HR Službeni list Europske unije 243

42010X0828(01)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 28.08.2010.

Samo izvorni tekstovi UN/ECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika potrebno je provjeriti u najnovijoj verziji UN/ECE dokumenta TRANS/WP.29/343, koji je dostupan na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.

Pravilnik br. 55 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji sastavnih dijelova mehaničkih spojnica za skupove vozila

Uključuje sav važeći tekst do:

Dopune 1. nizu izmjena 01 – dan stupanja na snagu: 17. ožujka 2010.

SADRŽAJ

UREDBA

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za homologaciju mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova

4. Opći zahtjevi za mehaničke spojnice ili dijelove

5. Zahtjev za homologaciju vozila s ugrađenom mehaničkom spojnicom ili sastavnim dijelovima

6. Opći zahtjevi za vozila s ugrađenom mehaničkom spojnicom ili sastavnim dijelovima

7. Označivanje

8. Homologacija

9. Preinake mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova ili vozila i proširenje homologacije

10. Sukladnost proizvodnje

11 Kazne za nesukladnost proizvodnje

12. Konačna obustava proizvodnje

13. Prijelazne odredbe

14. Nazivi i adrese tehničkih službi nadležnih za provođenje homologacijskih ispitivanja i administrativnih tijela

PRILOZI

Prilog 1. — Izjava o izdavanju, proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili konačnoj obustavi proizvodnje tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela prema Pravilniku br. 55

Prilog 2. — Izjava o izdavanju, proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili konačnoj obustavi proizvodnje tipa vozila s obzirom na ugradbu mehaničke spojnice ili sastavnog dijela prema Pravilniku br. 55

Prilog 3. — Postavljanje homologacijske oznake

Prilog 4. — Postavljanje oznaka karakterističnih vrijednosti

Prilog 5. — Zahtjevi za mehaničke spojnice ili sastavne dijelove

Prilog 6. — Ispitivanje mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova

Prilog 7. — Ugradba i posebni zahtjevi

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. Ovaj Pravilnik propisuje zahtjeve koje moraju ispuniti mehaničke spojnice i sastavni dijelovi kako bi se na međunarodnoj razini smatrali uzajamno usklađenima.

1.2. Ovaj Pravilnik primjenjuje se na naprave i sastavne dijelove namijenjene za: 1.2.1. motorna vozila i prikolice koja su namijenjena da čine skup vozila (1); 1.2.2. motorna vozila i prikolice koja su namijenjena da čine zglobna vozila (1) kod kojih vertikalno opterećenje prikolice na motorno vozilo nije veće od 200 kN.

1.3. Ovaj Pravilnik primjenjuje se na: 1.3.1. normirane naprave i sastavne dijelove kako je utvrđeno u stavku 2.3.; 1.3.2. nenormirane naprave i sastavne dijelove kako je utvrđeno u stavku 2.4.; 1.3.3. nenormirane razne naprave i sastavne dijelove kako je utvrđeno u stavku 2.5.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „mehaničke spojnice i sastavni dijelovi” znači svi dijelovi na okviru, nosivim dijelovima nadogradnje i šasiji motornog vozila i prikolice pomoću kojih se oni međusobno spajaju da čine skup vozila ili zglobna vozila. To uključuje i trajno pričvršćene ili odvojive dijelove za pričvršćivanje ili djelovanje mehaničke spojnice ili sastavnog dijela.

2.2. Zahtjev za automatsko spajanje je ispunjen ako je kretanje vučnog vozila unatrag prema prikolici dostatno za potpuno priključenje spojnice, automatsko zabravljivanje i dojavu ispravnog uključenja osigurača bez vanjske pomoći. Kod spojnica s kukom zahtjev za automatsko spajanje je ispunjen ako se otvaranje i zatvaranje naprave za zabravljivanje ostvari kada se ušica rude umetne u kuku bez ikakve vanjske pomoći.

2.3. Normirane mehaničke spojnice i sastavni dijelovi u skladu su s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima koje su navedene u ovom Pravilniku. Međusobno su zamjenjive unutar istog razreda, neovisno o proizvođaču.

2.4. Nenormirane mehaničke spojnice i sastavni dijelovi nisu potpuno u skladu s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima koje su navedene u ovom Pravilniku ali se mogu priključiti na normirane spojnice i sastavne dijelove odgovarajućih razreda.

2.5. Raznovrsne nenormirane spojnice i sastavni dijelovi nisu u skladu s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima navedenim u ovom Pravilniku i ne mogu se priključiti na normirane spojnice i sastavne dijelove. One na primjer uključuju naprave koje ne spadaju ni u jedan od razreda od A do L i T navedenih u stavku 2.6., kao npr. one namijenjene za posebna, teška transportna vozila i raznovrsne naprave koje su u skladu s postojećim nacionalnim normama.

2.6. Mehaničke spojnice i sastavni dijelovi dijele se prema tipu na: 2.6.1. Razred A, spojne kugle i vučni nosači koji upotrebljavaju kuglastu napravu promjera 50 mm i nosače na vučnom vozilu u svrhu povezivanja prikolice pomoću spojne čašice - vidjeti Prilog 5. stavak 1. 2.6.1.1. Razred A, 50-1do 50-5 normirane spojne kugle promjera 50 mm s prirubnicom za pričvršćivanje s vijcima. 2.6.1.2. Razred A, 50-XN nenormirane spojne kugle promjera 50 mm i nosači. 2.6.2. Razred B, spojne čašice ugrađene na rudi prikolica za povezivanje sa spojnom kuglom promjera 50 mm na vučnome vozilu - vidjeti Prilog V., stavak 2. 2.6.2.1. Razred B, 50-X nenormirane spojne čašice promjera 50 mm. 2.6.3. Razred C, vučne spojnice rude sa svornjakom promjera 50 mm i čeljustima s automatskim zatvaranjem i zabravljivanjem na vučnom vozilu za povezivanje s prikolicom uz pomoć vučne ušice - vidjeti Prilog V., stavak 3. 2.6.3.1. Razred C, 50-1 do 50-7 normirane vučne spojnice rude sa svornjakom promjera 50 mm. 2.6.3.2. Razred C, 50-X nenormirane vučne spojnice rude sa svornjakom promjera 50 mm. 2.6.4. Razred D, vučne ušice s paralelnim kružnim otvor prikladnim za svornjak promjera 50 mm i ugrađene na rudu prikolica za povezivanje s automatskim vučnim spojnicama ‒ vidjeti Prilog 5., stavak 4. 2.6.4.1. Razred D, 50-A normirane vučne ušice za promjer svornjaka 50 mm za ugradbu zavarivanjem. 2.6.4.2. Razred D, 50-B normirane vučne ušice za promjer svornjaka 50 mm za pričvršćivanje navojem. 2.6.4.3. Razred D, 50-C normirane vučne ušice za promjer promjera 50 mm za & D 50-D pričvršćivanje vijcima. 2.6.4.4. Razred D, 50-X nenormirane vučne ušice promjera 50 mm. 2.6.5. Razred E, nenormirana ruda koje obuhvaćaju naletne naprave i sličnu opremu koja se ugrađuje na prednjoj strani vučenog vozila ili na šasiju vozila prikladnu za spajanje s vučnim vozilom pomoću vučnih ušica, spojnih čašica i sličnih spojnih naprava – vidjeti Prilog 5. stavak 5. Ruda mogu biti spojena šarkama tako da se mogu slobodno pomicati u vertikalnoj ravnini i ne nose nikakvo vertikalno opterećenje ili mogu biti učvršćena u vertikalnoj ravnini pa nose vertikalno opterećenje (tzv. kruto rudo). Kruta ruda mogu biti potpuno kruta ili učvršćena s ogibljenjem. Ruda se mogu sastojati od više sastavnih dijelova i mogu biti podesiva ili izvedena koljenasto. Ovaj se Pravilnik odnosi samo na ruda koja čine zasebnu jedinicu i koja nisu sastavni dio šasije vučenog vozila. 2.6.6. Razred F, nenormirani spojni nosači obuhvaćaju sve sastavne dijelove i naprave koje se nalaze između spojnih naprava, kao što su spojne kugle i vučne spojnice rude i okvira (npr. stražnji poprečni nosač), nosivi dijelovi nadogradnje ili šasije vučnog vozila - vidjeti Prilog V., stavak 6. 2.6.7. Razred G, sedla su pločaste spojnice koje imaju automatsko zabravljivanje i ugrađuju se na vučno vozilo za povezivanje sa svornjakom sedla promjera 50 mm koji je ugrađen na poluprikolici - vidjeti Prilog 5., stavak 7. 2.6.7.1. Razred G, 50 normirana sedla promjera 50 mm. 2.6.7.2. Razred G, 50-X nenormirana sedla promjera 50 mm. 2.6.8. Razred H, svornjaci sedla promjera 50 mm su naprave koje se ugrađuju na poluprikolicu za povezivanje s vučnim vozilom pomoću sedla promjera 50 mm - vidjeti Prilog V., stavak 8. 2.6.8.1. Razred H, 50-X nenormirani svornjaci sedla promjera 50 mm. 2.6.9. Razred J, nenormirane pričvrsne ploče sa svim sastavnim dijelovima i napravama koje služe za pričvršćivanje sedla na okvir ili šasiju vučnog vozila. Pričvrsna ploča može imati mogućnost vodoravnog pomicanja kako bi tvorila klizno sedlo - vidjeti Prilog V., stavak 9. 2.6.10. Razred K, normirane spojnice s kukom, namijenjene za uporabu s odgovarajućim toroidalnim vučnim ušicama razreda L - vidjeti Prilog V., stavak 10. 2.6.11. Razred L, normirane toroidalne vučne ušice za uporabu s odgovarajućim spojnicama s kukom razreda K - vidjeti Prilog V., stavak 4. 2.6.12. Razred S, naprave i sastavni dijelovi koji ne spadaju ni u jedan od gore navedenih razreda od A do L ili T i koji se upotrebljavaju za, npr. posebno teške transporte ili su naprave specifične za neke države i pokrivene su postojećim nacionalnim normama. 2.6.13. Razred T, nenormirane, neautomatske namjenske spojnice s rudom koje se mogu razdvojiti samo pomoću alata i obično se upotrebljavaju za prikolice za prijevoz vozila. One se trebaju homologirati kao odgovarajući par.

2.7. Upravljački klinovi su naprave ili sastavni dijelovi koji se ugrađuju na poluprikolice i zajedno sa sedlom kontroliraju prinudno upravljanje prikolicom.

2.8. Sustavi za daljinsko upravljanje su naprave i sastavni dijelovi koji omogućavaju upravljanje s boka vozila ili iz vozačke kabine vozila.

2.9. Daljinski dojavljivači su naprave i sastavni dijelovi koji dojavljuju u kabinu da je spajanje ostvareno i zabravljivanje izvršeno.

2.10. „Tip spojnice ili sastavnog dijela” znači naprava ili sastavni dio koji se međusobno ne razlikuju po bitnim značajkama kao što su: 2.10.1. trgovački naziv ili oznaka proizvođača ili dobavljača; 2.10.2. razred spojnice kako je definirano u stavku 2.6.; 2.10.3. vanjski oblik, osnovne dimenzije ili druge bitne konstrukcijske razlike uključujući upotrijebljene materijale; i 2.10.4. karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U kako je definirano u stavku 2.11.

2.11. Karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U ovako su definirane ili utvrđene: 2.11.1. vrijednost D ili Dc je teoretska referentna vrijednost za vodoravne sile kod vučnog vozila i prikolice i upotrebljava se kao osnova za vodoravna opterećenja u dinamičkim ispitivanjima. Za mehaničke spojnice i sastavne dijelove koji nisu konstruirani za prijenos vertikalnog nosivog opterećenja ta je vrijednost: Za mehaničke spojnice i sastavne dijelove za prikolice sa središnjom osovinom kako je definirano u stavku 2.13., ta je vrijednost: Za sedla razreda G, svornjake sedla razreda H i pričvrsne ploče razreda J, kako je definirano u stavku 2.6. ta je vrijednost: pri čemu je: T = najveća tehnički dopuštena masa vučnog vozila u tonama. Prema potrebi uključuje vertikalno opterećenje kojim djeluje prikolica sa središnjom osovinom (2). R = najveća tehnički dopuštena masa, u tonama prikolice s rudom koja se slobodno kreće u vertikalnoj ravnini, ili poluprikolice. C = masa u tonama koja se prenosi na tlo putem osovine ili osovina prikolice sa središnjom osovinom, kako je utvrđeno u stavku 2.13., kada je spojena s vučnim vozilom i opterećena do najveće tehnički dopuštene mase (2). Za prikolice sa središnjom osovinom (3) kategorije O1 i O2 najveća tehnički dopuštena masa bit će ona koju odredi proizvođač vučnog vozila. g je gravitacijsko ubrzanje (pretpostavljeno je da 9,81 m/s2). U je kako je definirano u stavku 2.11.2. S je kako je definirano u stavku 2.11.3. 2.11.2. Vrijednost U je vertikalna masa na sedlu u tonama koja djeluje na sedlo od strane poluprikolice najveće tehnički dopuštene mase (2). 2.11.3. Vrijednost S je vertikalna masa koja djeluje na spojnicu u kilogramima pod statičkim uvjetima od strane prikolice sa središnjom osovinom, kako je definirano u stavku 2.1.3., najveće tehnički dopuštene mase (2). 2.11.4. Vrijednost V je teoretska referentna vrijednost veličine vertikalne sile koja djeluje na spojnicu od strane prikolice sa središnjom osovinom s najvećom tehnički dopuštenom masom većom od 3,5 tone. Vrijednost V koristi se kao osnova za vertikalne sile u dinamičkim ispitivanjima. (vidjeti napomenu dolje) pri čemu je: a je ekvivalent vertikalnog ubrzanja na spojnici koji ovisi o tipu sustava ovjesa stražnje osovine vučnog vozila. Za zračni ovjes (ili sustave ovjesa s istovrijednim prigušnim značajkama) a = 1,8 m/s2 Za ostale tipove ovjesa: a = 2,4 m/s2 X je dužina teretnog prostora prikolice u metrima (vidjeti sliku 1.) L = udaljenost između središta vučne ušice i središta osovinskog sklopa u metrima (vidjeti sliku 1.) Napomena: (Ako je manja od 1,0 upotrebljava se vrijednost 1,0). Slika 1. Dimenzije prikolice sa središnjom osovinom

