HR Službeni list Europske unije 20

42012X0215(01)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u posljednjem izdanju UNECE dokumenta TRANS/WP.29/343, koji je dostupan na internetskoj stranici:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 83 Gospodarske komisije za Europu Ujedinjenih naroda (UNECE) - Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila s obzirom na emisiju onečišćujućih tvari u skladu s uvjetima za motorna goriva

Uključuje sav važeći tekst do:

Dopuna br. 1 seriji izmjena 06 — Datum stupanja na snagu: 23. lipnja 2011.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za homologaciju

4. Homologacija

5. Tehnički zahtjevi i ispitivanja

6. Izmjene tipa vozila

7. Proširenja homologacija

8. Sukladnost proizvodnje

9. Sukladnost u uporabi

10. Kazne za neusklađenost proizvodnje

11. Konačna obustava proizvodnje

12. Prijelazne odredbe

13. Nazivi i adrese tehničkih službi koje su odgovorne za provođenje homologacijskih ispitivanja te administrativnih službi

DODATAK

1. — Postupak za provjeru uvjeta sukladnosti proizvodnje ako je standardna devijacija proizvodnje koju je dao proizvođač zadovoljavajuća

2. — Postupak za provjeru uvjeta sukladnosti proizvodnje ako je standardna devijacija proizvodnje koju je dao proizvođač nezadovoljavajuća ili nedostupna

3. — Provjera sukladnosti vozila u uporabi

4. — Statistički postupak za ispitivanje sukladnosti u uporabi

5. — Odgovornosti za sukladnost u uporabi

6. — Uvjeti za vozila koja koriste reagense u sustavu za naknadnu obradu ispušnih plinova

PRILOZI

1. — Značajke motora i vozila te podaci o provođenju ispitivanja

Dodatak — Podaci o uvjetima ispitivanja

2. — Certifikat

Dodatak 1. — Podaci o sustavima automatske dijagnostike (OBD sustavima)

Dodatak 2. — Potvrda proizvođača o sukladnosti s uvjetima koji se odnose na radnu učinkovitost sustava automatske dijagnostike

3. — Izgled homologacijske oznake

4.a — Ispitivanje Tipa I. (Provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora)

Dodatak 1. — Sustav dinamometra s valjcima

Dodatak 2. — Sustav za razrjeđivanje ispušnih plinova

Dodatak 3. — Oprema za mjerenje plinovitih emisija

Dodatak 4. — Oprema za mjerenje mase krutih čestica u zraku

Dodatak 5. — Oprema za mjerenje broja čestica u zraku

Dodatak 6. — Provjera simulirane inercije

Dodatak 7. — Mjerenje opterećenja vozila pri vožnji po cesti

5. — Ispitivanje Tipa II. (Ispitivanje emisije ugljičnog monoksida u praznom hodu)

6. — Ispitivanje Tipa III. (Provjera emisija plinova iz kućišta koljenaste osovine)

7. — Ispitivanje Tipa IV. (Određivanje emisija isparavanjem kod vozila s motorima s vanjskim izvorom paljenja

Dodatak 1. — Kalibracija opreme za ispitivanje emisija isparavanjem

Dodatak 2.

8. — Ispitivanje Tipa VI. (Provjera prosječne emisije ugljičnog monoksida i ugljikovodika u ispušnim plinovima nakon pokretanja hladnog motora pri niskoj temperaturi okoline).

9. — Ispitivanje Tipa V. (Opis ispitivanja izdržljivosti za provjeru trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije)

Dodatak 1. — Normirani ciklus na uređaju (SBC)

Dodatak 2. — Normirani ciklus na dizelskom uređaju (SDBC)

Dodatak 3. — Normirani cestovni ciklus (SRC)

10. — Tehnički zahtjevi za referentna goriva

10.a — Tehnički zahtjevi za plinovita referentna goriva

11. — Sustavi automatske dijagnostike (OBD) za motorna vozila

Dodatak 1. — Funkcionalni aspekti sustava automatske dijagnostike

Dodatak 2. — Ključne značajke porodica vozila

12. — Izdavanje dozvole ECE tipa za vozila s pogonom na ukapljeni naftni plin (UNP) ili prirodni plin(PP)/biometan

13. — Postupak ispitivanja emisija za vozila opremljena sustavom kontrole emisije s periodičkim obnavljanjem

14. — Postupak ispitivanja emisija za hibridna električna vozila (HEV)

Dodatak — Ispitivanje Tipa I. za profil stanja napunjenosti (SOC) uređaja za čuvanje električne energije/snage za hibridna električna vozila s vanjskim punjenjem

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovaj Pravilnik utvrđuje tehničke uvjete za homologaciju motornih vozila.

Nadalje, ovaj Pravilnik utvrđuje i pravila za sukladnost u uporabi, izdržljivost uređaja za kontrolu onečišćenja i sustave automatske dijagnostike.

1.1. Odredbe ovog Pravilnika primjenjuju se na vozila kategorija M1, M2, N1 i N2, čija referentna masa ne prelazi 2 610 kg. (1) Homologacija koja je dodijeljena u skladu s odredbama ovog Pravilnika može se na zahtjev proizvođača proširiti s gore navedenih vozila na vozila kategorija M1, M2, N1 i N2 čija referentna masa ne prelazi 2 840 kg i koja zadovoljavaju uvjete propisane ovim Pravilnikom.

2. DEFINICIJE

Sljedeće se definicije primjenjuju za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „Tip vozila” znači skupina vozila koja se ne razlikuje u sljedećim elementima: 2.1.1. Istovrijedna inercija određena u odnosu na referentnu masu kao što je propisano u Prilogu 4.a, tablici 3.; i 2.1.2. Značajke motora i vozila kako su određene u Prilogu 1.;

2.2. „Referentna masa” znači „masa neopterećenog vozila” uvećanu za 100 kg u svrhu ispitivanja u skladu s prilozima 4.a i 8.; 2.2.1. „Masa neopterećenog vozila” znači masa vozila u voznom stanju bez univerzalne mase vozača težine 75 kg, putnika ili tereta, ali s 90 % punim spremnikom i uobičajenim alatom i rezervnim kotačem, ako je predviđen; 2.2.2. „Masa vozila u voznom stanju” znači masa opisana u točki 2.6. Priloga 1. ovom Pravilniku te, za vozila koja su namijenjena i izrađena za prijevoz više od 9 osoba (uz vozača), masu člana posade (75 kg), ako vozilo ima sjedalo za posadu među navedenih 9 ili više sjedala;

2.3. „Najveća masa” znači tehnički najveća dozvoljena masa prema izjavi proizvođača vozila (ova masa može biti veća od najveće dozvoljene mase propisane državnim zakonodavstvom);

2.4. „Plinovite onečišćujuće tvari” znači emisija u ispušnome plinu ugljičnog monoksida, dušikovih oksida izraženo kao ekvivalentni dušikov dioksid (NO2), i ugljikovodika, sa sljedećim omjerom: (a) C1H2,525 za ukapljeni naftni plin (UNP); (b) C1H4 za prirodni plin (PP) i biometan; (c) C1H1,89O0,016 za benzin (E5); (d) C1H1,86O0,005 za dizelsko gorivo (B5); (e) C1H2,74O0,385 za etanol (E85);

2.5. „Onečišćujuće čestice” znači materijal izdvojen iz razrijeđenih ispušnih plinova na najvećoj temperaturi od 325 K (52 °C) pomoću filtara opisanih u Prilogu 4.a, Dodatku 4.; 2.5.1. „Brojevi čestica” znači ukupni broj čestica promjera većeg od 23 mm koje su prisutne u razrijeđenom ispušnom plinu nakon njegove pripreme za uklanjanje štetnog materijala, kako je opisano u Prilogu 4.a, Dodatku 5.;

2.6. „Emisija iz ispušne cijevi” znači: — Emisija plinovitih i krutih onečišćujućih tvari kod motora s vanjskim izvorom paljenja, — Emisija plinovitih onečišćujućih tvari, krutih onečišćujućih tvari i brojeve čestica kod motora s kompresijskim paljenjem,

2.7. „Emisija isparavanjem” znači pare ugljikovodika koje su izašle iz sustava za gorivo motornog vozila, osim onih u emisijama iz ispušne cijevi; 2.7.1. „Gubici disanjem spremnika” znači emisija ugljikovodika uzrokovanu promjenama temperature u spremniku goriva (izraženo kao ekvivalent C1H2,33); 2.7.2. „Gubici iz toplog motora” su emisije ugljikovodika koji su izašli iz sustava goriva vozila koje je u stanju mirovanja nakon razdoblja vožnje (izraženo kao ekvivalent C1H2,20);

2.8. „Kućište koljenaste osovine motora” znači prostor u motoru ili izvan njega koji je povezan s koritom za ulje unutarnjim ili vanjskim cijevima kroz koje mogu izaći pare ili plinovi;

2.9. „Uređaj za pokretanje hladnog motora” znači uređaj koji privremeno obogaćuje smjesu zraka i goriva čime se olakšava pokretanje motora;

2.10. „Uređaj za olakšavanje pokretanja motora” znači uređaj koji olakšava pokretanje motora bez obogaćivanja smjese zraka i goriva, odnosi se na npr. grijače, pomicanje početka ubrizgavanja, itd.;

2.11. „Radni obujam motora” znači: 2.11.1. Kod motora s pravocrtnim gibanjem klipova, nazivni obujam svih cilindara; 2.11.2. Kod motora s rotacijskim klipom (Wankel), dvostruku vrijednost nazivnog obujma komora po klipu;

2.12. „Uređaj za kontrolu onečišćenja” znači oni sastavni dijelovi vozila koji nadziru i/ili ograničavaju emisije iz ispušne cijevi i emisije isparavanjem;

2.13. „Sustav automatske dijagnostike” („OBD sustav”) znači sustav za nadzor nad emisijama koji ima sposobnost određivanja vjerojatnog područja neispravnosti s pomoću kodova grešaka pohranjenih u memoriji računala;

2.14. „Ispitivanje vozila u uporabi” znači ispitivanje i ocjena sukladnosti koja se provodi prema točki 9.2.1. ovog Pravilnika;

2.15. „Ispravno održavano i upotrebljavano” znači, za potrebe ispitivanja vozila, da takvo vozilo zadovoljava kriterije za prihvaćanje odabranog vozila u skladu s točkom 2. Dodatka 3. ovom Pravilniku;

2.16. „Poremećajni uređaj” (defeat device) znači svaki dio koji je konstruiran da ustanovljava temperaturu, brzinu vozila, brzinu vrtnje motora, stupanj prijenosa u mjenjaču, podtlak u cjevovodu, ili bilo koji drugi parametar za potrebe aktiviranja, modulacije, usporavanja ili deaktivacije funkcije nekoga dijela u sustavu za kontrolu emisije, pri čemu se smanjuje učinkovitost sustava za kontrolu emisije, u uvjetima koje je razumno očekivati da mogu nastupiti pri uobičajenom radu i upotrebi vozila. Takav dio ne smatra se poremećajnim uređajem ako: 2.16.1. je potreba za takvim uređajem opravdana potrebom zaštite motora od oštećenja ili nezgode i za sigurni pogon vozila; ili 2.16.2. uređaj ne radi nakon pokretanja motora; ili 2.16.3. su spomenuti uvjeti kao bitni uključeni u postupke ispitivanja Tipa I. ili Tipa VI.

2.17. „Porodica vozila” znači skupina tipova vozila koja su za potrebe Priloga 12. predstavljena vozilom predstavnikom;

2.18. „Gorivo potrebno za rad motora” znači vrsta goriva koje se obično upotrebljava za pogon motora: (a) benzin (E5); (b) UNP (ukapljeni naftni plin); (c) PP/biometan (prirodni plin); (d) benzin (E5) ili UNP; (e) benzin (E5) ili PP/biometan; (f) dizelsko gorivo (B5); (g) mješavina etanola (E85) i benzina (E5) (prilagodljivo gorivo); (h) mješavina biodizela i dizelskoga goriva (B5) (prilagodljivo gorivo); (i) vodik; (j) benzin (E5) ili vodik (dvije vrste goriva); 2.18.1. „Biogoriva” znači tekuća ili plinovita pogonska goriva koja su proizvedena iz biomase;

2.19. „Homologacija vozila” znači homologacija tipa vozila s obzirom na sljedeća ograničenja (2): 2.19.1. ograničenje emisije iz ispušnog sustava vozila, emisije isparavanjem, emisije iz kućišta koljenaste osovine, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije, emisije štetnih spojeva kod pokretanja hladnog motora i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju kao gorivo bezolovni benzin, ili koja mogu upotrebljavati kao gorivo bezolovni benzin i UNP ili PP/biometan (Homologacija B); 2.19.2. ograničenje emisije plinovitih i krutih štetnih spojeva, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju dizelsko gorivo (homologacija C) ili koja mogu upotrebljavati kao gorivo dizelsko gorivo ili biogorivo; 2.19.3. ograničenje emisije plinovitih štetnih spojeva iz motora, emisije iz kućišta koljenaste osovine, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije, emisije štetnih spojeva kod pokretanja hladnog motora i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju kao gorivo UNP ili PP/biometan (Homologacija D);

2.20. „Sustav s periodičnom regeneracijom” znači uređaj za smanjenje štetne emisije (npr. katalizator, filtar za čestice) koji zahtijeva periodičnu regeneraciju najmanje svakih 4 000 km uobičajene uporabe vozila. Za vrijeme postupka regeneracije, standardi emisije mogu biti prekoračeni. Kad se pri ispitivanju Tipa l. obavi najmanje jedna regeneracija uređaja za smanjenje štetne emisije i kad se on već jedan put regenerira za vrijeme pripreme vozila, on će se smatrati sustavom koji se stalno regenerira i za koji nije potreban posebni postupak ispitivanja. Prilog 13. ne primjenjuje se na sustave sa stalnom regeneracijom. Postupak ispitivanja specifičan za sustave s periodičnom regeneracijom se na zahtjev proizvođača neće primjenjivati na uređaj za regeneraciju ako proizvođač tijelu nadležnom za homologaciju dostavi podatke koji potvrđuju da su emisije tijekom postupka regeneracije ispod granica koje su dane u točki 5.3.1.4. za odgovarajuću kategoriju vozila, uz suglasnost tehničke službe;

