HR Službeni list Europske unije L 172/1

Samo izvorni tekstovi UN/ECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i datum stupanja na snagu ove Uredbe potrebno je provjeriti u najnovijoj inačici statusnog dokumenta UNECE–a TRANS/WP.29/343, dostupnog na sljedećoj adresi:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik br. 83 Gospodarske komisije za Europu Ujedinjenih naroda (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila s obzirom na emisiju onečišćujućih tvari u skladu s uvjetima za motorna goriva [2015/1038]

Uključuje sav valjani tekst do:

serije izmjena Pravilnika 07 – datum stupanja na snagu: 22. siječnja 2015.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za homologaciju

4. Homologacija

5. Zahtjevi i ispitivanja

6. Izmjene tipa vozila

7. Proširenja homologacija

8. Sukladnost proizvodnje

9. Uporabna sukladnost

10. Kazne za nesukladnost proizvodnje

11. Konačno obustavljena proizvodnja

12. Prijelazne odredbe

13. Nazivi i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja i nadležnih homologacijskih tijela

Dodatak 1.: Postupak za provjeru zahtjeva u pogledu sukladnosti proizvodnje ako standardna devijacija proizvodnje koju je naveo proizvođač zadovoljava

Dodatak 2.: Postupak za provjeru zahtjeva u pogledu sukladnosti proizvodnje ako standardna devijacija proizvodnje koju je naveo proizvođač ne zadovoljava ili nije dostupna

Dodatak 3.: Provjera uporabne sukladnosti vozila

Dodatak 4.: Statistički postupak za ispitivanje uporabne sukladnosti ispušnih emisija

Dodatak 5.: Odgovornosti za uporabnu sukladnost

Dodatak 6.: Zahtjevi za vozila koja upotrebljavaju reagens u sustavu za naknadnu obradu ispušnih plinova

Prilozi

Prilog 1.: Obilježja motora i vozila te podaci o provedbi ispitivanja

Prilog 2.: Izjava o homologaciji ili proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili o konačnoj obustavi proizvodnje tipa vozila s obzirom na emisiju plinovitih onečišćujućih tvari iz motora u skladu s Pravilnikom br. 83

Prilog 3.: Izgled homologacijske oznake

Prilog 4.a: Ispitivanje I. tipa

Prilog 5.: Ispitivanje II. tipa (emisija ugljikova monoksida u praznom hodu)

Prilog 6.: Ispitivanje III. tipa (provjera emisija iz kućišta koljenastog vratila)

Prilog 7.: Ispitivanje IV. tipa (utvrđivanje emisija nastalih isparavanjem iz vozila s motorima s vanjskim izvorom paljenja)

Prilog 8.: Ispitivanje VI. tipa (provjera prosječnih ispušnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika nakon pokretanja hladnog motora pri niskoj temperaturi okoline)

Prilog 9.: Ispitivanje V. tipa (opis ispitivanja izdržljivosti za provjeru trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja)

Prilog 10.: Specifikacije referentnih goriva

Prilog 10.a: Specifikacije plinovitih referentnih goriva

Prilog 11.: Ugrađeni dijagnostički sustavi (OBD) motornih vozila

Prilog 12.: Dodjela ECE homologacije za vozilo na ukapljeni naftni plin (UNP) ili prirodni plin/biometan (PP)

Prilog 13.: Postupak ispitivanja emisija za vozila opremljena sustavom s periodičnom regeneracijom

Prilog 14.: Postupak ispitivanja emisija za hibridna električna vozila (HEV)

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovim se Pravilnikom utvrđuju tehnički zahtjevi za homologaciju motornih vozila.

Usto, ovim se Pravilnikom utvrđuju pravila za uporabnu sukladnost, trajnost uređaja za kontrolu onečišćenja i ugrađene dijagnostičke sustave.

1.1. Ovaj se pravilnik primjenjuje na vozila kategorija M1, M2, N1 i N2 čija referentna masa ne prelazi 2 610 kg (1).

Na proizvođačev zahtjev homologacija dodijeljena temeljem ovog Pravilnika može se proširiti s prethodno navedenih vozila na vozila kategorija M1, M2, N1 i N2 čija referentna masa ne prelazi 2 840 kg i koja ispunjuju uvjete iz ovog Pravilnika.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika primjenjuju se sljedeće definicije:

2.1. „Tip vozila” znači skupina vozila koja se ne razlikuje prema sljedećim obilježjima: 2.1.1. istovrijednoj inerciji utvrđenoj u odnosu na referentnu masu kako je propisana u tablici 3. Priloga 4.a ovom Pravilniku i 2.1.2. obilježjima motora i vozila kako su određena u Prilogu 1. ovom Pravilniku.

2.2. „Referentna masa” znači masa neopterećenog vozila uvećana za jedinstvenu vrijednost od 100 kg u svrhu ispitivanja u skladu s prilozima 4.a i 8. ovom Pravilniku. 2.2.1. „Masa neopterećenog vozila” znači masa vozila u voznom stanju bez jedinstvene vrijednosti mase vozača od 75 kg, putnika ili tereta, ali s 90 % punim spremnikom te uobičajenim alatom i rezervnim kotačem, ako je predviđen. 2.2.2. „Masa vozila u voznom stanju” znači masa opisana u stavku 2.6. Priloga 1. ovom Pravilniku i, za vozila koja su namijenjena i izrađena za prijevoz više od devet osoba (uz vozača), masa člana posade (75 kg) ako vozilo ima sjedalo za posadu među navedenih devet ili više sjedala.

2.3. „Najveća masa” znači najveća tehnički dopuštena masa prema izjavi proizvođača vozila (ta masa može biti veća od najveće dopuštene mase koju su propisala državna tijela).

2.4. „Plinovite onečišćujuće tvari” znači emisije ugljikova monoksida, dušikovih oksida izraženih ekvivalentom dušikova dioksida (NO2) i ugljikovodika u ispušnom plinu, uz pretpostavku omjera: (a) C1H2.525 za ukapljeni naftni plin (UNP); (b) C1H4 za prirodni plin (PP) i biometan; (c) C1H1.89O0.016 za benzin (E5); (d) C1H1.93O0.033 za benzin (E10); (e) C1H1.86O0.005 za dizel (B5); (f) C1H1.86O0.007 za dizel (B7); (g) C1H2.74O0.385 za etanol (E85); (h) C1H2.61O0.329 za etanol (E75).

2.5. „Onečišćujuće čestice” znači materijal izdvojen iz razrijeđenog ispušnog plina na najvećoj temperaturi od 325 K (52 °C) filtrima opisanima u Dodatku 4. Prilogu 4.a ovom Pravilniku. 2.5.1. „Brojevi čestica” znači ukupni broj čestica promjera većeg od 23 nm prisutnih u razrijeđenom ispušnom plinu nakon što je pripremljen za uklanjanje hlapljivog materijala, kako je opisano u Dodatku 5. Prilogu 4.a ovom Pravilniku.

2.6. „Ispušne emisije” znači (a) za motore s vanjskim izvorom paljenja emisije plinovitih onečišćujućih tvari i onečišćujućih čestica; (b) za motore s kompresijskim paljenjem emisije plinovitih onečišćujućih tvari, onečišćujućih čestica i brojeve čestica.

2.7. „Emisije nastale isparavanjem” znači pare ugljikovodika koje su izašle iz sustava za gorivo motornog vozila, osim onih iz ispušnih emisija. 2.7.1. „Gubici zbog disanja spremnika goriva” jesu emisije ugljikovodika zbog promjena temperature u spremniku goriva (uz pretpostavljeni omjer C1H2.33). 2.7.2. „Gubici iz vozila s ugašenim zagrijanim motorom” jesu emisije ugljikovodika iz sustava za gorivo vozila s ugašenim motorom nakon razdoblja vožnje (uz pretpostavljeni omjer C1H2.20).

2.8. „Kućište motora” znači prostori u motoru ili izvan njega koji su povezani s koritom za ulje unutarnjim ili vanjskim vodovima kroz koje mogu izaći pare ili plinovi.

2.9. „Uređaj za pokretanje hladnog motora” znači uređaj koji privremeno obogaćuje smjesu zraka i goriva i time olakšava pokretanje motora.

2.10. „Uređaj za olakšavanje pokretanja motora” znači uređaj koji olakšava pokretanje motora bez obogaćivanja smjese zraka i goriva, a odnosi se na npr. žarnice, promjenu faze ubrizgavanja itd.

2.11. „Radni obujam motora” znači: 2.11.1. pri motorima s pravocrtnim gibanjem klipova nazivni obujam svih cilindara; 2.11.2. pri motorima s rotacijskim klipom (Wankelovi motori) dvostruku vrijednost nazivnog obujma komore za izgaranje po klipu.

2.12. „Uređaji za kontrolu onečišćenja” znači sastavni dijelovi vozila koji nadziru i/ili ograničuju ispušne emisije i emisije nastale isparavanjem.

2.13. „Ugrađeni dijagnostički sustav” (OBD) znači sustav za nadzor emisija koji ima sposobnost određivanja vjerojatnog područja neispravnosti pomoću kodova pogrešaka pohranjenih u memoriji računala.

2.14. „Ispitivanje u uporabi” znači ispitivanje i ocjena sukladnosti prema točki 9.2.1. ovog Pravilnika.

2.15. „Ispravno održavano i rabljeno” znači, za potrebe ispitivanja vozila, da vozilo zadovoljava kriterije za prihvaćanje odabranog vozila iz stavka 2. Dodatka 3. ovom Pravilniku.

2.16. „Poremećajni uređaj” znači svaki dio koji je konstruiran za praćenje temperature, brzine vozila, brzine vrtnje motora, prijenosnog stupnja, podtlaka u usisnom kolektoru ili bilo kojeg drugog parametra radi aktiviranja, modulacije, odgađanja ili deaktivacije rada bilo kojeg dijela sustava za kontrolu emisija koji smanjuje učinkovitost sustava za kontrolu emisija u uvjetima koje je razumno očekivati pri uobičajenom radu i uporabi vozila. Takav dio ne smatra se poremećajnim uređajem: 2.16.1. ako je potreba za takvim uređajem opravdana radi zaštite motora od oštećenja ili nezgode i za siguran rad vozila; ili 2.16.2. ako uređaj ne radi nakon pokretanja motora; ili 2.16.3. ako su spomenuti uvjeti pretežno uključeni u postupke ispitivanja I. tipa ili VI. tipa.

2.17. „Porodica vozila” znači skupina tipova vozila koja su za potrebe Priloga 12. ovom Pravilniku zastupljena matičnim vozilom.

2.18. „Biogorivo” znači tekuće ili plinovito pogonsko gorivo proizvedeno od biomase.

2.19. „Homologacija vozila” znači homologacija tipa vozila s obzirom na ograničenje sljedećih uvjeta (2): 2.19.1. ograničenje ispušnih emisija vozila, emisija nastalih isparavanjem, emisija iz kućišta koljenastog vratila, trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja, emisija onečišćujućih tvari kod pokretanja hladnog motora i ugrađenog dijagnostičkog sustava vozila koja rade na bezolovni benzin ili koja mogu raditi na bezolovni benzin i UNP ili PP/biometan ili biogoriva (homologacija B); 2.19.2. ograničenje emisija plinovitih onečišćujućih tvari i onečišćujućih čestica, trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja i ugrađenog dijagnostičkog sustava vozila koja rade na dizelsko gorivo (homologacija C) ili koja mogu raditi na dizelsko gorivo i biogorivo ili biogorivo; 2.19.3. ograničenje emisija plinovitih onečišćujućih tvari iz motora, emisija iz kućišta koljenastog vratila, trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja, emisija pri pokretanju hladnog motora i ugrađenog dijagnostičkog sustava vozila koja rade na UNP ili PP/biometan (homologacija D).

2.20. „Sustav s periodičnom regeneracijom” znači uređaj za smanjenje štetnih emisija (npr. katalizator, filtar čestica) koji zahtijeva periodičnu regeneraciju najmanje svakih 4 000 km uobičajene uporabe vozila. U ciklusima kada se događa regeneracija mogu se prekoračiti propisane emisije. Ako se pri ispitivanju I. tipa dogodi najmanje jedna regeneracija uređaja za smanjenje štetnih emisija i on se već barem jedanput regenerirao za vrijeme ciklusa pripreme vozila, on će se smatrati sustavom sa stalnom regeneracijom za koji nije potreban poseban postupak ispitivanja. Prilog 13. ovom Pravilniku ne primjenjuje se na sustave sa stalnom regeneracijom. Na proizvođačev zahtjev, postupak ispitivanja specifičan za sustave s periodičnom regeneracijom neće se primjenjivati na uređaj s regeneracijom ako proizvođač nadležnom homologacijskom tijelu dostavi podatke da emisije u ciklusima kada nastupa regeneracija ostaju ispod vrijednosti iz stavka 5.3.1.4. za tu kategoriju vozila, uz suglasnost tehničke službe.

2.21. Hibridna vozila (HV) 2.21.1. Opća definicija hibridnih vozila: „Hibridno vozilo (HV)” znači vozilo s najmanje dvama različitim pretvornicima energije i dvama različitim sustavima pohranjivanja energije (u vozilu) za pogon vozila. 2.21.2. Definicija električnih hibridnih vozila (HEV): „Hibridno električno vozilo (HEV)” znači vozilo, uključujući vozila koja crpe energiju iz potrošnoga goriva samo za punjenje uređaja za pohranu električne energije/snage, koje za mehanički pogon crpi energiju iz obaju sljedećih izvora pohranjene energije/snage u vozilu: (a) potrošnoga goriva; (b) akumulatora, kondenzatora, zamašnjaka/generatora ili drugog uređaja za pohranjivanje električne energije.

2.22. „Jednogorivno vozilo” znači vozilo koje je ponajprije konstruirano za pogon na jednu vrstu goriva. 2.22.1. „Jednogorivno vozilo na plin” znači vozilo koje je ponajprije konstruirano za stalan pogon na UNP ili PP/biometan ili vodik, ali može imati i benzinski sustav samo za slučaj nužde ili pokretanje čiji obujam spremnika ne prelazi petnaest litara.

2.23. „Dvogorivno vozilo” znači vozilo s dvama odvojenim sustavima spremanja goriva koje je konstruirano za rad na samo jedno gorivo. Istodobna uporaba obaju goriva ograničene je količine i trajanja. 2.23.1. „Dvogorivno vozilo na plin” znači dvogorivno vozilo koje može raditi na benzin (benzinski način rada) ili UNP, PP/biometan ili vodik (plinski način rada).