2.12. Simboli i definicije upotrijebljeni u Prilogu 6. ovom Pravilniku. Av= najveća dopuštena osovinska masa na upravljanoj osovini, u tonama. C= masa prikolice sa središnjom osovinom u tonama - vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika. D= vrijednost D u kN vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika. Dc= vrijednost Dc u kN za prikolice sa središnjom osovinom - vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika. R= masa vučenog vozila u tonama vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika. T= masa vučnog vozila u tonama vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika. Fa= statička podizna sila u kN. Fh= vodoravna komponenta ispitne sile na uzdužnoj osi vozila u kN. Fs= vertikalna komponenta ispitne sile u kN. S= statička vertikalna masa u kg. U= vertikalna masa na sedlu u tonama. V= vrijednost V u kN vidjeti stavak 2.11.4. ovog Pravilnika. a= faktor istovrijednog vertikalnog ubrzanja na točki spajanja prikolica sa središnjom osovinom ovisno o tipu ovjesa stražnje osovine/stražnjim osovinama vučnog vozila - vidjeti stavak 2.11.4. ovog Pravilnika. e= uzdužna udaljenost između točke spajanja rastavljivih spojnih kugli vertikalne površine točaka učvršćenja (vidjeti slike 20c do 20f) u mm. f= vertikalna udaljenost između točke spajanja rastavljivih spojnih kugli i vodoravnih točaka učvršćenja (vidjeti slike 20c do 20f) u mm. g= gravitacijsko ubrzanje, pretpostavljeno kao 9,81 m/s2. L= teoretska duljina rude između središta vučne ušice i središta osovinskog sklopa u metrima. X= duljina tovarnog prostora prikolice sa središnjom osovinom u metrima Indeksi: O= najveća ispitna sila U= najmanja ispitna sila a= statička sila h= vodoravna p= pulsirajuća res= rezultanta s= vertikalna w= izmjenična sila

2.13. „Prikolica sa središnjom osovinom” znači prikolica koja ima rudo koje se ne može pomicati u vertikalnoj ravnini neovisno od prikolice i kod koje je osovina ili osovine postavljena blizu težišta prikolice, kada je ravnomjerno opterećena. Vertikalno opterećenje na spojnici vučnog vozila ne smije prekoračiti 10 % najveće mase prikolice ili 1 000 kg, ovisno o tome što je manje. Najveća masa prikolice sa središnjom osovinom označava ukupnu masu koja se prenosi na tlo pomoću osovine ili osovina prikolice, kada je spojena s vučnim vozilom i opterećena do najveće tehnički dopuštene mase (4).

2.14. „Sigurno mehaničko uključivanje” znači da su konstrukcija i geometrija naprave i njezinih sastavnih dijelova takvi da se neće otvoriti ili isključiti pri djelovanju sila ili komponenata sila kojima su izloženi tijekom uobičajene uporabe ili ispitivanja.

2.15. „Tip vozila” znači vozilo koja se ne razlikuju s obzirom na osnovne značajke kao što su konstrukcija, dimenzije, oblik i materijali u područjima na koja je pričvršćena mehanička spojnica ili njezin dio. To se odnosi i na vučno vozilo i na prikolicu.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU MEHANIČKE SPOJNICE ILI SASTAVNOG DIJELA

3.1. Zahtjev za homologaciju podnosi nositelj trgovačkog naziva ili oznake ili njegov ovlašteni predstavnik.

3.2. Za svaki tip mehaničke spojnice ili sastavnog dijela uz zahtjev se prilažu sljedeći podaci, npr. putem obrasca izjave navedene u Prilogu 1.: 3.2.1. pojedinosti o svim proizvođačevim ili dobavljačevim trgovačkim nazivima ili oznakama koji se stavljaju na spojnicu ili sastavni dio; 3.2.2. nacrti u tri primjerka dovoljno podrobni da definiraju napravu ili sastavni dio i koji navode kako ih se treba ugraditi na vozilo; crteži moraju pokazivati položaj i prostor namijenjen za homologacijski broj i druge oznake kako je navedeno u stavku 7.; 3.2.3. izjava o vrijednostima D, Dc, S, V i U kako je primjenjivo i određeno stavkom 2.11. Za vučne nosače Razreda A izjava o najvećim dopuštenim masama vučnog vozila i prikolice i najvećem dopuštenom statičkom vertikalnom opterećenju koje djeluje na vučnu kuglu prema preporuci proizvođača vučnog vozila; 3.2.3.1. karakteristične vrijednosti moraju biti najmanje jednake onima koje se primjenjuju za najviše dopuštene mase vučnog vozila, prikolice i skupa vozila; 3.2.4. detaljan tehnički opis naprave ili sastavnog dijela, navodeći posebno tip i upotrijebljene materijale; 3.2.5. ograničenja za vozila na koja se može ugraditi spojnica - vidjeti Prilog 1., stavak 12. i Prilog 5., stavak 3.4.; 3.2.6. jedan uzorak i dodatni uzorci ako ih zahtijeva homologacijsko tijelo ili tehnička služba; 3.2.7. svi uzorci moraju biti potpuno završeni uz primjenu završne obrade površine. Međutim, ako se završna obrada radi bojanjem ili plastificiranjem epoksi prahom, to treba izostaviti; 3.2.8. kod mehaničke spojnice ili sastavnog dijela koji su konstruirani za poseban tip vozila, proizvođač naprave ili sastavnog dijela mora također dostaviti podatke o ugradbi koje je dao proizvođač vozila. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba mogu zahtijevati i da se dostavi ogledno vozilo za taj tip.

4. OPĆI ZAHTJEVI ZA MEHANIČKE SPOJNICE ILI SASTAVNE DIJELOVE

4.1. Svaki uzorak mora biti u skladu sa specifikacijama dimenzija i čvrstoće navedenima u prilozima 5. i 6. Nakon ispitivanja navedenih u Prilogu 6. ne smije biti nikakvih pukotina, lomova niti većeg trajnog iskrivljenja koje bi štetilo ispravnoj uporabi naprave ili sastavnog dijela.

4.2. Svi dijelovi mehaničke spojnice ili sastavnog dijela čija bi neispravnost mogla dovesti do razdvajanja vozila i prikolice moraju biti izrađeni od čelika. Drugi materijali mogu se upotrebljavati pod uvjetom da proizvođač dokaže njihovu istovrijednost homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi ugovorne stranke koja primjenjuje ovaj Pravilnik.

4.3. Mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti sigurni za uporabu a jedna osoba bez uporabe alata mora moći sigurno spojiti i odspojiti vozila. S izuzetkom spojnica razreda T, za spajanje prikolica čija je najveća tehnički dopuštena masa veća od 3,5 tone upotrebljavaju se isključivo spojnice koje omogućuju automatski postupak spajanja.

4.4. Mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti konstruirani i proizvedeni tako da pri uobičajenoj uporabi uz pravilno održavanje i zamjenu potrošnih dijelova mogu funkcionirati na zadovoljavajući način i zadržati značajke koje propisuje ovaj Pravilnik.

4.5. Sve mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti konstruirani tako da imaju sigurno mehaničko uključivanje, a zatvoreni položaj mora biti zabravljen barem još jednim sigurnim mehaničkim uključivanjem, ako se u Prilogu 5. ne navode dodatni zahtjevi. Kao alternativa, mogu postojati dvije ili više zasebnih izvedbi da se osigura cjelovitost naprave, ali svaka izvedba mora biti konstruirana tako da ima sigurno mehaničko spajanje te se mora pojedinačno ispitati prema svim zahtjevima navedenim u Prilogu 6. Sigurno mehaničko spajanje treba biti izvedeno kako je definirano u stavku 2.14. Sile opruge se smiju upotrijebiti samo za zatvaranje naprave i za sprečavanje sastavnih dijelova naprave da dođu u položaj u kojem se mogu otvoriti ili isključiti kao posljedica vibracija. Kvar ili nedostatak jedne od opruga ne smije dovesti do otvaranja ili isključivanja cijele naprave.

4.6. Uz svaku spojnicu ili sastavni dio moraju se priložiti upute za ugradbu i uporabu u kojima se navodi dovoljno podataka kako bi ih stručna osoba mogla ispravno postaviti na vozilo i ispravno upotrebljavati - vidjeti također Prilog 7. Upute moraju biti barem na jeziku države u kojoj će se spojnica prodavati. Kada se spojnice ili sastavni dijelovi isporučuju proizvođačima vozila ili nadograditeljima za tvorničku ugradbu, upute za ugradbu smiju biti izostavljene, ali je proizvođač vozila ili nadograditelj odgovoran za dostavu potrebnih podataka za pravilnu uporabu spojnice ili sastavnog dijela korisniku vozila.

4.7. Za naprave i sastavne dijelove razreda A, ili razreda S prema potrebi, za uporabu s prikolicama čija najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 tone i koje je proizveo proizvođač koji nije povezan s proizvođačem vozila i kada su naprave i sastavni dijelovi namijenjeni za ugradbu nakon prodaje vozila tržištu rezervnih dijelova, visinu i druge karakteristike ugradbe spojnice u svakom slučaju mora provjeriti homologacijsko tijelo ili tehnička služba u skladu sa stavkom 1. Prilogom 7.

4.8. Za posebno zahtjevne izvedbe ili druge nenormirane razne spojnice ili sastavne dijelove razreda S i razreda T moraju se upotrijebiti bitni zahtjevi iz priloga 5., 6. i 7. za najsličnije normirane ili nenormirane naprave ili dijelove.

5. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU VOZILA S UGRAĐENOM MEHANIČKOM SPOJNICOM ILI SASTAVNIM DIJELOM

5.1. Ako proizvođač vozila podnosi zahtjev za homologaciju vozila s ugrađenom mehaničkom spojnicom ili sastavnim dijelom ili dopusti uporabu vozila za vuču prikolice bilo kojeg oblika, tada na zahtjev dobronamjernog podnositelja zahtjeva za homologaciju mehaničke spojnice ili sastavnog dijela, ili na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničke službe ugovorne stranke, proizvođač vozila mora dati na raspolaganje tom tražitelju ili tijelu ili tehničkoj službi, informacije koje se zahtijevaju u stavku 5.3., kako bi se proizvođaču mehaničke spojnice ili sastavnog dijela omogućilo da pravilno konstruira i proizvede mehaničku spojnicu ili sastavni dio za to vozilo. Na zahtjev dobronamjernog podnositelja zahtjeva za moguću homologaciju mehaničke spojnice ili sastavnog dijela, sve informacije navedene u stavku 5.3. koje posjeduje homologacijsko tijelo ustupaju se tom podnositelju.

5.2. Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradbu mehaničke spojnice ili sastavnog dijela podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni predstavnik.

5.3. Uz njega se prilažu sljedeći podaci kako bi se homologacijskom tijelu omogućilo da popuni obrazac izjave iz Priloga 2.; 5.3.1. detaljan opis tipa vozila i mehaničke spojnice ili sastavnog dijela i, na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničke službe, kopiju obrasca homologacije za napravu ili sastavni dio; 5.3.2. podaci također uključuju najveće dopuštene mase vučnog i vučenog vozila, raspodjelu najveće dopuštene mase vučnog vozila po osovinama, najveće dopuštene mase osovina, najveće dopušteno vertikalno opterećenje na stražnjem dijelu vučnog vozila i detalje i/ili crteže točaka pričvršćenja za ugradbu naprave ili sastavnog dijela i bilo kakvih dodatnih ploča za pojačanje, potpornih nosača i sl. potrebnih za sigurno pričvršćenje mehaničke spojnice ili sastavnog dijela na vučno vozilo; 5.3.2.1. uvjete opterećenja pri kojem se mjeri visina vučne kugle vozila kategorije M1 ‒ vidjeti stavak 2. Priloga 7., Dodatak 1.; 5.3.3. tri primjerka nacrta dovoljno podrobnih da definiraju napravu ili sastavni dio i koji određuju kako ih se treba ugraditi na vozilo; nacrti moraju pokazivati položaj i prostor namijenjen za homologacijski broj i druge oznake navedene u stavku 7.; 5.3.4. podroban tehnički opis naprave ili sastavnog dijela koji posebno navodi tip i upotrijebljene materijale; 5.3.5. navođenje vrijednosti D, Dc, S, V i U kako je primjenjivo i kako je definirano u stavku 2.11.; 5.3.5.1. karakteristične vrijednosti moraju biti najmanje jednake onima koje se primjenjuju za najveće dopuštene mase vučnog vozila, prikolice i skupova vozila; 5.3.6. vozilo, uzorak tipa koji treba homologirati s ugrađenom mehaničkom spojnicom mora se dostaviti homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi koji mogu zatražiti i dodatne uzorke naprave ili sastavnog dijela; 5.3.7. vozilo koje nema sve odgovarajuće sastavne dijelove za taj tip može se prihvatiti pod uvjetom da podnositelj može dokazati homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi da izostanak tih dijelova ne utječe na rezultate pregleda što se tiče zahtjeva ovog Pravilnika.

6. OPĆI ZAHTJEVI ZA VOZILA OPREMLJENA MEHANIČKOM SPOJNICOM ILI SASTAVNIM DIJELOM

6.1. Mehanička spojnica ili sastavni dio ugrađeni na vozilo homologiraju se u skladu sa zahtjevima stavaka 3. i 4. i priloga 5. i 6. ovom Pravilniku.

6.2. Ugradba mehaničke spojnice ili sastavnog dijela mora ispunjavati zahtjeve iz Priloga 7. ovom Pravilniku.

6.3. Upute za uporabu spojnice ili sastavnog dijela trebaju biti dostavljene i trebaju sadržavati sve posebne upute za uporabu koje se razlikuju od onih koje se uobičajeno povezuju s tipom spojnice ili sastavnog dijela, te upute za spajanje i razdvajanje kod različitih načina uporabe, na primjer, pri različitim kutovima između vučnog i vučenog vozila. Uz svako vozilo trebaju biti priložene ove upute za uporabu koje trebaju biti barem na jeziku države u kojoj će se spojnica prodavati.

7. OZNAČIVANJE

7.1. Tipovi mehaničkih spojnica i sastavnih dijelova koji se dostavljaju za homologaciju moraju imati trgovački naziv ili oznaku proizvođača, dobavljača ili podnositelja.

7.2. Mora postojati dovoljno velik prostor za postavljanje homologacijske oznake iz stavka 8.5. i prikazane u Prilogu 3. Ovaj prostor treba biti prikazan na nacrtima iz stavka 3.2.2.

7.3. U blizini homologacijske oznake iz stavaka 7.2. i 8.5. mehanička spojnica ili sastavni dio označena je razredom spojnice, kako je utvrđeno u stavku 2.6. i odgovarajućim karakterističnim vrijednostima kako je definirano u stavku 2.11. i prikazano u Prilogu 4. Položaj ovih oznaka prikazan je na nacrtima iz stavka 3.2.2. Karakteristične vrijednosti ne moraju se označiti u slučajevima kada su te vrijednosti definirane u klasifikaciji navedenoj u ovom Pravilniku, npr. razredi od A50-1 do A50-5.