2.21. Hibridna vozila (HV) 2.21.1. Opća definicija hibridnih vozila: „Hibridno vozilo (HV)” znači vozilo koje ima najmanje dva različita pretvarača energije i dva različita sustava za pohranu energije (u vozilu) namijenjena za pogon vozila; 2.21.2. Definicija električnih hibridnih vozila (HEV): „Hibridno električno vozilo (HEV)” znači vozilo čiji mehanički pogon crpi energiju iz oba niže navedena izvora pohranjene energije/snage u vozilu: (a) potrošnoga goriva; (b) uređaja za pohranu električne energije/snage (npr. akumulatora, kondenzatora, zamašnjaka/generatora, itd.);

2.22. „Vozilo na jednu vrstu goriva” znači vozilo koje je primarno konstruirano za pogon na jednu vrstu goriva; 2.22.1. „Vozilo na plin kao jednu vrstu goriva” znači vozilo na jednu vrstu goriva koje je konstruirano prvenstveno za pogon na UNP, PP/biometan ili vodik, ali može imati i benzinski sustav koji se upotrebljava samo u slučaju nužde ili za pokretanje motora, a u kojem spremnik za benzin sadrži najviše 15 litara benzina;

2.23. „Vozilo na dvije vrste goriva” znači vozilo s dva odvojena sustava za pohranjivanje goriva koje povremeno može voziti na dvije različite vrste goriva, ali je konstruirano da u isto vrijeme vozi samo na jednu vrstu goriva, 2.23.1. „Vozilo na plin s dvije vrste goriva” znači vozilo na dvije vrste goriva koje može voziti na benzin ali i na UNP, PP/biometan ili vodik;

2.24. „Vozilo na alternativna goriva” znači vozilo konstruirano za pogon barem na jednu vrstu goriva koje je ili plinovito pri atmosferskoj temperaturi i tlaku ili je uglavnom dobiveno iz nemineralnih ulja;

2.25. „Vozilo na prilagodljivo gorivo” znači vozilo s jednim sustavom za pohranjivanje goriva koje može voziti na mješavine dvaju ili više goriva; 2.25.1. „Vozilo s prilagodljivim gorivom na etanol” znači vozilo na prilagodljivo gorivo koje može voziti na benzin ili mješavinu benzina i etanola s udjelom etanola do 85 % (E85); 2.25.2. „Vozilo s prilagodljivim gorivom na biodizel” znači vozilo na prilagodljivo gorivo koje može voziti na mineralno dizelsko gorivo ili mješavinu mineralnog dizelskoga goriva i biodizela;

2.26. „Vozila konstruirana za ispunjenje posebne društvene potrebe” znači vozila s dizel motorom kategorije M1 koja su ili: (a) vozila za posebne namjene čija referentna masa prelazi 2 000 kg; (3) (b) vozila čija referentna masa prelazi 2 000 kg i koja su konstruirana za prijevoz sedam ili više osoba uključujući vozača, iz kojih su od 1. rujna 2012. izuzeta vozila kategorije M1G3; (c) vozila čija referentna masa prelazi 1 760 kg i koja su izrađena izričito za gospodarsku uporabu i koja omogućuju uporabu invalidskih kolica u vozilu.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Proizvođač ili njegov ovlašteni predstavnik podnosi tijelu nadležnom za homologaciju zahtjev za homologaciju vozila s obzirom na emisije iz ispušnog sustava vozila, emisije iz kućišta koljenaste osovine, emisije isparavanjem, trajnost uređaja za kontrolu štetne emisije, kao i na sustav automatske dijagnostike (OBD).

3.1.1. Proizvođač dostavlja i sljedeće informacije: (a) u slučaju vozila opremljenih s motorom s vanjskim izvorom paljenja, izjavu proizvođača o najmanjem postotku zatajenja paljenja u ukupnom broju paljenja koja su imala za posljedicu ili prekoračenje graničnih vrijednosti navedenih u točki 3.3.2. Priloga 11. ako je taj postotak zatajenja bio prisutan od početka ispitivanja Tipa I. kako je opisano u Prilogu 4.a ovom Pravilniku, ili bi mogla dovesti do pregrijavanja jednog ili više katalizatora što bi moglo prouzročiti nepopravljivo oštećenje; (b) detaljne podatke koji u potpunosti opisuju funkcionalne radne značajke OBD sustava te popis svih bitnih dijelova sustava za kontrolu emisije vozila koje nadzire OBD sustav; (c) opis indikatora neispravnosti s pomoću kojeg OBD sustav signalizira prisutnost greške vozaču vozila; (d) izjavu proizvođača da OBD sustav zadovoljava odredbe točke 7. Dodatka 1. Prilogu 11. koje se odnose na radnu učinkovitost u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje; (e) detaljni opis tehničkih kriterija i obrazloženja za povećanje brojnika i nazivnika svakog nadzora koji mora ispunjavati zahtjeve točaka 7.2. i 7.3. Dodatka 1. Prilogu 11., kao i za isključivanje brojnika, nazivnika i općega nazivnika pod uvjetima koji su navedeni u točki 7.7. Dodatka 1. Prilogu 11.; (f) opis mjera koje je poduzeo radi sprečavanja neovlaštenog zahvata i preinaka u računalu za kontrolu emisije; (g) prema potrebi, pojedinosti o porodici vozila, u skladu s Dodatkom 2. Prilogu 11.; (h) prema potrebi, kopije drugih homologacija s odgovarajućim podacima koji omogućuju proširenje homologacija i određivanje faktora pogoršanja.

3.1.2. Za ispitivanja opisana u točki 3. Priloga 11., jedno se vozilo koje predstavlja tip ili porodicu vozila opremljenih OBD sustavom mora dati na ispitivanje tehničkoj službi koja je odgovorna za homologacijsko ispitivanje. Ako tehnička služba utvrdi da vozilo podvrgnuto ispitivanju ne predstavlja u potpunosti tip ili porodicu vozila opisanih u Prilogu 11. Dodatku 2., ispitivanju se mora podvrgnuti drugo ili, ako je potrebno, još jedno vozilo, u skladu s točkom 3. Priloga 11.

3.2. Obrazac opisnog dokumenta koji se odnosi na emisije iz ispušne cijevi, emisije isparavanjem, trajnost i na sustave automatske dijagnostike (OBD) nalazi se u Prilogu 1. Podaci navedeni u točki 3.2.12.2.7.6. Priloga 1. trebaju biti uključeni u Dodatku 1. „Podaci o sustavima automatske dijagnostike (OBD sustavima)” certifikata o homologaciji tipa danog u Prilogu 2.

3.2.1. Prema potrebi se moraju dostaviti kopije drugih homologacija s odgovarajućim podacima koji omogućuju proširenje homologacija i određivanje faktora starenja.

3.3. Za ispitivanja opisana u točki 5. ovog Pravilnika vozilo koje predstavlja tip vozila koji treba homologirati mora se predati tehničkoj službi odgovornoj za ispitivanja za homologaciju.

3.4.1. Zahtjev naveden u točki 3.1. sastavit će se u skladu s obrascem opisnog dokumenta propisanog u Prilogu 1.

3.4.2. U odnosu na točku 3.1.1. podtočku (d), proizvođač mora koristiti obrazac potvrde proizvođača o sukladnosti s uvjetima koji se odnose na radnu učinkovitost sustava automatske dijagnostike koji je propisan u Dodatku 2. Prilogu 2.

3.4.3. U odnosu na točku 3.1.1 podtočku (e), tijelo nadležno za homologaciju će tijelima nadležnim za homologaciju na njihov zahtjev dostavljati informacije iz navedene točke.

3.4.4. U odnosu na točku 3.1.1. podtočke (d) i (e), tijela nadležna za homologaciju neće odobriti homologaciju vozila ako informacije koje je dostavio proizvođač ne omogućuju ispunjavanje zahtjeva iz točke 7. Dodatka 1. Prilogu 11. Točke 7.2., 7.3. i 7.7. Dodatka 1. Prilogu 11. primjenjuju se u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje. Za ocjenu primjenljivosti zahtjeva iz prvog i drugog podstavka ovog članka, tijela nadležna za homologaciju moraju uzeti u obzir aktualno stanje odgovarajuće tehnologije.

3.4.5. Za potrebe točke 3.1.1. podtočke (f), mjere poduzete za sprečavanje neovlaštenog zahvata i preinaka u računalu za kontrolu emisije uključuju funkciju za osuvremenjivanje koristeći program ili postupak umjeravanja kojeg je odobrio proizvođač.

3.4.6. Proizvođač za ispitivanja navedena u tablici A mora dostaviti tehničkoj službi vozilo koje predstavlja tip koji je potrebno homologirati.

3.4.7. Zahtjev za homologaciju vozila na prilagodljivo gorivo mora ispunjavati dodatne zahtjeve koji su propisani u točkama 4.9.1. i 4.9.2.

3.4.8. Preinake marke sustava, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice učinjene nakon provedenog postupka homologacije ne utječu na važenje homologacije, osim u slučaju ako se njihove izvorne značajke ili tehnički parametri izmijene tako da to utječe na funkcionalnost motora ili sustava za kontrolu onečišćenja.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako tip vozila za koji je zatražena homologacija nakon donošenja ovih izmjena zadovoljava zahtjeve iz niže navedene točke 5., odobrit će se homologacija tog tipa vozila.

4.2. Homologacijski broj dodjeljuje se svakom homologiranom tipu. Prve dvije znamenke označuju seriju izmjena u skladu s kojom se odobrava homologacija. Ista ugovorna stranka ne smije istim brojem označiti drugi tip vozila.

4.3. Obavijest o homologaciji ili proširenju ili odbijanju homologacije tipa vozila mora, u skladu s ovim Pravilnikom, biti dostavljena strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji je u skladu s modelom danim u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

4.3.1. U slučaju izmjena ili dopuna ovog teksta, primjerice u slučaju propisivanja novih graničnih vrijednosti, stranke Sporazuma bit će obaviještene o homologiranim tipovima vozila koji su u skladu s novim odredbama.

4.4. Na svako vozilo koje odgovara tipu koji je homologiran u skladu s ovim Pravilnikom na lako dostupnom mjestu koje je navedeno u izjavi o homologaciji mora se tako da je vidljiva postaviti međunarodna homologacijska oznaka koja se sastoji od: 4.4.1. kružnice oko slova „E”, iza kojeg se nalazi razlikovni broj države koja je odobrila homologaciju (4). 4.4.2. broja ovog Pravilnika iza kojeg se nalazi slovo „R”, crtica i homologacijski broj koji su postavljeni desno od kružnice navedene u točki 4.4.1. 4.4.3. Homologacijska oznaka mora sadržavati dodatni znak nakon homologacijskog broja, čija je svrha razlikovanje homologirane kategorije i razreda vozila. Ova oznaka će se birati u skladu s tablicom 1. Priloga 3. ovom Pravilniku.

4.5. Ako je vozilo sukladno homologiranom tipu vozila, prema jednom ili više drugih pravilnika koji su priloženi Sporazumu, u zemlji koja je izdala homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom nije potrebno ponavljati simbol propisan točkom 4.4.1.; u tom slučaju se brojevi iz Pravilnika i homologacijski brojevi te dodatni simboli za sve pravilnike za koje je homologaciju izdala zemlja koja je izdala homologaciju prema ovomu Pravilniku upisuju u uspravnim stupcima desno od simbola propisanog u točki 4.4.1.

4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.7. Homologacijska oznaka mora se postaviti blizu natpisne pločice proizvođača vozila ili na njoj.

4.8. U Prilogu 3. ovom Pravilniku prikazani su primjeri izgleda homologacijskih oznaka.

4.9. Dodatni zahtjevi za homologaciju vozila na prilagodljivo gorivo 4.9.1. Kod homologacije vozila na prilagodljivo gorivo na etanol ili biodizel, proizvođač vozila treba opisati sposobnost vozila da se prilagodi bilo kojoj mješavini benzina i etanola (do 85 posto udjela etanola) ili dizelskoga goriva i biodizela, koja bi se pojavila na tržištu. 4.9.2. Za vozila na prilagodljivo gorivo, prijelaz s jednoga goriva na drugo između ispitivanja izvodi se bez ručnog namještanja postavki motora.

4.10. Zahtjevi za homologaciju vezano uz OBD sustav 4.10.1. Proizvođač je dužan osigurati da su sva vozila opremljena OBD sustavom. 4.10.2. OBD sustav mora biti konstruiran, proizveden i ugrađen u vozilo tako da omogućuje određivanje vrsta pogoršanja ili neispravnosti tijekom cijelog životnog vijeka vozila. 4.10.3. OBD sustav mora zadovoljavati zahtjeve ovog Pravilnika u uvjetima uobičajene uporabe. 4.10.4. Pri ispitivanju s neispravnim sastavnim dijelom u skladu s Dodatkom 1. Prilogu 11., mora se aktivirati indikator neispravnosti OBD sustava. Indikator neispravnosti OBD sustava može se također aktivirati tijekom ovog ispitivanja kad su razine emisija ispod graničnih vrijednosti koje su propisane za OBD u Prilogu 11. 4.10.5. Proizvođač mora osigurati da OBD sustav zadovoljava zahtjeve za radnu učinkovitost koji su propisani u točki 7. Dodatka 1. Prilogu 11. ovom Pravilniku u svim razumno predvidljivim uvjetima vožnje. 4.10.6. Proizvođač mora nadležnim državnim tijelima i neovisnim poduzetnicima omogućiti slobodan pristup podacima koji se odnose na radnu učinkovitost a koje OBD sustav mora pohranjivati i dojavljivati u skladu s točkom 7.6. Dodatka 1. Prilogu 11. bez ikakvog zaštitnog kodiranja.

5. TEHNIČKI ZAHTJEVI I ISPITIVANJA

Mali proizvođači

Kao alternativa zahtjevima ove točke, proizvođači vozila čija godišnja proizvodnja diljem svijeta ne prelazi 10 000 vozila mogu dobiti homologaciju na temelju odgovarajućih tehničkih zahtjeva određenih u niže navedenoj tablici.

Zakonodavni akt Zahtjevi Kalifornijski propisi (The California Code of Regulations), Poglavlje 13., odjeljci 1961.(a) i 1961.(b) točka (1)(C)(1) koji se primjenjuju na modele vozila iz 2001. i kasnijih godišta, 1968.1, 1968.2, 1968.5, 1976. i 1975., koje je objavila nakladnička kuća Barclay’s Publishing Homologacija se dodjeljuje na temelju Kalifornijskih propisa koji se primjenjuju za najnovije modele lakih gospodarskih vozila

Ispitivanja emisija za potrebe tehničke ispravnosti određene u Prilogu 5. te zahtjevi za pristup OBD podacima vozila određenima u točki 5. Priloga 11. svejedno moraju ishoditi homologaciju u odnosu na emisije u skladu s ovom točkom.

