpunjenoj svim svojim priborom. Spremnik mora biti potpuno ispunjen negorivom kapljevinom (npr. vodom). Nakon prekida svake vanjske veze, tlak se mora postepeno povećavati kroz cijevni priključak kroz koji se gorivo odvodi u motor, na relativni unutarnji tlak jednak dvostrukom radnom tlaku i ni u kojem slučaju ne manjem od 0,3 bar (30 kPa) pretlaka, koji se održava tijekom jedne minute. Tijekom toga vremena spremnik ne smije puknuti ili procuriti; međutim, smije se trajno deformirati.

6.2. Ispitivanje na prevrtanje

Spremnik i sav njegov pribor moraju biti montirani na ispitnom uređaju na način koji odgovara načinu ugradnje u vozilo za koje je spremnik predviđen: to se također odnosi i na sisteme za kompenzaciju unutarnjeg prekomjernog tlaka.

Ispitivanje se mora obaviti sa spremnikom napunjenim do 90 posto svoga kapaciteta i također s 30 posto svog kapaciteta negorivom kapljevinom, koja ima gustoću i viskozitet bliske gorivu koje se normalno koristi (voda je prihvatljiva).

Spremnik se mora okrenuti udesno sa svog instaliranog položaja za 90°. Spremnik mora ostati u tom položaju najmanje pet minuta. Zatim se spremnik mora okrenuti za daljih 90° u istom smjeru. Zatim se spremnik mora držati u tom položaju, u kojem je on potpuno okrenut, najmanje sljedećih pet minuta. Spremnik se mora zakrenuti u svoj normalni položaj. Ispitna kapljevina koja nije otekla iz odušnog sistema u spremnik mora se drenirati i po potrebi nadopuniti. Spremnik se mora zakrenuti za 90° u suprotnom smjeru i ostaviti najmanje pet minuta u tom položaju.

DIO II. — HOMOLOGACIJA VOZILA U POGLEDU SPRJEČAVANJA RIZIKA OD POŽARA U SLUČAJU SUDARA

7. DEFINICIJE

U smislu ovog dijela Pravilnika:

karakteristike u pogledu smještaja električne instalacije ako one imaju utjecaj na rezultate ispitivanja na sudar propisanih u ovom Pravilniku;

kod vozila kategorije M1 (1) položaj spremnika (ili više njih) u vozilu ako on ima negativan učinak na zahtjeve iz stavka 5.10.;

8. ZAHTJEVI ZA UGRADNJU SPREMNIKA KAPLJEVITOGA GORIVA

8.1. Instalacija za gorivo

8.2. Električna instalacija

Električne žice osim onih koje su položene u šuplje komponente moraju biti pričvršćene za konstrukciju vozila ili zidove ili obližnje pregrade. Točke u kojima one prolaze kroz stjenke ili pregrade moraju biti zadovoljavajuće zaštićene kako bi se spriječilo rezanje izolacije.

9. ISPITIVANJA NA VOZILU

Kod ispitivanja na čeoni sudar s preprekom koje se provodi prema postupku navedenom u Prilogu 3. ovom Pravilniku, ispitivanja na bočni sudar izvedenog prema postupku koji je opisan u Prilogu 4. Pravilniku br. 95, s izmjenama niza 01, i kod ispitivanja udara u stražnji udar provedenog prema postupku iz njegovog Priloga 4.

9.1. ne više od laganog curenja kapljevine iz instalacije za gorivo smije se pojaviti kod sudara;

9.2. Ako nakon sudara postoji kontinuirano curenje iz instalacije za gorivo, veličina curenja ne smije prelaziti 30 g/min; ako se kapljevina iz instalacije za gorivo miješa s kapljevinama iz drugih sistema, i ako se nekoliko kapljevina ne može s lakoćom odvojiti i identificirati, kontinuirano curenje se mora ocijeniti iz svih sakupljenih kapljevina;

9.3. ne smije nastati nikakvo održavanje vatre gorivom.