7.4. Ako je mehanička spojnica ili sastavni dio homologiran za alternativne karakteristične vrijednosti unutar istog razreda spojnice ili naprave najviše dvije alternative označuju se na napravi ili sastavnom dijelu.

7.5. Ako je primjena mehaničke spojnice ili sastavnog dijela na bilo koji način ograničena, npr. ako se ne smije koristiti s upravljačkim klinovima, tada to ograničenje mora biti označeno na napravi ili sastavnom dijelu.

7.6. Sve oznake moraju biti trajne i jednostavno čitljive kada je naprava ili sastavni dio ugrađen na vozilo.

8. HOMOLOGACIJA

8.1. Ako uzorak (uzorci) tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela ispunjava (ispunjavaju) zahtjeve ovog Pravilnika izdaje se homologacija pod uvjetom da su zadovoljavajuće ispunjeni zahtjevi iz stavka 10.

8.2. Homologacijski broj izdaje se svakom homologiranom tipu. Prve dvije znamenke (trenutačno 01) označuju niz izmjena koje uključuju najnovije tehničke izmjene Pravilnika do vremena izdavanja homologacije. Ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu naprave ili sastavnom dijelu iz ovog Pravilnika.

8.3. Obavijest o izdavanju ili proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili o konačnoj obustavi proizvodnje, vezano uz vrstu mehaničke spojnice ili sastavnog dijela homologiranog prema ovom Pravilniku, dostavlja se strankama Sporazuma iz 1958. godine koje primjenjuju ovaj Pravilnik, pomoću izjave koja je u skladu s obrascem iz priloga 1. ili 2. ovom Pravilniku.

8.4. Uz oznaku propisanu u stavku 7.1. na svaku mehaničku spojnicu ili dio homologiran prema ovom Pravilniku na prostor iz stavka 7.2. pričvršćuje se homologacijska oznaka opisana u stavku 8.5.

8.5. Homologacijska oznaka je međunarodni znak koji se sastoji od: 8.5.1. kruga oko slova „E” iza kojeg slijedi razlikovni broj države koja je izdala homologaciju (5); 8.5.2. homologacijskog broja propisanog u stavku 8.2.; 8.5.3. homologacijska oznaka i broj postavlja se kao u primjeru u Prilogu 3.

9. PREINAKE MEHANIČKE SPOJNICE ILI SASTAVNOG DIJELA ILI VOZILA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

9.1. Svaka preinaka tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela ili vozila kako je definirano u stavku 2.10. treba se prijaviti homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi koja je izdala homologaciju. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba tada mogu: 9.1.1 smatrati da preinake neće imati znatan štetan učinak i da je u svakom slučaju naprava, sastavni dio ili vozilo još uvijek u skladu sa zahtjevima; ili 9.1.2. zahtijevati daljnje izvješće o ispitivanju.

9.2. O potvrđivanju ili odbijanju homologacije, navodeći preinaku, obavješćuje se prema postupku opisanom u stavku 8.3. ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

9.3. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja izdaje proširenje homologacije dodjeljuje broj serije za takvo proširenje i obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik postupkom propisanim u stavku 8.3.

10. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Postupci sukladnosti proizvodnje moraju biti u skladu s onima navedenim u Dodatku 2. Sporazuma (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

10.1. nositelj homologacije mora evidentirati rezultate provjere sukladnosti proizvodnje i osigurati dostupnost priloženih dokumenata za razdoblje utvrđeno u dogovoru s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom. To razdoblje ne smije biti duže od 10 godina računajući od trenutka konačne obustave proizvodnje.

10.2. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja je izdala homologaciju može u svako doba provjeriti metode nadzora sukladnosti koje se primjenjuju u svakom proizvodnom pogonu. Uobičajena učestalost ovih provjera je jednom u dvije godine.

11. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

11.1. Homologacija izdana s obzirom na tip mehaničke spojnice ili njezinog sastavnog dijela prema ovom Pravilniku može se povući, ako se ne poštuju zahtjevi ili ako naprava ili sastavni dio koji nose homologacijsku oznaku nisu u skladu s homologiranim.

11.2. Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče ranije izdanu homologaciju mora o tome odmah obavijestiti ostale ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik pomoću izjave koji je sukladna obrascu u Prilogu 1. ili Prilogu 2. ovom Pravilniku.

12. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip mehaničke spojnice ili sastavnog dijela homologiran u skladu s ovim Pravilnikom o tome mora obavijestiti homologacijsko tijelo ili tehničku službu koja mu je izdala homologaciju. Po primitku odgovarajuće izjave, to homologacijsko tijelo ili tehnička služba o tome obavješćuje ostale ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. godine koje primjenjuju ovaj Pravilnik, pomoću izjave koji je sukladna predlošku u Prilogu 1. ili Prilogu 2. ovom Pravilniku.

13. PRIJELAZNE ODREDBE

Dok glavni tajnik Ujedinjenih naroda ne dobije drugačiju obavijest, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik i koje su države članice Europske zajednice (u vrijeme donošenja niza izmjena 01, Italija, Nizozemska, Belgija, Ujedinjena Kraljevina, Luksemburg, Finska i Grčka) izjavljuju da će, u vezi s mehaničkim spojnicama i sastavnim dijelovima biti obvezani samo obvezama Sporazuma kojem je priložen ovaj Pravilnik u pogledu takvih naprava i sastavnih dijelova namijenjenih za vozila osim kategorije M1.

14. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI KOJE SU NADLEŽNE ZA HOMOLOGACIJSKA ISPITIVANJA I ADMINISTRATIVNIH TIJELA

14.1. Ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. godine koje primjenjuju ovaj Pravilnik moraju poslati Tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi koje su nadležne za provođenje homologacijskih ispitivanja i nadležnih tijela koja izdaju homologaciju i kojima se trebaju poslati obrasci, koji potvrđuju izdavanje ili proširenje ili odbijanje ili povlačenje homologacije, ili konačnu obustavu proizvodnje a koji su izdani u drugim zemljama.

(1) U smislu Konvencije o cestovnom prometu (Beč, 1968.), članak 1., točke (t) i (u).

(2) Mase T i R i najveća tehnički dopuštena masa smiju biti veće od dopuštene mase koju propisuje nacionalno zakonodavstvo.

(3) Vidjeti definicije u Pravilniku br. 13. koji je priložen Sporazumu iz 1958. o prihvaćanju jednakih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove koji mogu biti ugrađeni i/ili upotrijebljeni u vozilima na kotačima i uvjeti za uzajamno priznavanje homologacija izdanih na temelju tih propisa. Definicija se također nalazi u Prilogu 7. Konsolidirane rezolucije o izradi vozila (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).

(4) Tehnički najveća dopuštena masa može biti veća od najviše dopuštene mase koju propisuje nacionalno zakonodavstvo.

(5) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Jugoslaviju, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (prazno). 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Belarus, 29 za Estoniju, 30 (prazno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (prazno), 34 za Bugarsku, 35-36 (prazno), 37 za Tursku, 38-39 (prazno), 40 za Makedoniju, 41 (prazno), 42 za Europsku zajednicu (Homologacije izdaju njihove države članice koristeći svoje odgovarajuće ECE simbole), 43 za Japan, 44 (prazno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu i 47 za Južnu Afriku. Naredni brojevi dodjeljuju se ostalim državama kronološkim redoslijedom kojim one ratificiraju ili pristupaju Sporazumu o prihvaćanju jedinstvenih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili upotrijebiti u vozilima na kotačima i uvjeta za uzajamno priznavanje homologacija izdanih na temelju tih propisa, a tako dodijeljene brojeve Glavni tajnik Ujedinjenih naroda dostavlja ugovornim strankama Sporazuma.

PRILOG 1.

IZJAVA

(najveći formati: A4 (210 × 297 mm)

PRILOG 2.

IZJAVA

(najveći format: A4 (210 × 297 mm)

PRILOG 3.

PRIMJER POSTAVLJANJA HOMOLOGACIJSKE OZNAKE

PRILOG 4.

Primjeri postavljanja oznaka karakterističnih vrijednosti

1. Sve mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi označavaju se razredom naprave ili sastavnog dijela. Dodatno, trebaju se navesti dopuštena opterećenja u smislu karakterističnih vrijednosti kao što je definirano u stavku 2.11. ovog Pravilnika.

1.1. Visina svih slova i brojeva ne smije biti manja od onih homologacijskog broja, tj. a/3 ako je a = 8 mm.

1.2. Karakteristične vrijednosti koje se odnose na svaku napravu ili sastavni dio koje treba označiti su prikazane u donjoj tablici - vidjeti također stavak 7.3. ovog Pravilnika: Tablica 1. Odgovarajuće karakteristične vrijednosti koje treba označiti na spojnicama ili sastavnim dijelovima Opis mehaničke spojnice ili sastavnog dijela Bitne karakteristične vrijednosti koje treba označiti Razred D Dc S U V Spojne kugle i vučni nosači, vidjeti stavak 1. Priloga 5. ovom Pravilniku * * * Spojne čašice * * * Vučne spojnice * * * * * Vučne ušice * * * * * Ruda * * * * * Spojni nosači * * * * * Sedla * * * Svornjaci sedla * * Pričvrsne ploče svornjaka * * * Spojnice s kukom * * * * * Primjeri: Oznaka C50-X D130 Dc90 S1000 V35 bi označavala nenormiranu vučnu spojnicu razreda C50-X s najvećom vrijednosti D od 130kN, najvećom dozvoljenom vrijednosti Dc od 90kN, najvećom dozvoljenom statičkom vertikalnom masom od 1 000 kg i najvećom dozvoljenom vrijednosti V od 35kN. Oznaka A50-X D20 S120 bi označavala normirani nosač sa spojnom kuglom razreda A 50-X s najvećom vrijednosti D od 20kN i najvećom dozvoljenom statičkom vertikalnom masom od 120 kg.

PRILOG 5.

Zahtjevi za mehaničke spojnice ili sastavne dijelove

1. SPOJNE KUGLE I NOSAČI

Zahtjevi navedeni u stavcima od 1.1. do 1.5. ovog Priloga primjenjuju se na sve kugle i nosače razreda A. Stavak 1.6. sadrži dodatne zahtjeve koje moraju zadovoljavati normirane spojne kugle promjera 50 mm s dijelovima za pričvršćivanje vijcima s prirubnicom.

1.1. Spojne kugle razreda A moraju po vanjskom obliku i dimenzijama biti u skladu sa slikom 2. Slika 2. Spojna kugla razreda A

1.2. Oblik i dimenzije nosača moraju ispunjavati zahtjeve proizvođača vozila u vezi s točkama pričvršćenja i dodatnim napravama za pričvršćivanje ili sastavnim dijelovima ako je potrebno.

1.3. Odspojive spojne kugle: 1.3.1. Kod odspojivih spojnih kugli ili sastavnih dijelova koji nisu pričvršćeni vijcima, na primjer razreda A50-X, mjesto spajanja i zabravljivanje spojnih kugli moraju biti konstruirani tako da osiguravaju siguran mehanički spoj. 1.3.2. Kod odvojive spojne kugle ili sastavnog dijela koji može biti posebno homologiran za uporabu s različitim nosačima za različite primjene na vozilu, npr. kada se spojna kugla razreda A-50X pričvrsti na nosač treba biti osiguran slobodan prostor kako je navedeno na slici 25. Priloga 7.

1.4. Spojne kugle i nosači moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.1. Priloga 6. ili stavku 3.10. ovisno od izbora proizvođača. Međutim, zahtjevi navedeni u stavcima 3.1.7. i 3.1.8. su uvijek primjenjivi.

1.5. Proizvođači vučnih nosača trebaju postaviti točke pričvršćenja na koje se mogu pričvrstiti bilo dodatne spojnice ili naprave potrebne da se prikolici omogući automatsko zaustavljanje u slučaju odvajanja glavne spojnice. Ovaj je zahtjev potreban kako bi se omogućilo da vozilo bude sukladno zahtjevima stavka 5.2.2.9. UN/ECE Pravilnika br. 13. - Jedinstvene odredbe koje se odnose na homologaciju vozila kategorije M, N i O s obzirom na kočenje.

1.5.1. Točke pričvršćenja za dodatnu spojnicu i/ili čelično uže moraju biti u takvom položaju da, kada su u uporabi, dodatna spojnica ili čelično uže ne ograničava uobičajenu pokretljivost spojnice ili smeta u uobičajenom radu kočnog sustava s inercijskom kočnicom. Jedna točka pričvršćenja treba biti postavljena unutar 100 mm od vertikalne ravnine koja prolazi kroz središte zakretanja spojnice. Ako to nije moguće, potrebno je osigurati dvije točke pričvršćenja, jednu sa svake strane vertikalne središnjice i jednako od nje udaljene, a najviše 250 mm. Točka (točke) pričvršćenja treba biti što je moguće više straga i postavljena što je moguće više.

1.6. Posebni zahtjevi za normirane spojne kugle i nosače s prirubnicom razreda od A50-1 do A50-5 uključujući: 1.6.1. Dimenzije spojnih kugli i nosača s prirubnicom razreda A50-1 moraju biti u skladu s vrijednostima na slici 3. i tablici 2. 1.6.2. Dimenzije spojnih kugli i nosača s prirubnicom razreda A 50-2, A 50-3, A 50-4 i A 50-5 moraju biti u skladu s vrijednostima na slici 4. i tablici 2. 1.6.3. Spojne kugle i nosači s prirubnicom razreda od A50-1 do A50-5 moraju biti prikladni i ispitani s obzirom na karakteristične vrijednosti navedene u tablici 3. Slika 3. Dimenzije normiranih spojnih kugli s prirubnicom razreda A 50-1 (vidjeti tablicu 2.) Slika 4. Dimenzije normiranih spojnih kugli s prirubnicom razreda A 50-2 do A 50-5 (vidjeti tablicu 2.) Tablica 2. Dimenzije normiranih spojnih kugli s prirubnicom (mm), vidjeti slike 3. i 4. Razred A50-1 A50-2, A50-4 A50-3, A50-5 Napomene e1 90 83 120 ± 0,5 e2 — 56 55 ± 0,5 d2 17 10,5 15 H13 f 130 110 155 ± 6,0 – 0 g 50 85 90 ± 6,0 – 0 c 15 15 15 Najviše l 55 110 120 ± 5,0 h 70 80 80 ± 5,0

Tablica 3. Karakteristične vrijednosti za normirane spojne kugle s prirubnicom Razred A50-1 A50-2 A50-3 A50-4 A50-5 D 17 20 30 20 30 S 120 120 120 150 150 D = najveća vrijednost D (kN) S = najveća statička masa (kg)

1.7. Proizvođači spojnih kugli i nosača koji su namijenjeni za naknadnu ugradbu i koji nemaju veze s pojedinim proizvođačem vozila moraju biti svjesni zahtjeva za pokretljivost spojnice navedenog u stavku 2. ovog Priloga i trebaju zadovoljavati odgovarajuće zahtjeve iz Priloga 7. ovom Pravilniku.

