PRILOG 22.

Postojanost boja na umjetnom svjetlu – ispitivanje sigurnosnih trokuta ksenonskom lučnom svjetiljkom

1. PODRUČJE PRIMJENE

U ovom Prilogu utvrđena je metoda za određivanje otpornosti boje ispitnih uzoraka svih vrsta i svih oblika na djelovanje umjetnog izvora svjetla koji predstavlja dnevno svjetlo (D65).

2. NAČELO

Primjerak iz ispitnih uzoraka koji se trebaju ispitati izlaže se umjetnom svjetlu pod propisanim uvjetima zajedno sa specificiranom referentnom plavom vunom.

3. REFERENTNI MATERIJALI

Ocjene postojanosti boja koje se navode u ovom Prilogu dobivene su usporedbom sa specificiranim referentnim plavim vunama, izloženima radi provjere najveće dopuštene izloženosti zračenju, što se očituje kao najveći kontrast propisan ovim Pravilnikom UN-a.

3.1. Referentne plave vune razvijene i izrađene u Europi identificiraju se numeričkim oznakama od 1 do 8. Te su reference komadi plave vunene tkanine obojene bojilima iz tablice A22-1. Za ispitne postupke ovog Pravilnika koji se opisuju u ovom Prilogu uzima se samo referentna plava vuna s oznakama 5 i 7, kako je opisano u tablici A22-1. Tablica A22-1 Bojila za referentne plave vune br. 5 i 7 Referenca Bojilo (oznaka prema indeksu boje) (1) 5 Cl Acid Blue 47 7 Cl Solubilised Vat Blue 5

4. SIVA LJESTVICA

Siva ljestvica za određivanje promjena boja ispitnih primjeraka u ispitivanjima postojanosti boje. Precizna kolorimetrijska specifikacija ljestvice navedena je u Dodatku 1. ovom Prilogu.

4.1. Korištenje te ljestvice opisano je u stavku 2. Dodatka 1. ovom Prilogu.

5. KSENONSKA LUČNA SVJETILJKA

Ispitna naprava mora biti ksenonska lučna svjetiljka hlađena zrakom ili vodom koja može svjetlu izlagati uzorke u skladu s normom EN ISO 4892-2.

5.1. Uvjeti izlaganja moraju biti u skladu sa zahtjevima iz tablice A22-2. Tablica A22-2 Parametri ispitivanja simulacijom vremenskih utjecaja Parametri izlaganja Svjetiljka hlađena zrakom Svjetiljka hlađena vodom Ciklus svjetla/mraka/prskanja vodom Stalno svjetlo bez prskanja vodom Stalno svjetlo bez prskanja vodom Temperatura crnog tijela tijekom razdoblja svjetla (47 ±3) °C korištenjem crnog standardnog termometra (47 ±3) °C korištenjem crnog standardnog termometra Relativna vlažnost Približno 40 % Približno 40 % Filtri Filtri od prozorskog stakla za zahtjeve vidjeti stavak 5.2. Filtri od prozorskog stakla za zahtjeve vidjeti stavak 5.2. Osvjetljavanje (W/m2) kontrolirano u: rasponu od 300 nm do 400 nm 42 ±2 42 ±2 rasponu od 300 nm do 800 nm 550 630 Napomena 1: Voda koja se koristi za prskanje primjerka ne smije sadržavati više od 1 ppm silikata. Veće koncentracije silikata mogu uzrokovati mrlje na uzorcima i neujednačenost rezultata. Voda zahtijevane čistoće može se dobiti destilacijom ili kombinacijom deionizacije i reverzne osmoze. Napomena 2: Iako se razine osvjetljavanja trebaju postaviti na gore navedene razine, varijacije u starosti i protočnosti filtera te varijacije u umjeravanju općenito znače da će pogreške u osvjetljenju biti reda veličine ±10 %.

