HR Službeni list Europske unije 106

42008X0506(01)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 06.05.2008.

Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u zdanjem izdanju UNECE dokumenta TRANS/WP.29/343, koji je dostupan na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 83 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) - Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u pogledu emisije onečišćujućih tvari prema zahtjevima motornoga goriva

Revizija 3.

Dopune 6. serije izmjena 05 – dan stupanja na snagu: 2. veljače 2007.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za izdavanje homologacije

4. Homologacija

5. Specifikacije i ispitivanja

6. Izmjene tipa vozila

7. Proširenje homologacije

8. Sukladnost proizvodnje

9. Kazne za nesukladnost proizvodnje

10. Konačna obustava proizvodnje

11. Prijelazne odredbe

12. Nazivi i adrese tehničkih službi za provedbu homologacijskih ispitivanja i administrativnih odjela

Dodatak 1. — Postupak za provjeru uvjeta za sukladnost proizvodnje ako je proizvođačeva standardna devijacija proizvodnje zadovoljavajuća

Dodatak 2. — Postupak za provjeru uvjeta za sukladnost proizvodnje ako proizvođačeva standardna devijacija proizvodnje nije zadovoljavajuća ili nije dostupna

Dodatak 3. — Provjera sukladnosti vozila u uporabi

Dodatak 4. — Statistički postupak za provjeru sukladnosti vozila u uporabi

PRILOZI

Prilog 1. — ZNAČAJKE MOTORA I VOZILA

Prilog 2. — IZJAVA

Dodatak 1. — Informacije u vezi sa sustavom automatske dijagnostike.

Prilog 3. — PRIMJERI RJEŠENJA HOMOLOGACIJSKE OZNAKE

Prilog 4. — TIP I TEST (Provjera štetnih emisija nakon hladnog starta)

1. Uvod

2. Radni ciklus na dinamometru s valjcima

3. Vozilo i gorivo

4. Ispitna oprema

5. Priprema ispitivanja

6. Postupak za ispitivanje

7. Postupak za uzorkovanje i analizu

8. Određivanje količine emisije plinovitih i krutih štetnih sastojaka

Dodatak 1. — Raspodjela radnog ciklusa koji se koristi za test tipa I

1. Radni ciklus

2. Osnovni gradski ciklus (Prvi dio)

3. Izvangradski ciklus (Drugi dio)

Dodatak 2. — Dinamometar s valjcima

1. Definicija dinamometra s valjcima s fiksnom krivuljom opterećenja

2. Metoda baždarenja dinamometra

3. Podešavanje dinamometra

Dodatak 3. — Otpor napredovanju vozila — Metoda mjerenja na cesti — Simulacija na dinamometru s valjcima

1. Cilj metoda

2. Definicija ceste

3. Atmosferski uvjeti

4. Priprema vozila

5. Metode

Dodatak 4. — Dokazivanje inercija koje nisu mehaničke

1. Cilj

2. Načelo

3. Specifikacija

4. Postupak dokazivanja

Dodatak 5. — Definicija sustava za uzorkovanje plina

1. Uvod

2. Kriteriji koji se odnose na uređaj promjenjivog razrjeđivanja za mjerenje emisija ispušnih plinova

3. Opis uređaja

Dodatak 6. — Metoda baždarenja opreme

1. Uspostavljanje kalibracijske krivulje

2. Provjera reakcije FID ugljikovodika

3. Test učinkovitosti NO x konvertera

4. Kalibracija CVS sustava

Dodatak 7. — Provjera cijelog sustava

Dodatak 8. — Proračun masovnih emisija onečišćujućih tvari

1. Opće odredbe

2. Posebne odredbe za vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem.

Prilog 5. — TEST TIPA II. (Test ugljičnog monoksida pri uobičajenoj brzini vrtnje motora u praznom hodu)

Prilog 6. — TEST TIPA III. (Provjera emisije plinova iz kućišta koljenaste osovine)

Prilog 7. — TEST TIPA IV. (Određivanje emisije isparavanjem iz vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem)

Dodatak 1. — Učestalost kalibracije i metode

Dodatak 2. — Profil dnevne okolne temperature za dnevni test emisije

Prilog 8. — TEST TIPA VI. (Provjera prosječne niske okolne temperature ugljičnog monoksida i štetnih emisija ugljikovodika nakon hladnog starta)

Prilog 9. — TEST TIPA V. (Opis ispitivanja izdržljivosti za provjeru trajnosti uređaja za kontrolu onečišćenja)

Prilog 10. — SPECIFIKACIJE REFERENTNIH GORIVA

1. Tehnički podaci referentnog goriva koje se koristi za testiranje vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem

2. Tehnički podaci referentnog goriva koje se koristi za testiranje vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem

3. Tehnički podaci referentnog goriva koje se koristi za testiranje vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem pri niskoj okolnoj temperaturi

Prilog 10. a — SPECIFIKACIJE PLINOVITIH REFERENTNIH GORIVA

Prilog 11. — SUSTAV AUTOMATSKE DIJAGNOSTIKE ZA MOTORNA VOZILA

Dodatak 1. — Funkcionalni aspekti sustava automatske dijagnostike

Dodatak 2. — Osnovne karakteristike obitelji vozila

Prilog 12. — IZDAVANJE ECE HOMOLOGACIJE ZA VOZILA POGONJENA UKAPLJENIM NAFTNIM PLINOM ILI PRIRODNIM PLINOM

Prilog 13. — POSTUPAK ISPITIVANJA EMISIJA ZA VOZILO KOJE IMA PERIODIČAN REGENERACIJSKI SUSTAV

Prilog 14. — POSTUPAK ISPITIVANJA EMISIJA ZA HIBRIDNA ELEKTRIČNA VOZILA

Dodatak 1. — Uređaj za pohranu električne energije SOC profila za OVC HEV test tipa I.

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. Ovaj Pravilnik odnosi se na vozila kategorije M i N kao što je prikazano u Tablici A, u pogledu ispitivanja predviđena za ova vozila u Tablici B. (1)

Tablica A

Primjena

Kategorija vozila (1) Maks. masa Vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem uključujući hibridna vozila Vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem uključujući hibridna vozila Benzin Prirodni plin (2) Ukapljeni naftni plin (3) Diesel M1 ≤ 3,5 t R83 R83 R83 R83 > 3,5 t R83 — — — M2 — R83 — — R49 ili R83 (4) M3 — R83 — — — N1 — R83 R49 ili R83 R49 ili R83 R49 ili R83 N2 — R83 — — R49 ili R83 (4) N3 — R83 — — —





Tablica B

Zahtjevi

Zahtjevi Vozila kategorije M i N koja imaju motor sa stranim paljenjem uključujući hibridna vozila (5) Vozila kategorije M1 i N1 koja imaju motor s kompresijskim paljenjem uključujući hibridna vozila (5) Vozilo pogonjeno na benzin Vozilo pogonjeno dvjema vrstama goriva Vozilo pogonjeno jednom vrstom goriva Vozilo pogonjeno na dizel Plinovite onečišćujuće tvari Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (test s objema vrstama goriva) (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Čestice — — — Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Emisije u praznom hodu Da Da (test s objema vrstama goriva) Da — Emisije iz kućišta koljenaste osovine Da Da (test samo s benzinom) Da — Emisije isparavanjem Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (test samo s benzinom) (maks. masa ≤ 3.5 t) — — Rok trajanja Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (test samo s benzinom) (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Emisije pri niskoj temperaturi Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (test samo s benzinom) (maks. masa ≤ 3.5 t) — — Usklađenost u uporabi Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da. (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Sustav automatske dijagnostike Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t) Da (maks. masa ≤ 3.5 t)

1.1.1. Emisije ispušnih plinova pri normalnoj i niskoj okolnoj temperaturi, emisije isparavanjem, emisije plinova iz kućišta koljenaste osovine, rok trajanja ispušnih uređaja za kontrolu onečišćenja i sustav automatske dijagnostike na motornim vozilima koja imaju motore sa stranim paljenjem i barem 4 kotača.

1.1.2. Emisije ispušnih plinova, rok trajanja uređaja protiv onečišćenja i sustavi automatske dijagnostike na vozilima M1 i N1 kategorije koja imaju motore s kompresijskim paljenjem i barem 4 kotača te maksimalnu masu koja ne prelazi 3 500 kg.

1.1.3. Emisije ispušnih plinova pri normalnoj i niskoj okolnoj temperaturi, emisije isparavanjem, emisije plinova iz kućišta koljenaste osovine, rok trajanja ispušnih uređaja za kontrolu onečišćenja i sustavi automatske dijagnostike na hibridnim električnim vozilima (HEV) koja imaju motore sa stranim paljenjem i barem 4 kotača.

1.1.4. Emisije ispušnih plinova, rok trajanja uređaja protiv onečišćenja i sustavi automatske dijagnostike na hibridnim električnim vozilima (HEV) M1 i N1 kategorije koja imaju motore s kompresijskim paljenjem, barem četiri kotača te maksimalnu masu koja ne prelazi 3 500 kg.

1.1.5. Ne primjenjuje se na:

— vozila koja imaju maksimalnu masu manju od 400 kg i vozila koja imaju maksimalnu konstrukcijsku brzinu manju od 50 km/h,

— vozila čija masa neopterećenog vozila nije veća od 400 kg ako su namijenjena prevoženju putnika ili 550 kg ako su namijenjena prevoženju robe i čija maksimalna snaga motora ne prelazi 15 kW.

1.1.6. Na zahtjev proizvođača, homologacija u skladu s ovim Pravilnikom može se proširiti s M1 ili N1 vozila koja imaju motore s kompresijskim paljenjem i koja su već homologirana na M2 i N2 vozila koja imaju referentnu masu ne veću od 2 840 kg i udovoljavaju uvjetima iz stavke 7. (proširenje homologacije).

1.1.7. Vozila kategorije N1 koja imaju motore s kompresijskim paljenjem ili motore sa stranim paljenjem, a koja su pogonjena prirodnim plinom ili ukapljenim naftnim plinom nisu podložna ovom Pravilniku pod uvjetom da su homologirana u skladu s Pravilnikom br. 49 koji je izmijenjen zadnjim nizom izmjena.

1.2. Ovaj Pravilnik se ne odnosi na vozila koja imaju motore sa stranim paljenjem, a pogonjena su prirodnim plinom ili ukapljenim naftnim plinom koji se koristi za vožnju motornih vozila M1 kategorije koja imaju maksimalnu masu veću od 3 500 kg, M2, M3, N2, N3 na koja se primjenjuje Pravilnik br. 49.

2. DEFINICIJE

U svrhu ovog Pravilnika:

2.1. „Tip vozila” označava kategoriju motornih vozila koja se ne razlikuju u tako bitnim značajkama kao:

2.1.1. ekvivalentna inercija određena u skladu s referentnom masom navedenom u Prilogu 4., stavku 5.1. i

2.1.2. značajke motora i vozila kako su definirane u Prilogu 1.;

2.2. „Referentna masa” znači„masa neopterećenog” vozila uvećana za jedinstveni iznos od 100 kg za testiranje prema Prilozima 4. i 8.,

2.2.1. „Masa neopterećenog vozila” označava masu vozila u voznome stanju bez vozača, putnika ili tereta, ali sa spremnikom goriva 90 % punim i uobičajenim alatom i rezervnom gumom, tamo gdje je to primjenjivo;

2.3. „Maksimalna masa” označava tehnički dozvoljenu maksimalnu masu deklariranu od proizvođača vozila (ova masa može biti veća od maksimalne mase koju odobrava državna uprava);

2.4. „Plinovite onečišćujuće tvari” označavaju emisije ispušnih plinova ugljičnog monoksida, dušičnih oksida, izraženih u ekvivalentu dušikovog dioksida (NO2) i ugljikovodika koji ima omjer:

— C1H1,85 za benzin,

— C1H1,86 za dizel,

— C1H2,525 za ukapljeni naftni plin,

— C1H4 za prirodni plin.

2.5. „Onečišćujuće čestice” znači komponente ispušnih plinova koje su uklonjene iz razrijeđenih ispušnih plinova pri maksimalnoj temperaturi od 325 K (52 °C) pomoću filtara opisanih u Prilogu 4.;

2.6. „Emisije ispušnih plinova” znači:

— za motore sa stranim paljenjem, emisije plinovitih onečišćujućih tvari;

— za motore s kompresijskim paljenjem, emisije plinovitih i onečišćujućih čestica;

2.7. „Emisije isparavanjem” znači pare ugljikovodika koje se izgube iz sustava goriva motornog vozila osim onih iz emisija ispušnih plinova;

2.7.1. „Gubitak disanjem rezervoara” su emisije ugljikovodika koje uzrokuju promjene temperature u rezervoaru za gorivo (preuzimajući omjer C1 H2,33).