Tijelo nadležno za homologaciju obavješćuje tijela nadležna za homologaciju drugih ugovornih stranaka o okolnostima svake homologacije odobrene u skladu s ovom točkom.

5.1. Općenito

5.1.1. Sastavni dijelovi koji bi mogli utjecati na emisije moraju biti tako konstruirani, proizvedeni i sastavljeni da vozilo, u uobičajenim uvjetima, unatoč vibracijama kojima može biti izloženo, ispunjava zahtjeve propisane ovim Pravilnikom.

5.1.2. Proizvođač mora provesti tehničke mjere kojima će osigurati da u skladu s odredbama ovog Pravilnika, ispušni plinovi i emisije isparavanjem budu efikasno ograničeni kroz cijeli normalni životni vijek vozila i u uobičajenim uvjetima uporabe. Ovo uključuje sigurnost crijeva i njihovih spojeva i priključaka, koji se koriste u sklopu kontrolnih sustava emisije, a koji moraju biti sastavljeni tako da budu sukladni s originalnom konstrukcijskom namjerom. Za emisiju ispušnih plinova, smatra se da su ovi zahtjevi ispunjeni ako su u skladu s odredbama točaka 5.3.1.4. i 8.2.3.1. Za emisije isparavanjem, smatra se da su ovi zahtjevi ispunjeni ako su u skladu s odredbama točaka 5.3.1.4. i 8.2.3.1.

5.1.2.1. Zabranjuje se uporaba poremećajnih uređaja.

5.1.3. Uljevni otvori spremnika goriva 5.1.3.1. Sukladno točki 5.1.3.2., uljevni otvor spremnika benzina ili etanola mora biti konstruiran tako da sprečava punjenje spremnika iz mlaznice na benzinskoj pumpi koja ima vanjski promjer od 23,6 mm ili veći. 5.1.3.2. Točka 5.1.3.1. ne odnosi se na vozilo kod kojeg su ispunjena oba sljedeća uvjeta, odnosno: 5.1.3.2.1. da je vozilo konstruirano i izrađeno tako da benzin s olovom ne utječe štetno ni na jedan uređaj konstruiran za kontrolu emisije plinovitih onečišćujućih tvari; i 5.1.3.2.2. da je vozilo uočljivo, čitljivo i neizbrisivo označeno simbolom za benzin bez olova propisanim u ISO 2575:1982, na mjestu koje je izravno vidljivo osobi koja puni spremnik goriva. Dopuštene su dodatne oznake.

5.1.4. Potrebno je osigurati da ne dođe do prekomjernih emisija isparavanjem i rasipanja goriva uzrokovanih nedostatkom čepa spremnika goriva. To se može postići na jedan od sljedećih načina: 5.1.4.1. uporabom čepa spremnika goriva koji se automatski otvara i zatvara i ne može se skinuti; 5.1.4.2. konstrukcijom koja sprečava prekomjerne emisije isparavanjem u slučaju gubitka čepa spremnika goriva; 5.1.4.3. na neki drugi način koji ima isti učinak. Takvi primjeri uključuju čep spremnika goriva pričvršćen sponom odnosno lancem ili čep koji se otključava istim ključem koji služi i za paljenje motora, ali nisu na to ograničeni. U tome se slučaju ključ može izvaditi iz čepa samo kad je čep zaključan.

5.1.5. Odredbe o sigurnosti elektroničkog sustava 5.1.5.1. Svako vozilo s računalom za kontrolu emisije mora imati zaštitu koja sprečava izmjene, osim uz odobrenje proizvođača. Proizvođač će odobriti izmjene ako su one nužne za dijagnosticiranje, servisiranje, tehnički pregled, naknadnu ugradbu ili popravak vozila. Svi računalni kodovi koji se mogu reprogramirati ili radni parametri moraju biti napravljeni tako da se ne mogu preinačiti i moraju imati stupanj zaštite najmanje u skladu s odredbama ISO DIS 15031-7, iz listopada 1998. (SAE J2186 listopad 1996.), pod uvjetom da se izmjena zaštite provodi uz korištenje protokola i dijagnostičkog konektora na način opisan u točki 6.5. Priloga 2., Dodatka 1. Svi memorijski čipovi za umjeravanje koji se mogu izvaditi moraju biti zaliveni, zatvoreni u zabrtvljenom kućištu ili zaštićeni elektroničkim algoritmima i ne smije biti moguća njihova zamjena bez upotrebe posebnih alata i postupaka. 5.1.5.2. Ne smije biti moguće mijenjati radne parametre računalno kodiranog motora bez upotrebe posebnih alata i postupaka (npr. lemljeni ili zaliveni sastavni dijelovi ili zabrtvljena (ili zalemljena) računalna kućišta). 5.1.5.3. Kad su mehaničke pumpe za ubrizgavanje goriva ugrađene na motore s kompresijskim paljenjem, proizvođači moraju poduzeti odgovarajuće zaštitne mjere kako bi spriječili mijenjanje namještene vrijednosti najveće dobave goriva dok je vozilo u uporabi. 5.1.5.4. Proizvođač od tijela nadležnog za homologaciju može zatražiti iznimku od jednog od tih zahtijeva za ona vozila kojima zaštita vjerojatno nije potrebna. Kriteriji koji će se ocjenjivati pri razmatranju iznimke uključuju između ostalog tehničke značajke mikroprocesora koji su trenutačno na raspolaganju, sposobnost vozila da dosegne visoke tehničke značajke i predviđeni opseg prodaje tih vozila. 5.1.5.5. Proizvođači koji upotrebljavaju računalne sustave koji se mogu programirati (npr. elektronički izbrisive programibilne memorije koje se mogu samo čitati, EEPROM) moraju onemogućiti neovlaštenu promjenu programa. Proizvođači moraju uključiti poboljšane strategije zaštite od neovlaštenog zahvata i svojstva za zaštitu od upisa koji zahtijevaju daljinski elektronički pristup računalu koje održava proizvođač. Tijelo za homologaciju mora odobriti metode koje pružaju istu razinu zaštite od neovlaštenog zahvata.

5.1.6. Moguće je provjeriti vozilo u smislu ispitivanja tehničke ispravnosti zbog utvrđivanja njegove izvedbe u odnosu na podatke prikupljene u skladu s točkom 5.3.7. ovog Pravilnika. Ako ova provjera zahtijeva poseban postupak, isto će biti detaljno objašnjeno u priručniku za održavanje (ili sličnom dokumentu). Ovaj posebni postupak ne zahtijeva korištenje posebne opreme osim one koja je dostupna zajedno s vozilom.

5.2. Postupak ispitivanja

Tablica A prikazuje razne mogućnosti za homologacije tipa vozila.

5.2.1. Vozila s vanjskim izvorom paljenja te hibridna električka vozila bit će podvrgnuta sljedećim ispitivanjima: Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora); Tip II. (emisija ugljičnog monoksida u praznom hodu); Tip III. (emisija plinova iz kućišta koljenaste osovine); Tip IV. (emisija isparavanjem); Tip V. (trajnost uređaja za kontrolu štetne emisije); Tip VI. (provjera prosječnih emisija ugljičnog monoksida i ugljikovodika iz ispušnog sustava pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora); Ispitivanje OBD sustava.

5.2.2. Vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja i hibridna električna vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja koja kao gorivo upotrebljavaju UNP ili PP/biometan (jedna ili dvije vrste goriva) bit će podvrgnuta sljedećim ispitivanjima (u skladu s tablicom A): Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora); Tip II. (emisija ugljičnog monoksida u praznom hodu); Tip III. (emisija plinova iz kućišta koljenaste osovine); Tip IV. (emisija isparavanjem), ako je primjenljivo; Tip V. (trajnost uređaja za kontrolu štetne emisije); Tip VI. (provjera prosječnih emisija ugljičnog monoksida i ugljikovodika iz ispušnog sustava pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora), ako je primjenljivo. Ispitivanje OBD sustava.

5.2.3. Vozila s motorom s kompresijskim paljenjem i hibridna električna vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem podvrgava se sljedećim ispitivanjima: Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora); Tip V. (trajnost uređaja za kontrolu emisije); Ispitivanje OBD sustava. Tablica A Zahtjevi Primjena ispitnih zahtjeva za homologaciju i produljenja homologacije Vozila s motorima s vanjskim izvorom paljenja, uključujući hibridna Vozila s motorima s kompresijskim paljenjem uključujući hibridna na jednu vrstu goriva na dvije vrste goriva (5) na prilagodljivo gorivo (6) na prilagodljivo gorivo na jednu vrstu goriva Referentno gorivo Motorni benzin (E5) UNP PP/biometan Vodik Motorni benzin (E5) Motorni benzin (E5) Motorni benzin (E5) Motorni benzin (E5) Dizelsko gorivo (B5) Dizelsko gorivo (B5) UNP PP/biometan Vodik Etanol (E85) Biodizel Plinovite onečišćujuće tvari (Ispitivanje Tipa I.) Da Da Da Da (oba goriva) Da (oba goriva) Da (samo benzin) (6) Da (oba goriva) Da (samo B5) (6) Da Krute čestice (Ispitivanje Tipa I.) Da (izravno ubrizgavanje) — — Da (izravno ubrizgavanje) (samo benzin) Da (izravno ubrizgavanje) (samo benzin) Da (izravno ubrizgavanje) (samo benzin) (6) Da (izravno ubrizgavanje) (oba goriva) Da (samo B5) (6) Da Emisije na praznom hodu (Ispitivanje Tipa II.) Da Da Da Da (oba goriva) Da (oba goriva) Da (samo benzin) (6) Da (oba goriva) — — Emisije iz kućišta koljenaste osovine (Ispitivanje Tipa III.) Da Da Da Da (samo benzin) Da (samo benzin) Da (samo benzin) (6) Da (benzin) — — Emisije isparavanjem (ispitivanje Tipa IV.) Da — — Da (samo benzin) Da (samo benzin) Da (samo benzin) (6) Da (benzin) — — Trajnost (Ispitivanje Tipa V.) Da Da Da Da (samo benzin) Da (samo benzin) Da (samo benzin) (6) Da (benzin) Da (samo B5) (6) Da Emisije pri niskoj temperaturi (Ispitivanje Tipa VI.) Da — — Da (samo benzin) Da (samo benzin) Da (samo benzin) (6) Da (oba goriva) (7) — — Sukladnost u uporabi Da Da Da Da (oba goriva) Da (oba goriva) Da (samo benzin) (6) Da (oba goriva) Da (samo B5) (6) Da Ugrađena dijagnostika Da Da Da Da Da Da Da Da (samo B5) Da

5.3. Opis ispitivanja

5.3.1. Ispitivanje Tipa I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora).

5.3.1.1. Slika 1. prikazuje različite mogućnosti ispitivanja Tipa I. Ovo se ispitivanje provodi na svim vozilima navedenim u točki 1. te njenim podtočkama.

5.3.1.2. Vozilo se postavlja na ispitne valjke opremljene uređajima za simulaciju opterećenja i inercije.

5.3.1.2.1. Ispitivanje koje ukupno traje 19 minuta i 40 sekundi provodi se bez prekida i sastoji se od dva dijela, prvog i drugog. Vremenski razmak koji se ne uzima kao uzorak za ispitivanje i koji nije dulji od 20 sekundi može se, uz suglasnost proizvođača, uključiti između završetka prvog i početka drugog dijela, kako bi se olakšalo namještanje ispitne opreme.

5.3.1.2.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju UNP ili PP/biometan moraju se ispitivati ispitivanjem Tipa I. radi promjenljivosti sastava UNP-a ili PP-a/biometana, kao što je prikazano u Prilogu 12. Vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili UNP ili PP/biometan moraju se ispitati za obje vrste goriva, pri čemu se ispitivanja za UNP ili PP/biometan provode radi promjenljivosti sastava UNP-a ili PP/biometana, kao što je prikazano u Prilogu 12.

5.3.1.2.1.2. Neovisno o zahtjevu iz točke 5.3.1.2.1.1., vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili samo za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može sadržavati najviše 15 litara benzina, u odnosu na ispitivanje Tipa I. smatrat će se vozilima koja mogu upotrebljavati samo plin.

5.3.1.2.2. Prvi dio ispitivanja sastoji se od četiri osnovna gradska ciklusa. Svaki osnovni gradski ciklus sastoji se od petnaest faza (prazni hod, ubrzanje, ustaljena brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.3. Drugi dio ispitivanja sastoji se od jednog izvangradskog ciklusa. Izvangradski ciklus sastoji se od 13 faza (prazni hod, ubrzanje, ustaljena brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.4. Ispušni plinovi se za vrijeme ispitivanja razrjeđuju i njihov proporcionalni uzorak sakuplja se u jednu ili više vreća. Ispušni plinovi ispitivanog vozila se razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju, u skladu s niže opisanim postupkom, i nakon toga se mjeri ukupna količina razrijeđenog ispušnog plina. U slučaju vozila opremljenih motorima s kompresijskim paljenjem, ne zapisuju se samo emisija ugljičnog monoksida, ugljikovodika i dušikova oksida, već i emisija štetnih čestica.

5.3.1.3. Ovo ispitivanje provodi se pomoću postupka ispitivanja Tipa I. opisanog u Prilogu 4.a. Metoda koja se upotrebljava za sakupljanje i analizu plinova opisana je u dodacima 2. i 3. Prilogu 4.a, dok je metoda za uzorkovanje i analizu čestica opisana u dodacima 4. i 5. Prilogu 4.a.