5.2. Izvor svjetlosti Izvor svjetlosti sastoji se od ksenonske lučne svjetiljke korelirane temperature boje od 5 500 do 6 500 K, čija veličina ovisi o vrsti opreme koja se koristi. Na ksenonsku lučnu svjetiljku postavljaju se filtri kojima se postiže približna simulacija sunčevog svjetla filtriranog kroz tipično prozorsko staklo. U tablici 3. navedeni su zahtjevi za spektralno isijavanje filtrirane ksenonske lučne svjetiljke. Proizvođač naprave za izlaganje je dužan osigurati potrebne certifikate da filtri koje stavlja na raspolaganje za upotrebu u ispitivanjima izlaganjem koji su opisani u ovom standardu ispunjavaju zahtjeve iz tablice A22-3. Tablica A22-3 Zahtjevi za spektralno isijavanje za filtre od prozorskog stakla a, b, c, d, e koji se upotrebljavaju za lučne ksenonske uređaje Valna duljina pojasa λ u nm Minimum % (c) CIE br.85, Tablica 4 plus prozorsko staklo % (d) , (e) Maksimum % (c) l < 300 0,29 300 ≤ λ ≤ 320 0,1 ≤1 2,8 320 < λ ≤ 360 23,8 33,1 35,5 360 < λ ≤400 62,4 66,0 76,2 a Podaci iz tablice A22-3 su zračenje u konkretnom pojasu izraženo kao postotak ukupnog isijavanja u rasponu između 290 nm do 400 nm. Kako bi se odredilo ispunjava li određeni filter ili skup filtera za ksenonski luk zahtjeve iz tablice A22-3, mora se izmjeriti spektralno isijavanje u području od 250 do 400 nm. Ukupno isijavanje u svakom pojasu valnih duljina tada se zbraja i dijeli s ukupnim isijavanjem u rasponu između 290 i 400 nm. b Podaci za minimum i maksimum iz tablice A22-3 temelje se na više od 30 mjerenja spektralnog isijavanja za ksenonske lučne svjetiljke hlađene zrakom i ksenonske lučne svjetiljke hlađene vodom s filtrima od prozorskog stakla iz različitih proizvodnih serija i različite starosti. Podaci o spektralnom isijavanju vrijede za filtre i ksenonske svjetiljke unutar preporuka proizvođača tih uređaja kad je riječ o starenju. Moguće su manje promjene graničnih vrijednosti u skladu s eventualnim novijim podacima o spektralnom isijavanju. Podaci za minimum i maksimum su barem za tri sigma graničnih vrijednosti od prosjeka svih mjerenja.

5.3. Ekvivalenti izlaganja svjetlu za postojanost boje referentne plave vune pod ksenonskom lučnom svjetiljkom Tablica A22-4 Referentna plava vuna Referentna plava vuna 420 nm 300 nm–400 nm Br. kj/m2 kj/m2 5 L6 340 13 824 7 L8 1 360 55 296

Za promjenu boje koraka 4 na sivoj ljestvici

6. POSTUPAK (REFERENTNA PLAVA VUNA)

6.1. Ispitni uzorci postavljaju se na držače u uređaju i pa se kontinuirano izlažu vremenskim utjecajima metodom koja je opisana u nastavku.

6.2. Istovremeno se izlažu referentne plave vune postavljene na karton, pri čemu je po jedna trećina svake pokrivena.

6.3. Samo se jedna strana ispitnih uzoraka izlaže vremenskim utjecajima i svjetlu.

6.4. Dok se primjerci suše, zrak u ispitnoj komori ne smije se vlažiti. Napomena: Točni uvjeti ispitivanja simulacijom vremenskih utjecaja ovise o vrsti ispitne opreme koja se koristi.

6.5. Prije nego što se primjerci koji se ispituju postave radi procjene, suši ih se zrakom temperature ne veće od 60 °C.

6.6. Izložena referentna plava vuna reže se na duljinu od najmanje 15 mm x 30 mm pa se po jedan pramen postavlja sa svake strane originalnog materijala koji je podrezan na istu veličinu i oblik kao i primjerci.

6.7. Neizloženi uzorci originalnog materijala koji je identičan onome koji se ispituje potrebni su kao referenca za usporedbu sa primjercima tijekom simulacije vremenskih utjecaja.

(1) Indeks boje (treće izdanje), izdavač: The Society of Dyers and Colourists, P.O. Box 244, Perkin House, 82 Grattan Road, Bradford BD1 2JB, UK i The American Association of Textile Chemists and Colorists, P.O. Box 12215, Research Triangle Park, NC 27709-2215, USA.

(c) Zbroj stupaca za minimum i maksimum ne mora nužno biti 100 % jer predstavljaju minimum i maksimum za upotrijebljene podatke. Za svako pojedino spektralno isijavanje, zbroj izračunanih postotaka za pojaseve iz tablice A22-3 bit će 100 %. Za svaku pojedinačnu ksenonsku lučnu svjetiljku s filtrima od prozorskog stakla izračunani postotak u svakom pojasu mora biti između minimuma i maksimuma iz tablice A22-2. Može se očekivati da će se dobiti različiti rezultati iz ispitivanja u kojima se izlaže ksenonskim lučnim uređajima čije se spektralno isijavanje razlikuje unutar dopuštenih odstupanja. Za specifične podatke o spektralnom isijavanju konkretnih upotrijebljenih ksenonskih lučnih svjetiljki i filtera kontaktirajte proizvođača.

(d) Podaci iz tablice 4 u CIE br. 85 plus prozorsko staklo dobiveni su množenjem podataka CIE br. 85 iz tablice 4 sa spektralnom propusnošću prozorskog stakla debelog 3 mm (vidjeti ISO 11341). Ti su podaci ciljne vrijednosti za ksenonsko lučno svjetlo s filtrima od prozorskog stakla.

(e) Za CIE 85 iz tablice 4 plus prozorsko staklo UV zračenje u pojasu od 300 do 400 nm obično je oko 9 %, a vidljivo zračenje (400 do 800 nm) obično oko 91 % izraženo kao postotak ukupnog zračenja u pojasu od 300 do 800 nm. Postoci UV i vidljivog zračenja na uzorke izložene ksenonskim lučnim svjetiljkama mogu varirati ovisno o broju i faktoru refleksije primjeraka koji se izlažu.