2.7.2. „Emisije iz zaustavljenog vozila sa zagrijanim motorom” su emisije ugljikovodika koje proizlaze iz sustava goriva zaustavljenog vozila nakon vožnje (preuzimajući omjer C1 H2,20);

2.8. „Kućište koljenaste osovine motora” znači prostor unutar ili izvan motora koji je povezan s karterom motora unutarnjim ili vanjskim cijevima kroz koje plinovi i pare mogu izaći;

2.9. „Uređaj za hladno pokretanje” znači uređaj koji privremeno obogaćuje mješavinu zraka/goriva u motoru tako pomažući motoru da se pokrene;

2.10. „Pomoć pri pokretanju” znači uređaj koji pomaže pri pokretanju motora bez obogaćivanja mješavine zraka/goriva u motoru npr. žarnica, promjena vremena ubrizgavanja itd.;

2.11. „Kapacitet motora” znači:

2.11.1. Za klipne motore s pravocrtnim gibanjem klipa, radni obujam normalnog motora;

2.11.2. Za rotacijske klipne motore (Wankel), dvostruki nominalni radni obujam komore za izgaranje po klipu;

2.12. „Uređaji za kontrolu onečišćenja” znači one komponente vozila koje kontroliraju i/ili ograničavaju emisije ispušnih plinova i emisije isparavanjem.

2.13. „Sustav automatske dijagnostike” znači sustav za kontrolu emisija, koji ima mogućnost otkrivanja mogućih nepravilnosti pomoću kodova za greške spremljenih u memoriji računala;

2.14. „Testiranje vozila u uporabi” znači testiranje i procjena usklađenosti koje se provodi u skladu sa stavkom 8.2.1. ovog Pravilnika;

2.15. „Ispravno održavan i korišten” znači, u svrhu testnog vozila, da takvo vozilo zadovoljava kriterije prihvatljivosti odabranog vozila navedene u stavku 2. Dodatka 3. ovom Pravilniku;

2.16. „Poremećajni uređaj” znači svaki dio koji je konstruiran da ustanovljava temperaturu, brzinu vozila, brzinu vrtnje motora, stupanj prijenosa u mjenjaču, podtlak u cjevovodu, ili bilo koji drugi parametar za potrebe aktiviranja, modulacije, usporavanja ili prekidanja funkcije nekoga dijela u sustavu za kontrolu emisije, pri čemu se smanjuje učinkovitost sustava za kontrolu emisije, u uvjetima koje je razumno očekivati da mogu nastupiti pri uobičajenome radu i upotrebi vozila. Takav dio koji je konstruiran ne smatra se poremećajnim uređajem ako:

2.16.1. je potreba za uređajem opravdana u smislu zaštite motora od štete ili nezgode i za siguran rad vozila, ili

2.16.2. uređaj ne funkcionira izvan zahtjeva pokretanja motora, ili

2.16.3. su uvjeti u osnovi uključeni u postupke testiranja Tipa I ili Tipa VI.

2.17. „Obitelj vozila” znači skupina tipova vozila koja su za potrebu Priloga 12. predstavljena vozilom predstavnikom;

2.18. „Gorivo potrebno za rad motora” znači vrsta goriva koje se normalno upotrebljava za pogon motora:

— benzin,

— Ukapljeni naftni plin,

— Prirodni plin,

— benzin ili ukapljeni naftni plin,

— benzin ili prirodni plin,

— dizelsko gorivo;

2.19. „Homologacija vozila” znači homologaciju tipa vozila s obzirom na (6):

2.19.1. Ograničenje emisije iz ispušnog sustava vozila, emisije isparavanjem, emisije iz kućišta koljenaste osovine, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije, emisije štetnih spojeva kod pokretanja hladnog motora i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju kao gorivo benzin bez olova, ili koja mogu upotrebljavati kao gorivo benzin bez olova i UNP ili PP (Homologacija B);

2.19.2. Ograničenje emisije plinovitih štetnih spojeva i čestica, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju dizelsko gorivo (Homologacija C);

2.19.3. Ograničenje emisije plinovitih štetnih spojeva iz motora, emisije iz kućišta koljenaste osovine, trajnosti uređaja za kontrolu štetne emisije, emisije štetnih spojeva kod pokretanja hladnog motora i za automatsku dijagnostiku (OBD) kod vozila koja upotrebljavaju kao gorivo UNP ili PP (Homologacija D);

2.20. „Sustav s periodičnom regeneracijom” znači uređaj za smanjenje štetne emisije (npr. katalizator, filtar za čestice) koji zahtijeva periodičnu regeneraciju najmanje svakih 4 000 km uobičajene uporabe vozila. Za vrijeme postupka regeneracije, granice emisije mogu biti prekoračene. Kad se pri ispitivanju tipa l. obavi najmanje jedna regeneracija uređaja za smanjenje štetne emisije i kad se on već jedan put regenerira za vrijeme pripreme vozila, on će se smatrati sustavom koji se stalno regenerira i za koji nije potreban posebni postupak ispitivanja. Prilog 13. ne primjenjuje se na sustave sa stalnom regeneracijom.

Postupak ispitivanja specifičan za sustave s periodičnom regeneracijom, na zahtjev proizvođača, ne primjenjuje se na uređaj za regeneraciju, ako proizvođač dostavi podatke mjerodavnoj ustanovi za homologaciju da su emisije, za vrijeme kad se odvija postupak regeneracije, ispod granica koje su dane u stavku 5.3.1.4. primijenjene na odgovarajuću kategoriju vozila, nakon suglasnosti ovlaštene tehničke službe.

2.21. Hibridna vozila (HV)

2.21.1. Opća definicija hibridnih vozila (HV):

„Hibridno vozilo (HV)” znači vozilo koje ima najmanje dva različita pretvarača energije i dva različita sustava za pohranu energije (u vozilu) namijenjena za pogon vozila.

2.21.2. Definicija hibridnih električnih vozila (HEV):

„Hibridno električno vozilo (HEV)” znači vozilo čiji mehanički pogon crpi energiju iz oba sljedeća izvora pohranjene energije/snage u vozilu:

— pogonskog goriva

— uređaja za pohranu energije/snage (npr. akumulatora, kondenzatora, zamašnjaka/generatora itd.)

2.22. „Vozilo s jednom vrstom goriva” znači vozilo koje je primarno konstruirano za stalni rad na UNP ili PP, ali također može imati dodatni sustav za benzin samo za nepredviđene slučajeve kod pokretanja, čiji spremnik za benzin ne sadrži više od 15 litara benzina;

2.23. „Vozilo s dvije vrste goriva” znači vozilo koje može funkcionirati na benzin i također na UNP ili PP.

3. ZAHTJEV ZA IZDAVANJE HOMOLOGACIJE

3.1. Zahtjev za izdavanje homologacije za tip vozila, u pogledu emisija ispušnih plinova, emisija iz kućišta koljenaste osovine, emisija isparavanjem i rok trajanja uređaja za kontrolu onečišćenja, kao i na njihov sustav automatske dijagnostike, podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.

3.1.1. Ako se zahtjev odnosi na sustav automatske dijagnostike, on mora biti popraćen s dodatnim informacijama koje zahtijeva stavak 4.2.11.2.7. Priloga 1., zajedno s:

3.1.1.1. izjavom proizvođača o:

3.1.1.1.1. u slučaju vozila koja imaju motore sa stranim paljenjem, postotak neuspjeha od ukupnog broja paljenja koji bi rezultirali emisijama koje prekoračuju ograničenja iz stavka 3.3.2. Priloga 11., ako je taj postotak neuspjeha prisutan od početka testa tipa I kao što je opisano u stavku 5.3.1. Priloga 4.;

3.1.1.1.2. u slučaju vozila koja imaju motore sa stranim paljenjem, postotak neuspjeha od ukupnog broja paljenja koji bi doveli do ispušnog katalizatora, pregrijavanja prije izazivanja nepovratne štete;

3.1.1.2. detaljno napisanim informacijama koje u potpunosti opisuju funkcionalne radne karakteristike sustava automatske dijagnostike, uključujući popis svih važnih dijelova sustava vozila za kontrolu emisija npr. senzora, klinova i komponenata, koje prati sustav automatske dijagnostike;

3.1.1.3. opis indikatora nepravilnosti koje koristi sustav automatske dijagnostike da bi javio vozaču vozila postojanje kvara;

kopije drugih homologacija s relevantnim podacima kako bi se omogućila proširenja homologacije;

3.1.1.4. ako je to primjenjivo, podaci o obitelji vozila kako se navodi u Prilogu 11. Dodatku 2.

3.1.2. Za testove opisane u stavku 3. Priloga 11., predstavnik vozila tipa vozila ili obitelji vozila opremljenih sustavom automatske dijagnostike kojeg treba homologirati predaju se u tehnički servis koji je odgovoran za test za homologaciju. Ako tehnički servis odredi da upućeno vozilo ne predstavlja u potpunosti tip vozila ili obitelj vozila opisane u Prilogu 11. Dodatku 2., alternativno i ako je potrebno, dodatno vozilo bit će upućeno na testiranje u skladu sa stavkom 3. Priloga 11.

3.2. Model dokumenta s podacima koji se odnose na emisije ispušnih plinova, emisije isparavanjem, rok trajanja i sustav automatske dijagnostike dan je u Prilogu 1. Podaci navedeni u stavku 4.2.11.2.7.6. Priloga 1. bit će uključeni u Dodatak 1. „PODACI VEZANI ZA SUSTAV AUTOMATSKE DIJAGNOSTIKE” priopćenja homologacije dane u Prilogu 2.

3.2.1. Kad je to primjenjivo, predane će biti kopije drugih homologacija s relevantnim podacima kako bi se omogućila proširenja homologacije i utvrđivanje faktora kvarenja.

3.3. Za testove opisane u stavku 5. ovog Pravilnika predstavnik vozila tipa kojeg treba homologirati predaju se u tehnički servis koji je odgovoran za testove za homologaciju.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako tip vozila predložen za homologaciju prema ovoj izmjeni udovoljava zahtjevima stavka 5. niže, izdaje se homologacija za taj tip vozila.

4.2. Homologacijski broj dodjeljuje se za svaki homologirani tip.

Njegove prve dvije brojke ukazuju na serije izmjena prema kojima je izdana homologacija. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj drugom tipu vozila.

4.3. Obavijest o izdavanju ili proširenju ili odbijanju homologacije za tip vozila u skladu s ovim Pravilnikom bit će priopćena strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem formulara koji odgovara modelu iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

4.3.1. U slučaju izmjena u trenutnom tekstu, primjerice, ako se propišu nove granične vrijednosti, stranke Sporazuma bit će obaviještene koji tipovi vozila koji su već homologirani udovoljavaju novim odredbama.

4.4. Međunarodna će oznaka biti pričvršćena, čitljiva i na dostupnom mjestu koje je naznačeno na homologacijskom certifikatu, za svako vozilo, koje odgovara tipu vozila, homologiranom prema ovom Pravilniku, a sastoji se od:

4.4.1. kruga u kojem se nalazi slovo „E” iza kojega slijedi razlikovni broj zemlje izdavatelja homologacije (7);

4.4.2. broja ovog Pravilnika, iza kojeg slijedi slovo „R”, povlaka i homologacijski broj, desno od kruga opisanog u stavku 4.4.1.

4.4.3. Međutim, homologacijska oznaka će sadržavati dodatni znak nakon slova „R”, kako bi se razlikovale granične vrijednosti emisija za koje je izdana homologacija. Za one homologacije izdane da pokažu sukladnost s granicama za test tipa I iz Retka A tablice u stavku 5.3.1.4.1. ovog Pravilnika, iza slova „R” slijedit će rimski broj „I”. Za one homologacije izdane da pokažu sukladnost s granicama za test tipa I iz retka B tablice u stavku 5.3.1.4.1. ovog Pravilnika, iza slova „R” slijedit će rimski broj „II”.

4.5. Ako vozilo odgovara tipu homologiranog vozila prema jednoj ili više drugih Pravilnika dodanih Sporazumu, u zemlji u kojoj je izdana homologacija prema ovom Pravilniku, simbol opisan u stavku 4.4.1. se ne treba ponavljati; u tom slučaju, Pravilnik i homologacijski brojevi te dodatni simboli svih Pravilnika prema kojima je izdana homologacija u zemlju koja je izdala homologaciju prema ovom Pravilniku trebaju biti stavljeni u vertikalne stupce desno od simbola opisanog u paragrafu 4.4.1.

4.6. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.7. Homologacijska oznaka treba biti stavljena blizu tvorničke pločice s podacima za vozilo.

4.8. Prilog 3. ovom Pravilniku daje primjere izvedbi homologacijskih oznaka.

5. SPECIFIKACIJE I ISPITIVANJA

Napomena: Proizvođači vozila čija je poznata godišnja proizvodnja manja od 10 000 jedinica, kao drugu mogućnost u odnosu na zahtjeve iz ove točke mogu dobiti homologaciju na temelju odgovarajućih tehničkih zahtjeva koji su navedeni u: California Code of Regulations, poglavlje 13., točke 1960.1(f) (2) ili (g) (1) i (g) (2), 1960.1(p), primjenjivo na vozila godine modela 1996. i kasnije, 1968.1, 1976. i 1975., primjenjivo na laka teretna vozila godine modela 1995. i kasnije (California Code of Regulations objavio je Barclays Publishing).

5.1. Općenito

5.1.1. Uređaji koji mogu utjecati na emisiju plinovitih štetnih spojeva moraju biti tako konstruirani, izrađeni i sastavljeni da vozilu pri uobičajenoj uporabi omogućuju zadovoljavanje odredaba ovog pravilnika, bez obzira na vibracije kojima bi mogli biti podvrgnuti.