9.4. Za vrijeme i nakon sudara opisanih u gornjem stavku 9. akumulator se mora držati u položaju pomoću svoje naprave za držanje.

9.5. Na zahtjev proizvođača, ispitivanje na čeoni sudar naveden u Prilogu 3. ovom Pravilniku može biti zamijenjeno postupkom ispitivanja opisanim u Prilogu 3. Pravilniku br. 94, s izmjenama niza 01.

DIO III. — HOMOLOGACIJA SPREMNIKA KAPLJEVITOGA GORIVA KAO POSEBNIH TEHNIČKIH JEDINICA

10. DEFINICIJE

U smislu ovog dijela Pravilnika:

11. ZAHTJEVI ZA SPREMNIKE KAPLJEVITOGA GORIVA

11.1. Zahtjevi navedeni u gornjim stavcima 5.1, 5.2, 5.3, 5.9, 5.12, 6.1 i 6.2 moraju biti zadovoljeni kada su spremnici opremljeni priborima koji su normalno u njih ugrađeni.

11.2. U slučaju spremnika koji se moraju homologirati bez njihovog pribora dokumentacija proizvođača mora jasno navesti pribor korišten za ispitivanje.

DIO IV.: — HOMOLOGACIJA VOZILA OBZIROM NA UGRADNJU HOMOLOGIRANOG SPREMNIKA (ILI VIŠE NJIH)

12. DEFINICIJE

U smislu ovog dijela Pravilnika:

kod vozila kategorije M1 (1) položaj spremnika (ili više njih) u vozilu ako on ima negativan učinak na zahtjeve iz stavku 5.10.;

13. ZAHTJEVI ZA UGRADNJU SPREMNIKA KAPLJEVITOGA GORIVA (ILI VIŠE NJIH)

13.1. Zahtjevi navedeni u gornjim stavcima 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.10, i 5.11 moraju biti zadovoljeni.

13.2. U slučaju da su spremnici homologirani bez njihovog pribora, takvi pribori koji su upotrebljavani na rezervoarima za vrijeme ispitivanja i navedeni u proizvođačevoj dokumentaciji prema gornjem stavku 11.2. uključuju se, na zahtjev proizvođača, u homologaciju sukladno dijelu IV. ovog Pravilnika. Dodatni pribori moraju biti uključeni ako Tehnička služba smatra da vozilo udovoljava zahtjevu iz dijelova III. i IV. ovog Pravilnika.

14. MODIFIKACIJE TIPA VOZILA ILI SPREMNIKA

14.1. Svaka modifikacija tipa vozila ili spremnika mora biti javljena administrativnom odjelu koji je homologirao tip vozila. Odjel će tada:

14.2. Bez obzira na odredbe gornjeg stavka 14.1. inačica vozila ispitivanog prema dijelu II. ovog Pravilnika čija se masa, kada je neopterećeno, ne razlikuje za više od ± 20 posto od homologiranog vozila neće se smatrati kao modifikacija tipa vozila.

14.3. Obavijest o potvrđivanju ili odbijanju homologacije, navodeći modifikacije, mora biti objavljena postupkom navedenim u gornjim stavcima 3.1.3, 3.2.3 ili 3.3.3 strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

15. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Sukladnost postupaka proizvodnje mora odgovarati onim koji su navedeni u Sporazumu, Dodatak 2. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

16. SANKCIJE ZA NESUKLADNOST PROIZVODA

16.1. Izdana homologacija vezano za tip vozila ili spremnika sukladno ovom Pravilniku može biti povučeno ako zahtjev naveden u stavku 15.1 ne zadovoljava ili ako vozilo ne uspije proći provjere propisane u gornjem stavku 9.

16.2. Ako stanka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je ranije izdala ona o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik, pomoću primjerka obrasca za priopćavanje prema modelu iz priloga 1. ili 2. ovom Pravilniku.

