Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i datum stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u najnovijem izdanju statusnog dokumenta UNECE-a TRANS/WP.29/343 koji je dostupan na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 55 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji mehaničkih spojnih dijelova za skupove vozila [2018/862]

Uključuje sav važeći tekst do:

Dopune 7. niza izmjena 01 – Datum stupanja na snagu: 10. veljače 2018.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

PRILOZI

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1 Ovim se Pravilnikom propisuju zahtjevi koje moraju ispunjavati mehaničke spojne naprave i njihovih dijelovi kako bi se na međunarodnoj razini smatrali međusobno kompatibilnima.

1.2 Ovaj Pravilnik primjenjuje se na naprave i njihove dijelove namijenjene za:

1.3 Ovaj se Pravilnik primjenjuje na:

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika upotrebljavaju se sljedeće definicije.

„Mehaničke spojne naprave i njihovi dijelovi” znači svi dijelovi na okviru, nosivim dijelovima nadogradnje i šasiji motornog vozila i prikolice kojima se oni međusobno spajaju u skup vozila ili zglobna vozila. To uključuje i trajno pričvršćene ili odvojive dijelove za pričvršćivanje ili rad mehaničke spojne naprave ili njezina dijela.

Razne nenormirane spojne naprave i njihovi dijelovi nisu u skladu s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima navedenima u ovom Pravilniku i ne mogu se priključiti na normirane spojne naprave i njihove dijelove. To su naprave koje ne pripadaju ni u jedan od razreda od A do L te T i W, navedenih u stavku 2.6., a namijenjene su za posebna, teška transportna vozila ili su to razne naprave koje su u skladu s postojećim nacionalnim normama.

Naprave i dijelovi koji ne pripadaju ni u jedan razred od A do L, T ili W, a upotrebljavaju se za posebno teške transporte ili su naprave koje su jedinstvene za određene države i obuhvaćene postojećim nacionalnim normama.

Razred od D50-C do 50-D

Razred od C50-1 do C50-7

Razred C

Razred od A50-1 do 50-5

teoretska duljina vučnog ruda od središta vučne ušice do središta osovinskog sklopa u metrima,

vertikalna udaljenost između točke spajanja rastavljivih spojnih kugli i horizontalne ravnine točaka pričvršćenja (vidjeti slike od 20.c do 20.f) u mm,

uzdužna udaljenost između točke spajanja rastavljivih spojnih kugli i vertikalne ravnine točaka pričvršćenja (vidjeti slike od 20.c do 20.f) u mm,

C

Najveća masa prikolice sa središnjom osovinom znači ukupna masa koja se prenosi na tlo pomoću osovina prikolice kad je spojena s vučnim vozilom i opterećena do najveće tehnički dopuštene mase (2) .

„Tip vozila” znači vozila koja se ne razlikuju s obzirom na osnovne karakteristike kao što su konstrukcija, dimenzije, oblik i materijali u područjima na koja je pričvršćena mehanička spojna naprava ili njezin dio. To se odnosi na vučno vozilo i na prikolicu.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU MEHANIČKE SPOJNE NAPRAVE ILI NJEZINA DIJELA

3.1 Zahtjev za homologaciju podnosi nositelj trgovačkog imena ili žiga ili njegov ovlašteni zastupnik.

3.2 Za svaki tip mehaničke spojne naprave ili njezina dijela zahtjevu se prilažu sljedeće informacije, na primjer na izjavi iz Priloga 1.:

svi uzorci moraju biti potpuno završeni i površina im mora biti završno obrađena. Ako je, međutim, završna obrada bojanje ili plastificiranje epoksi prahom, to treba zanemariti;

4. OPĆI ZAHTJEVI ZA MEHANIČKE SPOJNE NAPRAVE ILI NJIHOVE DIJELOVE

4.1 Svaki uzorak mora biti u skladu sa specifikacijama dimenzija i čvrstoće navedenima u prilozima 5. i 6. Nakon ispitivanja navedenih u Prilogu 6. ne smije biti nikakvih pukotina, lomova ni bilo kakvih prevelikih trajnih izobličenja koja bi mogla ometati zadovoljavajući rad naprave ili dijela.

4.2 Svi elementi mehaničke spojne naprave ili dijela čija bi neispravnost mogla uzrokovati razdvajanje vozila i prikolice moraju biti izrađeni od čelika. Drugi materijali mogu se upotrebljavati pod uvjetom da proizvođač dokaže njihovu ekvivalentnost homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi ugovorne stranke koja primjenjuje ovaj Pravilnik.

4.3 Mehaničke spojne naprave, ili njihovi dijelovi, moraju biti sigurne za upotrebu, a spajanje i razdvajanje mora moći obaviti jedna osoba bez alata. Ako se izuzmu spojnice razreda T, za spajanje prikolica čija je najveća tehnički dopuštena masa veća od 3,5 tone dopuštene su samo naprave koje omogućuju automatsko spajanje.

4.4 Mehaničke spojne naprave, ili njihovi dijelovi, moraju biti konstruirane i proizvedene tako da u uobičajenoj upotrebi i uz pravilno održavanje i zamjenu potrošnih dijelova funkcioniraju na zadovoljavajući način te zadrže karakteristike koje propisuje ovaj Pravilnik.

4.5 Sve mehaničke spojne naprave, ili njihovi dijelovi, moraju biti konstruirane tako da tvore sigurni mehanički spoj, a ako u Prilogu 5. nema dodatnih zahtjeva, zatvoreni položaj mora biti zabravljen bar još jedanput dodatnim sigurnim mehaničkim spojem. Druga je mogućnost da se cjelovitost naprave postigne s najmanje dva zasebna mehanizma, ali svaki od njih mora biti konstruiran tako da ima sigurni mehanički spoj te se mora pojedinačno ispitati prema svim zahtjevima navedenima u Prilogu 6. Sigurni mehanički spoj mora biti izveden kako je definirano u stavku 2.14.

Sile opruge smiju se upotrijebiti samo za zatvaranje naprave i sprečavanje dijelova naprave da dođu u položaj u kojem se mogu otvoriti ili deaktivirati kao posljedica vibracija.

Kvar ili izostavljanje bilo koje pojedinačne opruge ne smije omogućiti otvaranje ili deaktiviranje cijele naprave.

4.6 Svim napravama ili dijelovima moraju se priložiti upute za ugradnju i upotrebu s dovoljno informacija da ih svaka stručna osoba može ispravno postaviti na vozilo i pravilno upotrebljavati – vidjeti također Prilog 7. Upute moraju biti barem na jeziku države u kojoj će se naprava ili dio prodavati. Ako se naprave ili njihovi dijelovi isporučuju proizvođačima vozila ili proizvođačima nadogradnje za tvorničku ugradnju, upute za ugradnju smiju se izostaviti, ali je proizvođač vozila ili proizvođač nadogradnje odgovoran za dostavu potrebnih uputa za pravilnu upotrebu spojne naprave ili njezina dijela korisniku vozila.

4.7 Ako je riječ o napravama i dijelovima razreda A, K ili S, kako je primjenjivo, za upotrebu s prikolicama čija najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 tone i koje je proizveo proizvođač koji nije povezan s proizvođačem vozila te namijenjenima za naknadnu ugradnju, visinu i druge karakteristike ugradnje spojnice u svim slučajevima mora provjeriti homologacijsko tijelo ili tehnička služba u skladu sa stavkom 1. Priloga 7.

4.8 Vučni ili spojni nosači za vuču prikolica mase do 3,5 t moraju imati točke na koje se mogu pričvrstiti dodatne spojnice ili naprave koje omogućuju upravljanje prikolicom i/ili njezino automatsko zaustavljanje u slučaju odvajanja glavne spojnice. Druga je mogućnost, osim za odvojive jedinice, da je točka pričvršćenja integrirana u spojni dio montiran na vučni ili spojni nosač. Upute za ugradnju i upotrebu iz stavka 4.6. moraju sadržavati sve informacije za pravilnu upotrebu tih točaka.

4.8.1 Točke za pričvršćenje dodatne spojnice i/ili kabela za odvajanje smještaju se tako da sekundarna spojnica ili kabel za odvajanje pri upotrebi ne ograničava uobičajenu pokretljivost spojnice, odnosno ne ometa normalan rad inercijskog kočnog sustava. Jedna točka pričvršćenja mora biti unutar 100 mm od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte kretanja spojnice. Ako to nije moguće, izvode se dvije točke pričvršćenja, jedna sa svake strane vertikalne središnjice i na jednakoj udaljenosti od nje, a najviše 250 mm. Točke pričvršćenja moraju biti što je moguće više straga i na što većoj visini.