5.1.2. Tehničke mjere koje poduzima proizvođač moraju biti takve da, sukladno s odredbama ovog pravilnika, osiguraju da emisija iz ispušnog sustava ili emisija isparavanjem moraju biti učinkovito ograničene za vrijeme uobičajenog vijeka trajanja vozila i pod uobičajenim uvjetima uporabe. To uključuje sigurnost crijeva i njihovih spojeva i spojnica, koji su upotrijebljeni u sustavima za nadzor emisije, koji moraju biti tako proizvedeni da budu sukladni s izvornom konstrukcijskom zamisli. Za emisiju iz ispušnog sustava, ako je u skladu s odredbama iz točaka 5.3.1.4. i 8.2.3.1. smatra se da zadovoljava. Za emisiju isparavanjem, ako je u skladu s odredbama iz točaka 5.3.1.4. i 8.2.3.1. smatra se da zadovoljava.

5.1.2.1. Zabranjena je uporaba poremećajnih uređaja.

5.1.3. Ulazni otvori spremnika goriva

5.1.3.1. Glede točke 5.1.3.2., ulazni otvor spremnika goriva treba biti konstruiran tako da onemogući punjenje spremnika s uređajem na pumpi za izdavanje goriva, čiji je kraj cijevi promjera 23,6 mm ili veći.

5.1.3.2. Točku 5.1.3.1. ne treba primijeniti na vozilo koje zadovoljava jedan od ova dva uvjeta, tj.:

5.1.3.2.1. da je vozilo konstruirano i proizvedeno tako da niti jedan uređaj koji kontrolira emisiju plinovitih štetnih spojeva ne može biti oštećen djelovanjem goriva s olovom; i

5.1.3.2.2. da je vozilo označeno jasno čitljivim i neizbrisivim znakom za gorivo bez olova, kako je određeno u normi ISO 2575:1982, koji se mora nalaziti na mjestu koje je odmah vidljivo osobi koja puni spremnik s gorivom. Dodatne su oznake dopuštene.

5.1.4. Trebaju biti poduzete mjere za sprečavanje povećane emisije isparavanjem i prolijevanja goriva kao posljedica nedostatka poklopca otvora za ulijevanje goriva.

To se može postići primjenom jednog od ova dva načina:

5.1.4.1. uporabom neodvojivog poklopca otvora za ulijevanje goriva s automatskim otvaranjem i zatvaranjem,

5.1.4.2. konstrukcijskim rješenjem kojim se izbjegava povećana emisija isparavanjem u slučaju nedostatka poklopca otvora za ulijevanje goriva,

5.1.4.3. svim drugim mjerama koje imaju isti učinak. Na primjer, ali ne i jedino, to može biti privezani poklopac otvora za ulijevanje goriva, poklopac otvora za ulijevanje goriva na lančiću ili uporaba istog ključa za zaključavanje poklopca otvora za ulijevanje goriva i pokretanje motora. U tom slučaju ključ mora biti moguće izvaditi iz poklopca samo kad je zaključan.

5.1.5. Odredbe za elektronički sigurnosni sustav

5.1.5.1. Svako vozilo s računalom za upravljanje emisijom mora biti izvedeno tako da onemogućuje preinake, osim onih koje je dopustio proizvođač. Proizvođač treba dopustiti preinake samo ako su potrebne za dijagnostiku, održavanje, provjeru, naknadnu ugradbu ili popravak vozila. Kodovi za reprogramiranje računala ili radni parametri moraju biti otporni na neovlaštene promjene i imati stupanj zaštite koji barem zadovoljava odredbe norme ISO DIS 15031-7, iz listopada 1998. godine (SAE J2186, listopad 1996.), tako da se promjena sigurnosnih podataka provodi uporabom protokola i dijagnostičkih spojnika, kao što je određeno u stavku 6.5. Priloga 11. Dodatku 1. Odvojivi čipovi za kalibraciju memorije moraju biti zaliveni, zatvoreni u zabrtvljenom kućištu ili zaštićeni elektroničkim algoritmima, i ne smije ih biti moguće mijenjati bez uporabe posebnih alata i postupaka.

5.1.5.2. Računalom kodirane radne parametre motora ne smije biti moguće mijenjati bez uporabe posebnih alata i postupaka (npr. dijelovi računala moraju biti zaliveni ili zavareni, ili dodaci računala moraju biti zabrtvljeni (ili zavareni)).

5.1.5.3. U slučaju mehaničkih pumpa za ubrizgavanje goriva koje su ugrađene na motorima sa samozapaljenjem, proizvođači moraju poduzeti potrebne korake za zaštitu namještanja najvećeg protoka goriva od temperaturnih promjena kad je vozilo u uporabi.

5.1.5.4. Proizvođači mogu podnijeti zahtjev mjerodavnoj ustanovi za izuzeće od homologacije, za jedan od tih zahtjeva, za ona vozila za koja nije vjerojatno da je potrebna zaštita. Kriteriji koje mjerodavna ustanova ocjenjuje pri razmatranju izuzeća uključuju, ali ne i jedino, postojeću raspoloživost radnih značajka čipova, razinu svojstava radnih značajka vozila i predviđeni obujam prodaje vozila.

5.1.5.5. Proizvođači koji upotrebljavaju kodne sustave za programiranje računala (npr. EEPROM, moguće samo čitanje memoriranih podataka i reprogramiranje električnim putem) moraju onemogućiti svako neovlašteno reprogramiranje. Proizvođači moraju uključiti napredne tehnologije zaštite od neovlaštenih promjena i zaštitu od unošenja upisa, što zahtijeva elektronički pristup na vanjsko računalo koje podržava proizvođač. Mjerodavna ustanova treba odobriti metode koje daju odgovarajuću razinu zaštite od neovlaštenih promjena.

5.1.6. Treba biti moguća provjera vozila pri tehničkom pregledu kako bi se odredila njegove radne značajke u ovisnosti o podacima sakupljenim u skladu sa stavkom 5.3.7. ovog Pravilnika. Ako je za provjeru potreban posebni postupak, on mora biti objašnjen u priručniku za održavanje (ili na nekom drugom mediju). Takav poseban postupak ne smije zahtijevati uporabu posebne opreme osim one koja se isporučuje uz vozilo

5.2. Ispitni postupak

Tablica 1. prikazuje razne mogućnosti za homologacije tipa vozila.

5.2.1. Vozila s vanjskim izvorom paljenja trebaju biti podvrgnuta ovim ispitivanjima:

Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora),

Tip II. (emisija ugljikova monoksida u praznom hodu),

Tip III. (emisija plinova iz kućišta koljenaste osovine),

Tip IV. (emisija isparavanjem),

Tip V. (trajnost uređaja za kontrolu štetne emisije),

Tip Vl. (provjera prosječnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika iz ispušnog sustava pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora),

ispitivanje OBD-sustava.

5.2.2. Vozila s motorom s vanjskim izvorom paljenja i hibridna električna vozila opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja koja kao gorivo upotrebljavaju UNP ili PP (jedna ili dvije vrste goriva) trebaju biti podvrgnuta ovim ispitivanjima (u skladu s tablicom 1.):

Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora),

Tip II. (emisija ugljikova monoksida u praznom hodu),

Tip III. (emisija plinova iz kućišta koljenaste osovine),

Tip IV. (emisija isparavanjem), kad se primjenjuje,

Tip V (trajnost uređaja za kontrolu štetne emisije),

Tip Vl. (provjera prosječnih emisija ugljikova monoksida i ugljikovodika iz ispušnog sustava pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora), kad se primjenjuje,

ispitivanje OBD-sustava, kad se primjenjuje.

5.2.3. Vozila s motorom s kompresijskim paljenjem i hibridna električna vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem trebaju biti podvrgnuta ovim ispitivanjima:

Tip I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora)

Tip V. (trajnost uređaja za kontrolu emisije)

i, kad se primjenjuje, ispitivanje OBD-sustava.

Tablica 1.

Razne mogućnosti za homologaciju ili proširenje homologacije tipa vozila

Tip homologacijskog ispitivanja Vozila kategorija M i N opremljena motorom s vanjskim izvorom paljenja Vozila kategorija M1 i N1 opremljena motorom s kompresijskim paljenjem Vozilo pogonjeno na benzin Vozilo pogonjeno dvjema vrstama goriva Vozilo pogonjeno jednom vrstom goriva Tip I Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (test s objema vrstama goriva) (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Tip II Da Da (test s objema vrstama goriva) Da — Tip III Da Da (test samo s benzinom) Da — Tip IV Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (test samo s benzinom) (najveća masa ≤ 3.5 t) — — Tip V Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (test samo s benzinom) (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Tip VI Da (najveća masa ≤ 3.5 t) Da (najveća masa ≤ 3.5 t) (test samo s benzinom) — — Uvjeti za proširenje Stavak 7. Stavak 7. Stavak 7. Stavak 7.; kategorije vozila M2 i N2 referentne mase ≤ 2 840 kg. Sustav automatske dijagnostike Da, u skladu s stavkom 11.1.5.1.1. ili 11.1.5.3. Da, u skladu s stavkom 11.1.5.1.2. ili 11.1.5.3. Da, u skladu s stavkom 11.1.5.1.2. ili 11.1.5.3. Da, u skladu s stavkom 11.1.5.2.1. ili 11.1.5.2.2. ili 11.1.5.2.3. ili 11.1.5.3.

5.3. Opis ispitivanja

5.3.1. Ispitivanje tipa I. (provjera prosječne emisije iz ispušnog sustava nakon pokretanja hladnog motora).

5.3.1.1. Na slici 1. shematski su prikazane različite mogućnosti za ispitivanje tipa l. Ovo ispitivanje treba provesti na vozilima navedenima u stavku 1., čija najveća masa ne prelazi 3.5 tone.

5.3.1.2. Vozilo treba postaviti na ispitne valjke opremljene napravama za simulaciju opterećenja i inercije.

5.3.1.2.1. Ispitivanje koje ukupno traje 19 minuta i 40 sekunda provodi se bez prekida i sastoji se od dva dijela; prvi i drugi dio. Vremenski razmak koji se ne uzima kao uzorak za ispitivanje i koji nije dulji od 20 sekundâ, uz suglasnost proizvođača, može se uključiti između završetka prvog i početka drugog dijela ispitivanja, kako bi se olakšalo namještanje ispitne opreme.

5.3.1.2.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju UNP ili PP moraju se ispitati ispitivanjem tipa l., radi promjenjivosti sastava UNP-a ili PP-a, kao što je prikazano u Prilogu 12. Vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin, UNP ili PP moraju se ispitati za obje vrste goriva, pri čemu se ispitivanja za UNP i PP provode radi promjenjivosti sastava UNP-a ili PP-a, kao što je prikazano u Prilogu 12.

5.3.1.2.1.2. Unatoč zahtjevu iz točke 5.3.1.2.1.1., vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, s obzirom na ispitivanje tipa l. smatrat će se vozilima koje mogu upotrebljavati samo plin.

5.3.1.2.2. Prvi dio ispitivanja sastoji se od četiri gradska ciklusa. Svaki osnovni gradski ciklus sastoji se od petnaest faza (prazni hod, ubrzanje, stalna brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.3. Drugi dio ispitivanja sastoji se od jednoga izvangradskog ciklusa. Izvangradski ciklus sastoji se od 13 faza (prazni hod, ubrzanje, stalna brzina, usporenje itd.).

5.3.1.2.4. Za vrijeme ispitivanja ispušni plinovi se razrjeđuju i njihov proporcionalni dio sakuplja u jednu ili više vreća. Ispušni plinovi ispitivanog vozila se razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju prema niže opisanom postupku, i nakon toga mjeri ukupna količina razrijeđenog ispušnog plina. U slučaju vozila opremljenih motorima s kompresijskim paljenjem, ne zapisuju se samo emisija ugljikova monoksida, ugljikovodika i dušikova oksida, već i emisija štetnih čestica.

5.3.1.3. Ovo ispitivanje treba provesti pomoću postupka opisanoga u Prilogu 4. Metode upotrijebljene za sakupljanje i analizu plinova te za odvajanje i vaganje čestica moraju odgovarati propisanima.

5.3.1.4. Kad se primjenjuju zahtjevi iz točke 5.3.1.5. ispitivanje treba ponoviti tri puta. Rezultate treba pomnožiti odgovarajućim faktorima istrošenosti određenim u stavku 5.3.6. i, u slučaju sustava sa sustavom periodične regeneracije prema definiciji u stavku 2.20., također mora se pomnožiti faktorom Ki dobivenim prema Prilogu 13. Proizašle mase emisije plinova i, u slučaju vozila opremljenih motorima s kompresijskim paljenjem, mase čestica dobivene u svakom ispitivanju moraju biti manje od granica danih u donjoj tablici:

Granične vrijednosti

Referentna masa (RW) (kg) Masa ugljikova monoksida (CO) Masa ugljikovodika (HC) Masa dušikovih oksida (NOx) Skupna masa ugljikovodika i dušikovih oksida (HC + NOx) Masa čestica (8) (PM) L1 (g/km) L2 (g/km) L3 (g/km) L2 + L3 (g/km) L4 (g/km) Kategorija Klasa Benzin Diesel Benzin Diesel Benzin Diesel Benzin Diesel Diesel A(2000) M (9) — Sve 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 N1 (10) I RW ≤ 1 305 2,3 0,64 0,20 — 0,15 0,50 — 0,56 0,05 II 1 305 < RW ≤ 1 760 4,17 0,80 0,25 — 0,18 0,65 — 0,72 0,07 III 1 760 < RW 5,22 0,95 0,29 — 0,21 0,78 — 0,86 0,10 B(2005) M (9) — Sve 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 N1 (10) I RW ≤ 1 305 1,0 0,50 0,10 — 0,08 0,25 — 0,30 0,025 II 1 305 < RW ≤ 1 760 1,81 0,63 0,13 — 0,10 0,33 — 0,39 0,04 III 1 760 < RW 2,27 0,74 0,16 — 0,11 0,39 — 0,46 0,06

5.3.1.4.1. Usprkos zahtjeva iz točke 5.3.1.4, za svaki štetni spoj ili kombinaciju štetnih spojeva, jedan od tri dobivena rezultata može prekoračiti propisanu granicu najviše 10 %, pod uvjetom da aritmetička sredina triju rezultata bude ispod propisane granice. Kad su propisane granice prekoračene za više štetnih spojeva, nije bitno je li se to dogodilo u istom ili različitim ispitivanjima.