5.3.1.4. U skladu sa zahtjevima iz točke 5.3.1.5., ispitivanje se ponavlja tri puta. Rezultati se množe s odgovarajućim faktorima istrošenosti određenim u točki 5.3.6. i, u slučaju sustava s periodičnom regeneracijom prema definiciji iz točke 2.20., s faktorima Ki dobivenim u skladu s Prilogom 13. Proizašle mase emisije plinova i, u slučaju vozila opremljenih motorima s kompresijskim paljenjem, masa čestica dobivena u svakom ispitivanju mora biti manja od granica postavljenih u donjoj tablici 1.: Tablica 1. Granične vrijednosti emisija Granične vrijednosti Referentna masa (RM) (kg) Masa ugljičnog monoksida (CO) Masa ukupnih ugljikovodika (THC) Masa ne-metanskih ugljikovodika (NMHC) Masa dušikovih oksida (NOx) Skupna masa ugljikovodika i dušikovih oksida (THC + NOx) Masa čestica (PM) Broj čestica (P) L1 (mg/km) L2 (mg/km) L3 (mg/km) L4 (mg/km) L2 + L3 (mg/km) L5 (mg/km) L6 (broj/km) Kategorija Razred PI CI PI CI PI CI PI CI PI CI PI (8) CI PI CI M — Sve 1 000 500 100 — 68 — 60 180 — 230 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 N1 I RM ≤ 1 305 1 000 500 100 — 68 — 60 180 — 230 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 II 1 305 < RM ≤ 1 760 1 810 630 130 — 90 — 75 235 — 295 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 III 1 760 < RM 2 270 740 160 — 108 — 82 280 — 350 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 N2 — Sve 2 270 740 160 — 108 — 82 280 — 350 4,5 4,5 — 6,0 × 1011 Ključ: PI = Vanjski izvor paljenja, CI = Kompresijsko paljenje

5.3.1.4.1. Neovisno o zahtjevima iz točke 5.3.1.4., za svaki štetni spoj ili kombinaciju štetnih spojeva, jedan od tri dobivena rezultata masa može prekoračiti propisanu granicu, ali ne za više od 10 posto, pod uvjetom da aritmetička sredina triju rezultata bude ispod propisane granice. Kad su propisane granice prekoračene u odnosu na više od jednog štetnog spoja, nije bitno je li se to dogodilo u jednom istom ispitivanju ili u različitim ispitivanjima.

5.3.1.4.2. Kad se ispitivanja provode s plinovitim gorivima, proizašle mase emisije plinova moraju biti manje od granica za vozila s benzinskim motorom u gornjoj tablici.

5.3.1.5. Broj ispitivanja propisanih u točki 5.3.1.4. smanjuje se u skladu s niže određenim uvjetima, gdje je V1 rezultat prvog ispitivanja a V2 je rezultat drugog ispitivanja za svaki štetni spoj ili za kombiniranu emisiju dva štetna spoja na koja se odnosi ograničenje.

5.3.1.5.1. Provodi se samo jedno ispitivanje ako je rezultat dobiven za svaki štetni spoj ili za kombiniranu emisiju dva štetna spoja na koja se odnosi ograničenje manji ili jednak 0,70 L (odnosno V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2. Ako nije zadovoljen zahtjev iz točke 5.3.1.5.1., provode se samo dva ispitivanja ako su za svaki štetni spoj ili za kombiniranu emisiju dva štetna spoja na koja se odnosi ograničenje, zadovoljeni sljedeći zahtjevi: V1 ≤ 0,85 L i V1 + V2 ≤ 1,70 L i V2 ≤ L.

Slika 1.

Dijagram toka za homologaciju ispitivanjem Tipa I.

5.3.2. Ispitivanje Tipa II. (emisija ugljičnog monoksida u praznom hodu)

5.3.2.1. Ovo ispitivanje provodi se na vozilima s motorima s vanjskim izvorom paljenja uz sljedeće uvjete: 5.3.2.1.1. Vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili UNP ili PP/biometan ispituju se ispitivanjem Tipa II. za obje vrste goriva. 5.3.2.1.2. Neovisno o zahtjevu iz točke 5.3.2.1.1., vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati ili benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, u odnosu na ispitivanje Tipa II. smatrat će se vozilom koje može upotrebljavati samo plin.

5.3.2.2. Za ispitivanje Tipa II. određenog u Prilogu 5., pri normalnom radu motora u praznom hodu, maksimalni dopušteni sadržaj ugljičnog monoksida u ispušnom plinu mora biti određen od strane proizvođača vozila. Međutim, maksimalni sadržaj ugljičnog monoksida ne smije prijeći 0,3 posto obujma. Pri visokoj brzini rada motora u praznom hodu, maksimalni dopušteni sadržaj ugljičnog monoksida u ispušnom plinu ne smije prijeći 0,2 posto, pri brzini motora od najmanje 2 000 min-1 i pri čemu je Lambda 1 ± 0,03 ili u skladu s tehničkim zahtjevima proizvođača.

5.3.3. Ispitivanje Tipa III. (provjera emisije iz kućišta koljenaste osovine)

5.3.3.1. Ovo ispitivanje provodi se na svim vozilima navedenim u točki 1., osim na onima s motorom s kompresijskim paljenjem goriva.

5.3.3.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili UNP ili PP ispituju se ispitivanjem Tipa III. samo za benzin.

5.3.3.1.2. Neovisno o zahtjevu iz točke 5.3.3.1.1., vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, s obzirom na ispitivanje Tipa III. smatrat će se vozilom koje može upotrebljavati samo plin.

5.3.3.2. Kad se ispitivanje provodi u skladu s uvjetima navedenima u Prilogu 6., sustav ventilacije kućišta motora ne smije dopustiti nikakvu emisiju plinova iz kućišta u atmosferu.

5.3.4. Ispitivanje Tipa IV. (Određivanje emisije isparavanjem)

5.3.4.1. Ovo ispitivanje provodi se na svim vozilima navedenim u točki 1., osim na vozilima s motorom s kompresijskim paljenjem, na vozilima koja upotrebljavaju kao gorivo UNP ili PP/biometan.

5.3.4.1.1. Vozila koja upotrebljavaju kao gorivo benzin ili UNP ili PP/biometan ispituju se samo za benzin ispitivanjem Tipa IV.

5.3.4.2. Kada se ispitivanje provodi u skladu s uvjetima navedenim u Prilogu 7., emisija isparavanjem treba biti manja od 2 g po ispitivanju.

5.3.5. Ispitivanje Tipa VI. (provjera prosječnih emisija iz ispušnog sustava ugljičnog monoksida i ugljikovodika pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora).

5.3.5.1. Ovo ispitivanje provodi se na svim vozilima kategorije M1 i N1 opremljenim motorima s vanjskim izvorom paljenja osim onih vozila koja upotrebljavaju samo plin (UNP ili PP). Vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, smatrat će se, u odnosu na ispitivanje Tipa VI. kao vozila koja kao gorivo upotrebljavaju samo plin. Vozila koja upotrebljavaju kao gorivo benzin, UNP ili PP trebaju se ispitati samo za benzin ispitivanjem Tipa VI. Ova točka primjenjuje se samo na nove vrste vozila kategorija N1 i M1 čija je najveća masa 3 500 kg.

5.3.5.1.1. Vozilo je potrebno postaviti na ispitne valjke opremljene uređajima za simulaciju opterećenja i inercije.

5.3.5.1.2. Ispitivanje se sastoji od četiri osnovna ciklusa gradske vožnje Prvoga dijela ispitivanja Tipa I. Taj Prvi dio ispitivanja opisan je u točki 6.1.1. Priloga 4.a te grafički prikazan na slici 1. tog Priloga. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline, koje traje ukupno 780 sekunda, provodi se bez prekida počevši od pokretanja motora.

5.3.5.1.3. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline provodi se pri ispitnoj temperaturi okoline od 266 °K (– 7 °C). Prije početka ispitivanja, ispitna vozila se kondicioniraju ujednačenim postupkom, kako bi se osigurala ponovljivost rezultata ispitivanja. Postupci kondicioniranja i drugih ispitivanja provode se kako je opisano u Prilogu 8.

5.3.5.1.4. Za vrijeme ispitivanja, ispušni plinovi se razrjeđuju i uzima se uzorak u određenoj proporciji. Ispušni plinovi ispitivanoga vozila se razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju prema postupku koji je opisan u Prilogu 8. te zatim mjeri ukupna količina razrijeđenih ispušnih plinova. U razrijeđenim ispušnim plinovima analizom se određuje sadržaj ugljičnog monoksida i ugljikovodika.

5.3.5.2. Ispitivanja koja se provode prema zahtjevima iz točaka 5.3.5.2.2. i 5.3.5.3. ponavljaju se tri puta. Masa emisije ugljičnog monoksida i ugljikovodika koja se dobije kao rezultat mora biti manja od granica koje su dane u donjoj tablici: Granične vrijednosti emisija ugljičnog monoksida i ugljikovodika iz auspuha nakon ispitivanja pokretanja hladnog motora. Ispitna temperatura 266 K (– 7 °C) Kategorija Razred Masa ugljičnog monoksida (CO) L1 (g/km) Masa ugljikovodika (HC) L2 (g/km) M1 (9) — 15 1,8 N1 I 15 1,8 N1 (10) II 24 2,7 III 30 3,2

5.3.5.2.1. Neovisno o zahtjevima iz točke 5.3.5.2., za svaki štetni spoj, samo jedan od tri dobivena rezultata smije prekoračiti propisanu granicu za najviše 10 posto, pod uvjetom da aritmetička sredina ta tri rezultata bude ispod propisane granice. Kad su propisane granice prekoračene u odnosu na više od jednog štetnog spoja, nije bitno je li se to dogodilo u jednom istom ispitivanju ili u različitim ispitivanjima.

5.3.5.2.2. Broj ispitivanja propisanih u točki 5.3.5.2. može se na zahtjev proizvođača povećati na 10, ako aritmetička sredina prva tri rezultata bude niža od 110 posto od propisane granice. U tom slučaju, jedini zahtjev nakon ispitivanja je da aritmetička sredina svih 10 rezultata bude ispod propisane granice.

5.3.5.3. Broj ispitivanja propisan u točki 5.3.5.2. može se smanjiti u skladu s točkama 5.3.5.3.1. i 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Provodi se samo jedno ispitivanje ako je dobiveni rezultat za svaki štetni spoj u prvom ispitivanju niži ili jednak 0,70 L.

5.3.5.3.2. Ako nisu zadovoljeni zahtjevi iz točke 5.3.5.3.1., provode se samo dva ispitivanja, ako za svaki štetni spoj rezultat u prvom ispitivanju bude manji ili jednak 0,85 L i zbroj prva dva rezultata bude manji ili jednak 1,70 L i rezultat drugog ispitivanja bude manji ili jednak L. (V1 ≤ 0,85 L i V1 + V2 ≤ 1,70 L i V2 ≤ L).

5.3.6. Ispitivanje Tipa V. (Trajnost uređaja za kontrolu emisije)

5.3.6.1. Ovo ispitivanje provodi se na svim vozilima navedenima u točki 1., na koja se primjenjuje ispitivanje navedeno u točki 5.3.1. Ispitivanje predstavlja provjeru izdržljivosti od 160 000 km, koja se vozi u skladu s programom opisanim u Prilogu 9. na stazi za ispitivanje, na cesti ili na ispitnim valjcima.

5.3.6.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili UNP ili PP moraju se ispitati ispitivanjem Tipa V. samo za benzin. U tom slučaju, faktor istrošenosti koji se utvrdi za benzin bez olova također vrijedi i za UNP ili PP.

5.3.6.2. Neovisno o zahtjevu iz točke 5.3.6.1., proizvođač može kao drugu mogućnost odabrati uporabu faktora istrošenosti prema sljedećoj tablici, umjesto ispitivanja prema točki 5.3.6.1. Kategorija motora Faktori istrošenosti CO THC NMHC NOx HC + NOx Materija čestica (PM) Čestice S vanjskim izvorom paljenja 1,5 1,3 1,3 1,6 — 1,0 1,0 S kompresijskim paljenjem 1,5 — — 1,1 1,1 1,0 1,0 Tehnička služba može na zahtjev proizvođača provesti ispitivanje Tipa I. prije nego je provedeno ispitivanje Tipa V., uz uporabu faktora istrošenosti prema gore navedenoj tablici. Po završetku ispitivanja Tipa V., tehnička služba može dopuniti rezultate homologacije, kao što je navedeno u Prilogu 2., zamjenom faktora istrošenosti u gore navedenoj tablici s onim izmjerenim prilikom ispitivanja Tipa V.

5.3.6.3. Faktor istrošenosti treba odrediti upotrebljavajući postupak određen u točki 5.3.6.1., ili upotrebljavajući vrijednosti iz tablice u točki 5.3.6.2. Ti se faktori upotrebljavaju kako bi se zadovoljili uvjeti iz točaka 5.3.1.4 i 8.2.3.1.

5.3.7. Podaci o emisiji koji su potrebni za ispitivanje homologacije

5.3.7.1. Ovaj zahtjev odnosi se na sva vozila s vanjskim izvorom paljenja za koje je homologacija odobrena u skladu s ovom izmjenom.

5.3.7.2. Kad se ispitivanje provodi u skladu s Prilogom 5. (Ispitivanje Tipa II.) pri radu motora u praznom hodu: (a) bilježi se sadržaj ugljičnog monoksida obujma emitiranih ispušnih plinova; (b) bilježi se brzina motora za vrijeme ispitivanja, uključujući bilo koja dopuštena odstupanja.

5.3.7.3. Kad se ispitivanje provodi pri visokoj brzini rada motora u praznom hodu (odnosno > 2 000 min.-1) (a) bilježi se sadržaj ugljičnog monoksida obujma emitiranih ispušnih plinova; (b) bilježi se Lambda vrijednost; (11) (c) bilježi se brzina motora za vrijeme ispitivanja, uključujući bilo koja dopuštena odstupanja.

5.3.7.4. Za vrijeme ispitivanje potrebno je izmjeriti i zabilježiti temperaturu ulja motora.

5.3.7.5. Potrebno je popuniti tablicu iz točke 2.2. Priloga 2.

5.3.7.6. Proizvođač potvrđuje točnost Lambda vrijednosti zabilježene za vrijeme homologacije iz točke 5.3.7.3. kao reprezentativne za tipičnu proizvodnju vozila unutar 24 mjeseca od dana dodjele homologacije od strane tijela nadležnog za homologaciju. Procjena se izrađuje na temelju istraživanja i studija o proizvodnji vozila.

5.3.8. Ugrađeni sustavi dijagnostike OBD- ispitivanje

Ovo ispitivanje provodi se na svim vozilima naznačenim u točki 1. Pritom se primjenjuje postupak ispitivanja naveden u Prilogu 11., točki 3.

6. IZMJENE TIPA VOZILA

6.1. Tehnička služba koja je homologirala tip vozila mora se obavijestiti o svakoj izmjeni tipa vozila. Tijelo tada može: 6.1.1. Zaključiti da nije vjerojatno da će učinjene izmjene imati značajno nepovoljan učinak i da u tom slučaju vozilo i dalje ispunjava zahtjeve; ili 6.1.2. Zahtijevati daljnje izvješće o ispitivanju od tehničke službe odgovorne za provođenje ispitivanja.

6.2. Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik će se obavijestiti o homologaciji ili odbijanju homologacije, uz specifikaciju izmjena, u skladu s postupkom određenim u gore navedenoj točki 4.3.

6.3. Tijelo nadležno za homologaciju koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje i serijski broj proširenja te o istom obavješćuje druge stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na način i u obliku u skladu s modelom propisanim Prilogom 2. ovom Pravilniku.