2.24. „Vozilo na alternativno gorivo” znači vozilo konstruirano za rad na barem jednu vrstu goriva koje je ili plinovito na atmosferskoj temperaturi i tlaku ili je uglavnom dobiveno od nemineralnih ulja.

2.25. „Vozilo prilagodljivo gorivu” znači vozilo s jednim sustavom za spremanje goriva koje može raditi na različite mješavine dvaju ili više goriva. 2.25.1. „Vozilo prilagodljivo gorivu na etanol” znači vozilo prilagodljivo gorivu koje može raditi na benzin ili mješavinu benzina i etanola s udjelom etanola do 85 % (E85). 2.25.2. „Vozilo prilagodljivo gorivu na biodizel” znači vozilo prilagodljivo gorivu koje može raditi na mineralni dizel ili mješavinu mineralnog dizela i biodizela.

2.26. „Vozila konstruirana za ispunjenje posebnih društvenih potreba” znači vozila na dizel kategorije M1 koja: (a) su vozila za posebne namjene čija referentna masa prelazi 2 000 kg (3); ili (b) su vozila čija referentna masa prelazi 2 000 kg i konstruirana su za prijevoz sedam ili više putnika s vozačem, no ne uključujući vozila kategorije M1G (3); ili (c) su vozila čija referentna masa prelazi 1 760 kg proizvedena posebno za komercijalne namjene tako da je u njima omogućena uporaba invalidskih kolica.

2.27. U kontekstu praćenja omjera uporabne učinkovitosti (IUPRM) „pokretanje hladnog motora” znači temperatura rashladnog sredstva motora (ili istovrijedna temperatura) koja je jednaka ili manja od 35 °C i za najviše 7 K veća od temperature okoline (ako je dostupna) pri pokretanju motora.

2.28. „Motor s izravnim ubrizgavanjem” znači motor koji može raditi u načinu rada u kojem se gorivo ubrizgava u usisni zrak nakon što je usisan kroz usisne ventile.

2.29. „Električni pogonski sklop” znači sustav koji se sastoji od jedne naprave za pohranu električne energije ili više njih, jedne naprave za kondicioniranje električne energije ili više njih i jednog električnog stroja koji električnu energiju pretvara u mehaničku energiju koja se prenosi na kotače radi pogona vozila ili više takvih strojeva.

2.30. „Čisto električno vozilo” znači vozilo koje pogoni samo električni pogonski sklop.

2.31. „Vozilo s vodikovom gorivnom ćelijom” znači vozilo koje pogoni gorivna ćelija što pretvara kemijsku energiju iz vodika u električnu energiju za pogon vozila.

2.32. „Neto snaga” znači snaga izmjerena na ispitnom uređaju na kraju koljenastog vratila ili istovrijedna snaga izmjerena pri odgovarajućem broju okretaja motora ili elektromotora s pomoćnim pogonima u skladu s Pravilnikom br. 85 i utvrđena pod referentnim atmosferskim uvjetima.

2.33. „Najveća neto snaga” znači najveća vrijednost neto snage izmjerene pri punom opterećenju motora.

2.34. „Najveća 30-minutna snaga” znači najveća neto snaga električnoga pogonskog sklopa na istosmjernom naponu kako je određeno stavkom 5.3.2. Pravilnika br. 85.

2.35. „Pokretanje hladnog motora” znači temperatura rashladnog sredstva motora (ili istovrijedna temperatura) koja je jednaka ili manja od 35 °C i za najviše 7 K veća od temperature okoline (ako je dostupna) pri pokretanju motora.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na ispušne emisije, emisije iz kućišta koljenastog vratila, emisije nastale isparavanjem, trajnost uređaja za kontrolu onečišćenja kao i na ugrađeni dijagnostički sustav podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik nadležnom homologacijskom tijelu.

3.1.1. Proizvođač dostavlja i sljedeće informacije:

(a) u slučaju vozila opremljenih motorima s vanjskim izvorom paljenja izjavu proizvođača o najmanjem postotku zatajenja paljenja u ukupnom broju paljenja koja su imala za posljedicu prekoračenje graničnih vrijednosti emisija navedenih u stavku 3.3.2. Priloga 11. ovom Pravilniku ako je taj postotak zatajenja bio prisutan od početka ispitivanja I. tipa kako je opisan u Prilogu 4.a ovom Pravilniku ili bi mogla izazvati pregrijavanje jednog ili više ispušnih katalizatora što bi moglo prouzročiti nepopravljivo oštećenje;

(b) detaljne pisane podatke kojima se potpuno opisuju funkcionalna radna obilježja ugrađenog dijagnostičkog sustava te popis svih bitnih dijelova sustava za kontrolu emisije vozila koje nadzire ugrađeni dijagnostički sustav;

(c) opis indikatora neispravnosti kojima ugrađeni dijagnostički sustav vozaču vozila signalizira prisutnost pogreške;

(d) izjavu proizvođača da je ugrađeni dijagnostički sustav u skladu s odredbama stavka 7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku koje se odnose na radnu učinkovitost u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje;

(e) detaljan opis tehničkih kriterija i obrazloženja za povećanje brojnika i nazivnika svake nadzorne jedinice koja ispunjuje zahtjeve iz stavaka 7.2. i 7.3. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku, kao i za isključivanje brojnika, nazivnika i općega nazivnika pod uvjetima iz stavka 7.7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku;

(f) opis mjera poduzetih radi sprečavanja neovlaštenih zahvata i preinaka računala za kontrolu emisije;

(g) ako je primjenjivo, pojedinosti o porodici vozila kako je navedeno u Dodatku 2. Prilogu 11. ovom Pravilniku;

(h) prema potrebi preslike drugih homologacija s odgovarajućim podacima koji omogućuju proširenje homologacija i određivanje faktora pogoršanja.

3.1.2. Za ispitivanja opisana u stavku 3. Priloga 11. ovom Pravilniku jedno se vozilo koje predstavlja tip ili porodicu vozila opremljenih ugrađenim dijagnostičkim sustavom dostavlja tehničkoj službi odgovornoj za homologacijsko ispitivanje. Ako tehnička služba utvrdi da vozilo podvrgnuto ispitivanju ne predstavlja potpuno tip ili porodicu vozila opisane u Dodatku 2. Prilogu 11. ovom Pravilniku, ispitivanju se mora podvrgnuti drugo ili, ako je potrebno, još jedno vozilo u skladu sa stavkom 3. Priloga 11. ovom Pravilniku.

3.2. Predložak opisnog dokumenta koji se odnosi na ispušne emisije, emisije nastale isparavanjem, trajnost i ugrađene dijagnostičke sustave nalazi se u Prilogu 1 ovom Pravilniku. Podatke spomenute pod točkom 3.2.12.2.7.6. Priloga 1. ovom Pravilniku potrebno je uključiti u Dodatak 1. „Podaci koji se odnose na ugrađene dijagnostičke sustave” homologacijskoj izjavi iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

3.2.1. Prema potrebi dostavljaju se preslike drugih homologacija s odgovarajućim podacima koji omogućuju proširenje homologacija i određivanje faktora pogoršanja.

3.3. Za ispitivanja opisana u stavku 5. ovog Pravilnika vozilo koje predstavlja tip vozila koji treba homologirati dostavlja se tehničkoj službi odgovornoj za homologacijska ispitivanja.

3.3.1. Zahtjev iz stavka 3.1. ovog Pravilnika sastavlja se u skladu s predloškom opisnog dokumenta iz Priloga 1. ovom Pravilniku.

3.3.2. Za potrebe stavka 3.1.1. točke (d) proizvođač upotrebljava predložak proizvođačeve potvrde o sukladnosti sa zahtjevima u pogledu radne učinkovitosti ugrađenog dijagnostičkog sustava iz Dodatka 2. Prilogu 2. ovom Pravilniku.

3.3.3. Za potrebe stavka 3.1.1. točke (e) homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju dostavlja podatke iz te točke homologacijskim tijelima na njihov zahtjev.

3.3.4. Za potrebe stavka 3.1.1. točaka (d) i (e) ovog Pravilnika homologacijska tijela ne homologiraju vozilo ako podaci koje je dostavio proizvođač ne omogućuju ispunjavanje zahtjeva iz stavka 7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku. Stavak 7.2., stavak 7.3. i stavak 7.7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku primjenjuju se u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje. Za ocjenu provedbe zahtjeva iz prvog i drugog podstavka homologacijska tijela u obzir uzimaju trenutačno stanje tehnologije.

3.3.5. Za potrebe stavka 3.1.1. točke (f) ovog Pravilnika mjere poduzete za sprečavanje neovlaštenih zahvata i preinaka računala za kontrolu emisije obuhvaćaju mogućnost ažuriranja pomoću programa ili umjeravanja koje je odobrio proizvođač.

3.3.6. Za ispitivanja navedena u tablici A proizvođač dostavlja tehničkoj službi odgovornoj za homologacijska ispitivanja vozilo koje predstavlja tip koji je potrebno homologirati.

3.3.7. Zahtjev za homologaciju vozila prilagodljivih gorivu u skladu je s dodatnim zahtjevima utvrđenima u stavcima 4.9.1. i 4.9.2. ovog Pravilnika.

3.3.8. Promjene marke sustava, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice učinjene nakon homologacije ne poništavaju automatski važenje homologacije, osim ako su im izvorna obilježja ili tehnički parametri promijenjeni tako da to utječe na funkcionalnost motora ili sustava za kontrolu onečišćenja.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako tip vozila za koji je zatražena homologacija nakon donošenja ovih izmjena ispunjuje zahtjeve iz stavka 5. ovog Pravilnika, dodjeljuje se homologacija tog tipa vozila.

4.2. Svakom se homologiranom tipu dodjeljuje homologacijski broj.

Njegove prve dvije znamenke označuju seriju izmjena u skladu s kojom je homologacija dodijeljena. Ista ugovorna stranka ne dodjeljuje isti homologacijski broj drugom tipu vozila.

4.3. Obavijest o homologaciji ili proširenju ili odbijanju homologacije tipa vozila u skladu s ovim Pravilnikom dostavlja se ugovornim strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji je u skladu s predloškom iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

4.3.1. U slučaju izmjena ovog teksta, primjerice propisivanja novih graničnih vrijednosti, ugovorne stranke Sporazuma obavješćuje se koji su homologirani tipovi vozila u skladu s novim odredbama.

4.4. Na svako vozilo koje odgovara tipu homologiranom temeljem ovog Pravilnika vidljivo se i na lako dostupno mjesto koje je navedeno u homologacijskoj izjavi postavlja međunarodna homologacijska oznaka, koja se sastoji od:

4.4.1. kruga oko slova „E” za kojim slijedi razlikovni broj zemlje koja je izdala homologaciju (4);

4.4.2. broja ovog Pravilnika za kojim slijede slovo „R”, crtica i homologacijski broj desno od kruga opisanog u stavku 4.4.1.

4.4.3. Homologacijska oznaka nakon homologacijskog broja sadržava dodatni znak čija je svrha razlikovanje homologirane kategorije i razreda vozila za koje je homologacija dodijeljena. To se slovo bira u skladu s tablicom 1. Priloga 3. ovom Pravilniku.

4.5. Ako je vozilo u skladu s tipom vozila homologiranim prema jednom ili više drugih pravilnika priloženih Sporazumu u državi koja je izdala homologaciju prema ovom Pravilniku, simbol propisan stavkom 4.4.1. ovog Pravilnika ne treba ponavljati. U tom slučaju Pravilnik, homologacijski brojevi i dodatni simboli iz svih pravilnika prema kojima je homologacija dodijeljena u državi koja je dodijelila homologaciju prema ovom Pravilniku navode se u okomitim stupcima desno od simbola propisanog u stavku 4.4.1.

4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.7. Homologacijska oznaka stavlja se blizu pločice vozila s podacima ili na nju.

4.7.1. U Prilogu 3. ovom Pravilniku prikazani su primjeri izgleda homologacijske oznake.

4.8. Dodatni zahtjevi za vozila na UNP ili PP/biometan

4.8.1. Dodatni zahtjevi za vozila na UNP ili PP/biometan navedeni su u Prilogu 12. ovom Pravilniku.

4.9. Dodatni zahtjevi za homologaciju vozila prilagodljivih gorivu

4.9.1. Za homologaciju vozila prilagodljiva gorivu na etanol ili biodizel proizvođač vozila opisuje sposobnost vozila da se prilagodi bilo kojoj mješavini benzina i etanola (do 85 % udjela etanola) ili dizela i biodizela koja se može pojaviti na tržištu.

4.9.2. Za vozila prilagodljiva gorivu prijelaz s jednog referentnog goriva na drugo između ispitivanja izvodi se bez ručnog namještanja postavki motora.

4.10. Zahtjevi za homologaciju u pogledu ugrađenog dijagnostičkog sustava (OBD)

4.10.1. Proizvođač osigurava da su sva vozila opremljena ugrađenim dijagnostičkim sustavom.

4.10.2. Sustav se konstruira, proizvodi i ugrađuje u vozilo tako da omogućuje utvrđivanje vrsta pogoršanja ili neispravnosti tijekom cijeloga radnog vijeka vozila.

4.10.3. Sustav ispunjuje zahtjeve iz ovog Pravilnika u uobičajenim uvjetima uporabe.

4.10.4. Pri ispitivanju s neispravnim sastavnim dijelom u skladu s Dodatkom 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku aktivira se indikator neispravnosti ugrađenog dijagnostičkog sustava. Indikator neispravnosti sustava može se aktivirati i tijekom tog ispitivanja kada su razine emisija ispod graničnih vrijednosti ugrađenog dijagnostičkog sustava navedenih u Prilogu 11. ovom Pravilniku.

4.10.5. Proizvođač osigurava da je ugrađeni dijagnostički sustav u skladu sa zahtjevima za radnu učinkovitost utvrđenima u stavku 7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje.

4.10.6. Proizvođač nadležnim državnim tijelima i neovisnim rukovateljima omogućuje pristup nešifriranim podacima koji se odnose na radnu učinkovitost i koje ugrađeni dijagnostički sustav vozila pohranjuje i dojavljuje prema odredbama stavka 7.6. Dodatka 1. Prilogu 11.

5. ZAHTJEVI I ISPITIVANJA

Mali proizvođači

Kao alternativa zahtjevima iz ovog stavka, proizvođači vozila čija godišnja proizvodnja diljem svijeta ne prelazi 10 000 jedinica mogu dobiti homologaciju na temelju odgovarajućih tehničkih zahtjeva navedenih u tablici u nastavku.