5.3.1.4.2. Kad su ispitivanja provedena s plinovitim gorivima, proizašle mase emisije plinova moraju biti manje od granica u gornjoj tablici za vozila s benzinskim motorom.

5.3.1.5. Broj ispitivanja propisanih u stavku 5.3.1.4. smanjuje se pod niže određenim uvjetima, gdje je V1 rezultat prvoga ispitivanja i V2 rezultat drugoga ispitivanja, za svaki štetni spoj ili za zajedničku emisiju dva štetna spoja na koja se odnosi ograničenje.

5.3.1.5.1. Samo jedno ispitivanje se provodi ako je rezultat dobiven za svaki štetni spoj ili za zajedničku emisiju dva štetna spoja na koja se odnosi ograničenje manje ili jednako 0,70 L (tj. V1 ≤ 0,70 L).

5.3.1.5.2. Ako zahtjev iz točke 5.3.1.5.1. nije zadovoljen, provode se samo dva ispitivanja ako su za svaki štetni spoj ili za zajedničku emisiju dva štetna spoja koji su predmet ograničenja zadovoljeni ovi zahtjevi:

5.3.2. Ispitivanje tipa II. (emisija ugljikova monoksida u praznom hodu)

5.3.2.1. Ovo ispitivanje treba provesti na vozilima s motorima s vanjskim izvorom paljenja čija je najveća masa veća od 3.5 tone.

5.3.2.1.1. Vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili UNP ili PP moraju se ispitati ispitivanjem tipa ll. za obadvije vrste goriva.

5.3.2.1.2. Unatoč zahtjevu iz točke 5.3.2.1.1., vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, s obzirom na ispitivanje tipa ll. smatrat će se vozilom koje može upotrebljavati samo plin.

5.3.2.2. Ako se ispitivanje provodi pod uvjetima navedenim u Prilogu 5., obujamski sadržaj ugljikova monoksida u ispušnom plinu ne smije prijeći 3,5 % kada motor radi u praznom hodu, namješten prema specifikaciji proizvođača, i ne smije prijeći 4,5 % unutar granica namještenosti navedenih u tom prilogu.

5.3.3. Ispitivanje tipa lll. (provjera emisije iz kućišta motora)

5.3.3.1. Ovo ispitivanje treba provesti na svim vozilima navedenima u stavku 1. osim na onima s motorom s kompresijskim paljenjem.

5.3.3.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili UNP ili PP moraju se ispitati ispitivanjem tipa lll. samo za benzin.

5.3.3.1.2. Unatoč zahtjevu iz točke 5.3.3.1.1., vozila koja kao gorivo mogu upotrebljavati benzin ili plin, ali čiji je sustav za benzin ugrađen samo za potrebe sigurnosti ili za pokretanje motora i čiji spremnik goriva može imati najviše 15 litara benzina, s obzirom na ispitivanje tipa III. smatrat će se vozilom koje može upotrebljavati samo plin.

5.3.3.2. Kad se ispitivanje provodi u skladu s uvjetima navedenima u Prilogu 6., sustav ventilacije kućišta motora ne smije dopustiti nikakvu emisiju plinova iz kućišta u atmosferu.

Slika 1.

Dijagram toka za homologaciju ispitivanjem tipa I.

(vidjeti točku 5.3.1.)

5.3.4. Ispitivanje tipa lV. (određivanje emisije isparavanjem)

5.3.4.1. Ovo ispitivanje treba provesti na svim vozilima navedenima u stavku 1. osim na vozilima s motorom s kompresijskim paljenjem, na vozilima koja upotrebljavaju kao gorivo UNP ili PP i onih vozila čija je najveća masa veća od 3 500 kg.

5.3.4.1.1. Vozila koja upotrebljavaju kao gorivo benzin, UNP ili PP trebaju se ispitati samo za benzin ispitivanjem tipa lV.

5.3.4.2. Kada se ispitivanje provodi u skladu s uvjetima navedenim u Prilogu 7., emisija isparavanjem treba biti manja od 2 g po ispitivanju.

5.3.5. Ispitivanje tipa VI. (provjera prosječnih emisija iz ispušnog sustava ugljikova monoksida i ugljikovodika pri niskoj temperaturi okoline, nakon pokretanja hladnog motora).

5.3.5.1. Ovo ispitivanje treba provesti na svim vozilima kategorije M1 i razreda l. kategorije N1 opremljenim s motorima s vanjskim izvorom paljenja, osim na vozilima koja su projektirana da nose više od šest putnika i vozilima čija je najveća masa veća od 2 500 kg.

5.3.5.1.1. Vozilo treba postaviti na ispitne valjke koji su opremljeni s napravom za simulaciju opterećenja i silama inercije.

5.3.5.1.2. Ispitivanje se sastoji od osam osnovnih ciklusa gradske vožnje prvoga dijela ispitivanja tipa l. Taj prvi dio ispitivanja opisan je u Prilogu 1. Dodatku 4. i grafički prikazan na slikama 1/1, 1/2 i 1/3 tog Dodatka. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline, koje traje ukupno 780 sekunda, treba provesti bez prekida počevši od pokretanja motora.

5.3.5.1.3. Ispitivanje pri niskoj temperaturi okoline treba provesti pri ispitnoj temperaturi okoline od 266 K (–7 °C). Prije početka ispitivanja, ispitna vozila treba kondicionirati ujednačenim postupkom, kako bi se osigurala ponovljivost rezultata ispitivanja. Postupci kondicioniranja i drugih ispitivanja provode se kako je opisano u Prilogu 8.

5.3.5.1.4. Za vrijeme ispitivanja, ispušni plinovi se razrjeđuju i u određenoj proporciji uzima uzorak. Ispušni plinovi ispitivanoga vozila se razrjeđuju, uzorkuju i analiziraju prema postupku koji je opisan u Prilogu 8. te zatim mjeri ukupna količina razrijeđenih ispušnih plinova. U razrijeđenim ispušnim plinovima analizom se određuje sadržaj ugljikova monoksida i ugljikovodika.

5.3.5.2. Ispitivanja koja se provode prema zahtjevima iz točaka 5.3.5.2.2. i 5.3.5.3. treba ponoviti tri puta. Masa emisije ugljikova monoksida i ugljikovodika koja se dobije kao rezultat mora biti manja od granica koje su dane u ovoj tablici:

Ispitna temperatura Ugljikov monoksid L1 (g/km) Ugljikovodici L2 (g/km) 266 K (–7 °C) 15. 18.

5.3.5.2.1. Bez obzira na zahtjeve iz točke 5.3.5.2, za svaki štetni spoj samo jedan od tri dobivena rezultata smije prekoračiti propisanu granicu najviše 10 %, pod uvjetom da aritmetička sredina ta tri rezultata bude ispod propisane granice. Kad su propisane granice prekoračene za više štetnih spojeva, nije bitno je li se to dogodilo u istom ili različitim ispitivanjima.

5.3.5.2.2. Broj ispitivanja propisan u stavku 5.3.5.2. može se na zahtjev proizvođača povećati na 10, ako aritmetička sredina prva tri rezultata bude niža od 110 % od propisane granice. U tom slučaju, jedini zahtjev nakon ispitivanja je da aritmetička sredina svih 10 rezultata bude ispod propisane granice.

5.3.5.3. Broj ispitivanja propisan u stavku 5.3.5.2. može se smanjiti u skladu sa stavcima5.3.5.3.1. i 5.3.5.3.2.

5.3.5.3.1. Samo jedno ispitivanje se provodi kad dobiveni rezultat za svaki štetni spoj u prvom ispitivanju bude manji ili jednak 0,70 L.

5.3.5.3.2. Ako zahtjevi iz točke 5.3.5.3.1. nisu zadovoljeni, provode se samo dva ispitivanja, ako za svaki štetni spoj rezultat u prvom ispitivanju bude manji od 0,85 L, ili jednak, a zbroj prva dva rezultata bude manji ili jednak 1,70 L i rezultat u drugom ispitivanju bude manji od L, ili jednak.

5.3.6. Ispitivanje tipa V. (trajnost uređaja za kontrolu emisije)

5.3.6.1. Ovo ispitivanje treba provesti na svim vozilima navedenima u stavku 1., na koja se ispitivanje navedeno u stavku 5.3.1. primjenjuje. Ispitivanje predstavlja provjeru izdržljivosti od 80 000 km, koji se vozi u skladu s programom opisanom u Prilogu 9. na stazi za ispitivanje, na cesti ili na ispitnim valjcima.

5.3.6.1.1. Vozila koja kao gorivo upotrebljavaju benzin ili UNP ili PP moraju se ispitati ispitivanjem tipa V. samo za benzin. U tom slučaju, faktor istrošenosti koji se utvrdi za benzin bez olova također vrijedi i za UNP ili PP.

5.3.6.2. Unatoč zahtjevu iz točke 5.3.6.1., proizvođač može kao drugu mogućnost odabrati uporabu faktora istrošenosti prema sljedećoj tablici, umjesto ispitivanja prema stavku 5.3.6.1.

Faktori istrošenosti Štetni spoj CO HC NO× HC + NO× (11) Čestice Kategorija motora S vanjskim izvorom paljenja 1,2 1,2 1,2 — — S kompresijskim paljenjem 1,1 — 1. 1. 1,2

Na zahtjev proizvođača, tehnička služba može provesti ispitivanje tipa I. prije nego je provedeno ispitivanje tipa V., uz uporabu faktora istrošenosti prema gore navedenoj tablici. Kao dopuna ispitivanju tipa V., tehnička služba može dopuniti rezultate tipske homologacije, kao što je navedeno u Prilogu 2., zamjenom faktora istrošenosti u gore navedenoj tablici s onim izmjerenim prilikom ispitivanja tipa V.

5.3.6.3. Faktor istrošenosti treba odrediti upotrebljavajući postupak određen u stavku 5.3.6.1. ili upotrebljavajući vrijednosti iz tablice u stavku 5.3.6.2. Ti se faktori upotrebljavaju kako bi se zadovoljili uvjeti iz točaka 5.3.1.4. i 8.2.3.1.

5.3.7. Podaci o emisiji potrebni za ispitivanje tehničke ispravnosti

5.3.7.1. Ovaj zahtjev se odnosi na sva vozila koja imaju motor s vanjskim izvorom paljenja za koja se traži homologacija u skladu s ovom izmjenom.

5.3.7.2. Pri ispitivanju u skladu s Prilogom 5. (test tipa II.) pri uobičajenoj brzini vrtnje motora u praznom hodu:

(a) zapisuje se obujamski sadržaj ugljikova monoksida u ispušnom plinu;

(b) zapisuje se brzina motora tijekom ispitivanja, uključujući sve tolerancije.

5.3.7.3. Kod ispitivanja pri „visokoj brzini rada motora u praznom hodu” npr. > 2 000 min.–1)

(a) zapisuje se obujamski sadržaj ugljikova monoksida u ispušnom plinu;

(b) zapisuje se Lambda vrijednost (*);

(c) zapisuje se brzina motora tijekom ispitivanja, uključujući sve tolerancije.

(*) Lambda vrijednost izračunava se koristeći pojednostavljenu Brettschneiderovu jednadžbu kako slijedi:

gdje je:

[] = Koncentracija u postotnom obujmu K1 = Konverzijski faktor za NDIR mjerenje do FID mjerenja (daje proizvođač opreme za mjerenje) Hcv = Atomski omjer vodika prema ugljiku — za benzin 1,73 — for UNP 2,53 — za PP 4,0 Ocv = Atomski omjer kisika prema ugljiku — za benzin 0,02 — for UNP 0,0 — za PP 0,0

5.3.7.4. Temperatura motornog ulja bit će mjerena i zapisana za vrijeme ispitivanja.

5.3.7.5. Tablica iz točke 17. Priloga 2. bit će ispunjena.

5.3.7.6. Proizvođač potvrđuje točnost lambda vrijednosti zabilježene za vrijeme homologacije iz točke 5.3.7.3. kao reprezentativne tipičnoj proizvodnji vozila unutar 24 mjeseca od datuma izdavanja homologacije od nadležne ustanove. Provest će se procjena temeljena na istraživanjima i studijama proizvodnje vozila.