7. PROŠIRENJA HOMOLOGACIJA

7.1. Proširenja s obzirom na emisije iz ispušne cijevi (ispitivanja Tipa I., Tipa II. i Tipa VI.)

7.1.1. Vozila s različitim referentnim masama

7.1.1.1. Homologacija se može proširiti samo na vozila s referentnom masom koja zahtijeva uporabu sljedećih dviju viših istovrijednih inercijskih masa ili neke niže istovrijedne inercijske mase.

7.1.1.2. Za vozila kategorije N, homologacija se mora proširiti samo na vozila s manjom referentnom masom ako su emisije već homologiranog vozila u okviru graničnih vrijednosti propisanih za vozilo za koje je zatraženo proširenje homologacije.

7.1.2. Vozila s različitim ukupnim prijenosnim omjerima

7.1.2.1. Homologacija se mora proširiti na vozila s različitim prijenosnim omjerima samo pod određenim uvjetima.

7.1.2.2. Za utvrđivanje je li moguće proširiti homologaciju, za svaki od prijenosnih omjera koji se upotrebljava u ispitivanjima Tipa I. i Tipa VI., mora se utvrditi razmjer, E = |(V2 - V1)|/V1 gdje je, pri brzini vrtnje motora od 1 000 min-1, V1 brzina homologiranog vozila i V2 brzina vozila za koje je zatraženo proširenje homologacije.

7.1.2.3. Ako je za svaki od prijenosnih omjera, E ≤ 8 posto, homologacija se dodjeljuje bez ponavljanja ispitivanja Tipa I. i Tipa VI.

7.1.2.4. Ako je za svaki od prijenosnih omjera E > 8 posto, i ako je za svaki prijenosni omjer E ≤ 13 posto, potrebno je ponoviti ispitivanja Tipa I. i Tipa VI. Ispitivanja se mogu provesti u laboratoriju koji odabere proizvođač, pod uvjetom da ga odobri tehnička služba. Izvješće o ispitivanjima mora se poslati tehničkoj službi odgovornoj za homologacijska ispitivanja.

7.1.3. Vozila s različitim referentnim masama i prijenosnim omjerima

Homologacija se proširuje na vozila s različitim referentnim masama i prijenosnim omjerima samo ako su ispunjeni svi uvjeti propisani u točkama 7.1.1. i 7.1.2.

7.1.4. Vozila sa sustavima za periodičnu regeneraciju

Homologacija vozila koje je opremljeno sustavom za periodičnu regeneraciju proširuje se na druga vozila sa sustavima za periodičnu regeneraciju čiji su niže opisani parametri istovjetni ili su unutar propisanih dopuštenih odstupanja. Proširenje se odnosi samo na mjerenja koja su specifična za određeni sustav za periodičnu regeneraciju.

7.1.4.1. Istovjetni parametri za proširenje homologacije su sljedeći: (a) motor; (b) proces izgaranja; (c) sustav za periodičnu regeneraciju (tj. katalizator, odvajač čestica); (d) izvedba (tj. tip kućišta, vrsta plemenite kovine, vrsta nosača, gustoća ćelije); (e) tip i način djelovanja; (f) sustav doziranja i dodavanja aditiva; (g) obujam ± 10 posto; (h) položaj (temperatura ± 50 °C pri 120 km/h ili odstupanje za 5 posto od najviše temperature pri najvišem tlaku).

7.1.4.2. Uporaba Ki faktora za vozila s različitim referentnim masama Faktori Ki razvijeni postupcima iz točke 3. Priloga 13. ovom Pravilniku za homologaciju tipa vozila sa sustavom za periodičnu regeneraciju mogu se upotrijebiti za druga vozila koja ispunjavaju kriterije navedene u točki 7.1.4.1. i imaju referentnu masu unutar sljedećih dvaju viših razreda istovrijedne inercije ili nekog nižeg razreda istovrijedne inercije.

7.1.5. Primjena proširenja na druga vozila

Kad je proširenja dodijeljeno u skladu s točkama od 7.1.1. do 7.1.4., takve homologacije nije moguće dodatno proširiti na druga vozila.

7.2. Proširenja za emisije isparavanjem (ispitivanje Tipa IV.)

7.2.1. Homologacija se proširuje na vozila koja su opremljena sustavom za kontrolu emisije isparavanjem i ispunjavaju sljedeće uvjete: 7.2.1.1. Osnovno načelo osiguravanja smjese gorivo/zrak (npr. središnje ubrizgavanje) je isto. 7.2.1.2. Oblik spremnika za gorivo i materijal spremnika za gorivo i crijeva za tekuće gorivo su isti. 7.2.1.3. Mora se ispitati vozilo koje je najnepovoljnije s obzirom na poprečni presjek i približnu duljinu crijeva. Tehnička služba koja je odgovorna za homologacijska ispitivanja odlučuje jesu li prihvatljivi separatori plinovite/tekuće faze koji nisu istovjetni. 7.2.1.4. Obujam spremnika za gorivo je unutar omjera ± 10 %. 7.2.1.5. Namještenost sigurnosnog (preljevnog) ventila spremnika za gorivo je ista. 7.2.1.6. Način pohranjivanja para goriva je isti, tj. oblik i obujam odvajača, sredstvo za pohranjivanje, filtar za zrak (ako se upotrebljava za kontrolu emisije isparavanjem), itd. 7.2.1.7. Način odvajanja pohranjenih para je isti (npr. protok zraka, početna točka ili obujam odvoda tijekom ciklusa pretkondicioniranja). 7.2.1.8. Način brtvljenja i prozračivanja sustava za doziranje goriva je isti.

7.2.2. Homologacija se proširuje na vozila koja imaju: 7.2.2.1. Različite veličine motora; 7.2.2.2. Različite snage motora; 7.2.2.3. Automatske i ručne mjenjače; 7.2.2.4. Pogon na dva i četiri kotača; 7.2.2.5. Različite oblike nadogradnje; i 7.2.2.6. Različite veličine kotača i guma.

7.3. Proširenja za trajnost uređaja za kontrolu onečišćenja (Ispitivanje Tipa V.)

7.3.1. Homologacije se proširuju na različite tipove vozila, pod uvjetom da su niže navedene značajke vozila, motora ili sustava za kontrolu onečišćenja iste ili ostaju unutar propisanih dopuštenih odstupanja: 7.3.1.1. Vozilo: Kategorija inercijske mase: prve dvije više kategorije inercijske mase i bilo koja niža kategorija inercijske mase. Ukupno opterećenje pri vožnji po cesti pri 80 km/h: + 5 posto više i bilo koje niže vrijednosti. 7.3.1.2. Motor (a) radni obujam motora (± 15 posto); (b) broj i upravljanje ventilima; (c) sustav za gorivo; (d) tip rashladnog sustava; (e) proces izgaranja. 7.3.1.3. Parametri sustava za kontrolu onečišćenja: (a) katalizatori i odvajači (filtri) čestica: i. broj katalizatora, odvajača (filtra) i elemenata; ii. veličina katalizatora i odvajača (filtra) (obujam bloka ± 10 posto); iii. vrsta katalitičkog postupka (oksidacijski, trostrukog djelovanja, odvajač NOx za siromašnu smjesu, SCR sustav, NOx katalizator za siromašnu smjesu ili drugo); iv. udio plemenite kovine (isti ili veći); v. vrsta i omjer plemenite kovine (± 15 posto); vi. nosač (struktura i materijal); vii. gustoća ćelija; viii. promjene temperature na ulazu katalizatora ili odvajača (filtra) čestica ne prelaze 50 K. Te promjene temperature moraju se provjeriti u stabiliziranim uvjetima pri brzini od 120 km/h i pri namještanju opterećenja za ispitivanje Tipa I.; (b) upuhivanje zraka: i. sa ili bez; ii. vrsta (pulsiranje zraka, zračne pumpe, drugo). (c) EGR (povrat ispušnih plinova): i. sa ili bez; ii. vrsta (s hlađenjem ili bez hlađenja, aktivno ili pasivno upravljanje, visokotlačno ili niskotlačno). 7.3.1.4. Ispitivanje trajnosti može se provesti na vozilu koje ima različitu nadogradnju, mjenjač (automatski ili ručni) i veličinu kotača ili guma u odnosu na tip vozila za koji je zatražena homologacija.

7.4. Proširenja za ugrađene sustave dijagnostike

7.4.1. Homologacija se proširuje na druga vozila s istim motorom i sustavima za kontrolu onečišćenja u skladu s Prilogom 11., Dodatkom 2. Homologacija se proširuje neovisno o sljedećim značajkama vozila: (a) oprema motora; (b) gume (c) istovrijedna inercijska masa; (d) rashladni sustav; (e) ukupni prijenosni omjer; (f) vrsta prijenosnika snage; i (g) vrsta nadogradnje.

8. SUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Svako vozilo koje nosi oznaku homologacije kako je propisano ovim Pravilnikom mora biti u skladu s homologiranim tipom vozila, u odnosu na komponente koje utječu na emisiju plinova i čestica štetnih spojeva iz motora, emisija iz kućišta motora te emisija isparavanjem. Postupci provjere sukladnosti proizvodnje moraju biti usklađeni s postupcima određenim u Sporazumu iz 1958., Dodatku 2. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz zahtjeve propisane u nižim točkama.

8.1.1. Ovisno o slučaju, ispitivanja Tipova I., II., III., IV. i OBD ispitivanja provode se kako je određeno u tablici A ovog Pravilnika. Posebni postupci za sukladnost proizvodnje propisani su u točkama od 8.2. do 8.10.

8.2. Provjera sukladnosti vozila ispitivanjem Tipa I.

8.2.1. Ispitivanje Tipa I. provodi se na vozilu s istim značajkama kao što su one opisane u certifikatu o homologaciji. Kad se ispitivanje Tipa I. treba obaviti za homologaciju vozila koja ima jedno ili više proširenja, ispitivanje Tipa I. mora se obaviti ili na vozilu koje je opisano u prvotnom opisnom dokumentu ili na vozilu koje je opisano u opisnom dokumentu koji se odnosi na odgovarajuće proširenje.

8.2.2. Nakon što tijelo nadležno za homologaciju obavi izbor, proizvođač ne smije obavljati nikakva namještanja na odabranim vozilima.

8.2.2.1. Iz jedne serije nasumce se odabiru tri vozila koja se ispituju kako je opisano u točki 5.3.1. ovog Pravilnika. Faktori pogoršanja upotrebljavaju se na isti način. Granične vrijednosti dane su u tablici 1. točke 5.3.1.4.

8.2.2.2. Ako tijelo nadležno za homologaciju prihvati odstupanje od standardne proizvodnje koje dostavi proizvođač, ispitivanja će se provesti u skladu s Dodatkom 1. ovom Pravilniku. Ako tijelo za homologaciju ne prihvati odstupanje od standardne proizvodnje koje dostavi proizvođač, ispitivanja će se provesti u skladu s Dodatkom 2. ovom Pravilniku.

8.2.2.3. Na temelju ispitivanja uzorka vozila, smatra se da je proizvodnja određene serije sukladna ako ispitivanje pokaže prolazan rezultat za sve onečišćujuće tvari, ili da nije sukladna ako ispitivanje pokaže loš rezultat za jedan štetni sastojak, u skladu s kriterijima ispitivanja iz odgovarajućeg dodatka. Ako se za jedan štetni sastojak donese pozitivna odluka (prihvaćanje), ta se odluka ne mijenja bilo kakvim dodatnim ispitivanjima koja se izvode da bi se donijela odluka za druge onečišćujuće tvari. Ako se ne donese pozitivna odluka za sve štetne sastojke i niti jedna negativna odluka (odbijanje) za bilo koji štetni sastojak, ispitivanje se mora izvoditi na drugom vozilu (vidjeti sliku 2.). Slika 2.

8.2.3. Neovisno o zahtjevima iz točke 5.3.1. ovog Pravilnika, ispitivanja se moraju izvoditi na vozilima koja dolaze izravno iz proizvodnje.

8.2.3.1. Međutim, na zahtjev proizvođača, ispitivanja se mogu izvoditi na vozilima koja su prešla: (a) najviše 3 000 km za vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja; (b) najviše 15 000 km za vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem. Postupak uhodavanja vozila obavlja proizvođač koji ne smije obavljati nikakva namještanja na tim vozilima.

8.2.3.2. Ako proizvođač želi uhodati vozila, („x” km, gdje je x ≤ 3 000 km za vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja i x ≤ 15 000 km za vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem), postupak je sljedeći: (a) emisije onečišćujućih tvari (Tip I.) mjere se kod nula i „x” km na prvom ispitivanom vozilu; (b) za svaku onečišćujuću tvar mjeri se koeficijent porasta emisije između nula i „x” km: Emisije „x” km/Emisije nula km Može biti manji od 1; i (c) druga se vozila neće uhodavati, ali će njihove emisije kod nula km biti pomnožene tim koeficijentom porasta. U tom slučaju uzimaju se sljedeće vrijednosti: i. vrijednosti kod „x” km za prvo vozilo; ii. vrijednosti kod nula km pomnožene koeficijentom porasta za druga vozila.

8.2.3.3. Sva navedena ispitivanja provode se s tržišnim gorivom. Međutim, na zahtjev proizvođača, mogu se upotrijebiti referentna goriva opisana u Prilogu 10. ili Prilogu 10.a.

8.3. Provjera sukladnosti vozila za ispitivanje Tipa III.

8.3.1. Ako je potrebno provesti ispitivanje Tipa III., ono se mora provesti na svim vozilima koja su odabrana za ispitivanje Tipa I. za sukladnost proizvodnje propisano u točki 8.2. Pritom se primjenjuju uvjeti propisani Prilogom 6.

8.4. Provjera sukladnosti vozila za ispitivanje Tipa IV.

8.4.1. Ako je potrebno provesti ispitivanje Tipa IV., ono se mora provesti u skladu s Prilogom 7.

8.5. Provjera sukladnosti vozila s obzirom na sustav ugrađene dijagnostike (OBD)

8.5.1. Ako je potrebno provjeriti radna svojstva OBD sustava, to se mora obaviti u skladu sa sljedećim zahtjevima: 8.5.1.1. Kad tijelo nadležno za homologaciju utvrdi da kvaliteta proizvodnje nije zadovoljavajuća, metodom slučajnog uzorka odabere se jedno vozilo i podvrgne ispitivanjima opisanim u Dodatku 1. Prilogu 11. 8.5.1.2. Proizvodnja se smatra sukladnom ako to vozilo zadovoljava zahtjeve ispitivanja opisanih u Dodatku 1. Prilogu 11. 8.5.1.3. Ako vozilo koje je odabrano iz serije ne zadovoljava zahtjeve iz točke 8.5.1.1., iz iste se serije mora uzeti daljnji slučajni uzorak od četiri vozila i podvrgnuti ispitivanjima opisanim u Dodatku 1. Prilogu 11. Ispitivanja se mogu obaviti na vozilima koja nisu prešla više od 15 000 km. 8.5.1.4. Proizvodnja se smatra sukladnom ako najmanje tri vozila zadovoljavaju zahtjeve ispitivanja opisanih u Prilogu 11., Dodatku 1.