Zakonodavni akt Zahtjevi Kalifornijski propisi (The California Code of Regulations), glava 13., stavak 1961. točka (a) i stavak 1961. točka (b) podtočka (1)(C)(1), koji se primjenjuju na modele vozila iz 2001. i kasnijih godišta, stavak 1968. točke 1., 2. i 5., stavak 1976. i stavak 1975., u izdanju Barclay's Publishing. Homologacija se dodjeljuje na temelju Kalifornijskih propisa koji se primjenjuju na najnoviju godinu modela lakih vozila.

Ispitivanja emisija za potrebe tehničke ispravnosti utvrđena u Prilogu 5. ovom Pravilniku i zahtjevi za pristup podacima iz ugrađenog dijagnostičkog sustava vozila utvrđeni u točki 5. Priloga 11. ovom Pravilniku i dalje su potrebni za dobivanje homologacije s obzirom na emisije prema ovom stavku.

Homologacijsko tijelo obavješćuje druga homologacijska tijela ugovornih stranaka o okolnostima svake homologacije dodijeljene prema ovom stavku.

5.1. Općenito

5.1.1. Sastavni dijelovi koji bi mogli utjecati na emisije onečišćujućih tvari konstruiraju se, proizvode i sastavljaju tako da, unatoč vibracijama kojima mogu biti izloženi, omogućuju da je vozilo u uobičajenoj uporabi u skladu s odredbama ovog Pravilnika.

5.1.2. Tehničke mjere koje poduzima proizvođač moraju biti takve da osiguravaju da su emisije ispušnih plinova i emisije nastale isparavanjem učinkovito ograničene tijekom cijelog uobičajenog radnog vijeka vozila i u uobičajenim uvjetima uporabe u skladu s odredbama ovog Pravilnika. To će obuhvatiti sigurnost crijeva i njihovih spojeva i priključaka koji se rabe u sklopu sustava kontrole emisija i izrađuju tako da su u skladu s izvornom konstrukcijskom namjerom. Za ispušne se emisije te odredbe smatraju ispunjenima kada postoji sukladnost s odredbama stavka 5.3.1. i stavka 8.2. ovog Pravilnika. Za emisije nastale isparavanjem te se odredbe smatraju ispunjenima kada postoji sukladnost s odredbama stavka 5.3.4. i stavka 8.4. ovog Pravilnika.

5.1.2.1. Zabranjuje se uporaba poremećajnih uređaja.

5.1.3. Otvori za ulijevanje benzinskih spremnika

5.1.3.1. Ovisno o stavku 5.1.3.2. ovog Pravilnika, otvor za ulijevanje benzinskog ili etanolskog spremnika konstruira se tako da sprečava punjenje spremnika iz mlaznice pumpe za gorivo koja ima vanjski promjer 23,6 mm ili veći.

5.1.3.2. Stavak 5.1.3.1. ovog Pravilnika ne primjenjuje se na vozilo u odnosu na koje su ispunjena oba sljedeća uvjeta:

5.1.3.2.1. vozilo je konstruirano i izrađeno tako da benzin s olovom ne utječe štetno ni na jedan uređaj konstruiran za kontrolu emisija plinovitih onečišćujućih tvari;

5.1.3.2.2. vozilo je uočljivo, čitljivo i neizbrisivo označeno simbolom za bezolovni benzin, navedenim u ISO 2575:1982, na mjestu koje je izravno vidljivo osobi koja puni spremnik goriva. Dopuštene su dodatne oznake.

5.1.4. Poduzimaju se mjere za sprečavanje prekomjernih emisija nastalih isparavanjem i izlijevanja goriva zbog gubitka čepa spremnika goriva. To se može postići na jedan od sljedećih načina:

5.1.4.1. uporabom čepa spremnika goriva koji se automatski otvara i zatvara i ne može se skinuti;

5.1.4.2. konstrukcijskim obilježjima kojima se izbjegavaju prekomjerne emisije nastale isparavanjem u slučaju gubitka čepa spremnika goriva;

5.1.4.3. na bilo koji drugi način koji ima isti učinak, primjerice čep spremnika goriva pričvršćen sponom odnosno lancem ili čep koji se otključava ključem koji služi i za paljenje motora. U tom slučaju ključ se može izvaditi iz čepa samo kada je čep zaključan.

5.1.5. Odredbe o sigurnosti elektroničkog sustava

5.1.5.1. Svako vozilo s računalom za kontrolu emisija ima obilježja kojima se sprečavaju preinake, osim onih koje je odobrio proizvođač. Proizvođač odobrava preinake ako su nužne za dijagnosticiranje, servisiranje, tehnički pregled, naknadnu ugradnju ili popravak vozila. Svi računalni kodovi ili radni parametri koji se mogu reprogramirati zaštićeni su od neovlaštenih preinaka i imaju stupanj zaštite barem ravan odredbama ISO DIS 15031-7 od 15. ožujka 2001. (SAE J2186 iz listopada 1996.). Svi se memorijski čipovi za umjeravanje koji se mogu izvaditi zalijevaju, zatvaraju u zabrtvljeno kućište ili štite elektroničkim algoritmima i ne može ih se zamijeniti bez posebnih alata i postupaka. Samo dijelovi izravno povezani s umjeravanjem emisija ili sprečavanjem krađe vozila smiju biti tako zaštićeni.

5.1.5.2. Radni parametri računalno kodiranog motora ne mogu se mijenjati bez posebnih alata i postupaka (npr. zalemljeni ili zaliveni sastavni dijelovi računala ili zabrtvljena (ili zalemljena) računalna kućišta).

5.1.5.3. Kada su mehaničke pumpe za ubrizgavanje goriva ugrađene u motore s kompresijskim paljenjem, proizvođači poduzimaju odgovarajuće korake kako bi zaštitili namještenu vrijednost najveće dobave goriva od neovlaštenih zahvata dok je vozilo u uporabi.

5.1.5.4. Proizvođač može od homologacijskog tijela zatražiti iznimku od jednog od tih zahtjeva za vozila kojima zaštita vjerojatno nije potrebna. Kriteriji koje će homologacijsko tijelo ocjenjivati pri razmatranju iznimke obuhvatit će, među ostalim, trenutačnu raspoloživost čipova za učinkovitost, sposobnost vozila za visokoučinkovit rad i predviđeni opseg prodaje tog vozila.

5.1.5.5. Proizvođači koji upotrebljavaju računalne sustave koji se mogu programirati (npr. elektronički izbrisive programabilne memorije koje se mogu samo čitati, EEPROM) moraju onemogućiti neovlašteno reprogramiranje. Proizvođači primjenjuju poboljšane strategije zaštite od neovlaštenih zahvata i elemente za zaštitu od upisivanja podataka koji zahtijevaju elektronički pristup udaljenom računalu koje održava proizvođač. Homologacijsko tijelo odobrit će metode koje pružaju prikladnu razinu zaštite od neovlaštenih zahvata.

5.1.6. Mora se omogućiti provjera vozila u smislu ispitivanja tehničke ispravnosti radi utvrđivanja njegove učinkovitosti u odnosu na podatke prikupljene u skladu sa stavkom 5.3.7. Ako ta provjera zahtijeva poseban postupak, to se podrobno objašnjava u servisnom priručniku (ili sličnom dokumentu). Taj posebni postupak ne zahtijeva uporabu posebne opreme osim one dostavljene s vozilom.

5.2. Postupak ispitivanja

U tablici A prikazane su razne mogućnosti za homologaciju tipa vozila.

5.2.1. Vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja i hibridna električna vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja podvrgavaju se sljedećim ispitivanjima:

tip I. (provjera prosječnih ispušnih emisija nakon pokretanja hladnog motora);

tip II. (emisije ugljikova monoksida u praznom hodu);

tip III. (emisije plinova iz kućišta koljenastog vratila);

tip IV. (emisije nastale isparavanjem);

tip V. (trajnost uređaja za smanjenje štetnih emisija);

tip VI. (provjera prosječnih ispušnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika pri niskoj temperaturi okoline nakon pokretanja hladnog motora);

ispitivanje ugrađenog dijagnostičkog sustava;

ispitivanje snage motora.

5.2.2. Vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja i hibridna električna vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja koja rade na UNP ili PP/biometan (jednogorivnim ili dvogorivnim) podvrgavaju se sljedećim ispitivanjima (u skladu s tablicom A):

tip I. (provjera prosječnih ispušnih emisija nakon pokretanja hladnog motora);

tip II. (emisije ugljikova monoksida u praznom hodu);

tip III. (emisije plinova iz kućišta koljenastog vratila);

tip IV. (emisije nastale isparavanjem), ako je primjenjivo;

tip V. (trajnost uređaja za smanjenje štetnih emisija);

tip VI. (provjera prosječnih ispušnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika pri niskoj temperaturi okoline nakon pokretanja hladnog motora), ako je primjenjivo.

ispitivanje ugrađenog dijagnostičkog sustava;

ispitivanje snage motora.

5.2.3. Vozila s motorom s kompresijskim paljenjem i hibridna električna vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem podvrgavaju se sljedećim ispitivanjima:

tip I. (provjera prosječnih ispušnih emisija nakon pokretanja hladnog motora);

tip V. (trajnost uređaja za kontrolu onečišćenja);

ispitivanje ugrađenoga dijagnostičkog sustava.

Tablica A

Zahtjevi

Primjena ispitnih zahtjeva za homologaciju i proširenja homologacije

Kategorija vozila Vozila s motorima s vanjskim izvorom paljenja, uključujući hibridna Vozila s motorima s kompresijskim paljenjem, uključujući hibridna Jednogorivna Dvogorivna (5) Prilagodljiva gorivu (5) Prilagodljiva gorivu Jedno-gorivna Referentno gorivo benzin (E5/E10) (11) UNP PP/ biometan vodik (ICE) (9) benzin (E5/E10) (11) benzin (E5/E10) (11) benzin (E5/E10) (11) benzin (E5/E10) (11) dizel (B5/B7) (11) dizel (B5/B7) (11) UNP PP/ biometan vodik (ICE) (9) etanol (E85) biodizel Plinovite onečišćujuće tvari (ispitivanje I. tipa) da da da da (8) da (oba goriva) da (oba goriva) da (oba goriva) (8) da (oba goriva) da (samo B5/B7) (6) (11) da Masa čestica i broj čestica (ispitivanje I. tipa) da (10) — — — da (samo benzin) (10) da (samo benzin) (10) da (samo benzin) (10) da (oba goriva (10) da (samo B5/B7) (6) (11) da Emisije u praznom hodu (ispitivanje II. tipa) da da da — da (oba goriva) da (oba goriva) da (samo benzin) da (oba goriva) — — Emisije iz kućišta koljenastog vratila (ispitivanje III. tipa) da da da — da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) — — Emisije nastale isparavanjem (ispitivanje IV. tipa) da — — — da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) — — Trajnost (ispitivanje V. tipa) da da da da da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo B5/B7) (6) (11) da Emisije pri niskoj temperaturi (ispitivanje VI. tipa) da — — — da (samo benzin) da (samo benzin) da (samo benzin) da (7) (oba goriva) — — Uporabna sukladnost da da da da da (oba goriva) da (oba goriva) da (oba goriva) da (oba goriva) da (samo B5/B7) (6) (11) da Ugrađeni dijagnostički sustav da da da da da da da da da da

5.3. Opis ispitivanjâ

5.3.1. Ispitivanje I. tipa (provjera prosječnih ispušnih emisija nakon pokretanja hladnog motora)

5.3.1.1. Slika 1. prikazuje dijagram toka ispitivanja I. tipa To se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenima u stavku 1.

5.3.1.2. Vozilo se postavlja na ispitne valjke opremljene uređajima za simulaciju opterećenja i inercije.

5.3.1.2.1. Ispitivanje, koje ukupno traje 19 minuta i 40 sekundi, sastoji se od dvaju dijelova, prvog i drugog, i provodi se bez prekida. Vremenski razmak koji se ne uzima kao uzorak za ispitivanje i koji nije dulji od dvadeset sekundi može se, uz suglasnost proizvođača, uvesti između završetka prvog i početka drugog dijela kako bi se olakšalo namještanje ispitne opreme.

5.3.1.2.1.1. Vozila koja rade na UNP ili PP/biometan ispituju se u ispitivanju I. tipa na promjenu sastava UNP-a ili PP-a/biometana, kako je utvrđeno u Prilogu 12. ovom Pravilniku. Vozila koja mogu raditi na benzin ili UNP ili PP/biometan ispituju se s objema vrstama goriva, pri čemu se ispitivanja za UNP ili PP/biometan provode radi ispitivanja promjenjivosti sastava UNP-a ili PP/biometana, kako je utvrđeno u Prilogu 12. ovom Pravilniku.

5.3.1.2.1.2. Bez obzira na zahtjev iz stavka 5.3.1.2.1.1., vozila koja mogu raditi na benzin ili plinovito gorivo, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za slučaj nužde ili pokretanje motora i čiji spremnik goriva ne može sadržavati više od 15 litara benzina, za ispitivanje I. tipa smatrat će se vozilima koja rade samo na plinovito gorivo.

5.3.1.2.2. Prvi dio ispitivanja sastoji se od četiriju osnovnih gradskih ciklusa. Svaki osnovni gradski ciklus sastoji se od petnaest faza (prazan hod, ubrzanje, ustaljena brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.3. Drugi dio ispitivanja sastoji se od jednog izvangradskog ciklusa. Izvangradski ciklus sastoji se od trinaest faza (prazan hod, ubrzanje, ustaljena brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.4. Ispušni se plinovi za vrijeme ispitivanja razrjeđuju i njihov proporcionalni uzorak sakuplja se u jednu ili više vreća. Ispušni se plinovi ispitivanog vozila razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju u skladu s postupkom opisanim u nastavku i nakon toga mjeri se ukupna količina razrijeđenog ispušnog plina. Iz vozila opremljenih motorima s kompresijskim paljenjem ne bilježi se samo emisija ugljikova monoksida, ugljikovodika i dušikova oksida, nego i emisije onečišćujućih čestica.

5.3.1.3. Ispitivanje se provodi primjenom postupka ispitivanja tipa I. kako je opisano u Prilogu 4.a ovom Pravilniku. Metoda sakupljanja i analize plinova propisana je u dodacima 2. i 3. Prilogu 4.a ovom Pravilniku, a metoda uzorkovanja i analize čestica u dodacima 4. i 5. Prilogu 4.a ovom Pravilniku.