5.3.8. Ispitivanje OBD sustava

Ovo ispitivanje treba provesti na svim vozilima navedenima u stavku 1. Postupak ispitivanja opisan u Prilogu 11. stavku 3. bit će poštivan.

6. IZMJENE TIPA VOZILA

6.1. Svaka izmjena tipa vozila treba biti javljena administrativnom odjelu koji je homologirao tip vozila. Tijelo tada može:

6.1.1. smatrati kako nije vjerojatno da su promjene bitno suprotnog učinka i kako u svakom slučaju vozilo ispunjava uvjete; ili

6.1.2. Zahtijevati dalji izvještaj o ispitivanju od strane tehničkog servisa odgovornog za provođenje testova.

6.2. Potvrđivanje ili odbijanje homologacije, navodeći izmjene, bit će priopćene putem procedure koja je specificirana u stavku 4.3. strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

6.3. Nadležno tijelo koje izdaje proširenje homologacije mora doznačiti serijski broj takvog proširenja i o tome obavijestiti druge Strane u skladu sa Sporazumom 1958 (1958 Agreement) primjenjujući ovaj Pravilnik putem obrasca za priopćavanje koji odgovara obrascu u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

7. PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

U slučaju izmjena homologacije prema ovom Pravilniku, primijenit će se sljedeće posebne odredbe, ako je to moguće.

7.1. Proširenja vezana za emisije ispušnih plinova (Tip I, Tip II i Tip VI testovi).

7.1.1. Tipovi vozila različitih referentnih masa

7.1.1.1. Homologacija izdana tipu vozila može se proširiti samo na tipove vozila referentne mase koja zahtijeva korištenje sljedeće dvije više ekvivalentne inercijske kategorije ili bilo koje niže ekvivalentne inercijske kategorije.

7.1.1.2. U slučaju vozila kategorije N1 i vozila kategorije M koja se spominju u napomeni 2 točke 5.3.1.4., ako referentna masa tipa vozila za koje se traži proširenje homologacije, zahtijeva korištenje ekvivalentne inercije niže od one koja se koristila za tip vozila koje je već homologirano, proširenje homologacije izdaje se ako su mase onečišćujućih tvari iz vozila već homologirane unutar granica propisanih za vozilo za koje se proširenje homologacije traži.

7.1.2. Tipovi vozila s različitim ukupnim prijenosnim odnosima zupčanika

Homologacija izdana za tip vozila može se pod sljedećim uvjetima proširiti na tipove vozila koji se razlikuju od tipa koji je homologiran samo s obzirom na njihov prijenosni omjer:

7.1.2.1. Za svaki od prijenosnih omjera korištenih u testovima tipa I. i tipa VI, potrebno je odrediti omjer,

gdje, pri brzini motora od 1 000 min-1, V1 je brzina homologiranog tipa vozila, a V2 je brzina tipa vozila za koje se traži proširenje homologacije.

7.1.2.2. Ako, za svaki prijenosni odnos zupčanika, E ≤ 8 %, proširenje se izdaje bez ponavljanja testova tipa I i tipa VI.

7.1.2.3. Ako će se, za barem jedan prijenosni odnos zupčanika, E > 8 % i za svaki prijenosni odnos zupčanika E ± 13 % ponavljati testovi tipa I i tipa VI, ali se mogu izvoditi u laboratoriju koji je odabrao proizvođač u skladu s homologacijom tehničke službe. Izvještaj o ispitivanjima mora se poslati tehničkoj službi koja je odgovorna za homologacijska ispitivanja.

7.1.3. Tipovi vozila različitih referentnih masa i različitih ukupnih prijenosnih omjera

Homologacija izdana za tip vozila može se proširiti na tipove vozila koji se razlikuju od tipa koji je homologiran samo s obzirom na njihovu referentnu masu i njihov ukupan prijenosni omjer, pod uvjetom da su svi uvjeti propisani u stavku 7.1.1. i 7.1.2. zadovoljeni.

Napomena: kada se tip vozila homologira u skladu sa stavcima 7.1.1. do 7.1.3., takva homologacija ne može se proširiti na druge tipove vozila.

7.2. Emisije isparavanjem (test tipa IV)

7.2.1. Homologacija izdana tipu vozila opremljenom kontrolnim sustavom za emisije isparavanjem može se proširiti pod sljedećim uvjetima:

7.2.1.1. Osnovni princip miješanja goriva i zraka (npr. ubrizgavanje u jednoj stavku, karburator) je jednak.

7.2.1.2. Oblik spremnika goriva i materijal spremnika goriva te crijeva za tekuće gorivo su jednaki. Najgora moguća obitelj s obzirom na prijelaznu stavku i približnu dužinu crijeva bit će testirana. O tome jesu li nejednaki separatori pare i tekućine prihvatljivi odlučit će tehnička služba koja je odgovorna za homologacijska ispitivanja. Obujam spremnika goriva je unutar raspona od ± 10 %. Podešavanje sigurnosnog ventila spremnika je jednako.

7.2.1.3. Metoda spremanja benzinskih para je jednaka, npr. oblik i obujam filtra, medij za pohranu, zračni filtar (ako se koristi za kontrolu emisije isparavanjem) itd.

7.2.1.4. Obujam goriva u karburatoru je unutar raspona od ± 10 milimetara.

7.2.1.5. Metoda pročišćavanja spremljenih para je jednaka (npr. protok zraka, početna točka ili obujam pročišćenja nad pogonskim ciklusom).

7.2.1.6. Metoda brtvljenja i prozračivanja sustava za miješanje goriva i zraka je jednaka.

7.2.2. Dodatne napomene:

i. dopuštene su različite veličine motora;

ii. dopuštene su različite snage motora;

iii. dopušteni su automatski i ručni mjenjači, pogon na dva ili četiri kotača;

iv. dopušteni su različiti stilovi;

v. dopuštene su različite veličine kotača i guma.

7.3. Rok trajanja uređaja protiv onečišćenja (Test tipa V)

7.3.1. Homologacija izdana za tip vozila može se proširiti na različite tipove vozila, pod uvjetom da je kombinacija kontrolnog sustava motora/onečišćenja jednaka onoj u vozilu koje je već homologirano: Prema tome, smatra se da oni tipovi vozila čiji su parametri dolje opisani jednaki ili ostaju u propisanim graničnim vrijednostima pripadaju istoj kombinaciji kontrolnog sustava motora/onečišćenja.

7.3.1.1. Motor:

— broj cilindara,

— kapacitet motora(± 15 %),

— konfiguracija cilindarskog bloka,

— broj ventila,

— sustav goriva,

— vrsta rashladnog sustava,

— proces izgaranja,

— središte promjera cilindra do dimenzija središta.

7.3.1.2. Sustav kontrole onečišćenja:

— Katalizatori: — broj katalizatora i elemenata, — veličina i oblik katalizatora (obujam monolita ± 10 %), — vrsta katalitičke aktivnosti (oksidirajuća, trosmjerna …), — opterećenje plemenitim kovinama (jednako ili veće), — omjer plemenitih kovina (± 15 %), — supstrat (strukturalni i materijalni), — gustoća ćelija, — vrsta kućišta za katalizatore, — položaj katalizatora (položaj i dimenzije u ispušnom sustavu, koji ne proizvode promjenu temperature veću od 50 K na ulazu katalizatora), Ova promjena temperature provjeravat će se pod stabilnim uvjetima pri brzini od 120 km/h i podešenju opterećenja iz testa tipa I.

— Ubrizgavanje zraka: — s ili bez — tip (pulsni zrak, zračne sisaljke …).

— Recirkulacija ispušnog plina: — s ili bez.

7.3.1.3. Inercijska kategorija: dvije inercijske kategorije odmah iznad i bilo koja inercijska kategorija ispod.

7.3.1.4. Ispitivanje izdržljivosti može se postići korištenjem vozila, stila karoserije, mjenjača (automatskog ili ručnog) i veličine kotača ili guma koje su različite od onih od tipa vozila za koje se traži homologacija.

7.4. Sustav automatske dijagnostike

7.4.1. Homologacija izdana za tip vozila s obzirom na sustav automatske dijagnostike može se proširiti na različite tipove vozila koji pripadaju istoj obitelji vozila sa sustavom automatske dijagnostike kao što je opisano u Prilogu 11. Dodatku 2.: Kontrolni sustav emisije iz motora jednak je onome vozila koje je već homologirano i u skladu je s opisom obitelji motora koji ima sustav automatske dijagnostike iz Priloga 11. Dodatku 2, bez obzira na sljedeće karakteristike vozila:

dodatna oprema motora,

gume,

ekvivalentna inercija,

sustav hlađenja,

ukupni prijenosni omjer,

vrsta prijenosa,

vrsta nadogradnje.

8. SUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Svako vozilo koje nosi homologacijsku oznaku kako je propisano ovim Pravilnikom treba biti u skladu s homologiranim vozilom, obzirom na komponente koje utječu na emisiju plinovitih i onečišćujućih čestica iz motora, emisije iz kućišta i emisije isparavanjem. Sukladnost proizvodnih procedura treba biti u skladu s onom koja je opisana u Sporazumu 1958, Dodatak 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), sa sljedećim zahtjevima:

8.2. Kao opće pravilo, sukladnost proizvoda s obzirom na ograničenje emisija iz vozila (test tipa I, II, III i IV) provjerava se na temelju opisa danom u obrascu za priopćavanje i njegovim prilozima.

Sukladnost rabljenih vozila

U pogledu homologacija izdanih za emisije, ove mjere su također prikladne za potvrđivanje funkcionalnosti uređaja za kontrolu emisije tijekom uobičajenog životnog vijeka vozila pod normalnim uvjetima uporabe (sukladnost pravilno održavanih i korištenih rabljenih vozila). U svrhu ovog Pravilnika te mjere se provjeravaju za razdoblje do 5 godina starosti ili 80 000 km, što god je ranije, i od 1. siječnja 2005., za razdoblje do 5 godina starosti ili 100 000 km, što god je ranije.

8.2.1. Kontrola sukladnosti rabljenih vozila od strane administrativnog odjela provodi se na temelju bilo koje relevantne informacije koju proizvođač ima, u postupcima sličnima onim definiranim u Dodatku 2 Sporazuma 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).

Slike 4/1 i 4/2, u Dodatku 4, prikazuju postupak za provjeru sukladnosti rabljenih vozila.

8.2.1.1. Parametri koji definiraju obitelj rabljenih vozila

Obitelj rabljenih vozila može biti definirana osnovnim konstrukcijskim parametrima koji moraju biti zajednički vozilima u obitelji. Prema tome, oni tipovi vozila koji imaju zajedničke, ili unutar navedenih tolerancija, barem donje opisane parametre, mogu se smatrati da pripadaju istoj obitelji rabljenih vozila:

— proces izgaranja (dvotaktni, četverotaktni, rotacijski);

— broj cilindara;

— konfiguracija cilindarskog bloka (linijska, V, radijalna, horizontalno suprotna, druga). Inklinacija ili orijentacija cilindara nije kriterij;

— metoda dovoda goriva u motor (npr. indirektno ili direktno ubrizgavanje);

— vrsta rashladnog sustava (zrak, voda, ulje);

— metoda usisa (prirodni usis, pod tlakom);

— gorivo za koje je motor konstruiran (benzin, dizel, PP, UNP itd.). Vozila s dvije vrste goriva mogu biti grupirana s jednom vrstom goriva pod uvjetom da je jedno gorivo zajedničko;

— vrsta katalizatora (trosmjerni katalizator ili drugi);

— vrsta filtra za čestice (s ili bez);

— recirkulacija ispušnog plina (s ili bez);

— kapacitet cilindra motora najvećeg motora u obitelji minus 30 %.

8.2.1.2. Kontrolu sukladnosti rabljenih vozila provodit će administrativni odjel na temelju podataka od proizvođača. Takvi podaci moraju uključivati, ali ne i ograničavati se na sljedeće:

8.2.1.2.1. Ime i adresa proizvođača.

8.2.1.2.2. Ime, adresa, telefon i broj faksa te e-mail adresa njegovog ovlaštenog predstavnika unutar područja koja pokrivaju podaci proizvođača.

8.2.1.2.3. Naziv modela vozila uključenog u podatke proizvođača.

8.2.1.2.4. Gdje je prikladno, popis tipova vozila na koje se odnose podaci proizvođača npr. obiteljska grupa rabljenih vozila u skladu sa stavkom 8.2.1.1.

8.2.1.2.5. Identifikacijski brojčani kod vozila (VIN) koji se primjenjuje na one tipove vozila unutar obitelji rabljenih vozila (VIN prefiks).

8.2.1.2.6. Brojevi homologacija primjenjivi na one tipove vozila unutar obitelji rabljenih vozila, uključujući, gdje je primjenjivo, brojeve svih proširenja i ispravaka (prerada).

8.2.1.2.7. Detalji proširenja, ispravci/prerade onih homologacija za vozila na koje se odnose podaci proizvođača (ako ih traži administrativni odjel).

8.2.1.2.8. Razdoblje tijekom kojeg su podaci proizvođača prikupljeni.

8.2.1.2.9. Razdoblje izrade vozila na koje se odnose podaci proizvođača (npr. „vozila proizvedena tijekom 2001. kalendarske godine”).