4.8.2 Točke pričvršćenja moraju ispunjavati zahtjev iz stavka 3.1.8. Priloga 6.

4.9 Spojne čašice i vučne ušice za ugradnju na prikolice bez kočnica kategorije O1 moraju biti opremljene dodatnom spojnom napravom ili barem točkama pričvršćenja koja omogućavaju montažu dodatnih spojnih naprava.

4.9.1 Točke pričvršćenja smještaju se tako da dodatne spojne naprave pri upotrebi ne ograničavaju normalnu pokretljivost spojnice.

4.9.2 Te točke pričvršćenja moraju ispunjavati zahtjev iz stavka 3.2.4. Priloga 6.

4.10 Za spojne naprave, ili njihove dijelove, za posebno zahtjevne upotrebe i za druge nenormirane razne spojne naprave, ili njihove dijelove, koji pripadaju razredu S i razredu T, moraju se primijeniti mjerodavni zahtjevi iz priloga 5., 6. i 7. za najsličniju normiranu ili nenormiranu napravu, ili dio.

5. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU VOZILA OPREMLJENOG MEHANIČKOM SPOJNOM NAPRAVOM ILI NJEZINIM DIJELOM

5.1 Ako proizvođač vozila podnese zahtjev za homologaciju vozila s ugrađenom mehaničkom spojnom napravom ili njezinim dijelom ili dopusti upotrebu vozila za vuču prikolice bilo kojeg oblika, tada, na traženje podnositelja zahtjeva za moguću homologaciju mehaničke spojne naprave ili njezina dijela u dobroj vjeri ili na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničke službe ugovorne stranke, proizvođač vozila mora dati na raspolaganje tom podnositelju, tijelu ili tehničkoj službi informacije koje se zahtijevaju u Dodatku Prilogu 2. kako bi se proizvođaču spojne naprave ili njezina dijela omogućilo da pravilno konstruira i proizvede mehaničku spojnu napravu ili dio za to vozilo. Na zahtjev podnositelja zahtjeva za moguću homologaciju mehaničke spojne naprave ili dijela u dobroj vjeri, sve informacije iz Dodatka Prilogu 2. koje ima homologacijsko tijelo ustupaju se tom podnositelju.

5.2 Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradnju mehaničke spojne naprave ili njezina dijela podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.

5.3 Kako bi homologacijsko tijelo moglo popuniti izjavu iz Priloga 2., zahtjevu se prilaže:

5.3.1 detaljan opis tipa vozila u skladu s Dodatkom Prilogu 2. i mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, te, na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničke službe, kopija homologacijskog obrasca za napravu ili dio;

5.3.2 Izbrisano

5.3.2.1 Izbrisano

5.3.3 tri kompleta nacrta koji su dovoljno detaljni za identifikaciju naprave, ili njezina dijela, te koji opisuju način na koji se ugrađuje na vozilo; nacrti moraju prikazivati mjesto i prostor namijenjen za homologacijski broj i druge oznake navedene u stavku 7.;

5.3.4 detaljan tehnički opis naprave, ili dijela, u kojem se konkretno navode tip i upotrijebljeni materijali;

5.3.5 deklaracija karakterističnih vrijednosti radnog učinka D, Dc, S, V i U prema potrebi te kako je definirano u stavku 2.11.;

5.3.5.1 Karakteristične vrijednosti radnog učinka spojne opreme ugrađene na vozilo provjeravaju se u skladu s Prilogom 8. ovom Pravilniku pri najvećim dopuštenim masama vučnog vozila, prikolice i skupa vozila.

5.3.6 vozilo reprezentativno za tip koji treba homologirati i s ugrađenom mehaničkom spojnom napravom dostavlja se homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi, koji mogu zatražiti i dodatne uzorke naprave ili dijela;

5.3.7 vozilo koje nema sve odgovarajuće sastavne dijelove za taj tip može se prihvatiti pod uvjetom da podnositelj može dokazati homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi da izostanak tih dijelova ne utječe na rezultate pregleda s obzirom na zahtjeve iz ovog Pravilnika.

6. OPĆI ZAHTJEVI ZA VOZILA OPREMLJENA MEHANIČKOM SPOJNOM NAPRAVOM ILI NJEZINIM DIJELOM

6.1 Mehanička spojna naprava, ili njezin dio, ugrađena na vozilo homologira se u skladu sa zahtjevima iz stavaka 3. i 4. te priloga 5. i 6. ovom Pravilniku.

6.2 Ugradnja mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, mora biti u skladu sa zahtjevima iz Priloga 7. ovom Pravilniku.

6.3 Moraju se dostaviti upute za upotrebu spojne naprave ili njezina dijela sa svim posebnim uputama koje se razlikuju od onih koje se uobičajeno povezuju s tim tipom spojne naprave ili njezina dijela te upute za spajanje i razdvajanje pri različitim načinima upotrebe, na primjer pri različitim kutovima između vučnog i vučenog vozila. Te upute moraju biti priložene svakom vozilu i barem na jeziku države u kojoj će se vozilo prodavati.

7. OZNAKE

7.1 Tipovi mehaničkih spojnih naprava i njihovih dijelova dostavljeni za homologaciju moraju imati trgovačko ime ili žig proizvođača, dobavljača ili podnositelja zahtjeva.

7.2 Mora postojati dovoljno velik prostor za postavljanje homologacijske oznake iz stavka 8.5. i prikazane u Prilogu 3. Taj se prostor prikazuje na nacrtima iz stavka 3.2.2.

7.3 Mehanička spojna naprava ili njezin dio mora pokraj homologacijske oznake iz stavaka 7.2. i 8.5. imati označen razred spojnice, kako je utvrđen u stavku 2.6., i odgovarajuće karakteristične vrijednosti, kako su definirane u stavku 2.11. i prikazane u Prilogu 4. Mjesto za te oznake prikazuje se na nacrtima iz stavka 3.2.2.

Karakteristične vrijednosti ne moraju se označavati ako su definirane u klasifikaciji navedenoj u ovom Pravilniku, na primjer razredi od A50-1 do A50-5.

7.4 Ako je mehanička spojna naprava, ili njezin dio, homologirana za alternativne karakteristične vrijednosti unutar istog razreda spojne naprave ili njezina dijela naprave, na napravi ili dijelu mogu biti označene najviše dvije alternative.

7.5 Ako je primjena mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, na bilo koji način ograničena, na primjer ako se ne smije koristiti s upravljačkim klinovima, to ograničenje mora biti označeno na napravi ili dijelu.

7.6 Sve oznake moraju biti trajne i čitljive kad je naprava, ili dio, ugrađena na vozilo.

8. HOMOLOGACIJA

8.1 Homologacija se dodjeljuje ako uzorci tipa mehaničke spojne naprave ili njezina dijela ispunjavaju zahtjeve iz ovog Pravilnika i ako su ispunjeni zahtjevi iz stavka 10.

8.2 Svakom se homologiranom tipu dodjeljuje homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke (trenutačno 01) označavaju niz izmjena koji obuhvaća najnovije bitne tehničke izmjene Pravilnika u trenutku dodjeljivanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu naprave ili dijela iz ovog Pravilnika.

8.3 Obavijest o dodjeljivanju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili o trajno obustavljenoj proizvodnji tipa mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, homologirane na temelju ovog Pravilnika dostavlja se strankama Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik izjavom u skladu s predloškom iz priloga 1. ili 2. ovom Pravilniku.

8.4 Uz oznaku propisanu u stavku 7.1., na svaku mehaničku spojnu napravu, ili njezin dio, homologiranu na temelju ovog Pravilnika na prostor iz stavka 7.2. pričvršćuje se homologacijska oznaka opisana u stavku 8.5.

8.5 Homologacijska oznaka međunarodni je znak koji se sastoji od:

9. PREINAKE MEHANIČKIH SPOJNIH NAPRAVA ILI NJIHOVIH DIJELOVA ILI VOZILA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

9.1 O svakoj preinaci tipa mehaničke spojne naprave ili njezina dijela, kako je definiran u stavku 2.10., ili vozila obavješćuje se homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja je dodijelila homologaciju. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba zatim može:

9.2 O potvrđivanju ili odbijanju homologacije, uz navođenje preinake, obavješćuju se ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik postupkom opisanim u stavku 8.3.

9.3 Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj za takvo proširenje i o tome obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik postupkom propisanim u stavku 8.3.

10. POSTUPCI ZA PROVJERU SUKLADNOSTI PROIZVODNJE

Postupci za provjeru sukladnosti proizvodnje moraju biti u skladu s postupcima iz Dodatka 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) uz zahtjeve u nastavku.