5.3.1.4. Ovisno o zahtjevima iz stavka 5.3.1.5., ispitivanja se ponavljaju tri puta. Rezultati se množe odgovarajućim faktorima pogoršanja iz tablice 3. u stavku 5.3.6. i, u slučaju sustava s periodičnom regeneracijom kako su definirani u stavku 2.20., faktorima Ki iz Priloga 13. ovom Pravilniku. Dobivene mase plinovitih emisija te masa i broj čestica moraju biti manji od graničnih vrijednosti prikazanih u tablici 1.

Tablica 1.

Granične vrijednosti emisija

Referentna masa (RM) (kg) Granične vrijednosti Masa ugljikova monoksida (CO) Masa ukupnih ugljikovodika (THC) Masa ugljikovodika bez metana (NMHC) Masa dušikovih oksida (NOx) Skupna masa ugljikovodika i dušikovih oksida (NOx) Masa čestične tvari (PM) Broj čestica (PN) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L4 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (#/km) Kategorija Razred PI CI PI CI PI CI PI CI PI CI PI (12) CI PI (12) (13) CI M — sve 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N1 I. RM ≤ 1 305 1 000 500 100 — 68 — 60 80 — 170 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 II. 1 305 < RM ≤ 1 760 1 810 630 130 — 90 — 75 105 — 195 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 III. 1 760 < RM 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 N2 — sve 2 270 740 160 — 108 — 82 125 — 215 4,5 4,5 6,0 × 1011 6,0 × 1011 PI Vanjski izvor paljenja. CI Kompresijsko paljenje.

5.3.1.4.1. Bez obzira na zahtjeve iz točke 5.3.1.4., za svaku onečišćujuću tvar ili kombinaciju onečišćujućih tvari jedna od triju dobivenih masa može prekoračiti propisanu graničnu vrijednost, ali ne za više od deset posto pod uvjetom da je aritmetička sredina triju rezultata ispod propisane granične vrijednosti. Kad se propisane granične vrijednosti prekorače za više od jedne onečišćujuće tvari, nije važno je li to bilo u istom ispitivanju ili u različitim ispitivanjima.

5.3.1.4.2. Kad se ispitivanja provode s plinovitim gorivima, dobivene mase plinovitih emisija moraju biti manje od graničnih vrijednosti za vozila s benzinskim motorom u tablici 1.

5.3.1.5. Broj ispitivanja propisanih u stavku 5.3.1.4. smanjuje se u uvjetima određenima u nastavku, pri čemu je V1 rezultat prvog ispitivanja, a V2 rezultat drugog ispitivanja za svaku onečišćujuću tvar ili za kombiniranu emisiju dviju onečišćujućih tvari koje podliježu ograničenju.

5.3.1.5.1. Provodi se samo jedno ispitivanje ako je rezultat dobiven za svaku onečišćujuću tvar ili za kombiniranu emisiju dviju onečišćujućih tvari koje podliježu ograničenju manji ili jednak 0,70 L (tj. V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2. Ako nije ispunjen zahtjev iz stavka 5.3.1.5.1., provode se samo dva ispitivanja ako su, za svaku onečišćujuću tvar ili za kombiniranu emisiju dviju onečišćujućih tvari koje podliježu ograničenju, ispunjeni sljedeći zahtjevi:

V1 ≤ 0,85 L i V1 + V2 ≤ 1,70 L i V2 ≤ L.

Slika 1.

Dijagram toka za homologaciju I. tipa

5.3.2. Ispitivanje II. tipa (emisija ugljikova monoksida u praznom hodu)

5.3.2.1. To se ispitivanje provodi na svim vozilima s motorima s vanjskim izvorom paljenja kako slijedi:

5.3.2.1.1. Vozila koja mogu raditi na benzin ili UNP ili PP/biometan ispituju se ispitivanjem II. tipa s objema vrstama goriva.

5.3.2.1.2. Bez obzira na zahtjev iz stavka 5.3.2.1.1., vozila koja mogu raditi na benzin ili plinovito gorivo, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za slučaj nužde ili pokretanje motora i čiji spremnik goriva ne može sadržavati više od 15 litara benzina, za ispitivanje tipa III. smatrat će se vozilima koja mogu raditi samo na plinovito gorivo.

5.3.2.2. Za ispitivanje II. tipa utvrđeno u Prilogu 5. ovom Pravilniku, pri uobičajenoj brzini vrtnje motora u praznom hodu proizvođač vozila navodi najveći dopušteni udjel ugljikova monoksida u ispušnim plinovima. Ipak, najveći udjel ugljikova monoksida ne smije prijeći 0,3 posto obujma.

Pri visokoj brzini vrtnje motora u praznom hodu najveći dopušteni udjel ugljikova monoksida u ispušnim plinovima ne prelazi 0,2 posto, pri čemu je brzina vrtnje motora najmanje 2 000 o/min, a vrijednost lambda 1 ± 0,03 ili u skladu s navodima proizvođača.

5.3.3. Ispitivanje III. tipa (provjera emisija iz kućišta koljenastog vratila)

5.3.3.1. To se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenima u stavku 1., osim na onima s motorom s kompresijskim paljenjem.

5.3.3.1.1. Na vozilima koja mogu raditi na benzin ili UNP ili PP ispitivanje III. tipa potrebno je provesti samo s benzinom.

5.3.3.1.2. Bez obzira na zahtjev iz stavka 5.3.3.1.1., vozila koja mogu raditi na benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za slučaj nužde ili samo za pokretanje motora i čiji spremnik goriva ne može sadržavati više od 15 litara benzina, za ispitivanje tipa III. smatrat će se vozilima koja mogu raditi samo na plinovito gorivo.

5.3.3.2. Kada se ispituje u skladu s Prilogom 6. ovom Pravilniku, sustav prozračivanja kućišta koljenastog vratila motora ne smije dopuštati nikakvo ispuštanje plinova iz kućišta koljenastog vratila u atmosferu.

5.3.4. Ispitivanje IV. tipa (utvrđivanje emisija nastalih isparavanjem iz vozila s motorima s vanjskim paljenjem)

5.3.4.1. To se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenima u stavku 1., osim na vozilima s motorom s kompresijskim paljenjem, na vozilima koja rade na UNP ili PP/biometan.

5.3.4.1.1. Na vozilima koja rade na benzin ili UNP ili PP/biometan ispitivanje tipa IV. potrebno je provesti samo s benzinom.

5.3.4.2. Kada se ispituju u skladu s Prilogom 7. ovom Pravilniku, emisije nastale isparavanjem moraju biti manje od 2 g po ispitivanju.

5.3.5. Ispitivanje VI. tipa (provjera prosječnih ispušnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika nakon pokretanja hladnog motora pri niskoj temperaturi okoline)

5.3.5.1. To ispitivanje provodi se na svim vozilima navedenima u stavku 1., osim na onima s motorom s kompresijskim paljenjem goriva.

Za vozila s kompresijskim paljenjem, međutim, proizvođači pri podnošenju homologacijskog zahtjeva daju na uvid homologacijskom tijelu podatke koji pokazuju da uređaj za naknadnu obradu dušikovih oksida postiže dovoljno visoku temperaturu za učinkovit rad unutar 400 sekundi nakon hladnog pokretanja na – 7 °C, kako je opisano u ispitivanju tipa VI.

Usto, proizvođač dostavlja homologacijskom tijelu podatke o strategiji djelovanja sustava za povrat ispušnih plinova u cilindar (EGR – Exhaust Gas Recirculation System) kao i o njegovu radu na niskim temperaturama.

Te informacije obuhvaćaju i opis svih učinaka na emisije.

Homologacijsko tijelo ne dodjeljuje homologaciju tipa ako dostavljeni podaci nisu dovoljni da pokažu da uređaj za naknadnu obradu doista postiže dovoljno visoku temperaturu za učinkovit rad tijekom određenog razdoblja.

5.3.5.1.1. Vozilo se postavlja na ispitne valjke opremljene uređajima za simulaciju opterećenja i inercije.

5.3.5.1.2. Ispitivanje se sastoji od četiriju osnovnih ciklusa gradske vožnje iz prvog dijela ispitivanja I. tipa. Prvi dio ispitivanja opisan je u stavku 6.1.1. Priloga 4.a ovom Pravilniku i prikazan na slici 1. istog priloga. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline u trajanju od ukupno 780 sekundi provodi se bez prekida počevši od pokretanja motora.

5.3.5.1.3. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline provodi se pri ispitnoj temperaturi okoline od 266 °K (– 7 °C). Prije ispitivanja ispitna se vozila kondicioniraju ujednačenim postupkom kako bi se osigurala ponovljivost rezultata ispitivanja. Kondicioniranje i drugi ispitni postupci provode se kako je opisano u Prilogu 8. ovom Pravilniku.

5.3.5.1.4. Za vrijeme ispitivanja ispušni se plinovi razrjeđuju i uzima se proporcionalni uzorak. Ispušni se plinovi ispitivanog vozila razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju prema postupku koji je opisan u Prilogu 8. ovom Pravilniku i zatim se mjeri ukupna količina razrijeđenih ispušnih plinova. U razrijeđenim ispušnim plinovima analizom se određuje udjel ugljikova monoksida i ugljikovodika.

5.3.5.2. Ovisno o zahtjevima iz stavaka 5.3.5.2.2. i 5.3.5.3., ispitivanje se provodi tri puta. Utvrđena masa emisije ugljikova monoksida i ugljikovodika mora biti manja od graničnih vrijednosti u tablici 2.

Tablica 2.

Granične vrijednosti za emisije ugljikova monoksida i ugljikovodika iz ispušne cijevi nakon pokretanjahladnog motora

Ispitna temperatura 266 K (– 7 °C) Kategorija vozila Razred Masa ugljikova monoksida (CO) L1 (g/km) Masa ugljikovodika (HC) L2 (g/km) M — 15 1,8 N1 I. 15 1,8 II. 24 2,7 III. 30 3,2 N2 — 30 3,2

5.3.5.2.1. Bez obzira na zahtjeve iz stavka 5.3.5.2., za svaku onečišćujuću tvar samo jedan od triju dobivenih rezultata smije prekoračiti propisanu granicu za najviše deset posto pod uvjetom da je aritmetička sredina tih triju rezultata ispod propisane granične vrijednosti. Kad su propisane granične vrijednosti prekoračene za više od jedne onečišćujuće tvari, nije važno je li to bilo u istom ispitivanju ili u različitim ispitivanjima.

5.3.5.2.2. Broj ispitivanja propisanih stavkom 5.3.5.2. može se na zahtjev proizvođača povećati na deset ako je aritmetička sredina prvih triju rezultata manja od 110 posto propisane granične vrijednosti. U tom slučaju jedini je zahtjev nakon ispitivanja da je aritmetička sredina svih deset rezultata ispod propisane granične vrijednosti.

5.3.5.3. Broj ispitivanja propisanih stavkom 5.3.5.2. može se smanjiti u skladu sa stavcima 5.3.5.3.1. i 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Provodi se samo jedno ispitivanje ako je rezultat za svaku onečišćujuću tvar u prvom ispitivanju manji od ili jednak 0,70 L.

5.3.5.3.2. Ako nisu ispunjeni zahtjevi iz stavka 5.3.5.3.1., provode se samo dva ispitivanja ako je za svaku onečišćujuću tvar rezultat u prvom ispitivanju manji od ili jednak 0,85 L i zbroj prvih dvaju rezultata manji od ili jednak 1,70 L, a rezultat drugog ispitivanja je manji od ili jednak L.

(V1 ≤ 0,85 L i V1 + V2 ≤ 1,70 L i V2 ≤ L).

5.3.6. Ispitivanje V. tipa (opis ispitivanja izdržljivosti za provjeru trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja)

5.3.6.1. To se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenima u stavku 1. na koja se primjenjuje ispitivanje navedeno u stavku 5.3.1. Riječ je o ispitivanju starenjem od 160 000 km, koje se prelazi u skladu s programom opisanim u Prilogu 9. ovom Pravilniku na ispitnoj stazi, na cesti ili na ispitnim valjcima.

5.3.6.1.1. Na vozilima koja mogu raditi na benzin ili UNP ili PP, ispitivanje V. tipa potrebno je provesti samo s benzinom. U tom slučaju faktor pogoršanja koji se utvrdi za bezolovni benzin vrijedi i za UNP ili PP.

5.3.6.2. Bez obzira na zahtjeve iz stavka 5.3.6.1., proizvođač može izabrati da se kao alternativa ispitivanju prema stavku 5.3.6.1. primijene faktori pogoršanja iz tablice 3.

Tablica 3.

Faktori pogoršanja

Kategorija motora Zadani faktori pogoršanja CO THC NMHC NOx HC + NOx Čestična tvar (PM) S vanjskim izvorom paljenja 1,5 1,3 1,3 1,6 – 1,0 S kompresijskim paljenjem

5.3.6.3. Tehnička služba može na zahtjev proizvođača provesti ispitivanje I. tipa prije završetka ispitivanja V. tipa uz uporabu faktora pogoršanja prema prethodnoj tablici. Po završetku ispitivanja V. tipa tehnička služba može dopuniti rezultate homologacije zabilježene u Prilogu 2. ovom Pravilniku zamjenom faktora pogoršanja iz gore navedene tablice onima izmjerenima u ispitivanju V. tipa.

5.3.6.4. U nedostatku dodijeljenih faktora pogoršanja za vozila s motorima s kompresijskim paljenjem proizvođači za utvrđivanje faktora pogoršanja primjenjuju postupke ispitivanja trajnosti starenjem potpunog vozila ili na ispitnoj napravi.

5.3.6.5. Faktori pogoršanja određuju se postupcima iz stavka 5.3.6.1. ili pomoću vrijednosti iz tablice 3. u stavku 5.3.6.2. Faktori se primjenjuju za utvrđivanje sukladnosti sa zahtjevima iz stavaka 5.3.1. i 8.2.

5.3.7. Podaci o emisijama potrebni za ispitivanje tehničke ispravnosti

5.3.7.1. Ovaj zahtjev odnosi se na sva vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja za koje je homologacija tražena u skladu s ovim Pravilnikom.

5.3.7.2. Kada se ispitivanje obavlja u skladu s Prilogom 5. ovom Pravilniku (ispitivanje tipa II.) na uobičajenoj brzini vrtnje:

(a) bilježi se udjel ugljikova monoksida u obujmu emitiranih ispušnih plinova; i

(b) bilježi se brzina vrtnje motora za vrijeme ispitivanja, uključujući sva dopuštena odstupanja.