17. PRIJELAZNE ODREDBE

17.1. Počevši od službenog datuma stupanja na snagu izmjena serije 02 niti jedna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje ECE homologacije prema ovom Pravilniku izmijenjenom prema izmjenama serije 02.

17.2. Počevši 12 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu izmjena serije 02 stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju ECE homologacije samo ako tip vozila koji se homologira udovoljava zahtjevima iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen prema izmjenama serije 02.

17.3. Sve do 12 mjeseci nakon datuma ulaska na snagu izmjena niza 02 ovog Pravilnika, ni jedna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne odbija nacionalnu homologaciju tipa vozila, koje je homologirano prema prethodnim nizovima izmjena ovog Pravilnika.

17.4. Počevši 24 mjeseca nakon stupanja na snagu izmjena serije 02 ovog Pravilnika, stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvi ulazak u upotrebu) vozila koje ne udovoljava zahtjevima iz izmjena serije 02 ovog Pravilnika.

17.5. Počevši od službenog datuma stupanja na snagu dopune 3 izmjene niza 02, niti jedna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje ECE homologacije prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen dopunama 3 izmjene niza 02.

17.6. Čak i nakon stupanja na snagu dopuna 3 izmjena niza 02 ovog Pravilnika, homologacije za vozila prema prethodnim dopunama izmjena niza 02 moraju ostati na snazi i stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik moraju nastaviti izdavanje produženja za takve homologacije i moraju ih nastaviti prihvaćati.

18. IMENA I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI KOJE PROVODE HOMOLOGACIJSKA ISPITIVANJA, I ADMINISTRATIVNIH ODJELA

Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda imena i adrese tehničkih službi koje provode homologacijska ispitivanja i administrativnih ureda koji izdaju homologaciju i kojima obrasci kojima se produžuje ili odbija homologacija, izdana u drugim zemljama, trebaju biti poslani.

(1) Kako je određeno u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2), kako je zadnje izmijenjena putem Amend 4).

(2) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Srbiju, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (slobodno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (slobodno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (slobodno), 34 za Bugarsku, 35 (slobodno), 36 za Litvu, 37 za Tursku, 38 (slobodno), 39 za Azerbajdžan, 40 Za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (slobodno), 42 za Europsku zajednicu (suglasnosti izdaje njena država članica koristeći svoj ECE simbol), 43 za Japan, 44 (slobodno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Južnu Afriku, 48 za Novi Zeland, 49 za Cipar, 50 za Maltu, 51 za Republiku Koreju, 52 za Maleziju, 53 za Tajland, 54 (slobodno), 55 (slobodno), 56 za Crnu Goru i 58 za Tunis. Sljedeći se brojevi dodjeljuju ostalim zemljama kronološkim redom kojem ratificiraju ili pristanu na Sporazum koji se odnosi na usvajanje jednakih tehničkih propisa za vozila s kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili upotrijebiti na vozilima s kotačima i uvjetima za uzajamno priznavanje izdanih homologacija na osnovi ovih propisa, a brojeve doznačene na takav način glavni tajnik Ujedinjenih naroda dostavlja ugovornim strankama Sporazuma.

MODEL C

3.2. Ako je upotrijebljena metoda drugačija od one opisane u gornjem stavku 2., mora se pokazati njena istovrijednost.

Ako se vozilo pokreće vlastitim motorom, spremnik za gorivo mora također biti 90 posto pun. Svi ostali spremnici koje sadržavaju kapljevinu smiju biti ispunjeni do njihovog kapaciteta.

3.2. Ako je upotrijebljena metoda drugačija od one opisane u gornjem stavku 2., mora se demonstrirati njena istovrijednost.