2. SPOJNE ČAŠICE

2.1. Spojne čašice razreda B50 moraju se konstruirati tako da se mogu sigurno upotrebljavati sa spojnim kuglama opisanima u stavku 1. ovog Priloga te da pri tome zadržavaju propisane značajke. Spojne čašice moraju biti konstruirane tako da osiguravaju sigurno spajanje pri čemu se mora voditi računa o trošenju spojnica.

2.2. Spojne čašice moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.2. Priloga 6.

2.3. Sve dodatne naprave (npr. kočnice, stabilizatori itd.) ne smiju imati negativan učinak na mehaničku vezu.

2.4. Kada nije pričvršćena na vozilo vodoravno zakretanje spojne čašice mora biti najmanje 90° na obje strane od središnjice spojne kugle i elementa pričvršćenja opisanih u stavku 1. ovog Priloga. Istodobno mora postojati mogućnost vertikalnog zakretanja od 20° iznad i ispod vodoravnice. Također, povezano s vodoravnim kutom zakretanja od 90° mora biti moguć zakret od 25° u oba smjera oko vodoravne osi. Kod svih kutova vodoravnog zakretanja moraju biti moguće sljedeće pokretljivosti: i. zakretanje u vertikalnoj ravnini ± 15° s osnim zakretanjem ± 25° ii. osno zakretanje ± 10° sa zakretanjem u vertikalnoj ravnini ± 20°

3. VUČNE SPOJNICE RUDA

Zahtjevi navedeni u stavcima od 3.1. do 3.6. ovog Priloga primjenjuju se na sve vučne spojnice ruda razreda C50. Dodatni zahtjevi koje moraju ispuniti normirane vučne spojnice ruda razreda od C50-1 do C50-6 navedeni su u stavku 3.7.

3.1. Zahtjevi izvedbe sve vučne spojnice moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.3. Priloga 6.

3.2. Prikladne vučne ušice vučne spojnice ruda razreda C50 moraju biti kompatibilne sa svim vučnim ušicama razreda D50 i spojnicama s utvrđenim značajkama.

3.3. Čeljust

Vučne spojnice razreda C50 moraju imati čeljust koja je konstruirana tako da se odgovarajuće vučne ušice uvode u spojnicu.

Ako se čeljust ili neki dio koji nosi čeljust može zakretati oko vertikalne osi, ona se mora moći automatski postavljati u uobičajeni položaj s otvorenim svornjakom spojnice i mora biti sigurno učvršćena u tom položaju kako bi na zadovoljavajući način uvodila vučnu ušicu tijekom postupka spajanja.

Ako se čeljust ili neki dio koji nosi čeljusti može zakretati oko vodoravne poprečne osi, zglob koji omogućuje zakretanje mora biti učvršćen u svojem uobičajenom položaju pomoću blokirnog momenta. Taj moment mora biti dostatan kako bi spriječio da sila od 200 N koja djeluje vertikalno prema gore na vrhu čeljusti izazove otklon zgloba od njegovog uobičajenog položaja. Blokirni moment mora biti veći od onog koji se ostvaruje ručnom polugom opisanim u stavku 3.6. ovog Priloga. Treba postojati i mogućnost ručnog vraćanja čeljusti u uobičajeni položaj. Čeljust koja se zakreće oko vodoravne poprečne osi homologirana je samo za nosivost S do 50 kg i vrijednost V do 5 kN.

Ako se čeljust ili neki potporni dio čeljusti zakreće oko uzdužne osi, to zakretanje se mora ograničiti pomoću blokirnog momenta od najmanje 100 Nm.

Najmanja potrebna veličina čeljusti ovisi o vrijednosti D spojnice:

vrijednost D ≤ 18 kN— širina 150 mm, visina 100 mm

vrijednost D > 18 kN ≤ 25 kN— širina 280 mm, visina 170 mm

vrijednost D > 25 kN— širina 360 mm, visina 200 mm

Vanjski kutovi čeljusti smiju biti zaobljeni.

Manje čeljusti se smiju koristiti s vučnim spojnicama razreda C50-X ako je njihova uporaba ograničena na prikolice sa središnjom osovinom najveće dopuštene mase do 3,5 tone ili ako se čeljusti navedene u gornjoj tablici ne mogu upotrebljavati zbog tehničkih razloga i, nadalje, ako postoje posebne okolnosti kao na primjer vizualna pomoć za sigurno izvođenje postupka automatskog spajanja i, ako je područje, primjene u homologaciji ograničeno podacima koje je proizvođač spojnice naveo u obrascu izjave iz Priloga 1.

3.4. Najmanja potrebna pokretljivost spojene vučne ušice

Vučna ušica kada je spojena na vučnu spojnicu, ali nije pričvršćena na vozilo, mora imati dolje navedene stupnjeve pokretljivosti. Ako je dio pokretljivosti omogućen pomoću posebnog zgloba (samo kod vučnih spojnica razreda C 50-X) područje primjene navedeno u obrascu izjave iz Priloga 1. mora se ograničiti na slučajeve navedene u stavku 1.3.8. Priloga 7.

3.4.1. ± 90° vodoravno oko vertikalne osi u odnosu na uzdužnu os vozila - vidjeti sliku 5. Slika 5. Zakretanje spojene vučne ušice u vodoravnoj ravnini

3.4.2. ± 20° vertikalno oko poprečne osi u vodoravnoj ravnini vozila - vidjeti sliku 6. Slika 6. Zakretanje spojene vučne ušice u vertikalnoj ravnini

3.4.3. ± 25° osno rotirati oko uzdužne osi u poprečnoj ravnini vozila - vidjeti sliku 7. Slika 7. Osna rotacija spojene vučne ušice

3.5. Zabravljivanje protiv nehotičnog razdvajanja:

U zatvorenom položaju svornjak spojnice mora biti zabravljen s dva pouzdana mehanička osigurača od kojih svaki pojedini mora i nadalje djelovati u slučaju da drugi zakaže.

Zatvoren i zabravljen položaj spojnice mora biti jasno označen s vanjske strane s pomoću mehaničke naprave. Položaj indikatora mora biti moguće provjeriti opipom, na primjer u mraku.

Mehanička naprava za pokazivanje mora pokazivati da su oba osigurača uključena (stanje „I”).

Međutim, dovoljna je naznaka uključenosti samo jednog osigurača ako je uključenost drugog osigurača svojstveno obilježje ove konstrukcije.

3.6. Ručne poluge

Ručne poluge moraju biti konstruirane za jednostavno rukovanje i moraju imati zaobljen kraj. Spojnica ne smije u blizini ručne poluge imati oštre rubove niti smiju postojati mjesta na kojima bi moglo doći do uklještenja i time do ozljede tijekom rada sa spojnicom. Sila potrebna za otpuštanje spojnice, mjereno bez vučne ušice, ne smije biti veća od 250 N okomito na ručnu polugu duž crte njezinog djelovanja.

3.7. Posebni zahtjevi za normirane vučne spojnice razreda od C 50-1 do C 50-6;

3.7.1. zakretanje vučne ušice oko poprečne osi mora se postići pomoću kuglastog oblika svornjaka spojnice (a ne pomoću zgloba);

3.7.2. udarna vlačna i tlačna opterećenja duž uzdužne osi zbog zazora između svornjaka spojnice i vučne ušice moraju se umanjiti pomoću opruge i/ili naprava za prigušenje (osim C 50-1).

3.7.3. Dimenzije moraju odgovarati onima navedenim na slici 8. i u tablici 4.

3.7.4. Spojnica mora biti prikladna i ispitana s obzirom na karakteristične vrijednosti navedene u tablici 5.

3.7.5. Spojnica se mora otvarati ručnom polugom na samoj spojnici (a ne daljinskim aktiviranjem).

Slika 8.

Dimenzije normiranih vučnih spojnica ruda (vidjeti tablicu 4.)

Tablica 4.

Dimenzije normiranih vučnih spojnica ruda (mm), vidjeti sliku 8.

Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6 C50-7 Napomene e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 54 74 84 94 94 Najviše d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 f 110 110 155 180 200 200 + 6,0 – 0 g 85 85 90 120 140 140 ± 3,0 A 100 170 200 200 200 200 + 20,0 – 0 b 150 280 360 360 360 360 + 20,0 – 0 c 20 20 24 30 30 30 Najviše h 150 190 265 265 265 265 Najviše l1 — 150 250 300 300 300 Najviše l2 150 300 330 330 330 330 Najviše l3 100 160 180 180 180 180 ± 20,0 T — 15 20 35 35 35 Najviše





Tablica 5.

Karakteristične vrijednosti za normirane vučne spojnice ruda

Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6 C50-7 D 18 25 70 100 130 190 190 Dc 18 25 50 70 90 120 130 S 200 250 650 900 1 000 1 000 1 000 V 12 10 18 25 35 50 75

D = najveća vrijednost D (kN) Dc = najveća vrijednost D (kN) za primjene prikolice sa središnjom osovinom S = najveće statičko vertikalno opterećenje na spojnici (kg) V = najveća vrijednost V (kN)

4. VUČNE UŠICE

4.1. Opći zahtjevi za vučne ušice razreda D50:

Sve vučne ušice razreda D50 moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.4. Priloga 6.

Vučne ušice razreda D50 namijenjene su za uporabu s vučnim spojnicama ruda C50. Vučne ušice se ne smiju moći osno zakretati (zato jer se pripadajuće spojnice mogu zakretati).

Ako su vučne ušice razreda D50 opremljene košuljicom tada moraju biti u skladu s dimenzijama navedenim na slici 9. (nije dozvoljeno za razred D50-C) ili na slici 10.

Košuljice se ne smiju zavariti u vučne ušice.

Vučne ušice razreda D50 moraju imati dimenzije navedene u stavku 4.2. Oblik kraka za vučne ušice razreda D50-X nije određen ali na udaljenosti od 210 mm od središta ušice visina „h” i širina „b” moraju biti unutar granica navedenih u tablici 6.

Slika 9.

Košuljica za vučne ušice razreda D 50 s prorezom

Slika 10.

Košuljica za vučne ušice razreda D50-C bez proreza

Tablica 6.

Dimenzije vučnih ušica D50-A i D50-X (vidjeti sliku 11.)

Razred h (mm) b (mm) D50-A 65 + 2/– 1 60 + 2/– 1 D50-X 80 najviše 62 najviše





Tablica 7.

Karakteristične vrijednosti za normirane vučne ušice

Razred D Dc S V D50-A 130 90 1 000 30 D50-B 130 90 1 000 25 D50-C 190 120 1 000 50 D50-D 190 130 1 000 75

4.2. Posebni zahtjevi za vučne ušice razreda D50:

4.2.1. Vučne ušice razreda D50-A i D50-X moraju imati dimenzije prikazane na slici 11. Slika 11. Dimenzije vučnih ušica razreda D50-A i D50-X (vidjeti tablicu 6.)

4.2.2. Vučne ušice razreda D50-B moraju imati dimenzije prikazane na slici 12. Slika 12. Dimenzije vučnih ušica razreda D50-B (vidjeti ostale dimenzije na slici 11.)

4.2.3. Vučne ušice razreda D50-C i D50-D moraju imati dimenzije prikazane na slici 13. Slika 13. Dimenzije vučnih ušica razreda D50-C i D50-D (vidjeti ostale dimenzije na slici 11.)

4.2.4. Vučne ušice razreda D50-C i D50-D moraju biti opremljene košuljicama s prorezom prikazanim na slici 10.

4.3. Vrijednosti opterećenja za normirane vučne ušice.

Normirane vučne ušice i dijelovi za njihovo pričvršćenje moraju biti prikladni i ispitani s obzirom na vrijednosti opterećenja navedene u tablici 7.

4.4. Opći zahtjevi za toroidalne vučne ušice razreda L:

4.4.1. Toroidalne vučne ušice razreda L namijenjene su za uporabu sa spojnicama s kukom Razreda K.

4.4.2. Kada se upotrebljavaju sa spojnicom s kukom razreda K moraju zadovoljavati zahtjeve za pokretljivost koji su navedeni u stavku 10.2. ovog Priloga.

4.4.3. Toroidalne vučne ušice razreda L moraju imati dimenzije prikazane na slici 14. i tablici 8. Slika 14. Dimenzije toroidalnih vučnih ušica razreda L (vidjeti tablicu 8.)

4.4.4. Toroidalne vučne ušice razreda L moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.4. Priloga 6. i moraju biti prikladne za karakteristične vrijednosti prikazane u tablici 9.

Tablica 8.

Dimenzije toroidalnih vučnih ušica razreda L - vidjeti sliku 14.

(dimenzije u mm) Razred L1 L2 L3 L4 L5 Napomene a 68 + 1,6/– 0,0 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 68 + 1,6/– 0,0 b 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 c 70 65 65 65 70 najmanje





Tablica 9.

Karakteristične vrijednosti za toroidalne vučne ušice razreda L

Razred L1 L2 L3 L4 L5 D kN 30 70 100 130 180 Dc kN 27 54 70 90 120 S kg 200 700 950 1 000 1 000 V kN 12 18 25 35 50

5. RUDA

5.1. Ruda razreda E moraju zadovoljiti ispitivanja opisana u stavku 3.3. Priloga 6.

5.2. Kako bi omogućile spajanje na vučno vozilo, rude se mogu opremiti ili spojnim čašicama u skladu sa stavkom 2. ili vučnim ušicama u skladu sa stavkom 4. ovog Priloga. Spojne čašice i vučne ušice mogu se pričvrstiti vijcima, svornjacima ili zavarivanjem.

5.3. Naprave za podešavanje visine ruda na šarkama.

5.3.1. Rude na šarkama moraju imati naprave za podešavanje ruda na visinu spojnice ili čeljusti. Te naprave moraju biti konstruirane tako da rudo može podešavati jedna osoba bez alata ili drugih pomagala.

5.3.2. Naprave za podešavanje visine moraju omogućiti podešavanje vučne ušice ili spojne kugle najmanje 300 mm prema gore ili dolje od vodoravne ravnine. U tom rasponu mora postojati mogućnost za bezstupnjevito podešavanje vučnog ruda ili najviše u rasponima od 50 mm mjereno na vučnoj ušici ili spojnoj kugli.