5.3.7.3. Kad se ispitivanje provodi pri visokoj brzini vrtnje motora u praznom hodu (tj. > 2 000 o/min):

(a) bilježi se udjel ugljikova monoksida u obujmu emitiranih ispušnih plinova;

(b) bilježi se vrijednost lambda;

(c) bilježi se brzina vrtnje motora za vrijeme ispitivanja, uključujući sva dopuštena odstupanja.

Vrijednost lambda izračunava se pomoću pojednostavnjene Brettschneiderove jednadžbe kako slijedi:

pri čemu je:

[ ] = koncentracija u postotku obujma, K1 = faktor konverzije s nedisperzivnog infracrvenog mjerenja (NDIR) na mjerenje plamenoionizacijskim detektorom (FID) (daje ga proizvođač mjerne opreme), Hcv = atomski omjer vodika i ugljika: (a) za benzin (E5) 1,89; (b) za benzin (E10) 1,93; (c) za UNP 2,53; (d) za PP/biometan 4,0; (e) za etanol (E85) 2,74; (f) za etanol (E75) 2,61. Ocv = atomski omjer kisika i ugljika: (a) za benzin (E5) 0,016; (b) za benzin (E10) 0,033; (c) za UNP 0,0; (d) za PP/biometan 0,0; (e) za etanol (E85) 0,39; (f) za etanol (E75) 0,329.

5.3.7.4. Za vrijeme ispitivanja mjeri se i bilježi temperatura ulja motora.

5.3.7.5. Ispunjuje se tablica pod točkom 2.2. Dopune Priloga 2. ovom Pravilniku.

5.3.7.6. Proizvođač potvrđuje točnost vrijednosti lambda zabilježene za vrijeme homologacije u stavku 5.3.7.3. kao reprezentativne za tipična serijska vozila unutar 24 mjeseca od dana kada je homologacijsko tijelo dodijelilo homologaciju tipa. Procjena se izrađuje na temelju istraživanja i studija serijskih vozila.

5.3.8. Ispitivanje ugrađenog dijagnostičkog sustava (ODB)

To se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenima u stavku 1. Slijedi se ispitni postupak opisan u stavku 3. Priloga 11. ovom Pravilniku.

6. PREINAKE TIPA VOZILA

6.1. O svakoj preinaci tipa vozila obavješćuje se homologacijsko tijelo koje je homologiralo tip vozila. Ono tada može:

6.1.1. smatrati kako nije vjerojatno da preinake imaju znatno nepovoljan učinak i kako, u svakom slučaju, vozilo i dalje ispunjuje zahtjeve ili

6.1.2. zahtijevati dodatno izvješće o ispitivanju od tehničke službe odgovorne za provođenje ispitivanja.

6.2. Potvrda ili odbijanje homologacije, s navedenim preinakama, dostavlja se ugovornim strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik postupkom navedenim u stavku 4.3. ovog Pravilnika.

6.3. Homologacijsko tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj proširenju i o tome obavješćuje druge ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji odgovara predlošku iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

7. PROŠIRENJA HOMOLOGACIJA

7.1. Proširenja s obzirom na emisije iz ispušne cijevi (ispitivanja I., II. i VI. tipa)

7.1.1. Vozila s različitim referentnim masama

7.1.1.1. Homologacija se proširuje samo na vozila s referentnom masom koja zahtijeva uporabu sljedećih dviju viših istovrijednih inercijskih masa ili neke niže istovrijedne inercijske mase.

7.1.1.2. Za vozila kategorije N homologacija se proširuje samo na vozila s manjom referentnom masom ako su emisije već homologiranog vozila u okviru graničnih vrijednosti propisanih za vozilo za koje je zatraženo proširenje homologacije.

7.1.2. Vozila s različitim ukupnim prijenosnim omjerima

7.1.2.1. Homologacija se proširuje na vozila s različitim prijenosnim omjerima samo pod određenim uvjetima.

7.1.2.2. Kako bi se utvrdilo može li se homologacija proširiti, za svaki se od prijenosnih omjera koji se rabe u ispitivanjima I. tipa i VI. tipa utvrđuje vrijednost,

pri čemu je, pri brzini vrtnje motora od 1 000 o/min, V1 brzina homologiranog tipa vozila i V2 brzina tipa vozila za koje je zatraženo proširenje homologacije.

7.1.2.3. Ako je za svaki prijenosni omjer E ≤ osam posto, proširenje homologacije se dodjeljuje bez ponavljanja ispitivanja I. i VI. tipa.

7.1.2.4. Ako je za barem jedan prijenosni omjer E > osam posto i ako je za svaki prijenosni omjer E ≤ 13 posto, ponavljaju se ispitivanja I. i VI. tipa. Ispitivanja se mogu provesti u laboratoriju koji odabere proizvođač pod uvjetom da ga odobri tehnička služba. Izvješće o ispitivanjima šalje se tehničkoj službi odgovornoj za homologacijska ispitivanja.

7.1.3. Vozila s različitim referentnim masama i prijenosnim omjerima

Homologacija se proširuje na vozila s različitim referentnim masama i prijenosnim omjerima samo ako su ispunjeni svi uvjeti propisani u stavcima 7.1.1. i 7.1.2.

7.1.4. Vozila sa sustavima s periodičnom regeneracijom

Homologacija vozila koje je opremljeno sustavom s periodičnom regeneracijom proširuje se na druga vozila sa sustavima s periodičnom regeneracijom čiji su parametri opisani u nastavku istovjetni ili unutar propisanih dopuštenih odstupanja. Proširenje se odnosi samo na mjerenja koja su specifična za određeni sustav s periodičnom regeneracijom.

7.1.4.1. Istovjetni parametri za proširenje homologacije jesu:

(a) motor;

(b) proces izgaranja;

(c) sustav s periodičnom regeneracijom (npr. katalizator, filtar čestica);

(d) izvedba (tj. tip kućišta, vrsta plemenite kovine, vrsta supstrata, gustoća ćelije);

(e) tip i načelo rada;

(f) sustav doziranja i aditiva;

(g) obujam ± 10 % i

(h) položaj (temperatura ± 50 °C pri 120 km/h ili 5-postotno odstupanje od najveće temperature ili najvećeg tlaka).

7.1.4.2. Uporaba faktora Ki za vozila s različitim referentnim masama

Faktori Ki razvijeni postupcima iz stavka 3. Priloga 13. ovom Pravilniku za homologaciju tipa vozila sa sustavom s periodičnom regeneracijom mogu se primijeniti za druga vozila koja ispunjuju kriterije navedene u stavku 7.1.4.1. i imaju referentnu masu unutar sljedećih dvaju viših razreda istovrijedne inercije ili nekog nižeg razreda istovrijedne inercije.

7.1.5. Primjena proširenja na druga vozila

Kad je proširenje dodijeljeno u skladu sa stavcima od 7.1.1. do 7.1.4.2. ovog Pravilnika, takva se homologacija više ne proširuje na druga vozila.

7.2. Proširenja za emisije nastale isparavanjem (ispitivanje IV. tipa)

7.2.1. Homologacija se proširuje na vozila opremljena sustavom za kontrolu emisija nastalih isparavanjem koji ispunjuje sljedeće uvjete:

7.2.1.1. isto je osnovno načelo doziranja smjese gorivo/zrak (npr. ubrizgavanje u jednoj točki);

7.2.1.2. isti su oblik i materijal spremnika za gorivo te crijeva za tekuće gorivo;

7.2.1.3. ispituje se vozilo koje je najnepovoljnije s obzirom na poprečni presjek i približnu duljinu crijeva. Tehnička služba koja je odgovorna za homologacijska ispitivanja odlučuje jesu li prihvatljivi separatori plinovite/tekuće faze koji nisu istovjetni;

7.2.1.4. obujam spremnika za gorivo unutar je raspona ±10 %;

7.2.1.5. istovjetno je namješten sigurnosni (preljevni) ventil spremnika za gorivo;

7.2.1.6. način pohranjivanja para goriva istovjetan je, tj. oblik i obujam filtra, sredstvo za pohranjivanje, filtar za zrak (ako se upotrebljava za kontrolu emisije nastale isparavanjem) itd.;

7.2.1.7. način pročišćavanja pohranjenih para istovjetan je (npr. protok zraka, početna točka ili obujam pročišćavanja tijekom ciklusa pretkondicioniranja);

7.2.1.8. istovjetan je način brtvljenja i prozračivanja sustava za doziranje goriva.

7.2.2. Homologacija se proširuje na vozila koja imaju:

7.2.2.1. različite veličine motora;

7.2.2.2. različite snage motora;

7.2.2.3. automatske i ručne mjenjače;

7.2.2.4. pogon na dva i četiri kotača;

7.2.2.5. različite oblike nadogradnje; i

7.2.2.6. različite veličine kotača i guma.

7.3. Proširenja za trajnost uređaja za kontrolu onečišćenja (ispitivanje V. tipa)

7.3.1. Homologacije se proširuju na različite tipove vozila pod uvjetom da su parametri vozila, motora ili sustava za kontrolu onečišćenja navedeni u nastavku istovjetni ili ostaju unutar propisanih dopuštenih odstupanja.

7.3.1.1. Vozilo:

Kategorija inercijske mase: prve dvije više kategorije inercijske mase i bilo koja niža kategorija inercijske mase.

Ukupno opterećenje pri vožnji cestom brzinom od 80 km/h: + pet posto iznad i bilo koja vrijednosti ispod.

7.3.1.2. Motor:

(a) radni obujam motora (±15 posto);

(b) broj ventila i upravljanje ventilima;

(c) sustav goriva;

(d) tip rashladnog sustava; i

(e) proces izgaranja.

7.3.1.3. Parametri sustava za kontrolu onečišćenja:

(a) Katalizatori i filtri čestica: i. broj katalizatora, filtra i elemenata; ii. veličina katalizatora i filtra (obujam bloka ± deset posto); iii. vrsta katalitičkog postupka (oksidacijski, trostazni, filtar dušikovih oksida (NOx) za siromašnu smjesu, SCR, katalizator dušikovih oksida (NOx) za siromašnu smjesu ili drugo); iv. udjel plemenite kovine (isti ili veći); v. vrsta i omjer plemenite kovine (± 15 posto); vi. supstrat (struktura i materijal); vii. gustoća ćelija; i viii. promjena temperature na ulazu katalizatora ili filtra ne smije biti veća od 50 K. Ta se promjena temperature provjerava u stabiliziranim uvjetima pri brzini od 120 km/h i opterećenju za ispitivanje I. tipa.

(b) Upuhivanje zraka: i. s ili bez; ii. vrsta (pulsiranje zraka, zračne pumpe, drugo).

(c) EGR: i. s ili bez; ii. vrsta (s hlađenjem ili bez hlađenja, aktivno ili pasivno upravljanje, visokotlačno ili niskotlačno).

7.3.1.4. Ispitivanje trajnosti može se provesti na vozilu koje ima različitu nadogradnju, mjenjač (automatski ili ručni) i veličinu kotača ili guma u odnosu na tip vozila za koji je zatražena homologacija.

7.4. Proširenja za ugrađene dijagnostičke sustave

7.4.1. Homologacija se proširuje na druga vozila s istovjetnim motorom i sustavima za kontrolu onečišćenja u skladu s Dodatkom 2. Prilogu 11. ovom Pravilniku. Homologacija se proširuje neovisno o sljedećim obilježjima vozila:

(a) dodatna oprema motora;

(b) gume;

(c) istovrijedna inercijska masa;

(d) sustav hlađenja;

(e) ukupni prijenosni omjer;

(f) vrsta prijenosnika snage; i

(g) vrsta nadogradnje.

8. SUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Svako vozilo s homologacijskom oznakom kako je propisana ovim Pravilnikom u skladu je s homologiranim tipom vozila s obzirom na sastavne dijelove koji utječu na emisiju plinovitih onečišćujućih tvari i onečišćujućih čestica iz motora, emisije iz kućišta koljenastog vratila i emisije nastale isparavanjem. Sukladnost postupaka proizvodnje u skladu je s postupcima navedenima u Dodatku 2. Sporazumu iz 1958. (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

8.1.1. Kada je primjenjivo, provode se ispitivanja I., II., III. i IV. tipa te ispitivanje ugrađenog dijagnostičkog sustava kako je opisano u tablici A ovog Pravilnika. Posebni postupci za sukladnost proizvodnje utvrđeni su u stavcima od 8.2. do 8.6.

8.2. Provjera sukladnosti vozila za ispitivanje I. tipa

8.2.1. Ispitivanje I. tipa provodi se na vozilu sa specifikacijom jednakoj onoj opisanoj u certifikatu o homologaciji. Kad je ispitivanje I. tipa potrebno obaviti za homologaciju vozila koja ima jedno ili više proširenja, ispitivanja I. tipa obavljaju se na vozilu opisanom u prvobitnom opisnom dokumentu ili na vozilu opisanom u opisnom dokumentu koji se odnosi na odgovarajuće proširenje.

8.2.2. Nakon što homologacijsko tijelo obavi izbor, proizvođač na odabranim vozilima ne izvodi nikakva namještanja.

8.2.2.1. Iz jedne serije nasumce se odabiru tri vozila koja se ispituju kako je opisano u stavku 5.3.1. ovog Pravilnika. Na isti se način rabe faktori pogoršanja. Granične vrijednosti utvrđene su u tablici 1. u stavku 5.3.1.4.

8.2.2.2. Ako homologacijsko tijelo prihvati standardno odstupanje proizvodnje koje dostavi proizvođač, ispitivanja se provode u skladu s Dodatkom 1. ovom Pravilniku. Ako homologacijsko tijelo ne prihvati standardno odstupanje proizvodnje koje dostavi proizvođač, ispitivanja se provode u skladu s Dodatkom 2. ovom Pravilniku.

8.2.2.3. Proizvodnja serije smatra se sukladnom na temelju ispitivanja uzorka vozila kada se, prema ispitnim kriterijima primijenjenima u odgovarajućem dodatku, utvrdi prolazna ocjena za sve onečišćujuće tvari, odnosno nesukladnom kada se utvrdi negativna ocjena za jednu onečišćujuću tvar.

Kada se utvrdi prolazna ocjena za jednu onečišćujuću tvar, tu odluku ne mijenjaju nikakva dodatna ispitivanja koja se izvode radi odluke o drugim onečišćujućim tvarima.

Ako se ne utvrde ni prolazna ocjena za sve onečišćujuće tvari ni negativna ocjena za jednu onečišćujuću tvar, ispitivanje se obavlja na drugom vozilu (vidjeti sliku 2.).

Slika 2.