Ako je ispitivanje provedeno pri brzini sudara većoj od one koja je propisana u stavcima 2.4.2. i 2.5.4. i/ili masom većom od one koja je propisana u stavcima 2.4.3. i 2.5.6 i vozilo je zadovoljilo propisane zahtjeve, ispitivanje se smatra zadovoljavajućim.

maksimalno tolerirano bočno odstupanje između središnje vertikalne linije površine udarača i središnje uzdužne ravnine udarenog vozila mora biti 300 mm. Uz to, površina koja udara mora se pružati preko cijele širine vozila o koje se udara;

Ispitna površina mora biti dovoljno velika da se smjesti propulzivni sistem udarača (udarnog mehanizma) i da se dozvoli pomak udarenog vozila nakon sudara i instalacija ispitne opreme. Dio u kojem dolazi do sudara i pomaka mora biti vodoravan, ravan i gladak i mora imati koeficijent trenja ne manji od 0,5.

PRILOG 5.

ISPITIVANJE SPREMNIKA ZA GORIVO IZRAĐENIH OD PLASTIČNOG MATERIJALA

1. OTPORNOST NA SUDAR

1.1. Spremnik se mora napuniti do njegovog punog kapaciteta mješavinom voda-glikol ili drugom kapljevinom koja ima nisku točku smrzavanja i koja ne mijenja svojstva materijala spremnika, i zatim se podvrgava ispitivanju na puknuće.

1.2. Za vrijeme ispitivanja temperatura spremnika mora biti 233K ± 2K (– 40 °C ± 2 °C).

1.3. Za ispitivanje se koristi naprava za sudar u obliku njihala. Tijelo udarača mora biti od čelika i imati oblik piramide sa stranicama istokračnog trokuta i kvadratnom osnovicom, vrh i rubovi moraju biti zaobljeni na radijus 3 mm. Centar sudara njihala mora se podudarati s težištem piramide; njegova udaljenost od osi rotacije njihala mora biti 1 m. Ukupna masa njihala mora biti 15 kg. Energija njihala u trenutku sudara mora biti najmanje 30 Nm i što je moguće bliže toj veličini.

1.4. Ispitivanja se obavljaju na točkama spremnika koja se smatraju ranjivima na čeone ili stražnje sudare. Točke za koje se smatra da su ranjive su one koje su najviše izložene ili najslabije u pogledu oblika spremnika ili načina kako je on ugrađen u vozilu. Točke koje odredi laboratorij moraju biti označene u izvještaju o ispitivanju.

1.5. Za vrijeme ispitivanja, spremnik se mora držati u položaju priborima na strani sudara ili na suprotnoj strani. Kao rezultat ispitivanja ne smije biti nikakvog curenja.

1.6. Po izboru proizvođača, sva udarna ispitivanja se mogu provoditi na jednom spremniku ili se svako ispitivanje može provoditi na različitom spremniku.

2. MEHANIČKA ČVRSTOĆA

Spremnik se mora ispitivati pod uvjetima koji su propisani u stavku 6.1. ovog Pravilnika za curenja i za krutost oblika. Spremnik i svi njegovi pribori moraju biti montirani na ispitnu konstrukciju na način koji odgovara načinu ugradnje u vozilu u koje se namjerava ugraditi spremnik ili montirati u ispitnu konstrukciju koja je napravljena od sekcije vozila. Na zahtjev proizvođača i uz suglasnost tehničke službe spremnik može biti ispitan bez bilo koje konstrukcije za ispitivanje. Kao ispitna kapljevina upotrebljava se voda na 326 K (53 °C) koja ispunjava spremnik do njegovog punog kapaciteta. Spremnik se mora podvrgnuti relativnom internom tlaku koji je jednak dvostrukom radnom tlaku, ali u svakom slučaju ne manji od 30 kPa na temperaturi od 326 K ± 2 K (53 °C ± 2 °C) kroz period od 5 sati. Tijekom ispitivanja, spremnik i njegov pribor ne smije puknuti niti procuriti; međutim, smije se trajno deformirati.

3. PROPUSNOST GORIVA

3.1. Gorivo koje se koristi za ispitivanje nepropusnosti mora biti ili referentno gorivo specificirano u Pravilniku br. 83, Prilog 9. ili trgovačke premium kvalitete. Ako je spremnik namijenjen za ugradnju u vozila s motorom na kompresivno paljenje, spremnik se mora napuniti dizel gorivom.