8.2.1.2.10. Postupak provjere sukladnosti rabljenih vozila proizvođača, uključujući:

8.2.1.2.10.1. Metoda položaja vozila;

8.2.1.2.10.2. Kriteriji za odabir i odbijanje vozila;

8.2.1.2.10.3. Tipovi testova i postupci korišteni za program;

8.2.1.2.10.4. Proizvođačevi kriteriji za prihvaćanje/odbijanje za obiteljsku grupu rabljenih vozila;

8.2.1.2.10.5. Geografska područja na kojima je proizvođač prikupio podatke.

8.2.1.2.10.6. Veličina uzorka i korišteni plan za uzorkovanje.

8.2.1.2.11. Rezultati postupaka sukladnosti vozila u uporabi proizvođača, uključujući:

8.2.1.2.11.1. Identifikacija vozila uključenih u program (bez obzira na to jesu li testirani ili ne). Identifikacija treba uključivati:

— naziv modela,

— identifikacijski broj vozila,

— registracijski broj vozila,

— datum proizvodnje,

— područje korištenja (gdje je poznato),

— postavljene gume.

8.2.1.2.11.2. Razlozi za izbacivanje vozila iz uzorka.

8.2.1.2.11.3. Povijest servisa za svako vozilo iz uzorka (uključujući sve prerade).

8.2.1.2.11.4. Povijest popravaka za svako vozilo iz uzorka (gdje je poznata).

8.2.1.2.11.5. Testni podaci, uključujući:

— datum testiranja,

— mjesto testiranja,

— prijeđeni put naveden na brojaču kilometara vozila,

— specifikacije testnog goriva (npr. testno referentno gorivo ili tržišno gorivo),

— testni uvjeti (temperatura, vlaga, inercijska težina dinamometra),

— postavke dinamometra (npr. podešenja snage),

— rezultati testa (od barem tri različita vozila po obitelji).

8.2.1.2.12. Zapisi oznaka sustava automatske dijagnostike.

8.2.2. Podaci koje je proizvođač prikupio moraju biti dovoljno sveobuhvatni kako bi osigurali da se radna svojstva rabljenih vozila mogu provjeriti za normalne uvjete korištenja kako je definirano u stavku 8.2. te da na neki način predstavljaju proizvođačevu geografsku prodornost.

U svrhu ovog Pravilnika, proizvođač nije obvezan provoditi kontrolu sukladnosti rabljenih vozila za tip vozila ako može dokazati ovlaštenom tijelu za homologaciju da je godišnja svjetska prodaja tog tipa vozila manja od 10 000 godišnje.

U slučaju vozila namijenjenih za prodaju u Europskoj uniji, proizvođač nije obvezan provoditi kontrolu sukladnosti rabljenih vozila za tip vozila ako može dokazati ovlaštenom tijelu za homologaciju da je godišnja prodaja tog tipa vozila manja od 5 000 godišnje u Europskoj uniji.

8.2.3. Ako se treba provesti test tipa I, a homologacija vozila ima jedno ili nekoliko proširenja, testovi će se provesti na vozilu opisanom u početnom paketu podataka ili na vozilu opisanom u paketu podataka koji se odnosi na relevantno proširenje.

8.2.3.1. Provjera sukladnosti vozila za test tipa I.

Nakon odabira nadležnog tijela, proizvođač ne poduzima nikakve prilagodbe na odabranim vozilima.

Za hibridna električna vozila (HEV), testovi se provode pod uvjetima određenima u Prilogu 14.:

— za OVC vozila, mjerenja emisija onečišćujućih tvari provode se na vozilu kondicioniranom prema uvjetu B testa tipa I za OVC hibridna vozila,

— za NOVC vozila, mjerenja emisija onečišćujućih tvari provode se pod istim uvjetima kao u testu tipa I za NOVC vozila.

8.2.3.1.1. Tri vozila se odaberu u seriji slučajnim odabirom i testiraju se kao što je opisano u stavku 5.3.1. faktori istrošenosti se koriste na isti način. Granične vrijednosti su dane u stavku 5.3.1.4.

8.2.3.1.1.1. u slučaju sustava periodične regeneracije prema definiciji u stavku 2.20., rezultat se mora pomnožiti faktorom Ki dobivenim prema postupku iz Priloga 13. u vrijeme kad je homologacija izdana.

Na zahtjev proizvođača, testiranje se može provesti odmah nakon što se regeneracija završi.

8.2.3.1.2. Ako je nadležno tijelo zadovoljno standardnom devijacijom proizvodnje koju je dao proizvođač u skladu sa stavkom 8.2.1. gore, testovi se provode prema Dodatku 1.

Ako nadležno tijelo nije zadovoljno standardnom devijacijom proizvodnje koju je dao proizvođač u skladu sa stavkom 8.2.1. gore, testovi se provode prema Dodatku 2.

8.2.3.1.3. Proizvodnja serije smatra se da je u skladu ili nije u skladu na temelju uzorkovnog testa vozila jednom kad se donese prolazna odluka za sve onečišćujuće tvari ili ako se donese neprolazna odluka za jednu onečišćujuću tvar, prema testnim kriterijima koji se primjenjuju u odgovarajućem Prilogu.

Kada se donese prolazna odluka za jednu onečišćujuću tvar, ta odluka se neće promijeniti dodatnim testovima koji se provode da bi se donijela odluka za druge onečišćujuće tvari.

Ako se ne donese prolazna odluka ni za jednu onečišćujuću tvar i niti jedna neprolazna odluka se ne donese za jednu onečišćujuću tvar, test se provodi na drugom vozilu (vidjeti Sliku 2 ispod).

Slika 2.

8.2.3.2. Bez obzira na zahtjeve iz stavka 3.1.1. Priloga 4., testovi se provode na vozilima koja dođu izravno s proizvodne trake.

8.2.3.2.1. Međutim, na zahtjev proizvođača, testovi se mogu provesti na vozilima koja imaju:

— najviše 3 000 km za vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem,

— najviše 15 000 km za vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem.

U oba slučaja, postupak uhodavanja provodit će proizvođač, koji se obvezuje da neće raditi nikakve prilagodbe na tim vozilima.

8.2.3.2.2. Ako proizvođač želi uhodati vozila, („x” km, gdje je × ≤ 3 000 km za vozila koja imaju motor sa stranim paljenjem i × ≤ 15 000 km za vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem), postupak je sljedeći:

(a) emisije štetnih spojeva (tip I) mjerit će se na nuli i na„x” km na prvom testiranom vozilu,

(b) evolucijski koeficijent emisija između nule i„x” km bit će izmjeren za svaki od štetnih spojeva: Emisije „x” km/Emisije nula km To može biti manje od 1,

(c) druga vozila se neće uhodavati, ali njihove emisije pri nula km će se množiti s evolucijskim koeficijentom. U tom slučaju, vrijednosti koje će se uzeti su sljedeće: i. vrijednosti pri „x” km za prvo vozilo; ii. vrijednosti pri nula km množe se s evolucijskim koeficijentom za ostala vozila.

8.2.3.2.3. Svi ti testovi mogu se provesti s komercijalnim gorivom. Međutim, na zahtjev proizvođača, mogu se koristiti referentna goriva opisana u Prilogu 10.

i. Ako se treba provesti test tipa III, provest će se na svim vozilima odabranim za COP test tipa I. Uvjeti utvrđeni stavkom 5.3.3.2. bit će zadovoljeni. Za hibridna električna vozila (HEV), testovi se provode pod uvjetima određenima u Prilogu 14. stavku 5:

ii. Ako se treba provesti test tipa IV, provest će se u skladu sa stavkom 7. Priloga 7.

8.2.4. Kada se ispitivanje provodi u skladu s uvjetima navedenim u Prilogu 7., prosječna emisija isparavanjem za sva proizvodna vozila homologiranog tipa treba biti manja od granične vrijednosti u stavku 5.3.4.2.

8.2.5. Za rutinsko testiranje na kraju proizvodne linije, nositelj homologacije može pokazati sukladnost uzimanjem uzoraka vozila koji udovoljavaju zahtjevima iz stavka 7. Priloga 7.

8.2.6. Sustav automatske dijagnostike

Ako se treba provesti provjera učinkovitosti sustava automatske dijagnostike, provest će se u skladu sa sljedećim:

8.2.6.1. Kada nadležno tijelo za homologaciju odredi da se kvaliteta proizvodnje čini nezadovoljavajućom, vozilo se uzme slučajnim odabirom iz serije i podvrgne testovima opisanim u Prilogu 11. Dodatku 1.

Za hibridna električna vozila (HEV), testovi se provode pod uvjetima određenima u Prilogu 14. stavku 9:

8.2.6.2. Proizvodnja se smatra usklađenom ako to vozilo zadovolji zahtjeve testova opisanih u Prilogu 11. Dodatku 1.

8.2.6.3. Ako vozilo uzeto iz serije ne zadovolji uvjete iz točke 8.2.6.1., novi uzorak slučajnog odabira od četiri vozila uzet će se iz serije i podvrgnuti testovima opisanim u Prilogu 11. Dodatku 1. Testovi se mogu provesti na vozilima koja nemaju prijeđeni put veći od 15 000 km.

8.2.6.4. Proizvodnja se smatra usklađenom ako barem tri vozila zadovoljavaju zahtjeve testova opisanih u Prilogu 11. Dodatku 1.

8.2.7. Na temelju kontrole iz točke 8.2.1., administrativni odjel mora:

— odlučiti da je sukladnost rabljenih vozila tipa ili obitelji rabljenih vozila zadovoljavajuća i ne poduzimati daljnje mjere,

— odlučiti da su podaci dobiveni od proizvođača nedovoljni da bi se donijela odluka i tražiti dodatne podatke ili testne podatke od proizvođača, ili

— odlučiti da je sukladnost rabljenih vozila tipa ili tipova koji čine obitelj rabljenih vozila nezadovoljavajuća i nastaviti s testiranjem takvih tipova vozila u skladu s Dodatkom 3.

U slučaju da se proizvođaču dopusti da ne provede kontrolu za određeni tip vozila u skladu sa stavkom 8.2.2., administrativni odjel može takve tipove vozila testirati u skladu s Dodatkom 3.

8.2.7.1. Kada su testovi tipa I potrebni kako bi se provjerila sukladnost uređaja za kontrolu emisije sa zahtjevima za njihovu učinkovitost dok su u upotrebi, takvi testovi trebaju se provesti koristeći postupak testiranja koji zadovoljava statističke kriterije definirane u Dodatku 4.

8.2.7.2. Nadležno tijelo za homologaciju, u suradnji s proizvođačem, treba odabrati uzorak vozila koji imaju dovoljno kilometara i čija se upotreba može objektivno osigurati u normalnim uvjetima. Proizvođač će biti konzultiran što se tiče odabira vozila u uzorku i omogućit će mu se da prisustvuje provjerama sukladnosti vozila.

8.2.7.3. Proizvođač je ovlašten, pod nadzorom nadležnog tijela za homologaciju, da provodi provjere, čak i destruktivne prirode, na onim vozilima koja imaju razine emisije koje prekoračuju granične vrijednosti s ciljem da odredi moguće uzroke istrošenosti koja se ne može pripisati samom proizvođaču (npr. korištenje olovnog benzina prije datuma testiranja). Gdje rezultati provjera potvrđuju takve uzroke, ti testni rezultati isključuju se iz provjera sukladnosti.

8.2.7.3.1. Rezultati testova će se isključiti iz testova sukladnosti vozila unutar uzorka:

i. za koje je izdan certifikat o homologaciji koji označava sukladnost s granicama emisije kategorije A iz točke 5.3.1.4.05 serije izmjena Pravilniku pod uvjetom da su ta vozila redovito radila na gorivo koje ima sumpornu razinu veću od 150 mg/kg (benzinsko gorivo) ili 350 mg/kg (dizelsko gorivo); ili

ii. za koje je izdan certifikat o homologaciji koji označava sukladnost s granicama emisije kategorije B iz točke 5.3.1.4.05 serije izmjena Pravilniku pod uvjetom da su ta vozila redovito radila na benzinsko ili dizelsko gorivo koje ima sumpornu razinu veću od 50 mg/kg.

8.2.7.4. Kada nadležno tijelo za homologaciju nije zadovoljno s rezultatima testova prema kriterijima definiranim u Dodatku 4, popravne mjere iz Dodatka 2 Sporazuma 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) proširuju se na rabljena vozila koja pripadaju istom tipu vozila koja će vjerojatno biti pogođena istim nedostacima u skladu sa stavkom 6. Dodatka 3.

Plan popravnih mjera koje predloži proizvođač treba odobriti nadležno tijelo za homologaciju. Proizvođač je odgovoran za provedbu odobrenog popravnog plana.

Nadležno tijelo za homologaciju treba obavijestiti o svojoj odluci sve stranke Sporazuma unutar 30 dana. Stranke Sporazuma mogu tražiti da se isti plan popravnih mjera primijeni na sva vozila istog tipa registrirana na njihovom teritoriju.

8.2.7.5. Ako stranka Sporazuma ustanovi da tip vozila nije u skladu s primjenjivim zahtjevima Dodatka 3, odmah će obavijestiti stranku Sporazuma koja je izdala originalnu homologaciju u skladu sa zahtjevima Sporazuma.