8.6. Provjera sukladnosti vozila koje kao gorivo upotrebljava UNP ili PP/biometan

8.6.1. Ispitivanja za provjeru sukladnosti proizvodnje mogu se provesti trgovačkim gorivom, čiji se omjer C3/C4 nalazi između omjera referentnih goriva u slučaju ukapljenoga naftnoga plina, ili čiji se Wobbeov indeks nalazi između indeksa krajnjih referentnih goriva u slučaju PP/biometana. U tom se slučaju analiza goriva dostavlja tijelu nadležnom za homologaciju.

9. SUKLADNOST U UPORABI

9.1. Uvod

Ova točka određuje zahtjeve sukladnosti u uporabi za vozila koja su homologirana u skladu s ovim Pravilnikom.

9.2. Neovisna ocjena sukladnosti u uporabi

9.2.1. Tijelo nadležno za homologaciju provodi neovisnu ocjenu sukladnosti u uporabi na temelju svih relevantnih podataka koje posjeduje proizvođač, prema postupcima određenim za sukladnost proizvodnje propisanim u Dodatku 2. Sporazuma E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2. Podaci iz nadzornih ispitivanja koja su proveli tijelo nadležno za homologaciju i stranke mogu dopunjavati izvješća o praćenju sukladnosti u uporabi koje dostavi proizvođač.

9.2.2. Slike 4/1 i 4/2 Dodatka 4. ovom Pravilniku prikazuju postupak provjere sukladnosti vozila u uporabi. Tijek postupka provjere sukladnosti u uporabi opisan je u Dodatku 5. ovom Pravilniku.

9.2.3. Kao dio podataka dostavljenih za provjeru sukladnosti u uporabi, na zahtjev tijela nadležnog za homologaciju, proizvođač mora izvijestiti o zahtjevima za aktivaciju jamstva, popravcima izvršenim pod jamstvom te greškama koje je OBD zabilježio pri servisiranju, u skladu s formatom koji je odobren pri homologaciji. Objašnjenja moraju detaljno opisati učestalost i karakter grešaka na sastavnim dijelovima i sustavima koji su povezani s emisijama. Izvješća se moraju izraditi najmanje jednom godišnje za svaki model vozila za razdoblje do 5 godina starosti ili 100 000 km, što god nastupi ranije.

9.2.4. Parametri koji određuju porodicu vozila u uporabi Porodica vozila u uporabi može se definirati s pomoću osnovnih konstrukcijskih parametara koji su zajednički svim vozilima u porodici. Sukladno tome, smatra se da istoj porodici vozila u uporabi pripadaju oni tipovi vozila kojima su sljedeći parametri zajednički ili su u okviru dopuštenih odstupanja: 9.2.4.1. Postupak izgaranja (dvotaktni, četverotaktni, rotacijski); 9.2.4.2. Broj cilindara; 9.2.4.3. Raspored cilindara (redni, V, radijalni, nasuprotni vodoravno ležeći, drugo). Nagib ili usmjerenost cilindara nisu kriterij; 9.2.4.4. Način dovoda goriva u motor (npr. neizravno ili izravno ubrizgavanje); 9.2.4.5. Vrsta sustava hlađenja (zračni, vodeni, uljni); 9.2.4.6. Način usisa zraka (slobodni usis, prednabijanje); 9.2.4.7. Gorivo za koje je konstruiran motor (benzin, dizel, PP/biometan, UNP, itd.). Vozila s dvije vrste goriva mogu se svrstati u skupinu vozila s posebnim gorivom pod uvjetom da je jedno od tih goriva zajedničko; 9.2.4.8. Vrsta katalizatora (katalizator trostrukog djelovanja, odvajač NOx za siromašnu smjesu, SCR sustav, NOx katalizator za siromašnu smjesu ili drugo); 9.2.4.9. Vrsta odvajača čestica (sa ili bez); 9.2.4.10. Povrat ispušnih plinova (sa ili bez, s hlađenjem ili bez hlađenja); i 9.2.4.11. Radni obujam najvećeg motora u porodici umanjen za 30 posto.

9.2.5. Zahtijevani podaci Tijelo nadležno za homologaciju provodi neovisnu ocjenu sukladnosti u uporabi na temelju podataka koje dostavi proizvođač. Takvi podaci posebno uključuju sljedeće: 9.2.5.1. Ime i adresu proizvođača; 9.2.5.2. Ime, adresu, brojeve telefona i telefaksa te e-mail adresu proizvođačeva ovlaštenog zastupnika na područjima na koja se odnose proizvođačevi podaci; 9.2.5.3. Naziv(e) modela vozila koja su uključena u proizvođačeve podatke; 9.2.5.4. Prema potrebi, popis tipova vozila na koja se odnose proizvođačevi podaci, tj. skupinu porodice vozila u uporabi u skladu s točkom 9.2.1.; 9.2.5.5. Identifikacijske oznake vozila (VIN) koje se upotrebljavaju za te tipove vozila u porodici (VIN prefiks); 9.2.5.6. Brojeve homologacija koji su upotrijebljeni za te tipove vozila unutar porodice uporabe, uključujući, gdje je to primjenljivo, brojeve svih proširenja i naknadnih preinaka/opoziva vozila (naknadni popravci); 9.2.5.7. Pojedinosti o proširenjima homologacija i naknadnim preinakama/opozivu onih vozila koja su obuhvaćena u proizvođačevim podacima (ako to zatraži tijelo nadležno za homologaciju); 9.2.5.8. Razdoblje tijekom kojeg je proizvođač prikupio podatke; 9.2.5.9. Razdoblje proizvodnje vozila koje je obuhvaćeno u proizvođačevim podacima (npr. vozila proizvedena tijekom kalendarske godine 2007.); 9.2.5.10. Proizvođačev postupak provjere sukladnosti vozila u uporabi, uključujući: (a) način lociranja vozila; (b) kriterije za odabir i odbijanje vozila; (c) vrste ispitivanja i postupke upotrijebljene u sklopu programa; (d) proizvođačeve kriterije za prihvaćanje/odbijanje porodice vozila u uporabi; (e) geografsko (geografska) područje (područja) na kojem (kojima) je proizvođač prikupio podatke; (f) veličinu uzorka i primijenjeni plan uzorkovanja; 9.2.5.11. Rezultate proizvođačeva postupka za provjeru sukladnosti vozila u uporabi, uključujući: (a) Identifikaciju vozila uključenih u program (bilo ispitanih ili ne). Identifikacija uključuje: i. naziv modela; ii. identifikacijsku oznaku vozila (VIN); iii. registarsku oznaku vozila; iv. datum proizvodnje; v. područje uporabe (ako je poznato); vi. ugrađene gume. (b) Razloge za isključivanje vozila iz uzorka. (c) Povijest servisiranja za svako vozilo iz uzorka (uključujući bilo kakve dorade). (d) Povijest popravaka za svako vozilo iz uzorka (ako je poznata). (e) Podatke o ispitivanju, uključujući sljedeće: i. datum ispitivanja; ii. mjesto ispitivanja; iii. prijeđeni put koji prikazuje brojilo kilometara (odometar) vozila; iv. tehnički podaci o ispitnom gorivu (npr. referentno ispitno gorivo ili tržišno gorivo); v. uvjeti ispitivanja (temperatura, vlaga, inercijska masa dinamometra); vi. postavke dinamometra (npr. namještanje snage); vii. rezultati ispitivanja (za barem tri različita vozila po porodici). 9.2.5.12. Zapise prikaza OBD sustava.

9.3. Odabir vozila za provjeru sukladnosti u uporabi

9.3.1. Podaci koje je prikupio proizvođač moraju biti dovoljno iscrpni kako bi se osiguralo da se radne značajke vozila u uporabi mogu procijeniti pri uobičajenim uvjetima uporabe kako su definirani u točki 9.2. Proizvođač mora odabrati uzorke s područja najmanje dvije države stranke Sporazuma s bitno različitim uvjetima za djelovanje vozila. Faktori kao što su razlike između goriva, uvjeti okoline, prosječne brzine na cestama i omjer gradske vožnje i po autoputu moraju se uzeti u obzir pri izboru stranaka Sporazuma.

9.3.2. Pri izboru stranaka Sporazuma za uzorkovanje vozila, proizvođač može odabrati vozila iz države stranke Sporazuma za koju smatra da je posebno reprezentativna. U takvom slučaju, proizvođač mora dokazati tijelu nadležnom za homologaciju koje je dodijelilo homologaciju da je odabir reprezentativan (npr. s tržištem koje ima najvišu godišnju prodaju porodice vozila u primjenljivoj državi stranki Sporazuma). Kada je za porodicu u uporabi potrebno ispitati više od jednog uzorka kako je određeno u točki 9.3.5., vozila u drugom i trećem uzorku trebaju odražavati različite radne uvjete vozila u odnosu na ona koja su odabrana za prvi uzorak.

9.3.3. Ispitivanje emisija može se provesti na ispitnoj opremi koja se ne nalazi na istom tržištu ili području iz kojega su vozila bila odabrana.

9.3.4. Proizvođač treba stalno provoditi ispitivanja sukladnosti u uporabi emisija iz ispušne cijevi tako da odražavaju proizvodni ciklus odgovarajućih tipova vozila unutar dane porodice vozila u uporabi. Najdulje razdoblje između početka dviju provjera sukladnosti vozila u uporabi ne smije prelaziti 18 mjeseci. U slučaju tipova vozila koji su uključeni u proširenje homologacije za koje nije bilo potrebno ispitivanje emisija, to se razdoblje može produljiti na najviše 24 mjeseca.

9.3.5. Kad se primjenjuje statistički postupak iz Dodatka 4., broj uzoraka ovisi o godišnjem opsegu prodaje vozila jedne porodice u uporabi na području određene regionalne organizacije (npr. Europske zajednice), kako je određeno u sljedećoj tablici: Registracije po kalendarskoj godini Broj uzoraka do 100 000 1 od 100 001 do 200 000 2 iznad 200 000 3

9.4. Na temelju neovisne ocjene u skladu s točkom 9.2., tijelo nadležno za homologaciju donosi jednu od sljedećih odluka i mjera:

(a) odlučuje da sukladnost u uporabi tipa vozila ili porodice vozila u uporabi zadovoljava i ne poduzima nikakve daljnje mjere;

(b) odlučuje da su podaci koje je dostavio proizvođač nedovoljni za donošenje odluke i od proizvođača zahtijeva dodatne informacije ili podatke o ispitivanju;

(c) odlučuje na temelju podataka koje dostavi tijelo nadležno za homologaciju ili programa nadzornog ispitivanja od stranaka Sporazuma da su podaci koje dostavi proizvođač nedovoljni za donošenje odluke i od proizvođača zahtijeva dodatne informacije ili podatke o ispitivanju;

(d) odlučuje da sukladnost u uporabi tipa vozila koji pripada nekoj porodici vozila u uporabi ne zadovoljava i da se nastavlja s ispitivanjem tipa vozila u skladu s Dodatkom 3.

9.4.1. Kad se smatra da su ispitivanja Tipa I. potrebna za provjeru sukladnosti uređaja za kontrolu emisija sa zahtjevima o njihovom djelovanju u uporabi, takva se ispitivanja izvode postupkom ispitivanja koji zadovoljava statističke kriterije iz Dodatka 2.

9.4.2. Tijelo nadležno za homologaciju, u suradnji s proizvođačem, odabire uzorak vozila s dostatnim brojem prevezenih kilometara za koja se razumno može jamčiti da su bila korištena u uobičajenim uvjetima. Pri odabiru vozila u uzorku mora se konzultirati proizvođač i mora mu se omogućiti prisutnost pri potvrdbenim provjerama vozila.

9.4.3. Proizvođaču mora biti dopušteno da pod nadzorom tijela nadležnog za homologaciju obavi provjere, čak i razorne naravi, na vozilima čija razina emisija prelazi granične vrijednosti, kako bi se utvrdili mogući uzroci pogoršanja koja se ne mogu pripisati proizvođaču (npr. uporaba benzina s olovom prije datuma ispitivanja). Kada rezultati provjera potvrde takve uzroke, ti se rezultati moraju isključiti iz provjere sukladnosti

10. KAZNE ZA NEUSKLAĐENOST PROIZVODA

10.1. Homologacija koja je dodijeljena u pogledu tipa vozila u skladu s ovim izmjenama/dopunama, može biti opozvana ako ne budu zadovoljeni zahtjevi iz točke 8.1. ili ako odabrano vozilo/vozila ne prođu na ispitivanjima propisanim u gore navedenoj točki 8.1.1.

10.2. Ako stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik opozove homologaciju koju je prethodno dodijelila, o istome će obavijestiti druge stranke Sporazuma na način i u obliku u skladu s modelom propisanim u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

11. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

Ako ovlaštenik homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiranog u skladu s ovim Pravilnikom, o tome će obavijestiti tijelo nadležno za homologaciju koje je odobrilo homologaciju. Nakon zaprimanja relevantne informacije, to tijelo će obavijestiti druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik na način i u obliku predviđenom za komunikaciju u skladu s Prilogom 2. ovom Pravilniku.

12. PRIJELAZNE ODREDBE

12.1. Opće odredbe

12.1.1. Od dana službenog stupanja na snagu serije izmjena 06, nijedna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik neće odbiti odobrenje homologacije u skladu s ovim Pravilnikom kako je izmijenjen serijom izmjena 06.

12.2. Posebne odredbe

12.2.1. Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu nastaviti odobravati homologacije za ona vozila koja su u skladu s prethodnim izdanjima ovog Pravilnika, pod uvjetom da su vozila namijenjena za izvoz u države koja primjenjuju povezane zahtjeve u nacionalnom zakonodavstvu.

13. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI KOJE SU ODGOVORNE ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA TE ADMINISTRATIVNIH SLUŽBI

Strane Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik obavijestit će Tajništvo Ujedinjenih naroda o nazivima i adresama tehničkih službi koje su odgovorne za provođenje homologacijskih ispitivanja i certifikaciju odobrenih homologacija ili proširenja odnosno odbijenih homologacija ili proširenja, izdanih u drugim zemljama.