Provjera sukladnosti vozila

8.2.3. Bez obzira na zahtjeve iz stavka 5.3.1., ispitivanja se provode na vozilima koja dolaze izravno iz proizvodnje.

8.2.3.1. Na zahtjev proizvođača, međutim, ispitivanja se mogu izvoditi na vozilima koja su prešla:

(a) najviše 3 000 km za vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja;

(b) najviše 15 000 km za vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem.

Postupak uhodavanja vozila obavlja proizvođač, koji na tim vozilima ne smije obavljati nikakva namještanja.

8.2.3.2. Ako proizvođač želi uhodati vozila („x” km, pri čemu je x ≤ 3 000 km za vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja i x ≤ 15 000 km za vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem), postupak je sljedeći:

(a) emisije onečišćujućih tvari (tip I.) mjere se na nula i „x” km na prvom ispitanom vozilu;

(b) za svaku onečišćujuću tvar izračunava se koeficijent porasta emisija između nula i „x” km: emisije na „x” km/emisije na nula km Može biti manji od 1; i

(c) druga se vozila ne uhodavaju, ali njihove se emisije na nula km množe tim koeficijentom porasta. U tom slučaju uzimaju se sljedeće vrijednosti: i. vrijednosti na „x” km za prvo vozilo; ii. vrijednosti na nula km pomnožene s koeficijentom porasta emisija za ostala vozila.

8.2.3.3. Sva navedena ispitivanja provode se s gorivom iz slobodne prodaje. Na zahtjev proizvođača, međutim, mogu se upotrijebiti referentna goriva opisana u Prilogu 10. ili u Prilogu 10.a ovom Pravilniku.

8.3. Provjera sukladnosti vozila za ispitivanje III. tipa.

8.3.1. Ako je potrebno provesti ispitivanje III. tipa, ono se provodi na svim vozilima koja su odabrana za ispitivanje I. tipa za sukladnost proizvodnje utvrđeno u stavku 8.2. Primjenjuju se uvjeti utvrđeni u Prilogu 6. ovom Pravilniku.

8.4. Provjera sukladnosti vozila za ispitivanje IV. tipa

8.4.1. Ako je potrebno provesti ispitivanje IV. tipa, ono se mora provesti u skladu s Prilogom 7. ovom Pravilniku.

8.5. Provjera sukladnosti vozila s obzirom na ugrađeni dijagnostički sustav (OBD)

8.5.1. Ako je potrebno provjeriti radna svojstva ugrađenog dijagnostičkog sustava, to se obavlja u skladu sa sljedećim zahtjevima:

8.5.1.1. kada homologacijsko tijelo utvrdi da kvaliteta proizvodnje nije zadovoljavajuća, nasumce se iz serije odabire jedno vozilo i podvrgava ispitivanjima opisanima u Dodatku 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku;

8.5.1.2. proizvodnja se smatra sukladnom ako to vozilo ispunjuje zahtjeve ispitivanja opisanih u Dodatku 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku;

8.5.1.3. ako vozilo odabrano iz serije ne ispunjuje zahtjeve iz stavka 8.5.1.1., iz iste se serije uzima dodatni nasumični uzorak od četiriju vozila i podvrgava ispitivanjima opisanima u Dodatku 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku. Ispitivanja se mogu obaviti na vozilima koja su uhodavana najviše 15 000 km;

8.5.1.4. proizvodnja se smatra sukladnom ako barem tri vozila ispunjuju zahtjeve ispitivanja opisanih u Dodatku 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku.

8.6. Provjera sukladnosti vozila koje radi na UNP ili PP/biometan

8.6.1. Ispitivanja za provjeru sukladnosti proizvodnje mogu se provesti gorivom iz slobodne prodaje čiji se omjer C3/C4 nalazi između omjera referentnih goriva u slučaju ukapljenog naftnog plina ili čiji se Wobbeov indeks nalazi između indeksa krajnjih referentnih goriva u slučaju prirodnog plina. U tom se slučaju homologacijskom tijelu dostavlja analiza goriva.

9. UPORABNA SUKLADNOST

9.1. Uvod

Ovim se Prilogom utvrđuju zahtjevi za uporabnu sukladnost s obzirom na emisije iz ispušne cijevi i ugrađeni dijagnostički sustav (uključujući IUPRM) za tipove vozila homologirane u skladu s ovom Uredbom.

9.2. Revizija uporabne sukladnosti

9.2.1. Homologacijsko tijelo provodi reviziju uporabne sukladnosti na temelju svih relevantnih podataka koje posjeduje proizvođač, prema postupcima određenima za sukladnost proizvodnje propisanima u Dodatku 2. Sporazumu iz 1958. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2.). Podaci iz nadzornih ispitivanja koja su proveli homologacijsko tijelo i ugovorne stranke mogu dopunjavati izvješća o nadzoru tijekom uporabe koje dostavi proizvođač.

9.2.2. Na slikama 1. i 2. Dodatka 4. ovom Pravilniku prikazan je postupak provjere uporabne sukladnosti vozila. Tijek postupka provjere uporabne sukladnosti opisan je u Dodatku 5. ovom Pravilniku.

9.2.3. Kao dio podataka dostavljenih za provjeru uporabne sukladnosti, na zahtjev homologacijskog tijela proizvođač to tijelo izvješćuje o zahtjevima za aktivaciju jamstva, popravcima obavljenima pod jamstvom te kvarovima ugrađenih dijagnostičkih sustava zabilježenima pri servisiranju, u skladu s formatom dogovorenim pri homologaciji. U podacima se navodi učestalost i opis kvarova sastavnih dijelova i sustava povezanih s emisijama. Izvješća se moraju izraditi najmanje jednom godišnje za svaki model vozila do pet godina starosti vozila ili do prelaska 100 000 km, ovisno o tome što nastupi prije.

9.2.4. Parametri koji određuju porodicu vozila u uporabi

Porodica vozila u uporabi može se definirati osnovnim konstrukcijskim parametrima koji su zajednički svim vozilima u porodici. Prema tome, smatra se da tipovi vozila pripadaju istoj porodici u uporabi ako su im zajednički, ili u granicama dopuštenih odstupanja, sljedeći parametri:

9.2.4.1. postupak izgaranja (dvotaktni, četverotaktni, rotacijski);

9.2.4.2. broj cilindara;

9.2.4.3. raspored cilindara (redni, u obliku slova „v”, radijalni, nasuprotni u vodoravnoj ravnini, drugi). Nagib ili usmjerenost cilindara nisu kriterij;

9.2.4.4. način dovoda goriva u motor (npr. neizravno ili izravno ubrizgavanje);

9.2.4.5. vrsta sustava hlađenja (zračni, vodeni, uljni);

9.2.4.6. način usisa zraka (slobodni usis, prednabijanje);

9.2.4.7. gorivo za koje je konstruiran motor (benzin, dizel, PP/biometan, UNP itd.). Dvogorivna vozila mogu se svrstati u skupinu vozila s posebnim gorivom pod uvjetom da je jedno od tih goriva zajedničko;

9.2.4.8. vrsta katalizatora (trostazni, filtar dušikovih oksida za siromašnu smjesu, SCR, katalizator dušikovih oksida za siromašnu smjesu ili drugi);

9.2.4.9. vrsta filtra čestica (s ili bez);

9.2.4.10. povrat ispušnih plinova (s ili bez, s hlađenjem ili bez njega) i

9.2.4.11. radni obujam motora najvećeg motora u porodici umanjen za 30 posto.

9.2.5. Zahtjevi u pogledu informacija

Homologacijsko tijelo provodi reviziju uporabne sukladnosti na temelju podataka koje dostavi proizvođač. Takvi podaci posebno sadržavaju sljedeće:

9.2.5.1. naziv i adresu proizvođača;

9.2.5.2. ime, adresu, brojeve telefona i telefaksa te adresu elektroničke pošte proizvođačeva ovlaštenog zastupnika na područjima na koja se odnose proizvođačevi podaci;

9.2.5.3. naziv(e) modela vozila obuhvaćenih proizvođačevim podacima;

9.2.5.4. prema potrebi, popis tipova vozila obuhvaćenih proizvođačevim podacima, tj. za emisije iz ispušne cijevi porodicu u uporabi u skladu sa stavkom 9.2.4., a za ugrađene dijagnostičke sustave i IUPRM porodicu ugrađenih dijagnostičkih sustava u skladu s Dodatkom 2. Prilogu 11. ovom Pravilniku;

9.2.5.5. identifikacijske oznake vozila (VIN) primjenjive za te tipove vozila u porodici (VIN prefiks);

9.2.5.6. homologacijske brojeve primjenjive za te tipove vozila unutar porodice, uključujući, kada je to primjenjivo, brojeve svih proširenja i naknadnih preinaka/opoziva (dorade);

9.2.5.7. pojedinosti o proširenjima homologacija i naknadnim preinakama/opozivima homologacija za vozila obuhvaćena proizvođačevim podacima (ako to zatraži homologacijsko tijelo);

9.2.5.8. razdoblje tijekom kojeg je proizvođač prikupio podatke;

9.2.5.9. razdoblje proizvodnje vozila obuhvaćeno proizvođačevim podacima (npr. vozila proizvedena tijekom kalendarske godine 2014.);

9.2.5.10. proizvođačev postupak provjere uporabne sukladnosti vozila, uključujući: (a) način lociranja vozila; (b) kriterije za odabir i odbijanje vozila; (c) vrste ispitivanja i postupke primijenjene u programu; (d) proizvođačeve kriterije za prihvaćanje/odbijanje porodice vozila u uporabi; (e) geografsko područje ili područja gdje je proizvođač prikupio podatke; (f) veličinu uzorka i primijenjeni plan uzorkovanja;

9.2.5.11. rezultate proizvođačeva postupka za provjeru uporabne sukladnosti vozila, uključujući: (a) identifikaciju vozila obuhvaćenih programom (bilo ispitanih ili ne). Identifikacija sadržava: i. naziv modela; ii. identifikacijski broj vozila (VIN); iii. registracijski broj vozila; iv. datum proizvodnje; v. područje uporabe (ako je poznato); i vi. ugrađene gume (samo za emisije iz ispušne cijevi); (b) razloge za isključivanje vozila iz uzorka; (c) povijest servisiranja za svako vozilo iz uzorka (uključujući sve dorade); (d) povijest popravaka za svako vozilo iz uzorka (ako je poznata) i (e) podatke o ispitivanju, uključujući sljedeće: i. datum ispitivanja/preuzimanja podataka; ii. mjesto ispitivanja/preuzimanja podataka; iii. kilometražu s brojila kilometara vozila; samo za emisije iz ispušne cijevi; iv. tehničke podatke o ispitnom gorivu (npr. referentno ispitno gorivo ili gorivo u slobodnoj prodaji); v. uvjete ispitivanja (temperatura, vlaga, inercijska masa dinamometra); vi. postavke dinamometra (npr. snaga); i vii. rezultate ispitivanja (za barem tri različita vozila po porodici); i samo za IUPRM: viii. sve zahtijevane podatke preuzete iz vozila i ix. omjer uporabne učinkovitosti IUPRM za svaku nadzornu jedinicu o kojoj se izvješćuje;

9.2.5.12. zapise prikaza ugrađenog dijagnostičkog sustava;

9.2.5.13. za uzorkovanje IUPRM sljedeće: (a) prosječne omjere uporabne učinkovitosti IUPRM svih odabranih vozila za svaku nadzornu jedinicu u skladu sa stavcima 7.1.4. i 7.1.5. Dodatka 1. Prilogu 1. ovom Pravilniku; (b) postotak odabranih vozila čiji je IUPRM jednak najmanjoj vrijednosti koja se primjenjuje na nadzornu jedinicu u skladu sa stavcima 7.1.4. i 7.1.5. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku ili veći od nje.

9.3. Odabir vozila za provjeru uporabne sukladnosti

9.3.1. Podaci koje je prikupio proizvođač moraju biti dovoljno detaljni kako bi se osiguralo da se uporabna učinkovitost može procijeniti za uobičajene uvjete uporabe. Proizvođač uzima uzorke od najmanje dviju ugovornih stranaka sa znatno različitim uvjetima za rad vozila. Pri izboru ugovornih stranaka u obzir se uzimaju čimbenici kao što su razlike između goriva, okolinski uvjeti, prosječne brzine na cestama te omjer gradske vožnje i vožnje autocestama.

Samo za ispitivanje IUPRM ugrađenih dijagnostičkih sustava u uzorak se uključuju vozila koja ispunjuju kriterije iz stavka 2.2.1. Dodatka 3. ovom Pravilniku.

9.3.2. Pri izboru ugovornih stranaka za uzorkovanje vozila proizvođač može odabrati vozila ugovorne stranke koju smatra posebno reprezentativnom. U tom slučaju proizvođač dokazuje homologacijskom tijelu koje je dodijelilo homologaciju da je odabir reprezentativan (npr. time da to tržište ima najveću godišnju prodaju porodice vozila u primjenjivoj ugovornoj stranki). Kada je za porodicu potrebno ispitati više od jedne skupine uzoraka, kako je određeno u stavku 9.3.5., vozila u drugoj i trećoj skupini uzoraka odražavaju različite radne uvjete vozila u odnosu na ona koja su odabrana za prvi uzorak.

9.3.3. Ispitivanje emisija može se provesti u ispitnom laboratoriju koji se ne nalazi na istom tržištu ili području gdje su vozila bila odabrana.

9.3.4. Proizvođač stalno provodi ispitivanja uporabne sukladnosti emisija iz ispušne cijevi tako da odražavaju proizvodni ciklus odgovarajućih tipova vozila unutar te porodice vozila u uporabi. Najdulje razdoblje između početka dviju provjera uporabne sukladnosti vozila ne prelazi 18 mjeseci. U slučaju tipova vozila obuhvaćenih proširenjem homologacije za koje nije bilo potrebno ispitivanje emisija, to se razdoblje može produljiti na najviše 24 mjeseca.

9.3.5. Veličina uzorka

9.3.5.1 Kad se primjenjuje statistički postupak iz Dodatka 4. ovom Pravilniku (tj. za emisije iz ispušne cijevi), broj uzoraka ovisi o godišnjem opsegu prodaje vozila jedne porodice u uporabi na području određene regionalne organizacije (npr. Europske unije), kako je određeno u tablici 4.

Tablica 4.

Veličina uzorka

Registracije u kalendarskoj godini (za ispitivanja emisija iz ispušne cijevi), vozila porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava s IUPR u razdoblju uzorkovanja Broj skupina uzoraka do 100 000 1 od 100 001 do 200 000 2 iznad 200 000 3

9.3.5.2. Za IUPR broj skupina uzoraka koje je potrebno uzeti opisan je u tablici 4. i ovisi o broju vozila porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava koja su homologirana s IUPR-om (podložno uzorkovanju).