10.1 Nositelj homologacije mora evidentirati rezultate ispitivanja sukladnosti proizvodnje i pobrinuti se da su priloženi dokumenti dostupni tijekom razdoblja dogovorenog s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom. To razdoblje smije trajati najviše 10 godina od trenutka trajne obustave proizvodnje.

10.2 Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja je dodijelila homologaciju može u svakom trenutku provjeriti metode provjere sukladnosti koje se primjenjuju u svakom proizvodnom pogonu. Te se provjere obično provode jedanput u svake dvije godine.

11. SANKCIJE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

11.1 Homologacija tipa mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, dodijeljena u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi ili ako naprava ili dio s homologacijskom oznakom nije u skladu s homologiranim tipom.

11.2 Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izjavom u skladu s predloškom iz Priloga 1. ili Priloga 2. ovom Pravilniku.

12. TRAJNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije trajno obustavi proizvodnju tipa mehaničke spojne naprave, ili njezina dijela, homologirane u skladu s ovim Pravilnikom, o tome mora obavijestiti homologacijsko tijelo ili tehničku službu koje je dodijelilo homologaciju. Nakon što primi odgovarajuću obavijest, homologacijsko tijelo ili tehnička služba o tome obavješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik izjavom u skladu s predloškom iz Priloga 1 ili Priloga 2. ovom Pravilniku.

13. PRIJELAZNE ODREDBE

13.1 Dok se glavnog tajnika Ujedinjenih naroda ne obavijesti o suprotnom, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik i koje su države članice Europske unije izjavljuju kako će ih u pogledu mehaničkih spojnih naprava i njihovih dijelova obvezivati samo obveze iz Sporazuma kojem je ovaj Pravilnik priložen koje se odnose na takve naprave i dijelove namijenjene za vozila koja ne pripadaju kategoriji M1.

13.2 Od službenog datuma stupanja na snagu Dopune 5. nizu izmjena 01, nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti dodijeliti ili prihvatiti homologaciju u skladu s dopunom 5. nizu izmjena 01 ovog Pravilnika.

13.3 Do 12 mjeseci nakon datuma stupanja na snagu Dopune 5. nizu izmjena 01 ugovorne stranke koje primjenjuju Pravilnik mogu nastaviti dodjeljivati homologacije u skladu s nizom izmjena 01 ovog Pravilnika ne uzimajući u obzir odredbe Dopune 5.

14. IMENA I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA HOMOLOGACIJSKA ISPITIVANJA TE HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

14.1 Ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik tajništvu Ujedinjenih naroda prijavljuju imena i adrese tehničkih službi odgovornih za provedbu homologacijskih ispitivanja te homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se trebaju slati obrasci kojima se potvrđuje dodjeljivanje, proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije ili trajno obustavljena proizvodnja izdani u drugim državama.

(1) U smislu Konvencije o cestovnom prometu (Beč, 1968., članak 1. podstavci (t) i (u)).

(2) Najveća tehnički dopuštena masa smije biti veća od najveće dopuštene mase koju je propisalo nacionalno zakonodavstvo.

(3) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3- www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(c)

(c)

(*1) Kad je riječ o rudama na šarkama, uz to se na tipskoj pločici mora navesti vrijednost Av.

1. Sve mehaničke spojne naprave ili njihovi dijelovi označavaju se razredom naprave ili dijela. Uz to, mora postojati i oznaka koja prikazuje mogućnosti u smislu karakterističnih vrijednosti definiranih u stavku 2.11. ovog Pravilnika.

13.3.6 Ako je daljinsko upravljanje neispravno, spojnicu mora biti moguće otvoriti, u slučaju nužde, na još najmanje jedan način. Ako je za to potreban alat, on mora biti sastavni dio kompleta alata u vozilu. Zahtjevi iz stavka 3.6. ovog Priloga ne primjenjuju se na ručne poluge koje se upotrebljavaju isključivo za otvaranje spojnice u slučaju nužde.

13.3.3 Ako daljinsko upravljanje podrazumijeva otvaranje spojnice vanjskom silom, vozača se mora na odgovarajući način upozoriti na uvjet pod kojim vanjska sila djeluje na spojnicu. To nije neophodno ako vanjska sila djeluje samo za vrijeme rada daljinskog upravljanja.

13.2.8 Kako bi se izbjeglo ometanje vozača tijekom uobičajene vožnje, mora postojati mogućnost isključivanja daljinskog indikatora, no on se mora automatski reaktivirati pri sljedećem otvaraju i zatvaranju spojnice – vidjeti stavak 13.2.1.

13.2.6 Isključivanje jedne od dviju naprava za zabravljivanje mora dovesti do gašenja zelenog optičkog signala i pojave crvenog optičkog signala (ako postoji).

13.2.5 Pojava bilo kakve pogreške u sustavu daljinskog indikatora ne smije dovesti do prikazivanja zatvorenog i osiguranog položaja tijekom spajanja ako nije ostvaren krajnji položaj.

11.2 Spojnice razreda T moraju biti ograničene na upotrebu s prikolicama sa središnjom osovinom i to se ograničenje mora navesti u obrascu izjave iz Priloga 1.

c

10.2 Ako se spojnica razreda K koristi s toroidnom ušicom razreda L, no nije ugrađena na vozilo, mora imati sljedeće neovisne kutove pokretljivosti – vidjeti također sliku 19.:

Spojnica s kukom razreda K mora se koristiti s toroidnom ušicom koja, kad je nova, ima zazor (slobodan hod) od najmanje 3 mm do najviše 5 mm. Odgovarajuće vučne ušice koje se mogu koristiti deklarira proizvođač spojnica na obrascu izjave iz Priloga 1.

Spojnice s kukom razreda K moraju imati dimenzije navedene na slici 19. i u tablici 12. Razredi od K1 do K4 su neautomatske spojnice za upotrebu samo na prikolicama koje ne prelaze najveću dopuštenu masu od 3,5 tone, a razredi od KA1 do KA3 su automatske spojnice.

Zatvoren i osiguran položaj spojnice mora se vizualno prikazati mehaničkom napravom, a položaj tog indikatora mora biti moguće provjeriti opipom, na primjer radi provjere u mraku. Indikator mora pokazivati aktiviranje primarne i sekundarne naprave za zabravljivanje, no dovoljno je da pokazuje aktiviranje samo jedne naprave za zabravljivanje ako se aktiviranje druge naprave za zabravljivanje u toj situaciji istodobno ostvaruje zbog konstrukcije.

dopušteno je osno zakretanje oko uzdužne osi do ± 3°. Međutim, kod sedla koje potpuno oscilira taj kut može biti i veći pod uvjetom da mehanizam za zabravljivanje ograničava rotaciju na najviše ± 3°.

Ako je svornjak sedla postavljen, a sedlo nije pričvršćeno na vozilo ili pričvrsnu ploču, no uzimajući u obzir učinak pričvrsnih vijaka, sedlo mora istodobno dopuštati sljedeće minimalne vrijednosti pokretljivosti svornjaka sedla:

Zahtjevi iz stavaka od 7.1. do 7.7. primjenjuju se na sva sedla razreda G50.

6.2 Raspored bušenja za pričvršćivanje normiranih vučnih spojnica razreda C mora biti u skladu sa slikom 15. i tablicom 10.

c

c

3.7 Posebni zahtjevi za normirane vučne spojnice razreda od C 50-1 do C50-6:

Vučna ušica koja je spojena na vučnu spojnicu ali nije pričvršćena na vozilo mora imati stupnjeve pokretljivosti navedene u nastavku. Ako dio pokretljivosti omogućuje posebni zglob (samo kod vučnih spojnica razreda C 50-X) područje primjene navedeno u obrascu izjave iz Priloga 1. mora se ograničiti na slučajeve navedene u stavku 1.3.8. Priloga 7.

Manje čeljusti smiju se koristiti s vučnim spojnicama razreda C50-X ako je upotreba ograničena na prikolice sa središnjom osovinom najveće dopuštene mase do 3,5 tone ili ako se čeljusti navedene u gornjoj tablici ne mogu upotrebljavati zbog tehničkih razloga i ako postoje posebne okolnosti poput vizualne pomoći za sigurno izvođenje automatskog spajanja te ako je područje primjene u homologaciji ograničeno na temelju informacija koje je proizvođač spojnice naveo u obrascu izjave iz Priloga 1.