5.3.3. Naprava za podešavanje visine ne smije utjecati na slobodu gibanja rude nakon spajanja.

5.3.4. Naprave za podešavanje visine ne smiju utjecati na rad inercijske naletne kočnice.

5.4. Kod ruda u kombinaciji s inercijskim naletnim kočnicama udaljenost između središta vučne ušice i kraja slobodnog kraka vučne ušice ne smije biti manja od 200 mm u položaju aktiviranja kočnica. Kada je krak vučne ušice potpuno uvučen udaljenost ne smije biti manja od 150 mm.

5.5. Kod ruda koja se upotrebljavaju na prikolicama sa središnjom osovinom moment otpora na bočne sile mora biti jednak najmanje polovici momenta otpora na vertikalne sile.

6. SPOJNI NOSAČI

6.1. Spojni nosači razreda F moraju zadovoljiti ispitivanja propisana stavkom 3.3. Priloga 6.

6.2. Raspored bušenja za pričvršćivanje normiranih vučnih spojnica razreda C mora biti u skladu s donjom slikom 15. i tablicom 10.

6.3. Spojni se nosači ne smiju zavarivati na šasiju, karoseriju ili neki drugi dio vozila.

Slika 15.

Dimenzije za pričvršćivanje normiranih vučnih spojnica (vidjeti tablicu 10.)

Tablica 10.

Dimenzije za pričvršćivanje normiranih vučnih spojnica (vidjeti sliku 15.)

(dimenzije u mm) Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6C50-7 Napomene e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 55 75 85 95 95 + 1,0/– 0,5 d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 T — 15 20 35 35 35 najviše F 120 120 165 190 210 210 najmanje G 95 95 100 130 150 150 najmanje L1 — 200 300 400 400 400 najmanje

7. SEDLA I UPRAVLJAČKI KLINOVI

Zahtjevi stavaka od 7.1. do 7.7. primjenjuju se na sva sedla razreda G50.

Stavak 7.9. sadrži dodatne zahtjeve koje moraju ispunjavati normirane spojnice.

Upravljački klinovi moraju ispunjavati zahtjeve navedene u stavku 7.8.

7.1. Odgovarajući svornjaci sedla

Sedla razreda G50 moraju biti konstruirana tako da se mogu upotrebljavati sa svornjacima sedla razreda H50 i s njima ostvarivati navedene značajke.

7.2. Vodilice

Sedla moraju biti opremljena vodilicom koja osigurava sigurno i ispravno spajanje svornjaka sedla. Širina ulaza vodilice normiranog sedla od 50 mm mora biti najmanje 350 mm (vidjeti sliku 16.).

Kod malih nenormiranih sedla razreda G50-X koji imaju najveću vrijednost „D” od 25 kN širina ulaza mora biti najmanje 250 mm.

Slika 16.

Dimenzije normiranih sedla (vidjeti tablicu 11.)

Slika 16.a

Dopuštenja odstupanja dimenzija rupa za pričvršćivanje kod pričvrsnih ploča sedla razreda J (vidjeti stavak 9.1. ovog Priloga)

Tablica 11.

Dimenzije normiranih sedla (mm) (vidjeti sliku 16.)

(u mm) Razred G50-1 G50-2 G50-3 G50-4 G50-5 G50-6 H 140-159 160-179 180-199 200-219 220-239 240-260

7.3. Najmanja potrebna pokretljivost sedla

S uključenim svornjakom sedla i bez da je sedlo pričvršćeno na vozilo ili pričvrsnu ploču no uzimajući u obzir postojanje vijaka za pričvršćivanje sedlo mora istodobno dopuštati sljedeće najmanje stupnjeve pokretljivosti svornjaka sedla:

7.3.1. ± 90° oko vertikalne osi (ne primjenjuje se na sedla s prinudnim upravljanjem) te istodobno;

7.3.2. ± 12° oko vodoravne osi poprečno na smjer kretanja. Taj kut se ne mora nužno ostvarivati pri terenskoj vožnji;

7.3.3. Dopušteno je osno zakretanje oko uzdužne osi do ± 3°. Međutim, kod sedla koje potpuno oscilira taj kut može biti i veći pod uvjetom da mehanizam osigurača ograničava zakretanje do ± 3°.

7.4. Osigurači koji sprečavaju razdvajanja sedla

U spojenom položaju sedlo mora biti zabravljeno dvama pouzdanim mehaničkim osiguračima od kojih svaki pojedini mora i dalje djelovati u slučaju da drugi zakaže.

Primarni osigurač mora djelovati automatski, ali sekundarni osigurač može biti ili automatski ili se može ručno uključiti. Sekundarni osigurač može biti konstruiran tako da radi zajedno s primarnim i da dodatno zabravljuje primarni osigurač. Sekundarni osigurač je moguće uključiti samo ako je primarni osigurač pravilno uključen.

Osigurače ne smije biti moguće otpustiti nehotice. Otpuštanje zahtijeva namjernu radnju vozača ili osobe koja upravlja vozilom.

Zatvoren i zabravljen položaj spojnice mora biti vizualno označen pomoću mehaničke naprave i položaj indikatora mora biti moguće provjeriti opipom, na primjer kako bi se položaj mogao provjeriti u mraku. Pokazna naprava mora pokazivati da su aktivirani i primarni i sekundarni osigurač, međutim i oznaka uključenosti samo jednog osigurača dovoljna je ako je istodobno uključivanje druge naprave svojstveno obilježje te konstrukcije.

7.5. Naprave za upravljanje ili mehanizmi za otpuštanje

Dok su u zatvorenom položaju mora se spriječiti slučajno ili nenamjerno aktiviranje naprava za upravljanje ili mehanizama za otpuštanje. Sustav zabravljivanja mora biti takav da zahtijeva pozitivnu svjesnu radnju za odbravljivanje čime se aktivira mehanizam za otpuštanja spojnice.

7.6. Površinska obrada

Površine ploče za spajanje i osigurača spojnice moraju biti funkcionalno zadovoljavajuće i pažljivo strojno obrađene, iskovane, izlivene ili odprešane.

7.7. Zahtjevi za opterećenje

Sva sedla moraju zadovoljiti ispitivanja opisana u stavku 4.7. Priloga 6.

7.8. Upravljački klinovi

7.8.1. Dimenzije upravljačkih klinova za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju biti u skladu sa slikom 17. Slika 17. Dimenzije upravljačkih klinova s oprugom

7.8.2. Upravljački klin mora omogućavati sigurno i ispravno spajanje i mora se ugraditi s oprugom. Čvrstoća opruge mora biti odabrana tako da je moguće spojiti praznu poluprikolicu tako da je upravljački klin tijekom vožnje, kada je poluprikolica u potpunosti natovarena, čvrsto u kontaktu s bokom spojnice. Sedlo se mora moći razdvojiti i kada je poluprikolica natovarena i kada je prazna.

7.9. Posebni zahtjevi za normirana sedla:

7.9.1. dimenzije moraju biti u skladu sa slikom 16. i tablicom 11.

7.9.2. moraju biti prikladna i ispitana s obzirom na vrijednost D od 150 kN i vrijednost U od 20 tona.

7.9.3. mora postojati mogućnost otpuštanja pomoću ručne poluge pričvršćene neposredno na sedlu.

7.9.4. moraju biti prikladna za prinudno upravljanje poluprikolicama pomoću upravljačkih klinova - vidjeti stavak 7.8.

8. SVORNJACI SEDLA

8.1. Svornjaci sedla razreda H50 (ISO 337) moraju imati dimenzije navedene na slici 18. Slika 18. Dimenzije svornjaka sedla razreda H50

8.2. Svornjaci moraju zadovoljiti zahtjeve ispitivanja opisana u stavku 3.9. Priloga 6.

9. PRIČVRSNE PLOČE

9.1. Pričvrsne ploče razreda J za sedla moraju imati pričvrsne rupe izvedene u skladu sa slikom 16.a ako su namijenjene za normirana sedla. Međutim, rupe moraju biti promjera 17 mm + 2,0 mm/- 0,0 mm i moraju biti kružne, a ne razrezane (vidjeti sliku 16.a).

9.2. Pričvrsne ploče za normirana sedla moraju biti prikladne za prinudno upravljanje poluprikolicama (s upravljačkim klinovima). Pričvrsne ploče za nenormirana sedla koje nisu prikladne za prinudno upravljanje moraju se označiti na odgovarajući način.

9.3. Pričvrsne ploče za sedla moraju zadovoljiti zahtjeve ispitivanja navedena u stavku 3.8. Priloga 6.

10. SPOJNICE S KUKOM

10.1. Opći zahtjevi za spojnice s kukom razreda K:

10.1.1. Sve spojnice s kukom razreda K moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u stavku 3.5. Priloga 6. i biti prikladne za karakteristične vrijednosti navedene u tablici 13.

10.1.2. Spojnice s kukom razreda K moraju imati dimenzije navedene na slici 19. i u tablici 12. Razredi od K1 do K4 su neautomatske spojnice za uporabu samo na prikolicama koje ne prelaze najveću dopuštenu masu od 3,5 tone, a razredi od KA1 do KA3 su automatske spojnice. Slika 19. Dimenzije i pokretljivost spojnica s kukom razreda K

10.1.3. Spojnica s kukom može se koristiti samo s toroidalnom vučnom ušicom i kada se koristi s toroidalnom vučnom ušicom razreda L spojnica razreda K mora imati stupnjeve pokretljivosti navedene u stavku 10.2. ovog Priloga.

10.1.4. Spojnica s kukom razreda K mora se koristiti s toroidalnom ušicom koja kada je nova ima najmanji zazor (slobodan hod) 3 mm, a najveći 5 mm. Odgovarajuće vučne ušice koje se mogu koristiti proizvođač spojnica treba navesti u obrascu izjave prikazanom u Prilogu I.

10.2. Kada se spojnica razreda K koristi s toroidalnom ušicom razreda L dok nije ugrađena na vozilo mora imati sljedeće neovisne kutove pokretljivosti - vidjeti također sliku 19.:

10.2.1. ± 90° vodoravno oko vertikalne osi spojnice;

10.2.2. ± 40° vertikalno oko vodoravne poprečne osi spojnice;

10.2.3. ± 20° osnog zakretanja oko vodoravne uzdužne središnjice spojnice.

10.3. Automatske spojnice s kukom razreda K moraju imati čeljust konstruiranu tako da se vučna ušica uvede u spojnicu.

10.4. Zabravljivanje protiv slučajnog razdvajanja:

U zatvorenom položaju spojnica mora biti zabravljena s dva pouzdana mehanička osigurača od kojih svaki pojedini mora i nadalje djelovati u slučaju da drugi zakaže.

Zatvoren i zabravljen položaj spojnice mora se jasno naznačiti s vanjske strane s pomoću mehaničke naprave. Položaj indikatora mora biti moguće provjeriti opipom, na primjer u mraku.

Mehanička naprava mora pokazivati da su oba osigurača uključena (stanje „I”).

Međutim, oznaka uključenosti samo jednog osigurača dovoljna je ako je istodobno uključivanje druge naprave svojstveno obilježje te konstrukcije.

10.5. Ručne poluge

Ručne poluge moraju biti konstruirane za jednostavno rukovanje i moraju imati zaobljen kraj. Spojnica u blizini ručne poluge ne smije imati nikakve oštre rubove niti smiju postojati mjesta na kojima bi moglo doći do uklještenja i time do ozljede tijekom rada sa spojnicom. Sila koja je potrebna za otpuštanje spojnice, mjereno bez vučne ušice, ne smije biti veća od 250 N okomito na ručnu polugu duž linije rada.

Tablica 12.

Dimenzije spojnica s kukom razreda K (vidjeti sliku 19.)

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 Napomene e1 — 83 83 120 120 140 160 ± 0,5 e2 — 56 56 55 55 80 100 ± 0,5 e3 90 — — — — — — ± 0,5 d2 17 10,5 10,5 15 15 17 21 H13 c 3 3 3 3 3 3 3 najmanje f 130 175 175 180 180 200 200 Najviše g 100 100 100 120 120 140 200 Najviše a 45 45 45 45 45 45 45 + 1,6/– 0,0 L1 120 120 120 120 250 300 300 Najviše L2 74 74 63 74 90 90 90 Najviše L3 110 130 130 150 150 200 200 Najviše





Tablica 13.

Karakteristične vrijednosti spojnica s kukom razreda K

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 D kN 17 20 20 25 70 100 130 Dc kN — — 17 20 54 70 90 S kg 120 120 200 250 700 900 1 000 V kN — — 10 10 18 25 35

11. NAMJENSKE SPOJNICE S RUDOM - RAZRED T

11.1. Namjenske spojnice s rudom razreda T namijenjene su za uporabu kod posebnih kombinacija vozila, npr. za prijevoz automobila. Ova vozila su posebne izvedbe i mogu trebati poseban i neobičan smještaj spojnice.

11.2. Spojnice razreda T ograničavaju se za uporabu s prikolicama sa središnjom osovinom i ovo se ograničenje mora naznačiti u obrascu izjave navedenoj u Prilogu 1.

11.3. Spojnice razreda T moraju se homologirati u paru i smiju se moći razdvojiti samo u radionici uporabom alata koji se uobičajeno ne nalazi u vozilu.

11.4. Spojnice razreda T ne smiju biti automatske.

11.5. Spojnice razreda T moraju zadovoljiti odgovarajuće ispitne zahtjeve navedene u stavku 3.3. Priloga 6., osim stavka 3.3.4.

11.6. Istodobno moraju biti mogući sljedeći najmanji kutovi pokretljivosti kada spojnica nije pričvršćena na vozilo nego sastavljena, i u istom uobičajenom položaju kao kada je pričvršćena na vozilo; 11.6.1. vodoravno ± 90° oko vertikalne osi spojnice; 11.6.2. vertikalno ± 8° oko vodoravne poprečne osi; 11.6.3. ± 3° osnog zakreta oko vodoravne uzdužne osi.

12. NAPRAVE ZA DALJINSKU DOJAVU I DALJINSKO UPRAVLJANJE

12.1. Opći zahtjevi

Naprave za daljinsku dojavu i daljinsko upravljanje dopuštene su samo na automatskim spojnicama razreda C50-X i G50-X.

Naprave za daljinsku dojavu i daljinsko upravljanje ne smiju ometati najmanje slobodno gibanje spojene vučne ušice ili spojene poluprikolice i moraju biti trajno pričvršćene na vozilo.

Sve naprave za daljinsku dojavu ili daljinsko upravljanje podliježu ispitivanju i homologaciji spojnice zajedno sa svim dijelovima naprava za upravljanje i naprava za prijenos.