Za prvo razdoblje uzorkovanja porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava uzorkuju se svi tipovi vozila u porodici koji su homologirani s IUPR-om. Za daljnja razdoblja uzorkovanja podložnim uzorkovanju smatraju se samo tipovi vozila koji nisu bili prije ispitani ili su obuhvaćeni homologacijama s obzirom na emisije koje su proširene nakon prijašnjeg razdoblja uzorkovanja.

Za porodice s manje od 5 000 registracija koje podliježu uzorkovanju u razdoblju uzorkovanja najmanji broj vozila u skupini uzoraka jest šest. Za sve je druge porodice najmanji broj vozila u skupini uzoraka petnaest.

Svaka skupina uzoraka na odgovarajući način predstavlja strukturu prodaje, tj. predstavlja barem najprodavanije tipove vozila (≥ 20 % ukupne prodaje porodice).

9.4. Temeljem revizije iz stavka 9.2. homologacijsko tijelo donosi jednu od sljedećih odluka i mjera:

(a) odlučuje da uporabna sukladnost tipa vozila, porodice vozila u uporabi ili porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava vozila zadovoljava i ne poduzima nikakve daljnje mjere;

(b) odlučuje da su podaci koje je dostavio proizvođač nedovoljni za donošenje odluke i od proizvođača zahtijeva dodatne informacije ili podatke o ispitivanju;

(c) na temelju podataka od homologacijskog tijela ili iz programa nadzornog ispitivanja koje je provela ugovorna stranka odlučuje da su podaci koje je dostavio proizvođač nedovoljni za donošenje odluke i od proizvođača zahtijeva dodatne informacije ili podatke o ispitivanju;

(d) odlučuje da uporabna sukladnost tipa vozila, koji je dio porodice vozila u uporabi, ili porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava ne zadovoljava i zahtijeva ispitivanje tog tipa vozila ili porodice ugrađenih dijagnostičkih sustava u skladu s Dodatkom 3. ovom Pravilniku,

Ako su, prema reviziji IUPRM-a, ispitni kriteriji iz stavka 6.1.2. točke (a) ili (b) Dodatka 3. ovom Pravilniku ispunjeni za vozila u skupini uzoraka, homologacijsko tijelo mora poduzeti daljnje mjere opisane u točki (d) tog stavka.

9.4.1. Kad se smatra da su ispitivanja I. tipa potrebna za provjeru sukladnosti uređaja za kontrolu emisija sa zahtjevima o njihovoj uporabnoj učinkovitosti, takva se ispitivanja provode postupkom ispitivanja koji ispunjuje statističke kriterije iz Dodatka 4. ovom Pravilniku.

9.4.2. Tijelo nadležno za homologaciju u suradnji s proizvođačem odabire uzorak vozila s dovoljnom kilometražom za koja se razumno može jamčiti da su bila rabljena u uobičajenim uvjetima. Pri odabiru vozila u uzorku konzultira se proizvođač i omogućuje mu se prisutnost potvrdbenim provjerama vozila.

9.4.3. Proizvođač je ovlašten da pod nadzorom homologacijskog tijela obavlja provjere, čak i razorne naravi, na vozilima čija razina emisija prelazi granične vrijednosti kako bi se utvrdili mogući uzroci pogoršanja koja se ne mogu pripisati proizvođaču (npr. uporaba benzina s olovom prije datuma ispitivanja). Kada rezultati provjera potvrde takve uzroke, ti se rezultati isključuju iz provjere sukladnosti.

10. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

10.1. Homologacija koja je dodijeljena s obzirom na tip vozila u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi iz stavka 8.1. ili ako odabrano vozilo ili vozila ne prođu na ispitivanjima propisanima u stavku 8.1.1.

10.2. Ako ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu u skladu s predloškom iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

11. KONAČNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiran u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje homologacijsko tijelo koje je odobrilo homologaciju. Nakon što primi odgovarajuću obavijest, to tijelo o predmetu obavješćuje ostale ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik preslikama obrasca u skladu s predloškom u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

12. PRIJELAZNE ODREDBE

12.1. Opće odredbe

12.1.1. Od službenog dana stupanja na snagu serije izmjena 07 nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne odbija izdavati homologaciju prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen serijom izmjena 07.

12.1.2 Odredbe o homologaciji i provjeri sukladnosti proizvodnje, kako su navedene u ovom Pravilniku kako je izmijenjen serijom izmjena 06, ostaju primjenjive do datuma navedenih u stavcima 12.2.1. i 12.2.2.

12.2. Nove homologacije

12.2.1. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik od 1. rujna 2014. za vozila kategorije M ili N1 (razred I.) i od 1. rujna 2015. za vozila kategorije N1 (razred II. ili III.) i N2 dodjeljuju homologaciju ECE novim tipovima vozila samo ako su u skladu:

(a) s graničnim vrijednostima za ispitivanje I. tipa iz tablice 1. u stavku 5.3.1.4. ovog Pravilnika; i

(b) s preliminarnim graničnim vrijednostima praga ugrađenih dijagnostičkih sustava iz tablice 2. iz stavka 3.3.2.2. Priloga 11. ovom Pravilniku.

12.2.2. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik od 1. rujna 2015. za vozila kategorije M ili N1 (razred I.) i od 1. rujna 2016. za vozila kategorije N1 (razred II. ili III.) i N2 dodjeljuju homologaciju ECE novim vozilima samo ako su u skladu:

(a) s graničnim vrijednostima za ispitivanje I. tipa iz tablice 1. u stavku 5.3.1.4.; i

(b) s preliminarnim graničnim vrijednostima praga ugrađenih dijagnostičkih sustava iz tablice 2. u stavku 3.3.2.2. Priloga 11. ovom Pravilniku.

12.2.3. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik od 1. rujna 2017. za vozila kategorije M ili N1 (razred I.) i od 1. rujna 2018. za vozila kategorije N1 (razred II. ili III.) i N2 dodjeljuju homologaciju ECE novim tipovima vozila samo ako su u skladu:

(a) s graničnim vrijednostima za ispitivanje I. tipa iz tablice 1. u stavku 5.3.1.4.; i

(b) sa završnim graničnim vrijednostima praga ugrađenih dijagnostičkih sustava iz tablice 1. u stavku 3.3.2.1. Priloga 11. ovom Pravilniku.

12.2.4. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik od 1. rujna 2018. za vozila kategorije M ili N1 (razred I.) i od 1. rujna 2019. za vozila kategorije N1 (razred II. ili III.) i N2 dodjeljuju homologaciju ECE novim vozilima samo ako su u skladu:

(a) s graničnim vrijednostima za ispitivanje I. tipa iz tablice 1. u stavku 5.3.1.4.; i

(b) sa završnim graničnim vrijednostima praga ugrađenih dijagnostičkih sustava iz tablice 1. u stavku 3.3.2.1. Priloga 11. ovom Pravilniku.

12.3. Posebne odredbe

12.3.1. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu nastaviti odobravati homologacije za vozila koja su u skladu s prethodnim serijama izmjena ili bilo kojom razinom ovog Pravilnika pod uvjetom da su vozila namijenjena za prodaju u državama koje primjenjuju povezane zahtjeve u nacionalnom zakonodavstvu ili izvoz u njih.

13. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja i homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se šalju obrasci izdani u drugim državama kojima se potvrđuje homologacija ili proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije odnosno konačna obustava proizvodnje.

(1) Kako je određeno u pročišćenom tekstu Rezolucije o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/stavak 2. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(2) Homologacija A poništena. Serijom izmjena 05 ovog Pravilnika zabranjuje se uporaba olovnoga goriva.

(3) Vidjeti bilješku 1.

(4) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. pročišćenom tekstu Rezolucije o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3 – Prilog 3., www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.

(5) Kada se dvogorivno vozilo kombinira s vozilom prilagodljivim gorivu, primjenjiva su oba ispitna zahtjeva.

(6) Ta je odredba privremena, daljnji zahtjevi za biodizel bit će predloženi naknadno.

(7) Ispitivanje se provodi na oba goriva. Upotrebljava se ispitno referentno gorivo E75 navedeno u Prilogu 10.

(8) Kada vozilo radi na vodik, utvrđuju se samo emisije dušikovih oksida (NOx).

(9) Referentno je gorivo „vodik za motore s unutarnjim izgaranjem” kako je navedeno u Prilogu 10.a.

(10) Granične vrijednosti mase i broja čestica vanjskog izvora paljenja za vozila s vanjskim izvorom paljenja, uključujući hibridna, primjenjuju se samo na vozila s motorima s izravnim ubrizgavanjem.

(11) Prema izboru proizvođača vozila s motorima s vanjskim izvorom paljenja i s kompresijskim paljenjem mogu se ispitati s gorivom E5 ili E10, odnosno s gorivom B5 ili B7. Međutim:

— najkasnije šesnaest mjeseci nakon datuma utvrđenih u točki 12.2.1. nove se homologacije obavljaju samo s gorivima E10 i B7,

— najkasnije od datuma utvrđenih u točki 12.2.4. sva se nova vozila homologiraju s gorivima E10 i B7.

(12) Granične vrijednosti mase i broja čestica vanjskog izvora paljenja primjenjuju se samo na vozila s motorima s izravnim ubrizgavanjem.

(13) Do tri godine nakon datuma navedenih u stavcima 12.2.1. i 12.2.2. ovog Pravilnika za nove homologacije, odnosno za nova vozila, granična vrijednost emisije broja čestica od 6,0 × 1012 #/km primjenjuje se na vozila s vanjskim izvorom paljenja i izravnim ubrizgavanjem prema proizvođačevu izboru.

Dodatak 1. Postupak za provjeru zahtjeva u pogledu sukladnosti proizvodnje ako standardno odstupanje proizvodnje koje je naveo proizvođač zadovoljava 1. U ovom se Dodatku opisuje postupak kojim se provjerava sukladnost proizvodnje za ispitivanje I. tipa kad proizvođačevo standardno odstupanje proizvodnje zadovoljava. 2. Uz najmanju veličinu uzorka od tri vozila, postupak uzorkovanja zadan je tako da vjerojatnost prolaznosti serije na ispitivanju pri 40 posto proizvodnje s pogreškom iznosi 0,95 (proizvođačev rizik = pet posto), a vjerojatnost da serija bude prihvaćena pri 65 posto proizvodnje s pogreškom iznosi 0,1 (potrošačev rizik = deset posto). 3. Za svaku onečišćujuću tvar u tablici 1. stavka 5.3.1.4. primjenjuje se sljedeći postupak (vidjeti sliku 2. u stavku 8.2.). Pritom: L = prirodni logaritam granične vrijednosti za onečišćujuću tvar, xi = prirodni logaritam mjerenja i-tog vozila uzorka; s = procjena standardnog odstupanja proizvodnje (nakon određivanja prirodnog logaritma mjerenja); n = broj tekućeg uzorka. 4. Za uzorak izračunati ispitnu statističku vrijednost kojom se kvantificira zbroj standardnih odstupanja od granične vrijednosti definiran kao: 5. Zatim: 5.1. ako je statistička vrijednost veća od praga za prolaznu ocjenu za veličinu uzorka danu u tablici 1. ovog Dodatka, onečišćujuća je tvar zadovoljila; 5.2. Ako je statistička vrijednost manja od praga za negativnu ocjenu za veličinu uzorka danu u tablici 1. ovog Dodatka, onečišćujuća tvar nije zadovoljila; u suprotnom, ispituje se dodatno vozilo i izračun ponovno primijeni na uzorak koji je povećan za jedan primjerak. Tablica 1. Prag za prolaznu ocjenu prema veličini uzorka Ukupni broj ispitanih vozila (veličina trenutačnog uzorka) Prag za prolaznu ocjenu Prag za negativnu ocjenu 3 3,327 – 4,724 4 3,261 – 4,79 5 3,195 – 4,856 6 3,129 – 4,922 7 3,063 – 4,988 8 2,997 – 5,054 9 2,931 – 5,12 10 2,865 – 5,185 11 2,799 – 5,251 12 2,733 – 5,317 13 2,667 – 5,383 14 2,601 – 5,449 15 2,535 – 5,515 16 2,469 – 5,581 17 2,403 – 5,647 18 2,337 – 5,713 19 2,271 – 5,779 20 2,205 – 5,845 21 2,139 – 5,911 22 2,073 – 5,977 23 2,007 – 6,043 24 1,941 – 6,109 25 1,875 – 6,175 26 1,809 – 6,241 27 1,743 – 6,307 28 1,677 – 6,373 29 1,611 – 6,439 30 1,545 – 6,505 31 1,479 – 6,571 32 – 2,112 – 2,112

Dodatak 2. Postupak za provjeru zahtjeva u pogledu sukladnosti proizvodnje ako standardno odstupanje proizvodnje koje je dao proizvođač ne zadovoljava ili nije dostupna 1. U ovom se Dodatku opisuje postupak kojim se provjerava ispunjenost zahtjeva u pogledu sukladnosti proizvodnje za ispitivanje I. tipa kad proizvođačev dokaz o standardnom odstupanju proizvodnje ne zadovoljava ili nije dostupan. 2. Uz najmanju veličinu uzorka od tri vozila, postupak uzorkovanja zadan je tako da vjerojatnost prolaznosti serije na ispitivanju pri 40 posto proizvodnje s pogreškom iznosi 0,95 (proizvođačev rizik = pet posto), a vjerojatnost da serija bude prihvaćena pri 65 posto proizvodnje s pogreškom iznosi 0,1 (potrošačev rizik = deset posto). 3. Mjerenja onečišćujućih tvari iz tablice 1. stavka 5.3.1.4. ovog Pravilnika smatraju se lognormalno distribuiranima i najprije se pretvaraju prema svojim prirodnim logaritmima. Oznake m0 i m označuju najmanju i najveću veličinu uzorka (m0 = 3 i m = 32), a oznaka n označuje broj tekućeg uzorka. 4. Ako su prirodni logaritmi mjerenja u seriji x1, x2 …, xi i L je prirodni logaritam granične vrijednosti za onečišćujuću tvar, potrebno je odrediti: d1 = x1 – L i 5. U tablici 2. ovog Dodatka prikazani su pragovi za prolaznu (An) i negativnu (Bn) ocjenu u odnosu na broj tekućeg uzorka. Ispitni statistički podatak jest omjer i primjenjuje se za utvrđivanje je li serija zadovoljila kako slijedi: za mo ≤ n ≤ m i. prihvaćanje serije ako je ii. odbijanje serije ako je iii. ponovno izmjeriti ako je 6. Napomene Sljedeće rekurzivne formule korisne su za izračunavanje sukcesivnih vrijednosti ispitne statističke vrijednosti: Tablica 2. Najmanja veličina uzorka = 3 Veličina uzorka (n) Prag za prolaznu ocjenu (An) Prag za negativnu ocjenu (An) 3 – 0,80381 16,64743 4 – 0,76339 7,68627 5 – 0,72982 4,67136 6 – 0,69962 3,25573 7 – 0,67129 2,45431 8 – 0,64406 1,94369 9 – 0,61750 1,59105 10 – 0,59135 1,33295 11 – 0,56542 1,13566 12 – 0,53960 0,97970 13 – 0,51379 0,85307 14 – 0,48791 0,74801 15 – 0,46191 0,65928 16 – 0,43573 0,58321 17 – 0,40933 0,51718 18 – 0,38266 0,45922 19 – 0,35570 0,40788 20 – 0,32840 0,36203 21 – 0,30072 0,32078 22 – 0,27263 0,28343 23 – 0,24410 0,24943 24 – 0,21509 0,21831 25 – 0,18557 0,18970 26 – 0,15550 0,16328 27 – 0,12483 0,13880 28 – 0,09354 0,11603 29 – 0,06159 0,09480 30 – 0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876