Ako se čeljust ili dio koji nosi čeljust može okretati oko horizontalne poprečne osi, zglob koji omogućuje rotaciju mora biti učvršćen u normalnom položaju pomoću blokirnog momenta. Taj moment mora biti dostatan da spriječi silu od 200 N koja djeluje vertikalno prema gore na vrhu čeljusti da prouzroči bilo kakav otklon zgloba od normalnog položaja. Blokirni moment mora biti veći od onog nastalog rukovanjem ručnom polugom iz stavka 3.6. ovog Priloga. Mora postojati mogućnost ručnog vraćanja čeljusti u normalni položaj. Čeljust koja se zakreće oko horizontalne poprečne osi homologira se samo za nosivost S do 50 kg i vrijednost V do 5 kN.

Zahtjevi navedeni u stavcima od 3.1. do 3.6. ovog Priloga primjenjuju se na sve vučne spojnice razreda C50. Dodatni zahtjevi koje moraju ispunjavati normirane vučne spojnice razreda od C50-1 do C50-6 navedeni su u stavku 3.7. ovog Priloga.

2.4 Kad spojna čašica nije pričvršćena na vozilo, mora moći rotirati u horizontalnoj ravnini najmanje 90° u obje strane od središnjice spojne kugle i pričvrsnih elementa iz stavka 1. ovog Priloga. Istodobno mora postojati kut slobodnog vertikalnog kretanja od 20° iznad i ispod horizontale. Uz to, u kombinaciji s horizontalnim kutom rotacije od 90° mora biti moguće zakretanje od 25° u oba smjera oko horizontalne osi. U svakom kutu horizontalne rotacije moraju biti moguće sljedeće pokretljivosti:

c

Dimenzije normiranih spojnih kugli s prirubnicom razreda od A 50-2 do A 50-5

Spojne kugle i vučni nosači s prirubnicom razreda od A50-1 do A50-5 moraju biti prikladni i ispitani s obzirom na karakteristične vrijednosti navedene u tablici 3.

1.6 Posebni zahtjevi za normirane spojne kugle i vučne nosače s prirubnicom razreda od A50-1 do A50-5

Zahtjevi navedeni u stavcima od 1.1. do 1.5. ovog Priloga primjenjuju se na sve spojne kugle i vučne nosače razreda A. Stavak 1.6. sadržava detaljne dodatne zahtjeve koje moraju ispunjavati normirane spojne kugle promjera 50 mm s prirubnicom za vijčano učvršćivanje.

PRILOG 6.

ISPITIVANJE MEHANIČKIH SPOJNIH NAPRAVA ILI NJIHOVIH DIJELOVA

1. Opći ispitni zahtjevi

1.1 Ispituju se čvrstoća i rad spojnih naprava. Ispitivanja se provode s obzirom na najnepovoljnije uvjete.

Može se provesti teoretska procjena radi određivanja najnepovoljnijih uvjeta. Fizičko ispitivanje provodi se kad god je to moguće, no ako nije drukčije navedeno, homologacijsko tijelo ili tehnička služba može odustati od fizičkog ispitivanja čvrstoće ako je dio konstruiran na jednostavan način koji omogućuje teoretsku procjenu.

Teoretskim se procjenama u svim slučajevima mora postići jednaka kvaliteta rezultata kao dinamičkim ili statičkim ispitivanjem. U slučaju nedoumice prednost imaju rezultati fizičkog ispitivanja.

Vidjeti također stavak 4.10. ovog Pravilnika.

1.2 Čvrstoća spojnih naprava mora se provjeriti dinamičkim ispitivanjem (ispitivanje izdržljivosti). U određenim slučajevima mogu biti potrebna dodatna statička ispitivanja (vidjeti stavak 3. ovog Priloga).

1.3 Dinamičko ispitivanje (osim ispitivanja u skladu sa stavkom 3.10. ovog Priloga) provodi se s približno sinusoidnim opterećenjem (izmjeničnim i/ili pulsirajućim), pri čemu broj ciklusa opterećenja mora odgovarati materijalu. Ne smiju nastati nikakve pukotine ni prijelomi.

1.4 Kod propisanih statičkih ispitivanja dopuštena je samo mala trajna deformacija. Ako nije drukčije navedeno, trajna, plastična deformacija nakon otpuštanja ne smije biti veća od 10 % najveće deformacije izmjerene za vrijeme ispitivanja. Ako mjerenje deformacije za vrijeme ispitivanja izlaže ispitivača riziku, tada se, pod uvjetom da je isti parametar provjeren tijekom drugih ispitivanja, npr. dinamičkog ispitivanja, taj dio statičkog ispitivanja može izostaviti.

1.5 Pretpostavke opterećenja kod dinamičkih ispitivanja temelje se na horizontalnoj komponenti sile u uzdužnoj osi vozila i vertikalnoj komponenti sile. Horizontalne komponente sile poprečno na uzdužnu os vozila i momenti ne uzimaju se u obzir ako su samo od manjeg važnosti. To pojednostavnjenje ne vrijedi za ispitni postupak u skladu sa stavkom 3.10. ovog Priloga.

Ako konstrukcija spojne naprave ili njezino pričvršćivanje na vozilo ili pričvršćivanje dodatnih sustava (poput stabilizatora, blisko postavljenih spojnih naprava itd.) proizvodi dodatne sile ili momente, homologacijsko tijelo ili tehnička služba može zatražiti dodatna ispitivanja.

Horizontalna komponenta sile u uzdužnoj osi vozila izražena je teoretski određenom referentnom silom, vrijednošću D ili Dc. Vertikalna komponenta sile, ako je primjenjivo, izražena je statičkim vertikalnim opterećenjem S u točki spajanja i pretpostavljenog vertikalnog opterećenja V ili, ako je riječ o sedlu, statičkim vertikalnim opterećenjem U.

1.6 Karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U na kojima se temelje ispitivanja i definirane su u stavku 2.11. ovog Pravilnika moraju se uzeti iz podataka proizvođača navedenih u zahtjevu za homologaciju – vidjeti obrasce izjave u prilozima 1. i 2.

1.7 Svaka naprava za zabravljivanje s oblikovnim mehaničkim spojem koji u položaju drži sila opruge mora ostati u svom položaju i kad je izložena sili koja djeluje u najnepovoljnijem smjeru i ekvivalentna je masi tri puta većoj od mase mehanizma za zabravljivanje.

2. Ispitni postupci

Ako se primjenjuje ispitni postupak u skladu sa stavkom 3.10. ovog Priloga, ne primjenjuju se stavci 2.1., 2.2., 2.3. i 2.5.

2.1 U dinamičkim i statičkim ispitivanjima uzorak se mora postaviti u odgovarajući uređaj na koji se može primijeniti sila tako da ne bude izložen nikakvim dodatnim silama ili momentima osim navedene ispitne sile. U izmjeničnim ispitivanjima smjer djelovanja sile ne smije odstupati od zadanog smjera više od ± 1°. U pulsirajućim i statičkim ispitivanjima kut mora biti namješten za najveću ispitnu silu. Za to je obično potrebno postaviti jedan zglob na točki djelovanja sile (tj. na točki spajanja) i drugi zglob na odgovarajućoj udaljenosti.

2.2 Frekvencija ispitivanja ne smije biti veća od 35 Hz. Izabrana frekvencija mora biti dostatno odvojena od rezonantnih frekvencija ispitnog uređaja, uključujući napravu koja se ispituje. Pri asinkronom ispitivanju frekvencije dviju komponenata sile moraju biti razdvojene od približno 1 % do najviše 3 %. Za čelične spojne naprave broj ciklusa opterećenja je 2 × 106. Za naprave od drugih materijala može biti potreban veći broj ciklusa. Pojava pucanja tijekom ispitivanja ispituje se metodom penetrantnih boja ili drugom ekvivalentnom metodom.

2.3 U pulsirajućim ispitivanjima ispitna sila varira između najveće i niže, najmanje ispitne sile, koja ne smije biti veća od 5 % najveće ispitne sile, osim ako je drukčije navedeno u konkretnom ispitnom postupku.

2.4 U statičkim ispitivanjima koja nisu posebna ispitivanja koja se zahtijevaju stavkom 3.2.3. ovog Priloga ispitnom silom djeluje se ravnomjerno i brzo te se djelovanje održava najmanje 60 sekunda.

2.5 Spojne naprave, ili njihovi dijelovi, koje se ispituju obično se postavljaju što čvršće na ispitni stol u stvarni položaj u kojem će se upotrebljavati na vozilima. Naprave za učvršćivanje moraju biti one koje je definirao proizvođač ili podnositelj zahtjeva i trebale bi biti one namijenjene za pričvršćivanje spojne naprave ili njezina dijela na vozilo i/ili imati iste mehaničke karakteristike.