Zatim, prema odredbi Sporazuma, nadležno tijelo stranke Sporazuma koje je izdalo originalnu homologaciju obavijestit će proizvođača da tip vozila ne zadovoljava zahtjeve tih odredbi i da se očekuju određene mjere od proizvođača. Proizvođač treba predati nadležnom tijelu, u roku od dva mjeseca nakon obavijesti, plan mjera za popravak tih nedostataka, a koji mora odgovarati zahtjevima iz točke 6.1. to 6.8. Dodatka 3. Nadležno tijelo koje je izdalo originalnu homologaciju treba, u roku od dva mjeseca, konzultirati proizvođača kako bi osiguralo dogovor o planu mjera i o provedbi plana. Ako nadležno tijelo koje je izdalo originalnu homologaciju ustanovi da se ne može postići dogovor, treba započeti s relevantnim postupcima iz Sporazuma.

9. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

9.1. Izdana homologacija u pogledu tipa vozila u smislu ovih izmjena, može biti povučena ako zahtjevi navedeni u stavku 8.1. gore nisu u skladu ili ako uzeto vozilo ili vozila ne prođu testove propisane u stavku 8.2. gore.

9.2. Ako stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je ranije izdala, ona će o tome odmah obavijestiti druge ugovorne stranke koje primjenjuju taj Pravilnik, putem obrasca za priopćavanje prema modelu iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

10. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiran u skladu s ovim Pravilnikom, o tome je dužan obavijestiti tijelo koje je izdalo homologaciju. Nakon što primi odgovarajuće priopćenje, to je tijelo dužno o predmetu obavijestiti ostale strane Sporazuma 1958 koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem kopija obrasca s izjavom o homologaciji koji je sukladan primjerku u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

11. PRIJELAZNE ODREDBE

11.1. Općenito

11.1.1. Počevši od službenog datuma stupanja na snagu izmjena serije 05 niti jedna ugovorna strankakoja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti izdavanje homologacije prema ovom Pravilniku izmijenjenom izmjenama serije 05.

11.1.2. Nove homologacije

11.1.2.1. Prema odredbama točaka 11.1.4., 11.1.5. i 11.1.6., ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdat će homologaciju samo ako tip vozila koji treba homologirati odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika promijenjenog izmjenama serije 05.

Za vozila kategorije M ili vozila kategorije N1 ti zahtjevi trebaju se primijeniti od datuma stupanja na snagu izmjena serije 05.

Vozila trebaju zadovoljiti ograničenja za test tipa I iz Retka A ili Retka B tablice u stavku 5.3.1.4. ovog Pravilnika.

11.1.2.2. Prema odredbama točaka 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. i 11.1.7., ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdat će homologaciju samo ako tip vozila koji treba homologirati odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika promijenjenog izmjenama serije 05.

Za vozila kategorije M koja imaju najveću masu manju ili jednaku 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa I) ti zahtjevi se primjenjuju od 1. siječnja 2005.

Za vozila kategorije M koja imaju najveću masu veću od 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa II ili III) ti zahtjevi se primjenjuju od 1. siječnja 2006.

Vozila trebaju zadovoljiti ograničenja za test tipa I iz Retka B tablice u stavku 5.3.1.4. ovog Pravilnika.

11.1.3. Rok važenja postojećih homologacija

11.1.3.1. Prema odredbama točaka 11.1.4., 11.1.5. i 11.1.6., homologacije izdane prema ovom Pravilniku, izmjenjena izmjenama serije 04, prestaju vrijediti od datuma stupanja na snagu izmjena serije 05 za vozila kategorije M koja imaju najveću masu manju ili jednaku 2 500 kg i vozila kategorije N1 (Klasa I) te 1. siječnja 2002. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu veću od 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa II ili III), osim ako ugovorna stranka koja je izdala homologaciju obavijesti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik da homologirani tip vozila zadovoljava zahtjeve ovog Pravilnika kao što to zahtijeva stavak 11.1.2.1. gore.

11.1.3.2. Prema odredbama točaka 11.1.4., 11.1.5., 11.1.6. i 11.1.7., homologacije izdane prema ovom Pravilniku, promijenjena izmjenama 05 serije i prema graničnim vrijednostima Retka A tablice iz točke 5.3.1.4. ovog Pravilnika, prestaju vrijediti od 1. siječnja 2006. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu manju ili jednaku 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa I) te od 1. siječnja 2007. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu veću od 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa II ili III), osim ako ugovorna stranka koja je izdala homologaciju obavijesti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik da homologirani tip vozila zadovoljava zahtjeve ovog Pravilnika kao što to zahtijeva stavak 11.1.2.2. gore.

11.1.4. Posebne odredbe

11.1.4.1. Do 1. siječnja 2003. vozila kategorije M1, opremljena motorom s kompresijskim paljenjem i čija je najveća masa veća od 2 000 kg, koja:

i. su projektirana za prijevoz više od šest putnika (uključujući vozača); ili

ii. koja su terenska vozila kao što je određeno u Prilogu 7. Konsolidirane rezolucije za konstrukciju vozila (R.E.3). (12)

smatraju se, u svrhu točaka 11.1.3.1. i 11.1.3.2. vozilima kategorije N1.

11.1.4.2. U slučaju vozila opremljenih motorom s kompresijskim paljenjem i direktnim ubrizgavanjem i koja su projektirana za prijevoz šest putnika (uključujući vozača), homologacije izdane u skladu s odredbama iz točke 5.3.1.4.1. ovog Pravilnika, promijenjene izmjenama 04 serije, vrijede do 1. siječnja 2002.

11.1.4.3. Homologacija i sukladnost odredaba o provjeri proizvodnje, kao što je naznačeno u ovom Pravilniku, promijenjeno izmjenama 04 serije, ostaje na snazi do datuma navedenih u stavcima 11.1.2.1. i 11.1.3.1.

11.1.4.4. Od 1. siječnja 2002., test tipa VI. definiran u Prilogu 8. primjenjuje se na nove tipove vozila kategorije M1 i kategorije N1 Klasa 1 koja su opremljena motorom s vanjskim paljenjem. Ovaj zahtjev se ne odnosi na ona vozila koja su projektirana za prijevoz više od šest putnika (uključujući vozača), ili na vozila čija najveća masa prelazi 2 500 kg.

11.1.5. Sustav automatske dijagnostike

11.1.5.1. Vozila opremljena motorom s vanjskim paljenjem

11.1.5.1.1. Vozila na benzin kategorije M1 i N1 opremljena su sustavom automatske dijagnostike, kako je određeno u stavku 3.1. Priloga 11. ovom Pravilniku, na datume određene u stavkustavku 11.1.2.

11.1.5.1.2. Vozila kategorije M1, osim vozila čija najveća masa prelazi 2 500 kg, i N1 Klase I, koja stalno ili ponekad voze na UNP ili PP opremljena su sustavom automatske dijagnostike od 1. listopada 2004. za nove tipove i od 1. srpnja 2005. za sve tipove.

Vozila kategorije M1, čija najveća masa prelazi 2 500 kg, i N1 Klase II i III koja stalno ili ponekad voze na UNP ili PP opremljena su sustavom automatske dijagnostike od 1. siječnja 2006. za nove tipove i od 1. siječnja 2007. za sve tipove.

11.1.5.2. Vozila opremljena motorom s kompresijskim paljenjem

11.1.5.2.1. Vozila kategorije M1, osim vozila projektirana za prijevoz više od šest putnika (uključujući vozača) ili vozila čija najveća masa prelazi 2 500 kg, opremljena su sustavom automatske dijagnostike od 1. listopada 2004. za nove tipove i od 1. srpnja 2005. za sve tipove.

11.1.5.2.2. Vozila kategorije M1 na koje se ne odnosi stavak 11.1.5.2.1., osim vozila čija najveća masa prelazi 2 500 kg, i vozila N1 Klase I, opremljena su sustavom automatske dijagnostike od 1. siječnja 2005. za nove tipove i od 1. siječnja 2006. za sve tipove.

11.1.5.2.3. Vozila kategorije M1, klase II i III, i vozila kategorije M1 čija najveća masa prelazi 2 500 kg, opremljena su sustavom automatske dijagnostike od 1. siječnja 2006. za nove tipove i od 1. siječnja 2007. za sve tipove.

11.1.5.2.4. Tamo gdje vozila koja imaju motor s kompresijskim paljenjem i uđu u uporabu prije datuma navedenih u gornjim stavcima, a opremljena su sustavom automatske dijagnostike, odredbe iz točke 6.5.3. do 6.5.3.6. Priloga 11. Dodatku 1. se primjenjuju.

11.1.5.3. Hibridna električna vozila (HEV) trebaju udovoljiti zahtjevima sustava automatske dijagnostike kako slijedi:

11.1.5.3.1. Hibridna električna vozila (HEV) koja imaju motore sa vanjskim paljenjem, hibridna električna vozila (HEV) kategorije M1 koja imaju motore s kompresijskim paljenjem i čija najveća masa ne prelazi 2 500 kg te hibridna električna vozila (HEV) kategorije N1 Klase I koja imaju motore s kompresijskim paljenjem od 1. siječnja 2005. za nove tipove i od 1. siječnja 2006. za sve tipove.

11.1.5.3.2. Hibridna električna vozila (HEV) kategorije N1 (Klasa II i III) koja imaju motore sa kompresijskim paljenjem i hibridna električna vozila (HEV) kategorije M1 koja imaju motore s kompresijskim paljenjem i čija najveća masa prelazi 2 500 kg od 1. siječnja 2006. za nove tipove i od 1. siječnja 2007. za sve tipove.

11.1.5.4. Vozila drugih kategorija ili vozila kategorije M1 ili N1 na koja se ne odnosi gore navedeno mogu biti opremljena sustavom automatske dijagnostike. U tom slučaju, ona će biti u skladu s odredbama sustava automatske dijagnostike navedenim u stavcima 6.5.3. do 6.5.3.6. Priloga 11. Dodatku 1.

11.1.6. Homologacije prema Pravilniku izmijenjene izmjenama 04 serije

11.1.6.1. Iznimno prema zahtjevima iz točaka 11.1.2. i 11.1.3. ugovorne stranke mogu nastaviti homologirati vozila i priznavati valjanost postojećih homologacija koje pokazuju sukladnost sa:

i. zahtjevima iz točke 5.3.1.4.1. izmjena 04 serije ovog Pravilnika pod uvjetom da su vozila namijenjena za izvoz u, ili za prvo korištenje u, zemljama gdje korištenje bezolovnog benzina nije široko dostupno;

ii. zahtjevima iz točke 5.3.1.4.2. izmjena 04 serije ovog Pravilnika pod uvjetom da su vozila namijenjena za izvoz u, ili za prvo korištenje u, zemljama gdje bezolovni benzin koji ima najveću razinu sumpora od 50 mg/kg ili manje nije široko dostupan; i

iii. zahtjevima iz točke 5.3.1.4.3. izmjena 04 serije ovog Pravilnika pod uvjetom da su vozila namijenjena za izvoz u, ili za prvo korištenje u, zemljama gdje dizelsko gorivo koje ima najveću razinu sumpora od 350 mg/kg ili manje nije široko dostupno.

11.1.6.2. Ako ugovorne stranke odstupe od obveza iz ovog Pravilnika, homologacije izdane prema ovom Pravilniku, promijenjene izmjenama 04 serije, prestaju vrijediti u Europskoj zajednici od:

i. 1. siječnja 2001. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu manju ili jednaku 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa I); te od

ii. 1. siječnja 2002. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu veću od 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa II ili III),

osim ako ugovorna stranka koja je izdala homologaciju obavijesti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik da homologirani tip vozila odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika kako to zahtijeva stavak 11.1.2.1. gore.

11.1.7. Homologacije prema Pravilniku izmijenjene izmjenama 05 serije

11.1.7.1. Iznimno prema zahtjevima iz točaka 11.1.2.2. i 11.1.3.2. ugovorne stranke mogu nastaviti homologirati vozila i priznavati valjanost homologacija izdanih za vozila prema zahtjevima iz točke 5.3.1.4. (što se tiče emisija kategorije A) izmjena 05 serije ovog Pravilnika pod uvjetom da su vozila namijenjena za izvoz u, ili za prvo korištenje u, zemljama gdje bezolovni benzin ili dizelsko gorivo koje ima najveću razinu sumpora od 50 mg/kg ili manje nije široko dostupno.

11.1.7.2. Ako ugovorne stranke odstupe od obveza iz ovog Pravilnika, izdane homologacije koje pokazuju sukladnost s granicama emisije kategorije A iz točke 5.3.1.4: izmjena 05 serije ovog Pravilnika, prestaju vrijediti u Europskoj zajednici od:

i. 1. siječnja 2006. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu manju ili jednaku 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa I); te od

ii. 1. siječnja 2007. za vozila kategorije M koja imaju najveću masu veću od 2 500 kg ili vozila kategorije N1 (Klasa II ili III),

osim ako ugovorna strank koja je izdala homologaciju obavijesti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik da homologirani tip vozila odgovara zahtjevima iz ovog Pravilnika kako to zahtijeva stavak 11.1.2.2. gore.

12. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ZA PROVEDBU HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I ADMINISTRATIVNIH ODJELA

Stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja, kao i administrativnih odjela koji izdaju homologacije te kojima treba slati obrasce kojima se potvrđuje homologacija ili proširenje ili odbijanje ili povlačenje homologacije, a izdani su u drugim državama.