(1) Kako je definirano u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/izmjena 2., kako je zadnje izmijenjena izmjenom 4.).

(2) Odobrenje A je ukinuto. Serija izmjena 05. zabranjuje upotrebu olovnoga goriva.

(3) Kako je definirano u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/izmjena 2., kako je zadnje izmijenjena izmjenom 4.).

(4) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Srbiju, 11 za Ujedinjeno kraljevstvo, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (slobodno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (slobodno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (slobodno), 34 za Bugarsku, 35 (Kazahstan), 36 za Litvu, 37 za Tursku, 38 (slobodno), 39 za Azerbajdžan, 40 za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (slobodno), 42 za Europsku zajednicu (Homologacije odobravaju države članice uz korištenje svojeg ECE simbola), 43 za Japan, 44 (slobodno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Republiku Južnu Afriku, 48 za Novi Zeland, 49 za Cipar, 50 za Maltu, 51 za Republiku Koreju, 52 za Maleziju, 53 za Tajland, 54 i 55 (slobodno), 56 za Crnu Goru, 57 (slobodno) i 58 za Tunis. Naredni brojevi dodjeljuju se ostalim državama vremenskim redoslijedom kojim ratificiraju ili pristupaju Sporazumu o donošenju jedinstvenih tehničkih propisa za vozila s kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili uporabiti na vozilima s kotačima i uvjeta za uzajamno priznavanje homologacija dodijeljenih na temelju tih propisa, a tako dodijeljene brojeve Glavni tajnik Ujedinjenih naroda dostavlja ugovornim strankama Sporazuma.

(5) Kad se vozilo na dva goriva kombinira s vozilom na prilagodljiva goriva, oba zahtjeva ispitivanja su primjenljiva.

(6) Ova odredba je privremena, daljnji zahtjevi za biodizel i vodik bit će predloženi kasnije.

(7) Za potrebe ovog ispitivanja potrebno je koristiti gorivo primjenljivo na niske temperature okoline. U nedostatku specifikacije referentnoga goriva za zimske uvjete, o gorivu za zimske uvjete koje će se primijeniti za ovo ispitivanje će se dogovoriti Tijelo nadležno za homologaciju i proizvođač u skladu s postojećim tržišnim specifikacijama. Razvoj referentnoga goriva za ovu primjenu je u tijeku.

(8) Standard mase čestica kod vanjskog izvora paljenja primjenjuje se samo na vozila s motorima s izravnim ubrizgavanjem.

(9) Osim za vozila koja su projektirana da nose više od šest putnika i vozila čija je najveća masa veća od 2 500 kg.

(10) I kategorija M1 vozila određena u bilješki 1.

(11) Lambda vrijednost računa se koristeći pojednostavnjenu Brettschneiderovu jednadžbu kako slijedi:

Gdje je:

[] = koncentracija u postotku obujma, K1 = faktor konverzije za NDIR mjerenje u FID mjerenje (određen od strane proizvođača mjeriteljske opreme), Hcv = Atomski omjer vodika u odnosu na ugljik, (a) za benzin (E5) 1,89 (b) za UNP 2,53 (c) za PP/biometan 4,0 (d) za etanol (E85) 2,74 Ocv = Atomski omjer kisika u odnosu na ugljik (a) za benzin (E5) 0,016 (b) za UNP 0,0 (c) za PP/biometan 0,0 (d) za etanol (E85) 0,39

Dodatak 1. Postupak za provjeru uvjeta sukladnosti proizvodnje ako je standardna devijacija proizvodnje koju je dao proizvođač zadovoljavajuća 1. Ovaj Dodatak opisuje postupak koji se koristi za provjeru sukladnosti proizvodnje za ispitivanje Tipa I. kad je proizvođačevo odstupanje od standardne proizvodnje zadovoljavajuće. 2. Uz minimalni uzorak od 3, postupak uzorkovanja je postavljen tako da je vjerojatnost prolaska uzorka na ispitivanju s 40 posto neispravnosti proizvodnje jednaka 0,95 (proizvođačev rizik = 5 posto) dok je vjerojatnost prihvaćanja uzorka s 65 posto neispravnosti proizvodnje jednaka 0,1 (proizvođačev rizik = 10 posto). 3. Za svaki štetni spoj u tablici 1. točke 5.3.1.4. ovog Pravilnika, koristi se sljedeći postupak (vidjeti sliku 2. ovog Pravilnika) Uz korištenje: L = prirodni logaritam granične vrijednosti za štetni spoj, xi = prirodni logaritam za mjerenje i-tog vozila uzorka, s = procjena odstupanja od standardne proizvodnje (nakon mjerenja prirodnog logaritma mjerenja), n = broj uzorka koji se trenutačno ispituje. 4. Izračunati za uzorak statistiku ispitivanja koja kvantificira zbroj standardnih odstupanja od granične vrijednosti te se definira kao: 5. Zatim: 5.1. Ako je statistika ispitivanja viša od praga za prolaznu ocjenu za uzorak iz niže tablice 1/1, štetni spoj je odobren; 5.2. Ako je statistika niža od praga za negativnu ocjenu za uzorak iz niže tablice 1/1, štetni spoj nije odobren; inače se ispituje dodatno vozilo i kalkulacija se primjenjuje na uzorak s veličinom uzorka za jedno vozilo više. Tablica 1/1 Kumulativni broj ispitanih vozila (veličina uzorka koji se trenutačno ispituje) Prag za prolaznu ocjenu Prag za negativnu ocjenu 3 3,327 –4,724 4 3,261 –4,79 5 3,195 –4,856 6 3,129 –4,922 7 3,063 –4,988 8 2,997 –5,054 9 2,931 –5,12 10 2,865 –5,185 11 2,799 –5,251 12 2,733 –5,317 13 2,667 –5,383 14 2,601 –5,449 15 2,535 –5,515 16 2,469 –5,581 17 2,403 –5,647 18 2,337 –5,713 19 2,271 –5,779 20 2,205 –5,845 21 2,139 –5,911 22 2,073 –5,977 23 2,007 –6,043 24 1,941 –6,109 25 1,875 –6,175 26 1,809 –6,241 27 1,743 –6,307 28 1,677 –6,373 29 1,611 –6,439 30 1,545 –6,505 31 1,479 –6,571 32 –2,112 –2,112

Dodatak 2. Postupak za provjeru uvjeta sukladnosti proizvodnje ako je standardna devijacija proizvodnje koju je dao proizvođač nezadovoljavajuća ili nedostupna 1. Ovaj Dodatak opisuje postupak koji se koristi za provjeru sukladnosti proizvodnje za ispitivanje Tipa I. kad proizvođačevi dokazi o odstupanju od standardne proizvodnje nisu zadovoljavajući ili nisu dostupni. 2. Uz minimalni uzorak od 3, postupak uzorkovanja je postavljen tako da je vjerojatnost prolaska uzorka na ispitivanju s 40 posto neispravnosti proizvodnje jednaka 0,95 (proizvođačev rizik = 5 posto) dok je vjerojatnost prihvaćanja uzorka s 65 posto neispravnosti proizvodnje jednaka 0,1 (proizvođačev rizik = 10 posto). 3. Mjerenja štetnih spojeva iz tablice 1. točke 5.3.1.4. ovog Pravilnika smatraju se normalno distribuiranima i prvo se preinačuju uz korištenje njihovih prirodnih logaritama. Pritom m0 obilježava minimalnu veličinu uzorka, a m obilježava maksimalnu veličinu uzorka (m0 = 3 i m = 32), dok n obilježava broj uzorka koji se trenutačno ispituje. 4. Ako su prirodni logaritmi mjerenja u seriji x1, x2, xi i L je prirodni logaritam granične vrijednosti za štetni spoj, treba definirati: d1 = x1 – L i 5. Tablica 1/2 prikazuje pragove za prolaznu (An) i negativnu (Bn) ocjenu naspram broja uzorka koji se trenutačno ispituje. Statistika ispitivanja je omjer i koristi se za određivanje jesu li serije ocijenjene prolaznom ili negativnom ocjenom kako slijedi: Za mo ≤ n ≤ m i. Serija je prolazna ako je ii. Serija nije prolazna ako je iii. Provesti još jadno mjerenje ako je 6. Napomene Sljedeće rekurzivne formule su korisne za izračun sukcesivnih vrijednosti statistike ispitivanja: (n = 2, 3, …; ; V1 = 0) Tablica 1/2 Minimalna veličina uzorka = 3 Veličina uzorka (n) Prag za prolaznu ocjenu (An) Prag za negativnu ocjenu (Bn) 3 –0,80381 16,64743 4 –0,76339 7,68627 5 –0,72982 4,67136 6 –0,69962 3,25573 7 –0,67129 2,45431 8 –0,64406 1,94369 9 –0,61750 1,59105 10 –0,59135 1,33295 11 –0,56542 1,13566 12 –0,53960 0,97970 13 –0,51379 0,85307 14 –0,48791 0,74801 15 –0,46191 0,65928 16 –0,43573 0,58321 17 –0,40933 0,51718 18 –0,38266 0,45922 19 –0,35570 0,40788 20 –0,32840 0,36203 21 –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 0,00449 0,05629 32 0,03876 0,03876