2.6 Spojne naprave ili njihovi dijelovi moraju se ispitati u obliku u kojem se koriste na cesti. Međutim, po izboru proizvođača i u dogovoru s tehničkom službom, fleksibilni se dijelovi mogu ukrutiti ako je to potrebno za postupak ispitivanja i ako ispitni rezultati neće zbog toga biti nerealni.

Fleksibilni dijelovi koji se pregriju u ubrzanim ispitnim postupcima smiju se zamijeniti tijekom ispitivanja. Ispitna se opterećenja mogu primjenjivati pomoću posebnih naprava bez zračnosti.

3. Posebni ispitni zahtjevi

Ako se primjenjuje ispitni postupak u skladu sa stavkom 3.10. ovog Priloga, ne primjenjuju se stavci od 3.1.1 do 3.1.6.

3.1 Spojne kugle i vučni nosači

3.1.1 Mehaničke spojne naprave sa spojnim kuglama mogu biti sljedećeg tipa:

(a) jednodijelne spojne kugle, uključujući naprave s nezamjenjivim odvojivim kuglama (vidjeti slike 20.a i 20.b);

(b) spojne kugle s rastavljivim dijelovima (vidjeti slike 20.c, 20.d i 20.e);

(c) vučni nosači bez pričvršćene kugle (vidjeti sliku 20.f).

Slika 20.

Izvedbe vučnih nosača s kuglom

a vučni nosač i spojna kugla u jednom dijelu b kod ovog se tipa kugla može odvojiti bez alata, na primjer, kad je riječ o bajunetnom spoju c vučni nosač s kuglom koja se može odvojiti pomoću alata d vučni nosač s odvojivom kuglom i integralnim potpornjem, na primjer razreda A50 e vučni nosač s kuglom koja se može odvojiti pomoću alata f vučni nosač bez kugle

3.1.2 Dinamičko ispitivanje izdržljivosti osnovno je ispitivanje. Ispitni uzorak sastoji se od kugle, vrata kugle i dijelova potrebnih za pričvršćivanje sklopa na vozilo. Spojna kugla i vučni nosač moraju se čvrsto postaviti na ispitni stol, koji može proizvoditi izmjenične sile, u stvarnom položaju u kojem bi se trebala upotrebljavati.

3.1.3 Proizvođač vozila mora navesti položaje točaka za pričvršćenje spojne kugle i vučnog nosača (vidjeti Dodatak Prilogu 2. ovom Pravilniku).

3.1.4 Uz naprave se na ispitivanje moraju dostaviti i svi dijelovi i konstrukcijski detalji koji mogu utjecati na kriterij čvrstoće (na primjer ploča za električni priključak, oznake itd.). Ispitni uzorak mora uključiti sve dijelove do točaka sidrišta ili ugradnje na vozilo. U ispitnom izvješću prikazuje se geometrijski položaj spojne kugle i točaka za pričvršćenje spojnice u odnosu na referentnu crtu koji mora navesti proizvođač. Svi relativni položaji točaka sidrenja u odnosu na referentnu crtu, o kojima proizvođač vučnog vozila mora dostaviti sve potrebne podatke proizvođaču vučne naprave, moraju se ponoviti na ispitnom stolu.

3.1.5 Uzorak pričvršćen na ispitnom stolu izlaže se ispitivanju izmjeničnim naprezanjem koje djeluje na kuglu pod kutom prikazanim na slici 21. ili 22.

Smjer ispitnog kuta određuje se iz vertikalnog odnosa između horizontalne referentne crte koja prolazi kroz središte kugle i horizontalne crte koja prolazi kroz točku pričvršćenja spojne naprave koja je najviša od najbližih, kad se mjeri u horizontalnoj ravnini, poprečnoj vertikalnoj ravnini koja prolazi središtem kugle. Ako je crta točke pričvršćenja iznad horizontalne referentne crte, ispitivanje se provodi pod kutom α = + 15° ± 1°, a ako je ispod, provodi se pod kutom α = – 15° ± 1° (vidjeti sliku 21.). Točke pričvršćenja koje se uzimaju u obzir pri određivanju ispitnog kuta moraju biti one koje je deklarirao proizvođač vozila i koje prenose glavne vučne sile na strukturu vučnog vozila.

Taj se kut bira tako da se uzme u obzir vertikalno statičko i dinamičko opterećenje i primjenjuje se samo na dopuštena statička vertikalna opterećenja koja nisu veća od:

S = 120 × D [N]

Ako statičko vertikalno opterećenje prelazi izračunanu vrijednost, kut se, za oba uvjeta, povećava na 20°.

Dinamičko se ispitivanje provodi sa sljedećom ispitnom silom:

Fhs res = ± 0,6 D

3.1.6 Ispitni postupak može se primijeniti na različite vrste spojnih naprava (vidjeti stavak 3.1.1. ovog Priloga) kako slijedi:

3.1.6.1 jednodijelne spojne kugle, uključujući naprave s nezamjenjivim odvojivim kuglama (vidjeti slike 20.a i 20.b); 3.1.6.1.1 ispitivanje čvrstoće za naprave prikazane na slikama 20.a i 20.b provodi se u skladu sa zahtjevima iz stavka 3.1.5.; Slika 21. Kutovi primjene ispitne sile Napomena: Crta paralelna s referentnom crtom prolazi kroz središte najviše i najniže točke za pričvršćivanje vučnog nosača na vozilo – vidjeti stavak 3.1.5. Priloga 6. Slika 22. Kutovi primjene ispitne sile Napomena: Smjer izmjenične ispitne sile Fhs res ovisno o položaju središnje horizontalne referentne crte kugle u odnosu na crtu paralelnu toj referentnoj crti – vidjeti sliku 21.

3.1.6.2 spojne kugle s rastavljivim dijelovima. Definirane su sljedeće kategorije: (a) vučni nosač i kugla (vidjeti sliku 20.c); (b) vučni nosač i kugla na integralnom potpornju (vidjeti sliku 20.d); (c) vučni nosač i odvojiva kugla (vidjeti sliku 20.e); (d) vučni nosač bez kugle (vidjeti sliku 20.f); 3.1.6.2.1 ispitivanje čvrstoće za naprave prikazane na slikama od 20.c do 20.f provodi se u skladu sa zahtjevima navedenima u stavku 3.1.5. Dimenzije e i f imaju dopuštena proizvodna odstupanja od ± 5 mm i unose se u ispitno izvješće. Ispitivanje vučnog nosača (vidjeti sliku 20.f) provodi se s postavljenom kuglom (na potpornju). U obzir će se uzeti samo rezultat ispitivanja vučnog nosača između točaka pričvršćenja i pričvrsne površine potpornja kugle. Dimenzije e i f imaju proizvodna dopuštena odstupanja od ± 5 mm i proizvođač ih mora navesti;

3.1.6.3 spojne naprave s promjenjivim dimenzijama e i f za odvojive i zamjenjive spojne kugle – vidjeti sliku 22.; 3.1.6.3.1 ispitivanja čvrstoće za takve vučne nosače provode se u skladu sa zahtjevima navedenima u stavku 3.1.5.; 3.1.6.3.2 ako proizvođač i homologacijsko tijelo ili tehnička služba sporazumno utvrde najnepovoljniju moguću konfiguraciju, tada je dovoljno ispitati samo tu konfiguraciju. U protivnom se mora ispitati nekoliko položaja kugle u pojednostavnjenom ispitnom programa u skladu sa stavkom 3.1.6.3.3.; 3.1.6.3.3 u pojednostavnjenom ispitnom programu vrijednost f nalazi se između utvrđene vrijednosti fmin i vrijednosti fmax koja nije veća od 100 mm. Kugla se nalazi na udaljenosti (emax) 130 mm od nosača. Kako bi se obuhvatili svi mogući položaji kugle, na području zadanom horizontalnom udaljenošću od pričvrsne površine i vertikalnim rasponom f (od fmin do fmax) ispituju se dvije naprave: (a) jedna s kuglom u gornjem (fmax) položaju; i (b) druga s kuglom u donjem položaju (fmin). Kut djelovanja ispitne sile mijenja se, pozitivno ili negativno, ovisno o odnosu horizontalne referentne crte kroz središte kugle i paralelne crte koja prolazi kroz najvišu i najbližu točku pričvršćenja spojne naprave. Kutovi koje treba koristiti prikazani su na slici 22.