3.2. Prije ispitivanja, spremnik mora biti napunjen ispitnim gorivom na 50 posto svog kapaciteta i uskladišten bez zatvaranja pri temperaturi okoline 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C) sve dok gubitak težine u jedinici vremena ne postane konstantan, ali ne više od 4 tjedna (preliminarno vrijeme skladištenja).

3.3. Spremnik se mora isprazniti i ponovo napuniti na 50 posto svog kapaciteta ispitnim gorivom, nakon čega se hermetički zatvara i uskladišti na temperaturi 313 K ± 2 K (40 °C ± 2 °C). Tlak se mora podesiti kada je sadržaj spremnika dostigao ispitnu temperaturu. Tijekom ispitnog perioda od 8 tjedana, mora se odrediti gubitak težine uslijed difuzije. Najveći dopušteni srednji gubitak goriva je 20 g na 24 sata ispitnog vremena.

3.4. Ako gubitak uslijed difuzije prelazi veličinu koja je naznačena u sstavku 3.3., ovdje opisano ispitivanje se mora ponoviti, s istim spremnikom, kako bi se odredio gubitak uslijed difuzije pri 296 K ± 2 K (23 °C ± 2 °C) drugim načinom, ali uz iste uvjete. Tako izmjereni gubitak ne smije prelaziti 10 g u 24 sata.

4. OTPORNOST NA GORIVO

Nakon ispitivanja iz stavka 3., spremnik mora još uvijek zadovoljiti navedene zahtjeve u stavcima 1. i 2.

5. OTPORNOST NA VATRU

Spremnik mora biti podvrgnut sljedećim ispitivanjima.

5.1. Na dvije minute, spremnik pričvršćen kao na vozilu, mora biti izložen plamenu. Ne smije biti curenja kapljevitoga goriva iz spremnika.

5.2. Mora se napraviti tri ispitivanja s različitim spremnicima napunjenima gorivom kako slijedi:

5.2.1. Ako je spremnik projektiran za ugradnju u vozila koja su opremljena bilo motorom na paljenje iskrom ili motorom na kompresivno paljenje moraju se provesti najmanje tri ispitivanja sa spremnicima napunjenim benzinom premium gradacije;

5.2.2. ako je spremnik projektiran za ugradnju u vozila opremljenim motorom na kompresivno paljenje moraju se provesti tri ispitivanja sa spremnicima napunjenim dizel gorivom;

5.2.3. za svako ispitivanje spremnik i njegov pribor moraju biti instalirani na ispitnu konstrukciju koja simulira stvarne uvjete ugradnje u mjeri koliko je to moguće. Metoda kod koje je spremnik učvršćen mora odgovarati relevantnim specifikacijama za njegovu ugradnju. U slučaju spremnika koji su projektirani za vozila posebne namjene, moraju se razmatrati dijelovi vozila koji štite spremnik i njegov pribor od izlaganja plamenu ili koji utječu na smjer širenja plamena na bilo koji način, kao i navedene komponente ugrađene u spremnik i čepovi. Svi otvori moraju biti zatvoreni za vrijeme ispitivanja, ali odušni sistem mora ostati u funkciji. Neposredno prije ispitivanja spremnik mora biti napunjen specificiranim gorivom do 50 posto svog kapaciteta.

5.3. Plamen kojemu je spremnik izložen mora se dobiti gorenjem u metalnom ložištu goriva trgovačke marke za motore na paljenje iskrom (dalje u tekstu „gorivo”). Količina goriva usuta u metalno ložište mora biti dovoljna da daje plamen, pri uvjetima slobodnog gorenja, koji gori za cijelo vrijeme postupka ispitivanja.

5.4. Dimenzije metalnog ložišta moraju biti odabrane tako da osiguravaju izloženost plamenu stranica spremnika. Zbog toga ložište mora prelaziti horizontalnu projekciju spremnika najmanje 20 cm, ali ne više od 50 cm. Bočne stranice ložišta ne smiju stršati više od 8 cm nad razinom goriva na početku ispitivanja.