Dodatak 3. Provjera sukladnosti vozila u uporabi 1. UVOD Ovaj Dodatak određuje kriterije spomenute u točki 8.2.7. ovog Pravilnika koji se odnose na odabir vozila za ispitivanje i na postupke provjere sukladnosti vozila u uporabi. 2. KRITERIJI ODABIRA Kriteriji za prihvaćanje odabranog vozila utvrđeni su u točkama od 2.1. do 2.8. ovog Dodatka. Podaci se prikupljaju pregledom vozila i razgovorom s vlasnikom/vozačem. 2.1. Vozilo mora pripadati tipu vozila koji je homologiran u skladu s ovim Pravilnikom i na koji se odnosi potvrda o sukladnosti u skladu sa Sporazumom iz 1958. Vozilo mora biti registrirano i upotrebljavano u državi koja je stranka Sporazuma. 2.2. Vozilo mora imati najmanje 15 000 prevezenih kilometara ili biti u uporabi najmanje 6 mjeseci, ovisno o tome što nastupi kasnije, a najviše 100 000 prevezenih kilometara ili 5 godina, ovisno o tome što nastupi prije. 2.3. Mora postojati zapis o održavanju koji pokazuje da je vozilo bilo pravilno održavano, npr. da je bilo servisirano u skladu s proizvođačevim preporukama. 2.4. Vozilo ne smije pokazivati znakove zlouporabe (npr. utrkivanja, prekomjernog opterećivanja, uporabe neodgovarajućega goriva i drugih oblika zlouporabe) ili drugih čimbenika (npr. neovlaštenih zahvata) koji bi mogli utjecati na značajke emisija. Kad se radi o vozilima opremljenima OBD sustavom, uzimaju se u obzir kodovi grešaka i podaci o prijeđenim kilometrima koji su pohranjeni u računalo. Vozilo se ne smije odabrati za ispitivanje ako podaci u računalu pokazuju da je vozilo radilo nakon što je kod greške bio pohranjen i da vozilo u razmjerno kratkom vremenu nije bilo popravljeno. 2.5. Ne smije biti obavljenih neovlaštenih većih popravaka motora ili većih popravaka vozila. 2.6. Sadržaj olova ili sumpora u uzorku goriva iz spremnika vozila mora zadovoljavati primjenljive norme i ne smije biti tragova uporabe neodgovarajućega goriva. Mogu se obaviti provjere u ispušnoj cijevi, i sl. 2.7. Ne smije biti znakova bilo kakvih problema koji bi mogli ugroziti sigurnost laboratorijskog osoblja. 2.8. Svi dijelovi sustava na vozilu za smanjivanje onečišćenja moraju biti u skladu s važećom homologacijom. 3. DIJAGNOSTIKA I ODRŽAVANJE Dijagnostika i sve potrebno uobičajeno održavanje moraju se obaviti na vozilima koja su prihvaćena za ispitivanja prije mjerenja emisija ispušnih plinova u skladu s postupkom propisanim u nižim točkama od 3.1. do 3.7. 3.1. Moraju se izvršiti sljedeće provjere: stanja filtra zraka, svih pogonskih remena, razina svih tekućina, čepa hladnjaka, svih vakuum crijeva i električnog ožičenja koje je povezano sa sustavom za smanjivanje onečišćenja s obzirom na potpunost; sastavni dijelovi paljenja, doziranja goriva i uređaja za kontrolu onečišćenja radi mogućega nepravilnog namještanja i/ili neovlaštenog zahvata. Sva se odstupanja moraju zabilježiti. 3.2. Provjerava se pravilan rad OBD sustava. Potrebno je zabilježiti sve neispravnosti koje se nalaze u memoriji OBD sustava i obaviti potrebni popravci. Ako indikator neispravnosti OBD sustava zabilježi neispravnost tijekom ciklusa pretkondicioniranja, ta se greška može identificirati i popraviti. Ispitivanje se može ponoviti, a dobiveni rezultati na popravljenome vozilu mogu se upotrijebiti. 3.3. Mora se pregledati sustav paljenja i zamijeniti neispravne dijelove, npr. svjećice, kabele, itd. 3.4. Potrebno je provjeriti kompresiju. Ako rezultat nije zadovoljavajući, vozilo neće biti prihvaćeno. 3.5. Parametri motora moraju se provjeriti prema tehničkim zahtjevima proizvođača i prema potrebi namjestiti. 3.6. Ako vozilu manjka manje od 800 km do sljedećega redovitog servisa, taj se servis mora obaviti prema uputama proizvođača. Bez obzira na zapis na brojaču prevezenih kilometara, ulje i filtar zraka mogu se na zahtjev proizvođača promijeniti. 3.7. Nakon prihvaćanja vozila, ulje se mora zamijeniti odgovarajućim referentnim uljem za ispitivanje emisija, osim u slučaju da proizvođač prihvati uporabu ulja koje se nalazi na tržištu. 3.8. U slučaju vozila opremljenih sustavom koji se periodično regenerira u skladu s točkom 2.20., mora se utvrditi da vozilo nije blizu perioda regeneracije (proizvođaču mora biti dana mogućnost da isto potvrdi). 3.8.1. U tom slučaju, vozilo se mora voziti do kraja regeneracije. Ako se regeneracija dogodi za vrijeme ispitivanja emisija, mora se napraviti dodatno ispitivanje kako bi se osiguralo da je regeneracija dovršena. Tada se provodi potpuno novo ispitivanje, a rezultati prvog i drugog ispitivanja neće se uzeti u obzir. 3.8.2. Kao alternativa točki 3.8.1., ako se vozilo bliži regeneraciji, proizvođač može zatražiti da se koristi poseban kondicionirajući ciklus za osiguranje te regeneracije (npr. ovo može uključivati veliku brzinu, vožnju pod velikim opterećenjem). Proizvođač može zatražiti da se ispitivanje provede odmah nakon regeneracije ili nakon kondicionirajućeg ciklusa kojeg odredi proizvođač i normalno pretkondicioniranje ispitivanja. 4. ISPITIVANJE VOZILA U UPORABI 4.1. Kad se provjera vozila smatra potrebnom, obavlja se ispitivanje emisija u skladu s Prilogom 4.a ovom Pravilniku na pretkondicioniranim vozilima koja su odabrana u skladu sa zahtjevima iz točaka 2. i 3. ovog Dodatka. Dodatni ciklusi pretkondicioniranja, osim onih koji se određeni u točki 6.3. Priloga 4.a ovom Pravilniku dopušteni su samo ako predstavljaju uobičajenu vožnju. 4.2. Na vozilima koja su opremljena OBD sustavom može se provjeravati pravilan rad u uporabi, indikator neispravnosti itd., s obzirom na razine emisija (npr. granične vrijednosti za indikaciju neispravnosti koje su utvrđene u Prilogu 11. ovom Pravilniku) u usporedbi s tehničkim zahtjevima koje se primjenjuju za homologaciju. 4.3. OBD sustav može se npr. provjeravati s obzirom na emisije iznad propisanih graničnih vrijednosti bez indikacije neispravnosti, na sustavno pogrešnu aktivaciju indikatora neispravnosti i na utvrđene neispravne ili istrošene sastavne dijelove OBD sustava. 4.4. Ako dio ili cijeli sustav rade na način koji ne pokrivaju pojedinosti iz certifikata o homologaciji i/ili opisne mape za takve tipove vozila i ako takvo odstupanje nije odobreno u skladu sa Sporazumom iz 1958., a OBD ne javlja neispravnost, taj se dio ili sustav ne smiju zamijeniti prije ispitivanja emisija, osim u slučaju da se utvrdi da je na tom dijelu ili sustavu obavljen neovlašteni zahvat ili je zloupotrebljavan tako da OBD ne može otkriti tako nastalu neispravnost. 5. OCJENA REZULTATA 5.1. Rezultati ispitivanja podliježu postupku ocjenjivanja u skladu s Dodatkom 4. 5.2. Rezultati se ne smiju množiti s faktorima pogoršanja. 5.3. U slučaju sustava koji se periodično regeneriraju u skladu s točkom 2.20., rezultati se množe s faktorima Ki u vrijeme dodjele homologacije. 6. PLAN POPRAVNIH MJERA 6.1. Kad se za više od jednog vozila utvrdi da su emisije iz ispušne cijevi prekomjerne, a koja ili, (a) zadovoljavaju uvjete iz točke 3.2.3. Dodatka 4. i tijelo nadležno za homologaciju i proizvođač se slažu da prekomjerne emisije imaju isti uzrok, ili (b) zadovoljavaju uvjete iz točke 3.2.4. Dodatka 4. i tijelo nadležno za homologaciju utvrdi da prekomjerne emisije imaju isti uzrok. Tijelo nadležno za homologaciju mora zatražiti od proizvođača da podnese plan popravnih mjera za popravljanje nesukladnosti. 6.2. Plan popravnih mjera mora se dostaviti tijelu nadležnom za homologaciju najkasnije 60 radnih dana od dana zahtjeva spomenutog u gore navedenoj točki 6.1. Tijelo nadležno za homologaciju mora se u roku od 30 radnih dana izjasniti odobrava li plan popravnih mjera ili ga ne odobrava. Međutim, kad proizvođač može tijelu nadležnom za homologaciju pružiti zadovoljavajuće dokaze da mu je potrebno dodatno vrijeme za istraživanje predmetne nesukladnosti, a kako bi dostavio plan popravnih mjera, odobrit će se produljenje roka. 6.3. Popravne mjere moraju se primijeniti na sva vozila koja bi mogla imati isti nedostatak. Potrebno je procijeniti potrebu za izmjenama dokumenata o homologaciji. 6.4. Proizvođač mora osigurati kopije svih priopćenja povezanih s planom popravnih mjera, mora također voditi zapise o kampanji opoziva i redovito slati izvješća o stanju tijelu nadležnom za homologaciju. 6.5. U plan popravnih mjera moraju biti uključeni zahtjevi navedeni u točkama od 6.5.1. do 6.5.11. Proizvođač mora plan popravnih mjera označiti jedinstvenim identifikacijskim nazivom ili brojem. 6.5.1. Opis svakog tipa vozila koji je uključen u plan popravnih mjera. 6.5.2. Opis posebnih izmjena, prepravaka, popravaka, ispravaka, namještanja i ostalih promjena koje će se napraviti radi postizanja sukladnosti vozila, uključujući sažeti prikaz podataka i tehničke studije koje potkrepljuju odluku proizvođača o poduzimanju određenih mjera potrebnih za ispravljanje nesukladnosti. 6.5.3. Opis postupka kojim proizvođač obavješćuje vlasnike vozila. 6.5.4. Opis pravilnog održavanja ili uporabe, ako postoji, koji proizvođač postavlja kao uvjet da bi vozilo bilo podobno za popravak u okviru plana popravnih mjera, i objašnjenje proizvođačevih razloga za postavljanje takvih uvjeta. Uvjeti s obzirom na održavanje i uporabu smiju se postavljati samo ako je moguće dokazati da su povezani s nesukladnostima i popravnim mjerama. 6.5.5. Opis postupka prema kojemu se vlasnici vozila moraju ravnati kako bi postigli ispravak nesukladnosti. U opisu mora biti naveden i datum nakon kojeg se mogu poduzimati popravne mjere, procijenjeno vrijeme u kojemu će radionica moći obaviti popravke i gdje se to može napraviti. Popravak se mora obaviti svrhovito, u razumnom roku nakon dostave vozila. 6.5.6. Kopije podataka poslanih vlasniku vozila. 6.5.7. Kratki opis sustava koji proizvođač upotrebljava da bi osigurao primjerenu opskrbu sastavnim dijelovima ili sustavima koji su potrebni za obavljanje popravne radnje. Potrebno je navesti kada će opskrba sastavnim dijelovima ili sustavima biti dovoljna za početak kampanje. 6.5.8. Kopija svih uputa mora se poslati osobama koje će obavljati popravke. 6.5.9. Opis utjecaja predloženih popravnih mjera na emisije, potrošnju goriva, ponašanje u vožnji i sigurnost svakoga tipa vozila obuhvaćenog planom popravnih mjera, s podacima, tehničkim studijama itd. na kojima se temelje ti zaključci. 6.5.10. Sve druge obavijesti, izvješća i podaci koje tijelo nadležno za homologaciju može odrediti kao potrebne za ocjenu plana popravnih mjera. 6.5.11. U slučajevima kad plan popravnih mjera uključuje opoziv vozila, opis načina na koji će se popravak zabilježiti mora se dostaviti tijelu nadležnom za homologaciju. Ako se upotrebljava naljepnica, mora se dostaviti primjerak. 6.6. Od proizvođača se može zahtijevati izvođenje opravdanih i potrebnih ispitivanja na sastavnim dijelovima i vozilima na kojima su obavljene predložene izmjene, popravci ili preinake da bi se dokazala učinkovitost tih izmjena, popravaka ili preinaka. 6.7. Proizvođač je odgovoran za vođenje zapisa o svakome opozvanom i popravljenom vozilu, te o radionici u kojoj je popravak obavljen. Tijelo nadležno za homologaciju mora na zahtjev imati pristup tim zapisima tijekom 5 godina od provedbe plana popravnih mjera. 6.8. Popravak i/ili preinaka ili dodavanje nove opreme bilježi se u potvrdi koju proizvođač izdaje vlasniku vozila.

Dodatak 4. Statistički postupak za ispitivanje sukladnosti u uporabi 1. U ovome je Dodatku opisan postupak koji se upotrebljava za provjeru zahtjeva s obzirom na sukladnost vozila u uporabi za ispitivanje Tipa I. 2. Moraju se primjenjivati dva različita postupka: i. jedan koji se odnosi na vozila iz uzorka za koja je utvrđeno da zbog kvara povezanog s emisijama izazivaju znatna odstupanja u rezultatima (niže navedena točka 3.); ii. drugi koji se odnosi na cjelokupni uzorak (niže navedena točka 4.). 3. Postupak za slučaj da se u uzorku nalaze vozila s prekomjernim emisijama 3.1. Uz najmanju veličinu uzorka od tri vozila i najveću veličinu koja se određuje prema postupku iz točke 4., vozilo se slučajnim odabirom uzima iz uzorka te se mjere emisije ograničenih štetnih sastojaka kako bi se utvrdilo je li vozilo izvor prekomjerne emisije. 3.2. Smatra se da je vozilo izvor prekomjernih emisija ako su zadovoljeni uvjeti navedeni u točki 3.2.1. 3.2.1. U slučaju da je vozilo homologirano u skladu s graničnim vrijednostima navedenim u tablici 1. u točki 5.3.1.4., smatra se da je vozilo izvor prekomjernih emisija ako je propisana granična vrijednost za svaki ograničeni zagađivač premašena za faktor od 1,5. 3.2.2. Poseban slučaj kad se izmjerene emisije vozila za svaki ograničeni štetni sastojak nalaze u „središnjem području” (1). 3.2.2.1. Ako vozilo zadovoljava uvjete iz ove točke, potrebno je utvrditi uzrok prekomjernim emisijama i slučajnim odabirom uzeti drugo vozilo iz uzorka. 3.2.2.2. Ako više od jednog vozila zadovoljava uvjete iz ove točke, administrativni ured i proizvođač moraju utvrditi je li uzrok prekomjernim emisijama iz obaju vozila isti ili nije. 3.2.2.2.1. Ako administrativni ured i proizvođač utvrde da je uzrok prekomjernim emisijama isti, smatra se da uzorak nije zadovoljio te se primjenjuje plan popravnih mjera opisan u točki 6. Dodatka 3. 3.2.2.2.2. Ako se administrativni ured i proizvođač ne slažu oko uzroka prekomjernim emisijama iz pojedinačnog vozila, odnosno ako se ne slažu oko toga da su uzroci prekomjernim emisijama iz više vozila isti, iz uzorka se slučajnim odabirom uzima još jedno vozilo, osim ako je već dosegnuta najveća veličina uzorka. 3.2.2.3. Ako je utvrđeno da samo jedno vozilo zadovoljava uvjete iz ove točke, ili ako je utvrđeno da više vozila zadovoljava te uvjete, a administrativni ured i proizvođač se slažu da su uzroci tomu različiti, iz uzorka se slučajnim odabirom uzima još jedno vozilo, osim ako je već dosegnuta najveća veličina uzorka. 3.2.2.4. Ako je najveća veličina uzorka dosegnuta i ako je utvrđeno da najviše jedno vozilo zadovoljava zahtjeve iz ove točke, a uzrok prekomjernim emisijama je isti, smatra se da je uzorak prošao s obzirom na zahtjeve točke 3. ovog Dodatka. 3.2.2.5. Ako se u bilo kojemu trenutku početni uzorak potroši, njemu se dodaje još jedno vozilo te se ispituje to vozilo. 3.2.2.6. Svaki put kad se iz uzorka uzme drugo vozilo, na povećani se uzorak primjenjuje statistički postupak iz točke 4. ovog Dodatka. 3.2.3. Poseban slučaj kad izmjerene emisije vozila za bilo koji ograničeni štetni sastojak leže unutar „neprohodnog područja” (2). 3.2.3.1. Ako vozilo zadovoljava uvjete iz ove točke, administrativni ured mora utvrditi uzrok prekomjernim emisijama i slučajnim odabirom uzeti drugo vozilo iz uzorka. 3.2.3.2. Ako više od jednog vozila zadovoljava uvjete iz ove točke i ako administrativni ured utvrdi da su uzroci prekomjernim emisijama isti, proizvođač dobiva obavijest da uzorak nije prošao i obrazloženje takve odluke te se primjenjuje plan popravnih mjera opisan u točki 6. Dodatka 3. 3.2.3.3. Ako je utvrđeno da samo jedno vozilo zadovoljava uvjete iz ove točke ili ako je utvrđeno da više vozila zadovoljava te uvjete, a administrativni ured zaključi da su uzroci tomu različiti, iz uzorka se slučajnim odabirom uzima još jedno vozilo, osim ako je već postignuta najveća veličina uzorka. 3.2.3.4. Ako je najveća veličina uzorka dosegnuta i ako je utvrđeno da najviše jedno vozilo zadovoljava zahtjeve iz ove točke, a uzrok prekomjernim emisijama je isti, smatra se da je uzorak prošao s obzirom na zahtjeve točke 3. ovog Dodatka. 3.2.3.5. Ako se u bilo kojemu trenutku početni uzorak potroši, njemu se dodaje još jedno vozilo te se ispituje to vozilo. 3.2.3.6. Svaki put kad se iz uzorka uzme drugo vozilo, na povećani se uzorak primjenjuje statistički postupak iz točke 4. ovog Dodatka. 3.2.4. Svaki put kad se utvrdi da određeno vozilo nije izvor prekomjernih emisija, iz uzorka se slučajnim odabirom uzme drugo vozilo. 3.3. U slučaju kad se utvrdi da je vozilo izvor prekomjernih emisija, potrebno je odrediti uzrok prekomjernih emisija. 3.4. Ako se utvrdi da je više vozila izvor prekomjernih emisija, a uzrok prekomjernim emisijama je isti, smatra se da uzorak nije zadovoljio. 3.5. Ako je utvrđeno da je samo jedno vozilo izvor prekomjernih emisija ili ako je utvrđeno da je više vozila izvor prekomjernih emisija, a uzroci prekomjernim emisijama su različiti, iz uzorka se uzima još jedno vozilo, osim ako je već postignuta najveća veličina uzorka. 3.5.1. Ako se u povećanom uzorku utvrdi da je više od jednog vozila izvor prekomjernih emisija, a uzrok prekomjernim emisijama je isti, smatra se da uzorak nije zadovoljio. 3.5.2. Ako se u najvećoj veličini uzorka otkrije samo jedan izvor prekomjernih emisija, a uzrok prekomjernim emisijama je isti, smatra se da je uzorak prošao ispitivanje što se tiče uvjeta i