12.2. Daljinska dojava

12.2.1. Naprave za daljinsku dojavu moraju kod automatskog postupka spajanja optički prikazati zatvoreni i dvostruko zabravljeni položaj spojnice u skladu sa stavkom 12.2.2. i/ili 12.2.3. Naprava za daljinsku dojavu mora se automatski aktivirati i deaktivirati tijekom svakog otvaranja i zatvaranja spojnice.

12.2.2. Promjena iz otvorenog u zatvoreni i dvostruko osigurani položaj prikazuje se zelenim optičkim signalom.

12.2.3. Kod prikazivanja otvorenog i/ili nezabravljenog položaja upotrebljava se crveni optički signal.

12.2.4. Kod prikazivanja dovršenja automatskog postupka spajanja daljinski prikazivač osigurava da se svornjak spojnice nalazi u dvostruko zabravljenom položaju.

12.2.5. Pojava pogreške u sustavu daljinske dojave ne smije dovesti do prikazivanja zatvorenog i zabravljenog položaja tijekom postupka spajanja ako nije ostvaren krajnji položaj.

12.2.6. Isključivanje jednog od dva osigurača mora dovesti do gašenja zelenog optičkog signala i pojave crvenog optičkog signala (ako postoji).

12.2.7. Mehanički pokazatelji na samoj napravi za spajanje moraju se zadržati.

12.2.8. Kako se vozaču tijekom uobičajene vožnje ne bi odvraćala pozornost potrebno je omogućiti isključivanje naprave za daljinsku dojavu koje će se automatski reaktivirati pri sljedećem otvaraju i zatvaranju spojnice - vidjeti stavak 12.2.1.

12.2.9. Naprave za upravljanje i pokazatelji naprave za daljinsku dojavu moraju se postaviti u vidokrug vozača te trajno i jasno označiti.

12.3. Daljinsko upravljanje

12.3.1. Ako se upotrebljava naprava za daljinsko upravljanje, kako je opisano u stavku 2.8. ovog Pravilnika, mora također postojati i naprava za daljinsku dojavu, kako je opisano u stavku 12.2. koja također mora prikazivati otvoreni položaj spojnice.

12.3.2. Kako bi se omogućilo otvaranje ili zatvaranje spojnice napravom za daljinsko upravljanje, mora postojati namjenski prekidač (tj. glavni prekidač, poluga ili ventil). Ako se taj glavni prekidač ne nalazi u vozačevoj kabini ne smije biti postavljen na mjestu na kojemu je lako dostupan neovlaštenim osobama ili mora postojati mogućnost njegovog zaključavanja. Stvarno upravljanje spojnicom iz vozačeve kabine može biti moguće samo ako je slučajno aktiviranje onemogućeno (primjerice upravljanjem s obje ruke). Mora postojati mogućnost za provjeru je li otvaranje spojnice daljinskim upravljanjem dovršeno ili nije.

12.3.3. Ako daljinsko upravljanje podrazumijeva otvaranje spojnice vanjskom silom, vozač se mora na odgovarajući način upoznati s uvjetima u kojima vanjska sila djeluje na spojnicu. To nije potrebno ako vanjska sila djeluje samo za vrijeme rada daljinskog upravljanja.

12.3.4. Ako je pokretačka naprava za otvaranje spojnice daljinskim upravljanjem postavljena na vanjskom dijelu vozila mora se omogućiti nadgledanje područja između spojenih vozila, ali to ne znači da je nužno ulaženje u to područje kako bi se rukovalo napravom.

12.3.5. Bilo kakva pogreška u radu ili pojava pogreške u sustavu ne smije prouzročiti slučajno otvaranje spojnice tijekom vožnje. Svaka se pogreška u sustavu mora izravno prikazati ili mora biti uočljiva prilikom sljedeće uporabe, na primjer u slučaju kvara.

12.3.6. Kada je daljinsko upravljanje neispravno otvaranje spojnice mora se omogućiti najmanje na još jedan način za slučaj nužde. Ako je za to potrebno upotrijebiti alat, tada alat mora biti sastavni dio kompleta alata u vozilu. Zahtjevi iz stavka 3.6. ovog Priloga ne primjenjuju se na ručne poluge koje se upotrebljavaju isključivo za otvaranje spojnice u slučaju nužde.

12.3.7. Upravljačke naprave i pokazatelji naprava za daljinsko upravljanje moraju biti trajno i jasno označeni.

(1) Krivulja koja spaja kuglu i vrat mora biti tangencijalna u odnosu na vrat i na donju vodoravnu površinu kugle.

(2) Za vučne ušice razreda D50-D te dimenzije trebaju biti „max 80”.

(3) Primjenjuje se samo na upravljačke klinove deblje od 60 mm.

(4) Ta dimenzija se odnosi samo na funkcionalnu površinu; sam upravljački klin može biti dulji.

PRILOG 6.

Ispitivanje mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova

1. OPĆI ISPITNI ZAHTJEVI

1.1. Uzorci spojnica se moraju ispitati, kao i njihova čvrstoća i rad. Fizičko ispitivanje mora se provoditi kadgod je to moguće, no ako nije drukčije navedeno homologacijsko tijelo ili tehnička služba mogu odustati od ispitivanja čvrstoće ako je sastavni dio konstruiran na jednostavan način koji omogućuje teoretsku provjeru. Teoretske provjere mogu se provoditi kako bi se utvrdili najnepovoljniji mogući uvjeti. U svakom slučaju teoretske provjere moraju osigurati istu kvalitetu rezultata kao i dinamička ili statička ispitivanja. U slučaju nedoumice prednost imaju rezultati fizičkog ispitivanja. Vidjeti također stavak 4.8. ovog Pravilnika.

1.2. Čvrstoća spojnica mora se provjeriti dinamičkim ispitivanjem (ispitivanje izdržljivosti). U određenim slučajevima mogu biti potrebna dodatna statička ispitivanja (vidjeti stavak 3. ovog Priloga).

1.3. Dinamičko ispitivanje (osim ispitivanja prema stavku 3.10. ovog Priloga) potrebno je provoditi približno sinusoidnim opterećenjem (izmjeničnim i/ili pulsirajućim), pri čemu broj ciklusa opterećenja mora odgovarati materijalu. Ne smiju nastati nikakve pukotine ni prijelomi.

1.4. Kod propisanih statičkih ispitivanja dopuštena je samo mala trajna deformacija. Ako nije drukčije navedeno, trajna plastična deformacija nakon otpuštanja ne smije biti veća od 10 % najveće deformacije izmjerene za vrijeme ispitivanja. U slučaju da mjerenje deformacije za vrijeme ispitivanja izlaže ispitivača riziku, tada se pod uvjetom da je isti parametar provjeren tijekom drugih ispitivanja, kao što je npr. dinamičko ispitivanje, ovaj dio statičkog ispitivanja može izostaviti.

1.5. Pretpostavke opterećenja kod dinamičkih ispitivanja temelje se na vodoravnoj komponenti sile u uzdužnoj osi vozila i vertikalnoj komponenti sile. Vodoravne komponente sile poprečno na uzdužnu os vozila i momenti ne uzimaju se u obzir pod uvjetom da su samo od manje važnosti. Ako konstrukcija spojnice ili njezino pričvršćivanje na vozilo ili pričvršćivanje dodatnih sustava (na primjer stabilizatora, blisko postavljenih spojnica itd.) proizvodi dodatne sile ili momente, homologacijsko tijelo ili tehnička služba može zatražiti dodatna ispitivanja. Ovo pojednostavljenje ne vrijedi za ispitni postupak prema stavku 3.10. ovog Priloga. Vodoravna komponenta sile u uzdužnoj osi vozila predstavljena je teoretski određenom referentnom silom, vrijednošću D ili Dc. Vertikalna komponenta sile je, kada je to primjenjivo, predstavljena statičkim vertikalnim opterećenjem S u točki spajanja i pretpostavljenog vertikalnog opterećenja V ili statičkim vertikalnim opterećenjem U u slučaju sedla.

1.6. Karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U na kojima se temelje ispitivanja i koje su definirane u stavku 2.11. ovog Pravilnika moraju se uzeti iz podataka proizvođača koji su navedeni u zahtjevu za homologaciju - vidjeti obrazac izjave prikazan u prilozima 1. i 2.

1.7. Svaki pouzdan osigurač kojeg u položaju drže sile opruge mora ostati u svom položaju i kada bude izložen sili koja djeluje u najnepovoljnijem smjeru i koja je istovrijedna masi tri puta većoj od mase osigurača.

2. POSTUPCI ISPITIVANJA

U slučaju upotrebe ispitnog postupka prema stavku 3.10. ovog Priloga stavci 2.1., 2.2., 2.3. i 2.5. se ne primjenjuju.

2.1. Kod dinamičkih i statičkih ispitivanja uzorak se mora postaviti u odgovarajući uređaj na koji se može primijeniti sila tako da ne bude izložen nikakvim dodatnim silama ili momentima osim navedene ispitne sile. Kod izmjeničnih ispitivanja smjer djelovanja sile ne smije odstupati više od ± 1° od zadanog smjera. Kod pulsirajućih i statičkih ispitivanja kut mora biti namješten za najveću ispitnu silu. Za to je obično potrebno postaviti jedan zglob na točki djelovanja sile (tj. na točki spajanja), a drugi na odgovarajućoj udaljenosti.

2.2. Frekvencija ispitivanja ne smije prijeći 35 Hz. Izabrana frekvencija mora biti dostatno odvojena od rezonantnih frekvencija ispitivanog kompleta, uključujući i napravu koja se ispituje. Kod asinkronog ispitivanja frekvencije dvije komponente sile moraju odstupati približno 1 % do najviše 3 %. Kod spojnica koje su izrađene od čelika broj ciklusa opterećenja je 2 × 106. Kod naprava koje su izrađene od drugih materijala može biti potreban veći broj ciklusa. Kako bi se utvrdilo nastajanje mogućih pukotina tijekom ispitivanja mora se koristiti metoda ispitivanja pukotina pomoću penetrantnih boja ili neka druga istovrijedna metoda

2.3. Kod pulsirajućih ispitivanja ispitna sila treba varirati između najveće i najmanje ispitne sile koja ne smije biti veća od 5 % najveće ispitne sile, osim ako nije drukčije navedeno u posebnom ispitnom postupku.

2.4. Kod statičkih ispitivanja koja ne spadaju u posebna ispitivanja koja se zahtijevaju stavkom 3.2.3. ovog Priloga ispitnom silom se mora djelovati ravnomjerno i brzo i to mora trajati najmanje 60 sekunda.

2.5. Spojnice ili sastavni dijelovi koji se ispituju obično se postavljaju na što krući ispitni stol u položaju u kojem će se upotrebljavati na vozilima. Naprave za učvršćivanje moraju biti one koje je definirao proizvođač ili korisnik te trebaju biti one namijenjene za pričvršćivanje spojnice ili sastavnog dijela na vozilo i/ili moraju imati iste mehaničke značajke.

2.6. Spojnice ili sastavni dijelovi moraju se ispitati u obliku u kojem se koriste na cesti. Međutim, po izboru proizvođača i u dogovoru s tehničkom službom gibljive se komponente mogu ukrutiti ako je to potrebno za postupak ispitivanja i ako to neće utjecati na rezultate ispitivanja. Gibljivi dijelovi spojnica koji se mogu pregrijati zbog tako ubrzanog postupka ispitivanja smiju se zamijeniti tijekom ispitivanja. Ispitna se opterećenja mogu primjenjivati pomoću posebnih naprava, bez zazora.

3. POSEBNI ISPITNI ZAHTJEVI

U slučaju upotrebe ispitnog postupka prema stavku 3.10. ovog Priloga stavci od 3.1.1 do 3.1.6. se ne primjenjuju.

3.1. Spojne kugle i vučni nosači

3.1.1. Mehaničke spojnice sa spojnim kuglama mogu biti sljedećeg tipa:

i. jednodijelne spojne kugle koje se sastoje od naprave s nezamjenjivim odvojivim kuglama (vidjeti slike 20.a i 20.b),

ii. spojne kugle koje se sastoje od dijelova koji se mogu rastaviti (vidjeti slike 20.c, 20.d i 20.e),

iii. nosači bez pričvršćene kugle (vidjeti sliku 20.f).

Slika 20.

Izvedbe nosača s kuglom

3.1.2. Osnovno ispitivanje je dinamičko ispitivanje izdržljivosti. Uzorak za ispitivanje se sastoji od kugle, vrata kugle i dijelova koji su potrebni za pričvršćivanje na vozilo. Spojna kugla i nosači moraju se kruto postaviti na ispitni stol koji može proizvoditi izmjenične sile, a u stvarnom položaju u kojem će se i upotrebljavati.

3.1.3. Proizvođač vozila označuje položaje točaka za učvršćivanje na kojima se pričvršćuju spojne kugle i nosači (vidjeti stavak 5.3.2. ovog Pravilnika).

3.1.4. Uz naprave koje se dostavljaju na ispitivanje moraju se dostaviti svi dijelovi i konstrukcijske pojedinosti koje mogu utjecati na kriterije čvrstoće (na primjer ploča za električni priključak, oznake itd.). Ispitni uzorak mora uključiti sve dijelove do točaka sidrišta ili ugradbe na vozilo. Proizvođač vozila treba navesti geometrijski položaj spojne kugle i točaka za učvršćivanje spojnice u odnosu na referentnu crtu i to se unosi u izvješće o ispitivanju. Položaji točaka sidrišta u odnosu na referentnu crtu koje proizvođač vučnog vozila dostavlja proizvođaču vučne naprave moraju se zadržati na ispitnom stolu.

3.1.5. Uzorak pričvršćen na ispitnom stolu podvrgnut će se ispitivanju izmjeničnim naprezanjem koje mora djelovati na kuglu pod kutom koji je prikazan na slici 21. ili 22.

Smjer ispitivanja će se utvrditi iz vertikalnog odnosa između vodoravne referentne crte koja prolazi kroz središte kugle i vodoravne crte koja prolazi kroz točku učvršćenja spojnice koja je najviša od najbližih kada se mjeri u vodoravnoj ravnini na poprečnu okomitu ravninu koja prolazi kroz središte kugle. Ako je crta točke učvršćenja iznad vodoravne referentne crte ispitivanje se mora provesti pod kutom α = + 15° ± 1°, a ako je ispod tada se ispitivanje mora provesti pod kutom α = – 15° ± 1° (vidjeti sliku 21.). Točke učvršćenja koje se uzimaju u obzir pri utvrđivanju kuta ispitivanja moraju biti one koje je odredio proizvođač vozila i koje prenose glavne vučne sile na strukturu vučnog vozila.

Taj je kut odabran kako bi se uzelo u obzir okomito statičko i dinamičko opterećenje i primjenjuje se samo na dopuštena statička okomita opterećenja koja nisu veća od:

S = 120 × D (N)

Ako statičko vertikalno opterećenje prelazi gornji izračun kut se pod oba uvjeta treba povećati na 20°.