3.1.7 Ako odvojiva kugla nije pričvršćena vijcima, nego drugim načinom, na primjer opružnim osiguračima, i ako se dijelovi za ostvarivanje sigurnog mehaničkog spoja ne ispituju za vrijeme dinamičkog ispitivanja, način pričvršćenja ispituje se statičkim ispitivanjem na kugli ili na dijelovima za ostvarivanje sigurnog mehaničkog spoja u odgovarajućem smjeru. Ako dijelovi za ostvarivanje sigurnog mehaničkog spoja zadrže kuglu u vertikalnom položaju, statičko ispitivanje mora biti izvedeno vertikalnom silom na kuglu prema gore koja je jednaka vrijednosti D. Ako dijelovi za ostvarivanje sigurnog mehaničkog spoja zadrže kuglu pomoću poprečne horizontalne konstrukcije, statičko ispitivanje mora biti izvedeno silom u tom smjeru koja je ekvivalentna vrijednosti od 0,25 D. Ne smije doći do kvara naprave za ostvarivanje sigurnog mehaničkog spoja ni izobličenja koje bi moglo štetno utjecati na njezinu funkciju.

3.1.8 Točke pričvršćenja za dodatnu spojnicu iz stavka 4.8. moraju izdržati horizontalnu statičku silu koja je jednaka 2D, pri čemu je maksimum 15 kN. Ako postoji posebna točka pričvršćenja za sigurnosno čelično uže, ona mora izdržati horizontalnu statičku silu koja je jednaka vrijednosti D.

3.2 Spojne čašice

3.2.1 Osnovno ispitivanje je ispitivanje izdržljivosti na izmjeničnu ispitnu silu, a zatim slijedi statičko ispitivanje (ispitivanje podizanjem) na istom ispitnom uzorku.

3.2.2 Dinamičko se ispitivanje mora provesti sa spojnom kuglom razreda A odgovarajuće čvrstoće. Spojna kugla i spojna čašica moraju se postaviti na ispitni stol u skladu s uputama proizvođača i relativnim položajima pri uobičajenoj upotrebi. Ne smije postojati mogućnost izlaganja uzorka dodatnim silama osim ispitnim silama. Ispitna sila mora djelovati uzduž crte koja prolazi kroz središte kugle i nagnuta je unatrag prema dolje pod kutom od 15° (vidjeti sliku 23.). Ispitivanje izdržljivosti na uzorku mora se provesti sa sljedećom ispitnom silom:

Fhs res w = ± 0,6 D

Ako najveća dopuštena statička vertikalna masa S prelazi 120 D, tada se kut ispitivanja povećava na 20°.

Slika 23.

Dinamičko ispitivanje

3.2.3 Mora se provesti i statičko ispitivanje odvajanja. Spojna kugla za ispitivanje mora imati promjer od 49,00 do 49,13 mm kako bi simulirala istrošenu spojnu kuglu. Sila odvajanja Fa mora djelovati okomito na poprečnu i uzdužnu središnjicu osi spojne čašice te se ravnomjerno i brzo povećavati do vrijednosti

Fa = g(C + S/1 000) kN i održavati 10 sekunda.

Spojna čašica ne smije se odvojiti od kugle i ni na jednom dijelu spojne čašice ne smije biti nikakvih trajnih izobličenja koja bi mogla štetno utjecati na njezine radne sposobnosti.

3.2.4 Točke pričvršćenja za dodatne spojne naprave iz stavka 4.9. moraju izdržati vodoravnu statičku silu koja je jednaka 2D, pri čemu je maksimum 15 kN.

3.3 Vučne spojnice i spojni nosači

3.3.1 Ispitivanje izdržljivosti mora se provesti na ispitnom uzorku. Spojna naprava mora biti opremljena svim dijelovima potrebnima za njezino pričvršćivanje na vozilo. Sve naprave između vučnih spojnica i okvira vozila (npr. spojni nosači) moraju se ispitati na iste sile kao i sama spojnica. Pri ispitivanju spojnih nosača za normirane vučne spojnice primjenjuje se vertikalno opterećenje na uzdužnoj udaljenosti od vertikalne ravnine točaka pričvršćenja koja je jednaka položaju odgovarajuće normirane spojnice.

3.3.2 Vučne spojnice za vučna ruda na šarkama (S = 0)

Dinamička ispitivanja moraju se provoditi tako da horizontalna izmjenična sila Fhw = ± 0,6 D djeluje po crti paralelnoj s tlom te u uzdužnoj središnjoj ravnini vučnog vozila koja prolazi kroz središte svornjaka spojnice.

3.3.3 Vučne spojnice za prikolice sa središnjom osovinom (S > 0)

3.3.3.1 Prikolice sa središnjom osovinom mase do najviše 3,5 tone Vučne spojnice za prikolice sa središnjom osovinom mase do najviše 3,5 tone moraju se ispitati kao i spojne kugle i nosači kako je opisano u stavku 3.1. ovog Priloga.

3.3.3.2 Prikolice sa središnjom osovinom mase iznad 3,5 tona

Ispitne sile djeluju na uzorak u horizontalnom i vertikalnom smjeru tijekom asinkronog ispitivanja izdržljivosti. Horizontalna crta djelovanja mora biti jednaka paraleli s tlom na uzdužnoj središnjoj ravnini vučnog vozila koja prolazi kroz središte svornjaka spojnice. Vertikalna crta djelovanja mora biti vertikalna na horizontalnu crtu djelovanja i djelovati po uzdužnoj središnjici svornjaka spojnice.

Način pričvršćenja vučne spojnice i vučne ušice na ispitni stol mora biti onaj koji je predviđen za pričvršćivanje na vozilo u skladu s proizvođačevim uputama za pričvršćivanje.

Primjenjuju se sljedeće ispitne sile: Tablica 14. Ispitne sile Ispitna sila Srednja vrijednost (kN) Amplituda (kN) Horizontalna sila 0 ± 0,6Dc (vidjeti napomenu) Vertikalna sila S × g/1 000 ± 0,6 V (vidjeti napomenu) Napomena: Za namjenske vučne spojnice razreda T vrijednosti se smanjuju na ± 0,5Dc i ± 0,5 V. Vertikalne i horizontalne komponente sinusoidnog su oblika i primjenjuju se asinkrono, pri čemu je razlika između njihovih frekvencija između 1 % i 3 %.

3.3.4 Statička ispitivanja na napravi za zabravljivanje svornjaka spojnice

Na vučnim spojnicama također je potrebno ispitati zatvaranje i sve naprave za zabravljivanje primjenom statičke sile od 0,25 D u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije prouzročiti otvaranje ni bilo kakvu štetu. Ispitna sila od 0,1 D dostatna je za cilindrične svornjake spojnice.

3.4 Vučne ušice

3.4.1 Vučne ušice moraju se podvrgnuti istom dinamičkom ispitivanju kao i vučne spojnice. Vučne ušice koje se upotrebljavaju samo na prikolicama s rudima na šarkama koje omogućuju slobodno vertikalno kretanje moraju se podvrgnuti izmjeničnoj sili kako je opisano u stavku 3.3.2. Vučne ušice koje su namijenjene i za prikolice sa središnjom osovinom moraju se ispitati na isti način kao spojne čašice kugle (stavak 3.2.) za prikolice mase C do najviše 3,5 tone te na isti način kao vučne spojnice (stavak 3.3.3.2.) za prikolice sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone.

3.4.2 Toroidne ušice razreda L ispituju se kako je opisano u stavcima 3.4.2.1. i 3.4.2.2.

3.4.2.1 Podvrgavaju se pulsirajućem ispitivanju u pričvrsnoj konfiguraciji koja je jednaka ugradnji na vozilo. Ispitivanje se provodi pomoću spojnice razreda K. Druga je mogućnost da se spojna naprava, u dogovoru s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom, zamijeni napravom koja simulira jednaku sredinu.

3.4.2.2 Podvrgavaju se dinamičkom ispitivanju kako je opisano u stavku 3.4.1. s obzirom na odgovarajuće karakteristične vrijednosti spojne naprave razreda K koje je naveo proizvođač.

3.4.3 Ispitivanje vučne ušice mora se provesti tako da izmjenična sila djeluje i na dijelove koji se upotrebljavaju za pričvršćivanje vučne ušice na rudo. Svi fleksibilni dijelovi između moraju se blokirati.

3.5 Spojnice s kukom

3.5.1 Spojnice s kukom razreda K moraju uspješno proći dinamičko ispitivanje iz stavka 3.5.2. ovog Priloga.

3.5.2 Dinamičko ispitivanje:

3.5.2.1 dinamičko ispitivanje je pulsirajuće ispitivanje uz upotrebu toroidne ušice razreda L i sa spojnicom koja je montirana kao na vozilu i sa svim potrebnim dijelovima za ugradnju na vozilo. Svi se fleksibilni dijelovi, međutim, mogu blokirati u dogovoru s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom;

3.5.2.2 spojnice s kukom koje su namijenjene za upotrebu s prikolicama s vučnim rudom na šarkama – vertikalno opterećenje na spojnici S jednako je nuli – ispituju se kako je opisano u stavku 3.3.2.