5.5. Metalno ložište napunjeno gorivom mora se staviti ispod spremnika na takav način da udaljenost između razine goriva u ložištu i dna spremnika odgovara projektnoj visini spremnika iznad površine ceste kod nenatovarene mase (vidjeti stavak 7.4). Ili tava ili ispitna konstrukcija, ili oboje, moraju biti slobodno pokretljivi.

5.6. Za vrijeme faze C ispitivanja ložište se mora pokriti sitom postavljenim 3 cm ± 1 cm iznad razine goriva.

Sito mora biti izrađeno od vatrostalnog materijala, kako je propisano u Prilogu 2. Ne smije postojati razmak između opeka i one moraju biti poduprte iznad ložišta s gorivom na takav način da nisu zaklonjene rupe u opekama. Dužina i širina okvira mora biti 2 cm do 4 cm manja od unutarnjih mjera ložišta tako da postoji razmak 1 cm do 2 cm među okvirom i stjenkom ložišta kako bi se dozvolila ventilacija.

5.7. Kada se ispitivanja obavljaju na otvorenom, mora se osigurati dovoljna zaštita od vjetra a brzina vjetra na razini ložišta s gorivom ne smije prelaziti 2,5 km/h. Prije ispitivanja sito se mora ugrijati na 308 K ± 5 K (35 °C ± 5 °C). Šamotne opeke mogu biti vlažene kako bi se garantiralo iste uvjete ispitivanja za svako sljedeće ispitivanje.

5.8. Ispitivanje se mora sastojati iz četiri faze (vidjeti Prilog 1.).

5.8.1. Faza A: predgrijavanje (slika 1.)

Gorivo u ložištu mora biti upaljeno na razmaku od najmanje 3 m od spremnika koji se ispituje. Nakon 60 sekundi predgrijavanja, ložište se mora staviti ispod spremnika.

5.8.2. Faza B: Direktno izlaganja plamenu (slika 2.)

Kroz 60 sekundi spremnik se mora izlagati plamenu slobodno gorućega goriva.

5.8.3. Faza C: indirektno izlaganje plamenu (slika 3.)

Čim je završena faza B sito se stavlja između gorućeg ložišta i spremnika. Spremnik se mora izložiti tom smanjenom plamenu za daljih 60 sekundi.

5.8.4. Faza D: Kraj ispitivanja (slika 4.)

Goruće ložište pokriveno sitom mora se maknuti u svoj prvobitni položaj (faza A). ako na kraju ispitivanja spremnik gori, vatra se mora smjesta ugasiti.

5.9. Rezultati ispitivanja smatra se zadovoljavajućima ako ne curi kapljevina iz spremnika.

6. OTPORNOST NA VISOKU TEMPERATURU

6.1. Konstrukcija koja je korištena za ispitivanje odgovara načinu ugradnje spremnika u vozilu, uključujući način u kojemu je odušak spremnika u funkciji.

6.2. Spremnik napunjen vodom do 50 posto svog kapaciteta temperature 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C) mora se podvrgnuti tijekom jednog sata temperaturi okoline od 368 K ± 2 K (95 °C ± 2 °C).

6.3. Rezultat ispitivanja se smatra zadovoljavajućim ako, nakon ispitivanja, nema curenja spremnika ili ozbiljne deformacije.

7. OZNAKE NA SPREMNIKU ZA GORIVO

Trgovačko ime ili zaštitni znak mora biti pričvršćen na spremnik; on mora biti neizbrisiv i jasno čitljiv kada je spremnik ugrađen u vozilo.

Dodatak 1. ISPITIVANJE OTPORNOSTI NA VATRU Slika 1. Faza A: predgrijavanje Slika 2. Faza B: direktno izlaganje plamenu Slika 3 Faza C: indirektno izlaganje plamenu Slika 4 Faza D: završetak ispitivanja