Dinamičko se ispitivanje mora provesti ovom ispitnom silom:

Fhs res = ± 0,6 D

3.1.6. Postupak ispitivanja može se primijeniti na različite vrste spojnica (vidjeti stavak 3.1.1. ovog Priloga) kako slijedi:

3.1.6.1. jednodijelne spojne kugle koje obuhvaćaju naprave s neizmjenjivim odvojivim kuglama (vidjeti slike 20.a i 20.b). 3.1.6.1.1. ispitivanje čvrstoće za naprave prikazane na slikama 20.a i 20.b provodi se u skladu sa zahtjevima iz stavka 3.1.5. Slika 21. Kutovi djelovanja ispitne sile Slika 22. Kutovi djelovanja ispitne sile

3.1.6.2. spojne kugle koje sadržavaju dijelove koji se mogu rastaviti. Utvrđene su sljedeće kategorije: (a) nosač i kugla (vidjeti sliku 20.c), (b) vučni nosač i kugla na cjelovitom potpornju (vidjeti sliku 20.d), (c) vučni nosač i odvojiva kugla (vidjeti sliku 20.e), (d) vučni nosač bez kugle (vidjeti sliku 20.f). 3.1.6.2.1. Ispitivanje čvrstoće za naprave prikazane na slikama od 20.c do 20.f provodi se u skladu sa zahtjevima navedenim u stavku 3.1.5. Dimenzije e i f imaju proizvođačka dopuštena odstupanja od ± 5 mm i unose se u ispitno izvješće. Ispitivanje vučnog nosača (vidjeti sliku 20.f) provodi se postavljenom kuglom (na potpornju). U obzir će se uzeti samo rezultati ispitivanja vučnog nosača između točaka učvršćivanja i površine ugradbe potpornja kugle. Proizvođač spojnice mora navesti dimenzije e i f koje imaju proizvodno odstupanje od ± 5 mm.

3.1.6.3. Spojnice s promjenjivim dimenzijama e i f za odvojive i zamjenjive spojne kugle - vidjeti sliku 22. 3.1.6.3.1. Ispitivanja čvrstoće za takve vučne nosače provode se u skladu sa zahtjevima navedenim u stavku 3.1.5. 3.1.6.3.2. Ako proizvođač i homologacijsko tijelo ili tehnička služba sporazumno utvrde najnepovoljniju moguću postavku tada će biti dovoljno ispitati samo tu postavku. U protivnom će se ispitati nekoliko položaja kugle pomoću pojednostavljenog programa ispitivanja u skladu sa stavkom 3.1.6.3.3. 3.1.6.3.3. Kod pojednostavljenog programa ispitivanja vrijednost f nalazi se između utvrđene vrijednosti fmin i vrijednosti fmax koja nije veća od 100 mm. Kugla se nalazi na udaljenosti (emax) od 130 mm od nosača. Kako bi se obuhvatili svi mogući položaji kugle na području zadanom vodoravnom udaljenošću od površine ugradbe i okomitim rasponom f (fmin do fmax) potrebno je ispitati dvije naprave: i. jednu s kuglom u gornjem (fmax) položaju, i ii. jednu s kuglom u donjemu položaju (fmin), Kut djelovanja ispitne sile treba mijenjati, pozitivno ili negativno, ovisno o odnosu vodoravne referentne crte kroz središte kugle i paralelne crte koja prolazi kroz najvišu i najbližu točku učvršćenja spojnice. Kutovi koje treba koristiti prikazani su na slici 22.

3.1.7. Kada je odvojiva kugla pričvršćena dijelovima za učvršćivanje koji ne uključuju vijke, npr. opružnim osiguračima, i kada se sigurnost mehaničkog spoja ne ispituje za vrijeme dinamičkog ispitivanja, tada dijelovi za pričvršćivanje trebaju biti podvrgnuti statičkom ispitivanju primijenjenom na kugli ili dijelovima za pričvršćivanje mehaničkog spoja u odgovarajućem smjeru. Kada dijelovi za ostvarivanje mehaničkog spoja zadrže kuglu u vertikalnom položaju statičko ispitivanje mora biti izvedeno vertikalnom silom na kuglu prema gore koja je jednaka vrijednosti „D”. Kada dijelovi za ostvarivanje mehaničkog spoja zadrže kuglu pomoću poprečne vodoravne konstrukcije statičko ispitivanje mora biti izvedeno silom u tom smjeru koja je istovrijedna 0,25 D. Ne smije doći do kvara naprave za ostvarivanje mehaničkog spoja ili iskrivljenja koje bi moglo imati štetan učinak na njezino djelovanje.

3.1.8. Točke pričvršćenja za dodatnu spojnicu iz Priloga 5. stavka 1.5. moraju izdržati vodoravnu statičku silu koja je jednaka 2D s najviše 15 kN. Ako postoji posebna točka pričvršćenja za sigurnosno čelično uže, ona mora izdržati vodoravnu statičku silu koja je jednaka vrijednosti D.

3.2. Spojne čašice

3.2.1. Osnovno ispitivanje predstavlja ispitivanje izdržljivosti uz izmjeničnu ispitnu silu koje slijedi statičko ispitivanje (ispitivanje podizanjem) na istom uzorku koji se ispituje.

3.2.2. Dinamičko ispitivanje se mora provesti sa spojnom kuglom razreda A odgovarajuće čvrstoće. Spojna kugla i spojna čašica moraju se postaviti na ispitni stol u skladu s uputama proizvođača i usmjerene na načine koji odgovaraju položajima pri uobičajenoj uporabi. Ne smije postojati mogućnost izlaganja uzorka dodatnim silama osim ispitnim silama. Ispitna sila mora djelovati uzduž crte koja prolazi kroz središte kugle i nagnuta je unatrag prema dolje pod kutom od 15° (vidjeti sliku 23.). Ispitivanje izdržljivosti na uzorku mora se provesti uz sljedeću ispitnu silu:

Fhs res w= ± 0,6 D

Ako najveća dopuštena statička okomita masa S prelazi 120 D, tada se kut ispitivanja povećava na 20°.

Slika 23.

Dinamičko ispitivanje

3.2.3. Mora se provesti i statičko ispitivanje odvajanja. Spojna kugla koja se upotrebljava kod ispitivanja mora imati promjer od 49,00 do 49,13 mm kako bi predstavljala istrošenu spojnu kuglu. Sila odvajanja Fa mora djelovati okomito na poprečnu i uzdužnu središnjicu osi spojne čašice, mora se ravnomjerno i brzo povećavati do sljedeće vrijednost:

Fa = g (C + S/1 000) kN

i zadržati 10 sekundi.

Spojna se čašica ne smije odvojiti od kugle i ne smije doći do nikakve trajne deformacije koja bi mogla imati negativan učinak na njezine radne sposobnosti.

3.3. Vučne spojnice rude i spojni nosači

3.3.1. Ispitivanje izdržljivosti mora se provesti na ispitnom uzorku. Spojnica mora biti opremljena svim dijelovima koji su potrebni za njezino pričvršćivanje na vozilo. Sve naprave koje se nalaze između, a koje su pričvršćene između vučnih spojnica i okvira vozila (npr. spojni nosači) moraju se ispitati na iste sile kao i sama spojnica. Prilikom ispitivanja spojnih nosača namijenjenih za normirane vučne spojnice rude primjenjuje se vertikalno opterećenje na uzdužnoj udaljenosti od vertikalne ravnine točaka učvršćenja koja je jednaka položaju odgovarajuće normirane spojnice.

3.3.2. Vučne spojnice rude na šarkama (S = 0)

Dinamička se ispitivanja moraju provoditi uz vodoravnu izmjeničnu silu Fhw= ± 0,6 D koja djeluje po crti usporednoj s tlom te na uzdužnoj središnjoj ravnini vučnog vozila koja prolazi kroz središte svornjaka spojnice.

3.3.3. Vučne spojnice rude za uporabu na prikolicama sa središnjom osovinom (S > 0).

3.3.3.1. Prikolice sa središnjom osovinom mase do uključivo 3,5 tone: Vučne spojnice rude za uporabu na prikolicama sa središnjom osovinom mase do uključivo 3,5 tone moraju se ispitati na isti način kao i spojne kugle i nosači kako je opisano u stavku 3.1. ovog Priloga.

3.3.3.2. Prikolice sa središnjom osovinom mase iznad 3,5 tone: Ispitne sile djeluju na uzorak u vodoravnim i okomitim smjerovima tijekom asinkronog ispitivanja izdržljivosti. Vodoravna crta djelovanja mora biti jednaka onoj usporednoj s tlom na uzdužnoj središnjoj ravnini vučnog vozila koja prolazi kroz središte svornjaka spojnice. Vertikalna crta djelovanja mora biti okomita na vodoravnu liniju djelovanja i treba djelovati duž uzdužne središnjice svornjaka spojnice. Dijelovi za učvršćivanje vučne spojnice rude i vučne ušice na ispitni stol trebaju biti oni koji su predviđeni za pričvršćivanje na vozilo u skladu s uputama proizvođača za pričvršćivanje. Primjenjuju se sljedeće ispitne sile: Tablica 14. Ispitne sile Ispitna sila Srednja vrijednost (kN) Amplituda (kN) Vodoravna sila 0 ± 0,6 Dc (See Note) Vertikalna sila S × g/1 000 ± 0,6 V (See Note) Napomena: Kod namjenskih vučnih spojnica za ruda razreda T ove se vrijednosti smanjuju na ± 0,5Dc i ± 0,5V. Vertikalne i vodoravne komponente sinusoidnog su oblika i primjenjuju se asinkrono, pri čemu je razlika između njihovih frekvencija između 1 % i 3 %.

3.3.4. Statička ispitivanja na osiguraču svornjaka spojnice

Na vučnim je spojnicama također potrebno ispitati zatvarač kao i sve osigurače primjenom statičke sile od 0,25 D koja djeluje u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije rezultirati otvaranjem zatvarača niti oštećenjem. Za cilindrične svornjake spojnice dovoljna je ispitna sila od 0,1 D.

3.4. Vučne ušice

3.4.1. Vučne se ušice moraju podvrgnuti istom dinamičkom ispitivanju kao i vučne spojnice rude. Vučne ušice koje se upotrebljavaju samo na prikolicama s rudima na šarkama koje omogućuju slobodno vertikalno kretanje moraju se podvrgnuti izmjenjivoj sili kako je opisano u stavku 3.3.2. Vučne ušice koje su namijenjene i za uporabu na prikolicama sa središnjom osovinom moraju se ispitati na isti način kao i spojne čašice kugle (stavak 3.2.) za prikolice mase C do uključivo 3,5 tone, te na isti način kao i vučne spojnice rude (stavak 3.3.3.2.) za prikolice sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone.

3.4.2. Toroidalne ušice razreda L moraju se ispitati na isti način kao i normirane vučne ušice.

3.4.3. Ispitivanje vučne ušice mora se provesti tako da izmjenična sila također djeluje i na dijelove koji se upotrebljavaju za pričvršćivanje vučne ušice na rudo. Svi gibljivi međudijelovi moraju se blokirati.

3.5. Spojnice s kukom

3.5.1. Spojnice s kukom razreda K moraju zadovoljiti dinamičko ispitivanje navedeno u stavku 3.5.2. ovog Priloga.

3.5.2. Dinamičko ispitivanje:

3.5.2.1. Dinamičko ispitivanje mora biti pulsirajuće ispitivanje uz uporabu toroidalne ušice razreda L i sa spojnicom koja je pričvršćena kao što bi bila na vozilu i sa svim potrebnim dijelovima za ugradbu na vozilo. Međutim svi gibljivi dijelovi smiju se ukrutiti uz dogovor s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom;

3.5.2.2. Za spojnice s kukom koje su namijenjene za uporabu s prikolicama s rudom na šarkama kada je vertikalno opterećenje na spojnici S jednako nuli ispitna sila mora djelovati u vodoravnom smjeru simulirajući vlačnu silu na kuki koja se mijenja između 0,05 D i 1,00 D;

3.5.2.3. Za spojnice s kukom koje su namijenjene za uporabu s prikolicama sa središnjom osovinom ispitna sila mora predstavljati rezultantu vodoravne i vertikalne sile na spojnici i djelovati pod kutom -α, tj. u smjeru od naprijed gore do straga dolje (vidjeti sliku 21.) i odgovarati izračunatom kutu rezultante između vodoravnih i vertikalnih sila na spojnici. Sila, Fhs res mora se izračunati kao: pri čemu je i

3.5.2.4. Primijenjena sila se mijenja između 0,05Fhs res i 1,00Fhs res

3.5.3. Statičko ispitivanje osigurača spojnice

Na spojnicama s kukom također je potrebno ispitati zatvarač kao i sve osigurače primjenom statičke sile od 0,25 D koja djeluje u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije rezultirati otvaranjem zatvarača niti oštećenjem.

3.6. Rude

3.6.1. Rude se ispituju na isti način kao i vučne ušice (vidjeti stavak 3.4.). Homologacijsko tijelo ili tehnička služba smije izuzeti ispitivanje izdržljivosti ako je komponenta konstruirana na jednostavan način koji omogućuje teoretsku provjeru njezine čvrstoće. Konstrukcijske sile za teoretsku provjeru ruda na prikolicama sa središnjom osovinom mase C do uključivo 3,5 tone uzimaju se iz ISO 7641/1 (1983.). Konstrukcijske sile za teoretsku provjeru vučnih ruda na prikolicama sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone računaju se kako slijedi:

Fsp = (g × S/1 000) + V

pri čemu je amplituda sile V navedena u stavku 2.11.4. ovog Pravilnika.

Dopuštena naprezanja na temelju konstrukcijskih masa za priključna vozila ukupne mase C iznad 3.5 tone moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. norme ISO 7641/1 (1983.). Kod savijenih ruda (na primjer u obliku labudovog vrata) i kod ruda za prikolice uzet će se u obzir vodoravna komponenta sile Fhp = 1,0 × D.

3.6.2. Kod vučnih ruda za prikolice sa slobodnim kretanjem u vertikalnoj ravnini osim ispitivanja izdržljivosti ili teoretske provjere čvrstoće mora se provjeriti i otpornost na izvijanje, ili teoretskim izračunom uz konstrukcijsko opterećenje od 3,0 D ili ispitivanjem savijanja uz konstrukcijsko opterećenje od 3,0 × D. Dopuštena naprezanja kod izračuna moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. norme ISO 7641/1 (1983.)