3.5.2.3 Vučne spojnice za prikolice sa središnjom osovinom (S > 0): 3.5.2.3.1 Vučne spojnice za prikolice sa središnjom osovinom mase ≤ 3,5 tona ispituju se kako je opisano u stavku 3.1. ovog Priloga. 3.5.2.3.2 Vučne spojnice za prikolice sa središnjom osovinom mase iznad 3,5 tona ispituju se kako je opisano u stavku 3.3.3.2. ovog Priloga.

3.5.3 Statička ispitivanja na napravi za zabravljivanje spojnice

Na spojnicama s kukom također je potrebno ispitati zatvaranje i sve naprave za zabravljivanje primjenom statičke sile od 0,6 D u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije prouzročiti otvaranje naprave. Naprave za zatvaranje/zabravljivanje mora biti potpuno funkcionalna nakon ispitivanja.

3.6 Vučna ruda

3.6.1 Vučna ruda ispituju se na isti način kao i vučne ušice (vidjeti stavak 3.4.). Homologacijsko tijelo ili tehnička služba može odustati od ispitivanja izdržljivosti ako je dio konstruiran na jednostavan način koji omogućuje teoretsku procjenu njegove čvrstoće. Konstrukcijske sile za teoretsku provjeru vučnih ruda prikolica sa središnjom osovinom mase C do najviše 3,5 tone uzimaju se iz norme ISO 7641/1:1983. Konstrukcijske sile za teoretsku provjeru vučnih ruda prikolica sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone računaju se kako slijedi:

Fsp = (g × S/1 000) + V

pri čemu je amplituda sile V definirana u stavku 2.11.4. ovog Pravilnika.

Dopuštena naprezanja na temelju konstrukcijskih masa za prikolice ukupne mase C iznad 3,5 tone moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. norme ISO 7641/1:1983. Kod savijenih vučnih ruda (na primjer oblika labudova vrata) i ruda običnih prikolica u obzir se uzima horizontalna komponenta sile Fhp = 1,0 × D.

3.6.2 Vučnim rudima za obične prikolice sa slobodnim kretanjem u vertikalnoj ravnini, uz ispitivanje izdržljivosti ili teoretsku provjeru čvrstoće, provjerava se i otpornost na izvijanje: teoretskim izračunom uz konstrukcijsko opterećenje od 3,0 × D ili ispitivanjem izvijanja silom od 3,0 × D. Dopuštena naprezanja pri izračunu moraju biti u skladu s točkom 5.3. norme ISO 7641/1:1983.

3.6.3 Ako je riječ o upravljanim osovinama, otpornost na savijanje mora se provjeriti teoretskim izračunom ili ispitivanjem savijanja. Horizontalna bočna statička sila primjenjuje se u središtu točke spajanja. Veličina te sile bira se tako da moment od 0,6 × Av × g (kN) djeluje oko središta prednje osovine. Dopuštena naprezanja moraju biti u skladu s točkom 5.3. norme ISO 7641/1:1983.

Međutim, ako upravljane osovine čine par, tj. kad je riječ o prednjoj tandem osovini (upravljanim potpornim kolicima), moment se povećava na 0,95 × Av × g (kNm).

3.7 Sedla

3.7.1 Osnovna su ispitivanja čvrstoće dinamičko ispitivanje i statičko ispitivanje (ispitivanje podizanja). Sedla za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se podvrgnuti dodatnom statičkom ispitivanju (ispitivanje savijanja). U svrhu navedenih ispitivanja sedlo mora biti opremljeno svim dijelovima koji su potrebni za njegovo pričvršćivanje na vozilo. Način pričvršćenja mora biti identičan načinu koji primjenjuje na samom vozilu. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.7.2 Statička ispitivanja

3.7.2.1 Normirana sedla konstruirana za upravljački klin ili sličnu napravu za prinudno upravljanje poluprikolicama (vidjeti stavak 2.7. ovog Pravilnika) moraju se ispitati na odgovarajuću čvrstoću statičkim ispitivanjem savijanja unutar radnog raspona naprave za upravljanje uz istodobno djelovanje opterećenja sedla. Najvećim dopuštenim vertikalnim opterećenjem U na sedlu djeluje se vertikalno na spojnicu u njezinu radnom položaju pomoću krute ploče koja je dovoljno velika da potpuno pokrije spojnicu.

Rezultanta primijenjenog opterećenja mora proći kroz središte horizontalnog zgloba sedla.

Istodobno se horizontalnom bočnom silom koja odgovara sili potrebnoj za prinudno upravljanje poluprikolicom djeluje na bočnoj strani vodilice svornjaka sedla. Veličina sile i smjer u kojem djeluje moraju se odabrati tako da moment od 0,75 m × D djeluje oko središta svornjaka sedla pomoću sile koja djeluje na polugu duljine 0,5 m ± 0,1 m. Dopuštena je trajna, plastična deformacija do 0,5 % svih nazivnih dimenzija. Ne smije biti nikakvog pucanja.

3.7.2.2 Sva sedla moraju se podvrgnuti statičkom ispitivanju podizanja. Do sile podizanja od Fa = g × U ne smije nastati znatnije trajno savijanje ploče za spajanje koje je za 0,2 % veće od njezine širine.

Kod normiranih sedla razreda G50 i usporedivih spojnica za jednak promjer svornjaka sedla ne smije doći ni do kakvog odvajanja svornjaka sedla od spojnice zbog djelovanja sile podizanja od Fa = g × 2,5U. Kod nenormiranih spojnica sa svornjakom promjera većeg od 50 mm, na primjer spojnice promjera 90 mm, sila podizanja iznosi: Fa = g × 1,6U, a najmanje 500 kN.

Silu se primjenjuje polugom koja se jednim krajem oslanja na ploču za spajanje, a drugim se krajem podiže na udaljenosti od 1,0 do 1,5 m od središta svornjaka sedla (vidjeti sliku 24.).

Poluga mora biti pod kutom od 90° na smjer ulaska svornjaka u spojnicu. Ako je najnepovoljniji mogući slučaj očit, mora se ispitati taj slučaj. Ako najnepovoljniji slučaj nije jednostavno odrediti, homologacijsko tijelo ili tehnička služba odlučuje koju je stranu potrebno ispitati. Potrebno je samo jedno ispitivanje.

Slika 24.

Ispitivanje podizanja na sedlima

1 do 1,5 m

Pogled straga

3.7.3 Dinamičko ispitivanje

Sedlo se mora podvrgnuti izmjeničnom naprezanju na ispitnom stolu (asinkrono dinamičko ispitivanje) uz istodobno djelovanje horizontalno izmjenične i vertikalno pulsirajuće sile.

3.7.3.1 Na sedla koja nisu namijenjena za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile:

Horizontalno : Fhw = ± 0,6 D Vertikalno : FsO = g × 1,2 U FsU = g × 0,4 U

Tim se dvjema silama djeluje u uzdužnoj središnjoj ravnini vozila sa smjerom djelovanja obiju sila, Fso i Fsu, kroz središte zgloba spojnice.

Vertikalna sila Fs mijenja se između granica + g 1,2 × U i + g × + 0,4 U, a horizontalna sila između ± 0,6 D.

3.7.3.2 Na sedla koja su namijenjena za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile:

horizontalno : Fhw = ± 0,675 D Vertikalno : FsO i FsU kao u stavku 3.7.3.1.

Smjerovi djelovanja sila prikazani su u stavku 3.7.3.1.

3.7.3.3 Za dinamičko ispitivanje sedla između ploče za spajanje i ploče prikolice nanosi se odgovarajuće sredstvo za podmazivanje kako bi najveći koeficijent trenja bio μ ≤ 0,15.