Dodatak 3. Provjera uporabne sukladnosti vozila 1. UVOD Ovim se Dodatkom utvrđuju kriteriji navedeni u stavcima 9.3. i 9.4. ovog Pravilnika koji se odnose na odabir vozila za ispitivanje i na postupke provjere uporabne sukladnosti vozila. 2. KRITERIJI ZA ODABIR Kriteriji za prihvaćanje odabranog vozila određeni su za emisije iz ispušne cijevi u stavcima od 2.1. do 2.8., a za IUPRM u stavcima od 2.1. do 2.5. ovog Dodatka. Podaci se prikupljaju pregledom vozila i razgovorom s vlasnikom/vozačem. 2.1. Vozilo pripada tipu vozila koji je homologiran u skladu s ovim Pravilnikom i na koji se odnosi potvrda o sukladnosti u skladu sa Sporazumom iz 1958. Vozilo je registrirano i upotrebljava se u državi koja je stranka Sporazuma. 2.2. Vozilo ima najmanje 15 000 prijeđenih kilometara ili je u uporabi najmanje šest mjeseci, ovisno o tome što nastupi poslije, a najviše 100 000 prevezenih kilometara ili pet godina uporabe, ovisno o tome što nastupi prije. 2.2.1. Za provjeru IUPRM-a ispitivani uzorak obuhvaća samo vozila: (a) za koja je sakupljeno dovoljno podatka o radu vozila da se nadzorna jedinica može ispitati. Za nadzorne jedinice koji moraju zadovoljavati omjer uporabne učinkovitosti nadzorne jedinice te pratiti i dojavljivati podatke o omjeru u skladu sa stavkom 3.6.1. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku pod „dovoljno podataka o radu vozila” podrazumijeva se da nazivnik ispunjuje kriterije utvrđene u nastavku. Nazivnik nadzornih jedinica koje je potrebno ispitati, kako je određen u stavcima 7.3. i 7.5. Dodatka 1. Priloga 11. ovom Pravilniku, mora biti jednak jednoj od sljedećih vrijednosti ili veći od nje: i. 75 za nadzorne jedinice sustava isparavanja, nadzorne jedinice sustava za sekundarni zrak i nadzorne jedinice za koje se primjenjuje nazivnik povećan u skladu sa stavkom 7.3.2. točkama (a), (b) ili (c) Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku (npr. nadzorne jedinice pokretanja hladnog motora, nadzorne jedinice klimatizacijskih sustava itd.); ili ii. 25 za nadzorne jedinice filtra čestica i nadzorne jedinice oksidacijskog katalizatora za koje se primjenjuje nazivnik povećan u skladu sa stavkom 7.3.2. točkom (d) Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku; ili iii. 150 za nadzorne jedinice katalizatora, lambda-sonde, EGR-a, promjenjive faze otvaranja i zatvaranja ventila te svih drugih sastavnih dijelova; (b) na kojima nisu vršeni neovlašteni zahvati ili koja nisu opremljena dodatnim ili preinačenim dijelovima koji bi mogli prouzročiti neusklađenost ugrađenog dijagnostičkog sustava sa zahtjevima iz Priloga 11. ovom Pravilniku. 2.3. Postoji zapis o održavanju kojim se pokazuje da je vozilo bilo pravilno održavano, npr. servisirano u skladu s proizvođačevim preporukama. 2.4. Vozilo ne pokazuje znakove zlouporabe (npr. utrkivanja, prekomjernog opterećivanja, uporabe neodgovarajućega goriva i drugih oblika zlouporabe) ili drugih čimbenika (npr. neovlaštenih zahvata) koji bi mogli utjecati na obilježja emisija. U obzir se uzimaju kodovi pogrešaka i podaci o prijeđenim kilometrima koji su pohranjeni u računalu. Vozilo se ne odabire za ispitivanje ako podaci u računalu pokazuju da je vozilo radilo nakon što je kod pogreške bio pohranjen a da vozilo u razmjerno kratkom vremenu nije popravljeno. 2.5. Nisu rađeni neovlašteni veći popravci motora ili veći popravci vozila. 2.6. Udjel olova i sumpora u uzorku goriva iz spremnika vozila u skladu je s primjenjivim normama i nema tragova uporabe neodgovarajućega goriva. Mogu se obaviti provjere ispuha itd. 2.7. Ne smije biti znakova bilo kakvih problema koji bi mogli ugroziti sigurnost laboratorijskog osoblja. 2.8. Svi dijelovi sustava za smanjenje štetnih emisija na vozilu u skladu su s važećom homologacijom. 3. DIJAGNOSTIKA I ODRŽAVANJE Dijagnostika i svako uobičajeno održavanje obavljaju se na vozilima koja su prihvaćena za ispitivanje prije mjerenja ispušnih emisija u skladu s postupkom propisanim u stavcima od 3.1. do 3.8. ovog Dodatka. 3.1. Izvode se provjere cjelovitosti filtra zraka, svih pogonskih remena, razina svih tekućina, čepa hladnjaka, svih vakuumskih crijeva i električnog ožičenja koje je povezano sa sustavom za smanjenje štetnih emisija te provjere ima li pogrešno namještenih i/ili neovlašteno mijenjanih sastavnih dijelova paljenja, doziranja goriva i naprava za smanjenje štetnih emisija. Sva se odstupanja bilježe. 3.2. Provjerava se pravilan rad ugrađenog dijagnostičkog sustava. Bilježe se sve neispravnosti u memoriji ugrađenog dijagnostičkog sustava i obavljaju potrebni popravci. Ako indikator neispravnosti ugrađenog dijagnostičkog sustava zabilježi neispravnost tijekom ciklusa pretkondicioniranja, ta se pogreška može identificirati i popraviti. Ispitivanje se može ponoviti na popravljenom vozilu i rezultati popravljenog vozila mogu se iskoristiti. 3.3. Provjerava se sustav paljenja i neispravni se dijelovi, npr. svjećice, kablovi itd. zamjenjuju. 3.4. Provjerava se kompresija. Ako rezultat ne zadovoljava, vozilo se odbija. 3.5. Provjeravaju se parametri motora prema tehničkim zahtjevima proizvođača i prema potrebi se namještaju. 3.6. Ako vozilo ima do 800 km do sljedećeg redovitog servisa, taj se servis obavlja prema uputama proizvođača. Bez obzira na stanje na brojaču kilometara, ulje i filtar zraka mogu se zamijeniti na zahtjev proizvođača. 3.7. Nakon prihvaćanja vozila gorivo se zamjenjuje odgovarajućim referentnim gorivom za ispitivanje emisija, osim u slučaju da proizvođač prihvati uporabu goriva iz slobodne prodaje. 3.8. U slučaju vozila opremljenih sustavima s periodičnom regeneracijom kako su definirani u stavku 2.20. ovog Pravilnika, utvrđuje se približava li se vozilo razdoblju regeneracije. (Proizvođaču se daje prilika da to potvrdi.) 3.8.1. U tom slučaju vozilo se mora voziti do kraja regeneracije. Ako se regeneracija dogodi za vrijeme ispitivanja emisija, mora se provesti dodatno ispitivanje kako bi se osiguralo da je regeneracija dovršena. Tada se provodi potpuno novo ispitivanje, a rezultati prvog i drugog ispitivanja ne uzimaju se u obzir. 3.8.2. Kao alternativa stavku 3.8.1. gore, ako se vozilo bliži regeneraciji, proizvođač može zatražiti primjenu posebnog ciklusa kondiconiranja za osiguranje te regeneracije (npr. to može uključivati vožnju na velikoj brzini, pod velikim opterećenjem). Proizvođač može zatražiti da se ispitivanje provede odmah nakon regeneracije ili nakon ciklusa kondicioniranja koji odredi proizvođač i uobičajenog ispitnog pretkondicioniranja. 4. ISPITIVANJE U UPORABI 4.1. Kad se provjera vozila smatra potrebnom, na pretkondicioniranim vozilima koja su odabrana u skladu sa zahtjevima iz stavaka 2. i 3. ovog Dodatka obavlja se ispitivanje emisija u skladu s Prilogom 4.a ovom Pravilniku. Dodatni ciklusi pretkondicioniranja, povrh onih navedenih u stavku 6.3. Priloga 4.a ovom Pravilniku, dopušteni su samo ako predstavljaju uobičajenu vožnju. 4.2. Vozilima koja su opremljena ugrađenim dijagnostičkim sustavom može se provjeravati uporabna ispravnost indikatora neispravnosti itd. s obzirom na razine emisija (npr. granične vrijednosti za dojavu neispravnosti koje su utvrđene u Prilogu 11. ovom Pravilniku) za homologirane specifikacije. 4.3. Ugrađeni dijagnostički sustav može se npr. provjeravati s obzirom na to ima li emisija iznad propisanih graničnih vrijednosti bez dojave neispravnosti, ima li sustavnih grešaka pri uključivanju indikatora neispravnosti i jesu li utvrđeni neispravni ili istrošeni sastavni dijelovi sustava. 4.4. Ako sastavni dio ili cijeli sustav radi na način koji ne obuhvaća pojedinosti iz homologacijskog certifikata i/ili opisne mape za takve tipove vozila i ako takvo odstupanje nije odobreno prema Sporazumu iz 1958., a ugrađeni dijagnostički sustav ne javlja neispravnost, taj se dio ili sustav ne zamjenjuju prije ispitivanja emisija, osim ako se utvrdi da je na tom dijelu ili sustavu obavljen neovlašteni zahvat ili je zloupotrebljavan tako da ugrađeni dijagnostički sustav ne može otkriti tako nastalu neispravnost. 5. OCJENJIVANJE REZULTATA ISPITIVANJA EMISIJA 5.1. Rezultati ispitivanja podvrgavaju se postupku ocjenjivanja u skladu s Dodatkom 4. ovom Prilogu. 5.2. Rezultati se ne množe s faktorima pogoršanja. 5.3. U slučaju sustava s periodičnom regeneracijom kako su definirani stavkom 2.20. ovog Pravilnika, rezultati se množe s faktorima Ki dobivenima u vrijeme dodjele homologacije. 6. PLAN POPRAVNIH MJERA 6.1. Homologacijsko tijelo zahtijeva od proizvođača da mu dostavi plan popravnih mjera kako bi se uklonila nesukladnost kada: 6.1.1. se za emisije iz ispušne cijevi utvrdi da su prekomjerne pri više od jednom vozilu koja: (a) zadovoljavaju uvjete iz stavka 3.2.2. Dodatka 4. ovom Pravilniku i za koja se homologacijsko tijelo i proizvođač slažu da prekomjerne emisije imaju jednak uzrok; ili (b) zadovoljavaju uvjete iz stavka 3.2.3. Dodatka 4. ovom Pravilniku i homologacijsko tijelo utvrdi da prekomjerne emisije imaju jednak uzrok. Homologacijsko tijelo mora zatražiti od proizvođača da podnese plan popravnih mjera za uklanjanje nesukladnosti; 6.1.2. su u ispitnom uzorku za IUPRM određene nadzorne jedinice M, čija je veličina određena u skladu sa stavkom 9.3.5. ovog Priloga, ispunjeni sljedeći statistički uvjeti: (a) za vozila potvrđena do omjera 0,1 u skladu sa stavkom 7.1.5. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku podaci prikupljeni iz vozila pokazuju za najmanje jednu nadzornu jedinicu M u ispitnom uzorku da je prosječni omjer uporabne učinkovitosti manji od 0,1 ili da 66 % ili više vozila u ispitnom uzorku ima omjer uporabne učinkovitosti nadzorne jedinice manji od 0,1; (b) za vozila potvrđena do punih omjera u skladu sa stavkom 7.1.4. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku podaci prikupljeni iz vozila pokazuju za najmanje jednu nadzornu jedinicu M u ispitnom uzorku da je prosječni omjer uporabne učinkovitosti manji od vrijednosti Testmin (M) ili da 66 % ili više vozila u ispitnom uzorku ima omjer uporabne učinkovitosti manji od Testmin (M). Vrijednost Testmin(M) iznosi: i. 0,230 ako nadzorna jedinica M mora imati uporabni omjer 0,26; ii. 0,460 ako nadzorna jedinica M mora imati uporabni omjer 0,52; iii. 0,297 ako nadzorna jedinica M mora imati uporabni omjer 0,336; u skladu sa stavkom 7.1.4. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku. 6.2. Plan popravnih mjera dostavlja se homologacijskom tijelu najkasnije 60 radnih dana od dana obavijesti iz stavka 6.1. gore. Homologacijsko tijelo u roku od 30 radnih dana objavljuje odobrava li ili ne plan popravnih mjera. Međutim, kad proizvođač može homologacijskom tijelu nadležnom za homologaciju pružiti zadovoljavajuće dokaze da mu je potrebno dodatno vrijeme za istraživanje nesukladnosti u pitanju kako bi dostavio plan popravnih mjera, odobrava se produljenje roka. 6.3. Popravne mjere primjenjuju se na sva vozila na koja je vjerojatno utjecao isti nedostatak. Procjenjuje se potreba za izmjenama dokumenata o homologaciji. 6.4. Proizvođač osigurava preslike svih obavijesti u vezi s planom popravnih mjera, vodi evidenciju o kampanji opoziva