3.6.3. Kod upravljanih osovina otpornost na savijanje mora se provjeriti teoretskim izračunom ili ispitivanjem savijanja. Vodoravna bočna statička sila mora djelovati u središtu točke spajanja. Veličina te sile mora se izabrati tako da moment od 0,6 × Av × g (kN) djeluje oko središta prednje osovine. Dopuštena naprezanja moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. norme ISO 7641/1 (1983.)

Međutim, u slučajevima kada upravljane osovine čine dvostruko, tandem, moment prednjeg podvozja (upravljana potporna kolica) treba povećati na 0,95 × Av × g (kNm)

3.7. Sedla

3.7.1. Osnovna ispitivanja čvrstoće su dinamičko i statičko ispitivanje (ispitivanje podizanjem). Sedla koja su namijenjena za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se podvrgnuti dodatnom statičkom ispitivanju (ispitivanje savijanja). U svrhu navedenih ispitivanja sedlo mora biti opremljeno svim dijelovima koji su potrebni za njegovo pričvršćivanje na vozilo. Način pričvršćenja mora biti identičan načinu koji će se naknadno primjenjivati na samom vozilu. Nije dozvoljeno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.7.2. Statička ispitivanja

3.7.2.1. Normirana sedla konstruirana za upravljački klin ili sličnu napravu za prinudno upravljanje poluprikolicama (vidjeti stavak 2.7. ovog Pravilnika) moraju se ispitati na odgovarajuću čvrstoću statičkim ispitivanjem savijanja unutar radnog raspona naprave za upravljanje uz istodobno djelovanje opterećenja sedla. Najveće dopušteno opterećenje na sedlu U mora djelovati vertikalno na spojnicu u njezinom radnom položaju pomoću krute ploče veličine dovoljne za potpuno pokrivanje spojnice. Rezultanta tako primijenjenog opterećenja mora prolaziti kroz središte vodoravnog zgloba sedla. Istodobno treba djelovati vodoravnom bočnom silom koja predstavlja silu potrebnu za prinudno upravljanje poluprikolicom, i to na bočnoj strani vodilice svornjaka sedla. Veličina sile i smjer u kojem djeluje moraju se odabrati tako da moment od 0,75 m × D djeluje oko središta svornjaka sedla pomoću sile koja djeluje na polugu duljine 0,5 m ± 0,1. Dopuštena je trajna (plastična) deformacija do 0,5 % svih nazivnih dimenzija, ali ne smiju nastati nikakve pukotine.

3.7.2.2. Sva sedla moraju biti podvrgnuta statičkom ispitivanju podizanja. Do sile podizanja od Fa = g × U ne smije nastati znatnije trajno savijanje ploče za spajanje koje je za 0,2 % veće od njezine širine. Kod normiranih sedla razreda G50 i usporedivih spojnica za jednak promjer svornjaka sedla ne smije doći do odvajanja svornjaka sedla od spojnice zbog djelovanja sile podizanja od Fa = g × 2,5 U. Kod nenormiranih spojnica koje koriste svornjak promjera većeg od 50 mm, na primjer spojnice promjera 90 mm, sila podizanja bit će Fa = g × 1,6 U s najmanjom vrijednosti od 500 kN. Silu je potrebno primjenjivati pomoću poluge koja se jednim krajem oslanja na ploču za spajanje, a drugim se krajem podiže na udaljenosti od 1,0 do 1,5 m od središta svornjaka sedla (vidjeti sliku 24.). Poluga mora biti pod kutom od 90° na smjer ulaska svornjaka sedla u spojnicu. Ako je najnepovoljniji položaj očigledan potrebno je ispitati taj slučaj. Ako najnepovoljniji slučaj nije jednostavno odrediti homologacijsko tijelo ili tehnička služba odlučuje koju je stranu potrebno ispitati. Potrebno je samo jedno ispitivanje. Slika 24. Ispitivanje podizanja na sedlima

3.7.3. Dinamičko ispitivanje

Sedlo se mora podvrgnuti izmjeničnom naprezanju na uređaju za ispitivanje (asinkrono dinamičko ispitivanje) uz vodoravno izmjenične i okomito pulsirajuće sile koje djeluju istodobno.

3.7.3.1. Kod sedla koja nisu namijenjena za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile: vodoravna: Fhw = ± 0,6 D okomita: FsO = g × 1,2 U FsU = g × 0,4 U Ovim dvjema silama se djeluje u uzdužnoj središnjoj ravnini vozila sa smjerom djelovanja obje sile Fso i Fsu kroz središte zgloba spojnice. Vertikalna sila Fs mijenja se između granica + g 1,2 × U i + g × 0,4 U, a vodoravna sila između ± 0,6 D.

3.7.3.2. Kod sedla namijenjenih za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile: vodoravna: Fhw = ± 0,675 D okomita: FsOi FsU kao u stavku 3.7.3.1. Smjerovi djelovanja sila prikazane su u stavku 3.7.3.1.

3.7.3.3. Za dinamičko ispitivanje sedla između ploče za spajanje i ploče priključnog vozila nanosi se odgovarajuće sredstvo za podmazivanje kako bi se osigurao najveći koeficijent trenja μ ≤ 0,15.

3.8. Pričvrsne ploče za sedla

Dinamičko ispitivanje za sedla koje je opisano u stavku 3.7.3. i statička ispitivanja koja su opisana u stavku 3.7.2. moraju se također primijeniti i na pričvrsne ploče. Kod pričvrsnih ploča ispitivanje podizanja dovoljno je provesti samo na jednoj strani. Ispitivanje se mora zasnivati na najvećoj predviđenoj visini ugradbe spojnice, najvećoj predviđenoj širini i najmanjoj predviđenoj duljini konstrukcije pričvrsne ploče. To ispitivanje nije potrebno provesti ako je pričvrsna ploča uža i/ili dulja, te ukupna visina niža, a u ostalim elementima jednaka konstrukciji na kojoj je to ispitivanje već provedeno. Nije dozvoljeno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.9. Svornjaci sedla za poluprikolice

3.9.1. Dinamičko se ispitivanje uz izmjenično naprezanje mora provesti na uzorku postavljenom na uređaju za ispitivanje. Ispitivanje svornjaka sedla ne smije se kombinirati s ispitivanjem sedla. Ispitivanje se mora provesti tako da opterećenje djeluje i na dijelove koji su potrebni za pričvršćivanje svornjaka sedla na poluprikolicu. Nije dozvoljeno koristiti metodu izračuna kao alternativu fizičkom ispitivanju.

3.9.2. Dinamičko ispitivanje uz alternativnu vodoravnu silu Fhw = ± 0,6 D mora se provesti na svornjaku sedla u radnom položaju.

Smjer djelovanja sile mora prolaziti kroz središte najmanjeg promjera cilindričnog dijela svornjaka sedla koji ima promjer 50,8 mm za razred H50 (vidjeti sliku 18. Priloga 5.).

3.10. Alternativno ispitivanje izdržljivosti za vučne kugle i nosače s vrijednostima D ≤ 14 kN.

Osim ispitivanja opisanog u stavku 3.1. vučne kugle i nosači s vrijednostima ≤ 14 kN se mogu ispitati prema sljedećim uvjetima.

3.10.1. Uvod

Dolje opisana ispitivanja izdržljivosti sastoje se od višeosonog ispitivanja s trosmjernim opterećenjem, istodobno upotrijebljenim silama, definiranim najvećim amplitudama i ekvivalentnim vrijednostima umora (vrijednostima veličine opterećenja u skladu s dolje navedenim definicijama).

3.10.2. Ispitni zahtjevi

3.10.2.1. Definicija vrijednosti veličine opterećenja (LIV, load intensity value): LIV je skalarna vrijednost koja predstavlja jakost vremenskog zapisa jednog opterećenja s obzirom na izdržljivost (jednaka sumi oštećenja). Za akumulaciju oštećenja se upotrebljava minersko osnovno pravilo. Za njeno određivanje upotrebljavaju se amplitude opterećenja i broj ponavljanja svake amplitude (učinci prosječnih opterećenja se ne uzimaju u obzir). Krivulja S-N (Basquinova krivulja) prikazuje amplitude opterećenja u odnosu na broj ponavljanja (SA,i u odnosu na Ni). Ima stalnu strminu k u dvostrukom logaritamskom dijagramu (tj. svaka amplituda/upotrijebljena ispitna sila SA,i se odnosi na ograničeni broj ciklusa Ni). Krivulja predstavlja teoretsku granicu umora za analiziranu strukturu. Vremenski zapis opterećenja se broji u „range-pair” dijagramu amplituda opterećenja u odnosu na broj ponavljanja (SA,i u odnosu na ni).Zbroj omjera ni/Ni za sve postojeće razine amplituda SA,i je jednaka LIV.

3.10.2.2. Zahtijevane vrijednosti opterećenja (LIV) i najveće amplitude Potrebno je uzeti u obzir sljedeći koordinatni sistem: smjer x : uzdužni smjer/suprotno smjeru vožnje smjer y : desno u odnosu na smjer vožnje smjer z : vertikalno prema gore Vremenski zapis opterećenja se može izraziti međusmjerovima koji se temelje na glavnim smjerovima (x, y, z) uvažavajući sljedeće jednadžbe (α = 45°; α’ = 35,2°): Fxy(t) = Fx(t) × cos(α) + Fy(t) × sin(α) Fxz(t) = Fx(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α) Fyz(t) = Fy(t) × cos(α) + Fz(t) × sin(α) Fxyz(t) = Fxy(t) × cos(α’) + Fz(t) × sin(α’) Fxzy(t) = Fxz(t) × cos(α’) – Fz(t) × sin(α’) Fyzx(t) = Fyz(t) × cos(α’) – Fx(t) × sin(α’) Vrijednosti LIV-a izražene u svakom smjeru (također u kombiniranim smjerovima) se izračunaju kao zbroj omjera ni/Ni za sve postojeće razine amplituda definirane u odgovarajućem smjeru. Za utvrđivanje najmanjeg vijeka trajnosti na umor naprave koju treba homologirati, kod ispitivanja izdržljivosti potrebno postići najmanje sljedeće vrijednost LIV-a: VIS (1 kN ≤ D ≤ 7 kN) VIS (7 kN < D ≤ 14 kN) LIVx 0,0212 0,0212 LIVy Linearna regresija između D = 1 kN: 7,026 e-4; D = 7 kN: 1,4052 e-4 1,4052 e-4 LIVz 1,1519 e-3 1,1519 e-3 LIVxy Linearna regresija između D = 1 kN: 6,2617 e-3; D = 7 kN: 4,9884 e-3 4,9884 e-3 LIVxz 9,1802 e-3 9,1802 e-3 LIVyz Linearna regresija između D = 1 kN: 7,4988 e-4; D = 7 kN: 4,2919 e-4 4,2919 e-4 LIVxyz Linearna regresija između D = 1 kN: 4,5456 e-3; D = 7 kN: 3,9478 e-3 3,9478 e-3 LIVxzy Linearna regresija između D = 1 kN: 5,1977 e-3; D = 7 kN: 4,3325 e-3 4,3325 e-3 LIVyzx Linearna regresija između D = 1 kN: 4,5204 e-3; D = 7 kN: 2,9687 e-3 2,9687 e-3 Za vremenski zapis opterećenja na temelju gore navedenih vrijednosti LIV-a strmina krivulje mora biti k = 5 (vidjeti odredbu u stavku 3.10.2.1.). Basquinova krivulja mora prolaziti kroz točku amplitude SA = 0,6 × D s brojem ciklusa N = 2 × 106. Vertikalnim opterećenjima se dodaju statička vertikalna opterećenja S (definirana u stavku 2.11.3. ovog Pravilnika) koja djeluju na spojnicu u skladu s izjavom proizvođača. Za vrijeme ispitivanja, maksimalne amplitude ne smiju prijeći sljedeće vrijednosti: Fx [–] uzdužna Fy [–] bočna Fz [–] vertikalna Najveća + 1,3 × D + 0,45 × D + 0,6 × D + S Najmanja – 1,75 × D – 0,45 × D – 0,6 × D + S Primjer vremenskog zapisa opterećenja koji ispunjava ove zahtjeve prikazan je na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grrf/grrf-reg55.html

3.10.3. Ispitni uvjeti

Spojnica se postavlja na čvrsti ispitni stol ili na vozilo. Za vremenski zapis trodimenzionalnog signala treba upotrijebiti tri aktuatora za istodobno djelovanje i nadzor komponenti sile, Fx (uzdužne), Fy (bočne) i Fz (vertikalne). U drugim slučajevima se broj i položaj aktuatora može izabrati u dogovoru proizvođača i tehničke službe. U svakom slučaju ispitna naprava mora omogućiti istodobno djelovanje potrebnih sila da se ispune vrijednosti opterećenja (LIV) prema zahtjevima stavka 3.10.2.2.

Svi vijci trebaju biti pritegnuti momentom određenim od strane proizvođača.

3.10.3.1. Spojnica pričvršćena na kruti potporanj:

Sukladnost točaka pričvršćenja spojnice ne smije odstupati više od 1,5 mm od referentne točke „opterećenje- 0” tijekom djelovanja najvećih i najmanjih sila Fx, Fy, Fz, pri čemu se svakom posebno djeluje na spojnu točku.

3.10.3.2. Spojnica pričvršćena na karoseriju vozila ili na dio karoserije:

U tom se slučaju spojnica pričvršćuje na karoseriju ili dio karoserije tipa vozila za koji je namijenjena. Vozilo ili dio karoserije se pričvršćuje na odgovarajući ispitni stol tako da se izbjegne utjecaj ovjesa vozila.

Točne uvjete ispitivanja treba navesti u ispitnom izvješću. Moguće rezonantne utjecaje treba poništiti odgovarajućim sustavom nadzora ispitne opreme i mogu se smanjiti dodatnim pričvršćenjem karoserije na ispitni stol ili promjenom frekvencije.

3.10.4. Kriteriji neispravnosti

Osim kriterija iz stavka 4.1. ovog Pravilnika koji se provjeravaju penetracijom posebne tekućine, smatra se da spojnica nije zadovoljila ispitivanje ako je;

(a) vidljiva plastična deformacija;

(b) došlo do smanjenja funkcionalnosti i sigurnosti spojnice (npr. sigurno povezivanje s prikolicom, najveći zazor);

(c) došlo do smanjenja momenta vijaka više od 30 % nazivnog momenta mjerenog u smjeru zatvaranja;

(d) spojnica s odvojivim dijelom ne može biti odvojena ili spojena najmanje tri puta. Kod prvog odvajanja dozvoljen je jedan udarac.

PRILOG 7.

UGRADBA I POSEBNI ZAHTJEVI

1. UGRADBA I POSEBNI ZAHTJEVI

1.1. Pričvršćivanje spojnih kugli i vučnih nosača

1.1.1. Spojne kugle i vučni nosači pričvršćuju se na vozila kategorije M1, kategorije M2