3.8 Pričvrsne ploče za sedla

Dinamičko ispitivanje za sedla opisano u stavku 3.7.3. i statička ispitivanja opisana u stavku 3.7.2. moraju se primijeniti i na pričvrsne ploče. Na pričvrsnim pločama ispitivanje podizanja dovoljno je provesti samo na jednoj strani. Ispitivanje se temelji na najvećoj predviđenoj visini ugradnje spojnice, najvećoj predviđenoj širini i najmanjoj predviđenoj duljini konstrukcije pričvrsne ploče. To ispitivanje nije potrebno provesti ako je pričvrsna ploča uža i/ili dulja i niže ukupne visine, no u ostalim je elementima jednaka ploči na kojoj je to ispitivanje već provedeno. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.9 Svornjaci sedla za poluprikolice

3.9.1 Dinamičko ispitivanje s izmjeničnim naprezanjem mora se provesti na uzorku postavljenom na ispitni stol. Ispitivanje svornjaka sedla ne smije se kombinirati s ispitivanjem sedla. Ispitivanje se provodi tako da opterećenje djeluje i na dijelove koji su potrebni za pričvršćivanje svornjaka sedla na poluprikolicu. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.9.2 Dinamičko ispitivanje alternativnom horizontalnom silom Fhw = ± 0,6 D mora se provesti na svornjaku sedla u radnom položaju.

Smjer djelovanja sile mora prolaziti kroz središte najmanjeg promjera cilindričnog dijela svornjaka sedla koji ima promjer 50,8 mm za razred H50 (vidjeti sliku 18. u Prilogu 5.).

3.10 Alternativno ispitivanje izdržljivosti za spojne kugle i vučne nosače s vrijednosti D ≤ 14 kN

Spojne kugle i vučni nosači s vrijednosti D ≤ 14 kN mogu se, umjesto ispitnim postupkom opisanim u stavku 3.1., ispitati i u skladu sa sljedećim uvjetima.

3.10.1 Uvod

Ispitivanje izdržljivosti opisano u nastavku sastoji se od višeosonog ispitivanja s trosmjernim opterećenjem, istodobno primijenjenim silama, definiranim najvećim amplitudama i ekvivalentnim vrijednostima zamora (vrijednostima opterećenja u skladu s dolje navedenim definicijama).

3.10.2 Ispitni zahtjevi

3.10.2.1 Definicija vrijednosti jakosti opterećenja (LIV, load intensity value)

LIV je skalarna vrijednost kojom se izražava jakost vremenskog zapisa jednog opterećenja s obzirom na izdržljivost (jednaka sumi oštećenja). Za akumulaciju oštećenja upotrebljava se Minerovo pravilo. Za njezino određivanje uzimaju se obzir amplitude opterećenja i broj ponavljanja svake amplitude (učinci srednjih opterećenja ne uzimaju se u obzir).

Krivulja S-N (Basquinova krivulja) prikazuje amplitude opterećenja u odnosu na broj ponavljanja (SA,i u odnosu na Ni). Ima stalni nagib k u dvostrukom logaritamskom dijagramu (tj. svaka amplituda/upotrijebljena ispitna sila SA,i odnosi se na ograničeni broj ciklusa Ni). Krivulja prikazuje teoretsku granicu zamora za analiziranu strukturu.

Vremenski zapis opterećenja broji se u „range-pair” dijagramu amplituda opterećenja u odnosu na broj ponavljanja (SA,i u odnosu na ni). Zbroj omjera ni/Ni za sve postojeće razine amplituda SA,i jednak je LIV.

amplituda SA

ciklusi N; n

3.10.2.2 Zahtijevane vrijednosti jakosti opterećenja (LIV) i maksimalne amplitude

Razmatra se sljedeći koordinatni sustav:

smjer x: uzdužni smjer/suprotno smjeru vožnje

smjer y: desno u odnosu na smjer vožnje

smjer z: vertikalno prema gore

Vremenski zapis opterećenja može se tada izraziti međusmjerovima koji se temelje na glavnim smjerovima (x, y, z) uvažavajući sljedeće jednadžbe (α = 45; α′ = 35,2):

Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α)

Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α)

Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α′) + Fz(t) × sin(α′)

Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α′) – Fy(t) × sin(α′)

Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α′) – Fx(t) × sin(α′)

Vrijednosti LIV-a izražene u svakom smjeru (također u kombiniranim smjerovima) izračunavaju se kao zbroj omjera ni/Ni za sve postojeće razine amplituda definirane u odgovarajućem smjeru.

Za dokazivanje najmanjeg vijeka trajanja do zamora naprave koju treba homologirati u ispitivanjima izdržljivosti moraju se postići najmanje sljedeće vrijednost LIV-a:

LIV (1 kN ≤ D ≤ 7 kN) LIV (7 kN < D ≤ 14 kN) LIVx 0,0212 0,0212 LIVy linearna regresija između D = 1 kN: 7,026 e– 4; D = 7 kN: 1,4052 e– 4 1,4052 e– 4 LIVz 1,1519 e– 3 1,1519 e– 3 LIVxy linearna regresija između D = 1 kN: 6,2617 e– 3; D = 7 kN: 4,9884 e– 3 4,9884 e– 3 LIVxz 9,1802 e– 3 9,1802 e– 3 LIVyz linearna regresija između D = 1 kN: 7,4988 e– 4; D = 7 kN: 4,2919 e– 4 4,2919 e– 4 LIVxyz linearna regresija između D = 1 kN: 4,5456 e– 3; D = 7 kN: 3,9478 e– 3 3,9478 e– 3 LIVxzy linearna regresija između D = 1 kN: 5,1977 e– 3; D = 7 kN: 4,3325 e– 3 4,3325 e– 3 LIVyzx linearna regresija između D = 1 kN: 4,5204 e– 3; D = 7 kN: 2,9687 e– 3 2,9687 e– 3

Kako bi se iz navedenih vrijednosti LIV-a izveo vremenski zapis opterećenja, nagib krivulje mora biti k = 5 (vidjeti definiciju u stavku 3.10.2.1.). Basquinova krivulja mora prolaziti kroz točku amplitude SA = 0,6 × D s brojem ciklusa N = 2 × 106.

Vertikalnim opterećenjima dodaje se statičko vertikalno opterećenje S (kako je definirano u stavku 2.11.3. ovog Pravilnika) na spojnicu u skladu s proizvođačevom deklaracijom.

Za vrijeme ispitivanja maksimalne amplitude ne smiju prijeći sljedeće vrijednosti:

Fx [–] uzdužna Fy [–] bočna Fz [–] vertikalna Najveća + 1,3 × D + 0,45 × D + 0,6 × D + S Najmanja – 1,75 × D – 0,45 × D – 0,6 × D + S

Primjer vremenskog zapisa opterećenja koji ispunjava te zahtjeve može se pronaći na stranici:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grrf/grrf-reg55.html

3.10.3 Ispitni uvjeti

Spojnica se postavlja na čvrsti ispitni stol ili na vozilo. Za trodimenzionalni signal vremenskog zapisa upotrebljavaju se tri aktuatora za istodobno djelovanje i nadzor komponenti sile Fx (uzdužne), Fy (bočne) i Fz (vertikalne). U drugim slučajevima broj i položaj aktuatora mogu se izabrati u dogovoru proizvođača i tehničke službe. U svakom slučaju ispitna ugradnja mora omogućiti istodobno djelovanje potrebnih sila da se postignu LIV-ovi u skladu sa zahtjevima iz stavka 3.10.2.2.

Svi vijci trebaju biti pritegnuti momentom koji je odredio proizvođač.

3.10.3.1 Spojnica montirana na kruti potporanj

Sukladnost točaka pričvršćenja spojne naprave ne smije prijeći 1,5 mm od referentne točke „opterećenje 0” tijekom djelovanja najvećih i najmanjih sila Fx, Fy, Fz, pri čemu se svakom odvojeno djeluje na spojnu točku.

3.10.3.2 Spojna naprava montirana na nadogradnju vozila ili na dio nadogradnje

U tom se slučaju spojna naprava montira na nadogradnju ili na dio nadogradnje tipa vozila za koji je konstruirana. Vozilo ili dio nadogradnje postavlja se na odgovarajući ispitni uređaj tako da se izbjegne svaki utjecaj ovjesa vozila.

Točni uvjeti tijekom ispitivanja navode se u ispitnom izvješću. Mogući rezonantni utjecaji poništavaju se odgovarajućim sustavom nadzora ispitne opreme i mogu se smanjiti dodatnim pričvršćenjem karoserije na ispitni stol ili promjenom frekvencije.

3.10.4 Kriteriji neuspjeha

Uz to što mora ispuniti kriterije iz stavka 4.1. ovog Pravilnika koji se provjeravaju penetracijom tekućine, smatra se da spojnica nije uspješno prošla ispitivanje:

(a) ako je otkrivena bilo kakva plastična deformacija;

(b) ako se smanjila funkcionalnost i sigurnost spojnice (npr. sigurno povezivanje s prikolicom, najveći zazor);

(c) ako se u smjeru zatvaranja izmjeri gubitak momenta vijaka koji je veći od 30 % nazivnog momenta;