(1) Kako je definirano u Prilogu 7. Konsolidirane rezolucije o konstrukciji vozila (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/izmjena 2 kako je zadnje izmijenjena izmjenom 4.).

(2) Prirodni plin.

(3) Ukapljeni naftni plin.

(4) Odredba br. 83 primjenjuje se samo na vozila s referentnom masom ≤ 2 840 kg kao proširenje odobrenja izdanog za motor koji se koristi u vozilima kategorija M1 ili N1.„R49 ili R83” označava da proizvođači mogu dobiti homologaciju u skladu s ovom Odredbom ili Odredbom br. 49.

(5) Kako je definirano u Prilogu 7. Konsolidirane rezolucije o konstrukciji vozila (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/izmjena 2 kako je zadnje izmijenjena izmjenom 4.).

(6) Odobrenje A poništeno. Izmjene 05 serije ovog Pravilnika, zabranjuju korištenje olovnog benzina.

(7) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Srbiju i Crnu Goru, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (prazno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (prazno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (prazno), 34 za Bugarsku, 35 (prazno), 36 za Litvu, 37 za Tursku, 38 (prazno), 39 za Azerbajdžan, 40 za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (prazno), 42 za Europsku zajednicu (homologacije dodjeljuju njezine države članice koje koriste svaka svoj ECE simbol), 43 za Japan, 44 (prazno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Južnu Afriku, 48 za Novi Zeland, 49 za Cipar, 50 za Maltu, 51 za Republiku Koreju. Naredni brojevi dodjeljuju se ostalim državama vremenskim redoslijedom kojim ratificiraju ili pristupaju Sporazumu o donošenju jedinstvenih tehničkih propisa za vozila s kotačima, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili uporabiti na vozilima s kotačima i uvjeta za uzajamno priznavanje homologacija dodijeljenih na temelju tih propisa, a tako dodijeljene brojeve glavni tajnik Ujedinjenih naroda dostavlja ugovornim strankama Sporazuma.

(8) Za motore s kompresijskim paljenjem.

(9) Osim vozila čija najveća masa prelazi 2 500 kg.

(10) I onih vozila kategorije M koja su navedena u napomeni (2).

(11) Za vozila koja imaju motore s kompresijskim paljenjem

(12) Dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2

Dodatak 1.

Postupak za provjeru uvjeta za sukladnost proizvodnje ako je proizvođačeva standardna devijacija proizvodnje zadovoljavajuća

1. Ovaj Dodatak opisuje postupak koji se koristi za provjeru sukladnosti proizvodnje za test tipa I kada je proizvođačeva standardna devijacija proizvodnje zadovoljavajuća.

2. Uz minimalnu veličinu uzorka od 3, postupak uzimanja uzoraka je postavljen tako da je vjerojatnost da serija prođe test s 40 % manjkave proizvodnje je 0,95 (rizik proizvođača = 5 %) dok je vjerojatnost da se serija prihvati sa 65 % manjkave proizvodnje 0,10 (rizik kupca = 10 %).

3. Za svaku onečišćujuću tvar iz točke 5.3.1.4. ovog Pravilnika, koristi se sljedeći postupak (vidjeti Sliku 2 ovog Pravilnika). Uzimajući:

L= prirodni logaritam granične vrijednosti za onečišćujuću tvar,

xi= prirodni logaritam mjerenja za i-th vozilo iz uzorka,

s= procjenu standardne devijacije proizvodnje (nakon uzimanja prirodnog logaritma mjerenja),

n= trenutni broj uzorka.

4. Izračunajte za uzorak testnu statistiku kvantificirajući zbroj standardnih devijacija od ograničenja što je definirano kao:

5. Zatim:

5.1. Ako je statistika testa veća od broja prolaznih odluka za veličinu uzorka danu u tablici (1/1 dolje), onečišćujuća tvar je prošla,

5.2. Ako je statistika testa manja od broja neprolaznih odluka za veličinu uzorka danu u tablici (1/1 dolje), onečišćujuća tvar nije prošla; u protivnom, testira se dodatno vozilo, a kalkulacija se ponovno primjenjuje na uzorak veći za jednu jedinicu.

Tablica 1/1

Kumulativan broj testiranih vozila (trenutačna veličina uzorka) Prag za prolaznu odluku Prag za neprolaznu odluku 3. 3,327 –4,724 4. 3,261 –4,790 5. 3,195 –4,856 6. 3,129 –4,922 7. 3,063 –4,988 8. 2,997 –5,054 9. 2,931 –5,120 10. 2,865 –5,185 11. 2,799 –5,251 12. 2,733 –5,317 13. 2,667 –5,383 14. 2,601 –5,449 15. 2,535 –5,515 16. 2,469 –5,581 17. 2,403 –5,647 18. 2,337 –5,713 19. 2,271 –5,779 20. 2,205 –5,845 21. 2,139 –5,911 22. 2,073 –5,977 23. 2,007 –6,043 24. 1,941 –6,109 25. 1,875 –6,175 26. 1,809 –6,241 27. 1,743 –6,307 28. 1,677 –6,373 29. 1,611 –6,439 30. 1,545 –6,505 31. 1,479 –6,571 32. –2,112 –2,112

Dodatak 2

Postupak za provjeru uvjeta za sukladnost proizvodnje ako proizvođačeva standardna devijacija proizvodnje nije zadovoljavajuća ili nije dostupna

1. Ovaj Dodatak opisuje postupak koji se koristi za provjeru zahtjeva sukladnosti proizvodnje za test tipa I kada proizvođačev dokaz standardne devijacije proizvodnje nije zadovoljavajući ili nije dostupan.

2. Uz minimalnu veličinu uzorka od 3, postupak uzimanja uzoraka je postavljen tako da je vjerojatnost da serija prođe test s 40 % manjkave proizvodnje je 0,95 (rizik proizvođača = 5 %) dok je vjerojatnost da se serija prihvati sa 65 % manjkave proizvodnje 0,10 (rizik kupca = 10 %).

3. Mjerenja onečišćujućih tvari iz točke 5.3.1.4. ovog Pravilnika smatraju se normalno raspoređena i prva se mijenjaju uzimajući njihove prirodne logaritme. Neka m0 i m označavaju najmanju i najveću veličinu uzorka (m0 = 3 i m = 32) i neka n označava trenutan broj uzorka.

4. Ako su prirodni logaritmi mjerenja u serijama x1, x2, …, xi, a L je prirodan logaritam granične vrijednosti za onečišćujuću tvar, onda treba definirati:

di = xi – L

și

5. Tablica 1/2 pokazuje brojčane vrijednosti prolaza (An) i pada (Bn) prema trenutnom broju uzorka. Statistika testa je omjer i koristi se za određivanje je li serija prošla ili pala kako slijedi:

Za mo ≤ n ≤ m

i. Serija je prošla ako

ii. Serija je pala ako

iii. Treba uzeti drugo mjerenje ako

6. Napomene

Sljedeće rekurzivne formule su korisne za izračunavanje uzastopnih vrijednosti statistike testa:

(n = 2, 3 …; ; V1 = 0)

Tablica 1/2

Najmanja veličina uzorka = 3

Veličina uzorka (n) Prag za prolaznu odluku (An) Prag za neprolaznu odluku (Bn) 3. –0,80381 16,64743 4. –0,76339 7,68627 5. –0,72982 4,67136 6. –0,69962 3,25573 7. –0,67129 2,45431 8. –0,64406 1,94369 9. –0,61750 1,59105 10. –0,59135 1,33295 11. –0,56542 1,13566 12. –0,53960 0,97970 13. –0,51379 0,85307 14. –0,48791 0,74801 15. –0,46191 0,65928 16. –0,43573 0,58321 17. –0,40933 0,51718 18. –0,38266 0,45922 19. –0,35570 0,40788 20. –0,32840 0,36203 21. –0,30072 0,32078 22 –0,27263 0,28343 23 –0,24410 0,24943 24 –0,21509 0,21831 25 –0,18557 0,18970 26 –0,15550 0,16328 27 –0,12483 0,13880 28 –0,09354 0,11603 29 –0,06159 0,09480 30 –0,02892 0,07493 31 –0,00449 0,05629 32 –0,03876 0,03876

Dodatak 3

Provjera sukladnosti rabljenih vozila

1. UVOD

Ovaj Dodatak utvrđuje kriterije iz točke 8.2.7. ovog Pravilnika što se tiče odabira vozila za testiranje i postupaka za kontrolu sukladnosti rabljenih vozila.

2. KRITERIJI ZA ODABIR

Kriteriji za prihvaćanje odabranog vozila definirani su u stavku 2.1. do 2.8. ovog Dodatka. Podaci se prikupljaju pregledom vozila i razgovorom s vlasnikom/vozačem.

2.1. Vozilo pripada tipu vozila koje je homologirano pod ovim Pravilnikom i na koje se odnosi certifikat sukladnosti prema Sporazumu iz 1958. Treba biti registrirano i korišteno u zemlji iz koje su ugovorne stranke.

2.2. Vozilo treba biti u uporabi barem 15 000 km ili 6 mjeseci, što god je kasnije, i ne više od 80 000 km ili 5 godina, što god je ranije.

2.3. Treba postojati zapisnik o održavanju koji pokazuje da je vozilo pravilno održavano, npr. da je servisirano prema preporukama proizvođača.

2.4. Vozilo ne smije pokazivati nikakve znakove zlouporabe (npr. utrkivanja, preopterećenja, dolijevanja krivog goriva ili druge zlouporabe) ili drugih faktora (npr. neovlaštenih zahvata) koji mogu utjecati na vrijednost emisije. U slučaju vozila s ugrađenim sustavom automatske dijagnostike, uzima se u obzir kod o kvaru i podaci o prijeđenim kilometrima spremljeni u računalu. Vozilo neće biti odabrano za testiranje ako podaci spremljeni u računalu pokazuju da je vozilo radilo nakon što je spremljen kod o kvaru, a nije izvršen relativno brz popravak.

2.5. Ne smije biti neovlaštenih većih popravaka motora ili većih popravaka vozila.

2.6. Sadržaj olova i sumpora u uzorku goriva iz rezervoara vozila mora zadovoljavati primjenjive standarde i ne smije biti dokaza o dolijevanju krivog goriva. Provjere se mogu vršiti u ispušnom kanalu itd.

2.7. Ne smije biti znakova bilo kakvog problema koji može ugroziti sigurnost laboratorijskog osoblja.

2.8. Sve komponente sustava protiv onečišćenja na vozilu moraju biti u skladu s primjenjivom homologacijom.

3. DIJAGNOZA I ODRŽAVANJE

Dijagnoza i bilo koje potrebno uobičajeno održavanje provodi se na vozilima prihvaćenim za testiranje, prije mjerenja emisija ispušnih plinova, u skladu s postupkom navedenim u stavcima 3.1. do 3.7. dolje.

3.1. Provest će se sljedeće provjere: provjere integriteta zračnog filtra, svih remenova, svih razina tekućina, čepa hladnjaka, svih vakuumskih crijeva i električnih žica vezanih za sustav protiv onečišćenja; provjere neprilagođenosti i/ili neovlaštenih promjena komponenti za miješanje goriva i zraka te uređaja protiv onečišćenja. Sva odstupanja će se zabilježiti.

3.2. Treba provjeriti da li sustav automatske dijagnostike ispravno radi. Bilo koja naznaka nepravilnosti bit će zabilježena u memoriji sustava automatske dijagnostike te će se provesti potrebni popravci. Ako indikator nepravilnosti sustava automatske dijagnostike zabilježi nepravilnost tijekom ciklusa pretkondicioniranja, kvar se može identificirati i popraviti. Test se može ponoviti, a rezultati tog popravljenog vozila iskoristiti.

3.3. Sustav paljenja se treba provjeriti, a neispravne komponente zamijeniti, primjerice svjećice, kabeli itd.

3.4. Treba se provjeriti kompresija. Ako rezultat ne zadovoljava, vozilo se odbacuje.

3.5. Parametri motora se provjeravaju prema proizvođačevim specifikacijama i prilagođavaju se ako je potrebno.

3.6. Ako se vozilo nalazi unutar 800 km od predviđenog servisa za održavanje, taj servis se mora obaviti prema proizvođačevim uputama. Bez obzira na očitanje brojača kilometara, filtar ulja i zraka može se zamijeniti na zahtjev proizvođača.

3.7. Nakon prihvaćanja vozila, gorivo će se zamijeniti s odgovarajućim referentnim gorivom za testiranje emisije, osim ako proizvođač prihvati korištenje tržišnog goriva.

3.8. U slučaju vozila opremljenih sustavom periodične regeneracije prema definiciji iz točke 2.20., treba se utvrditi da se vozilo ne približava periodu regeneracije. (Proizvođaču se mora dati prilika da to potvrdi).

3.8.1. Ako je to slučaj, vozilo se mora voziti do kraja regeneracije. Ako dođe do regeneracije tijekom mjerenja emisija, tada se mora provesti daljnji test da bi se osiguralo da je regeneracija završena. Potpuno novi test će se tada provesti, a rezultati prvog i drugog testa neće se uzimati u obzir.

3.8.2. Kao alternativa stavku 3.8.1., ako se vozilo približava regeneraciji, proizvođač može tražiti da se koristi poseban ciklus kondicioniranja kako bi se osigurala ta regeneracija (npr. to može uključivati vožnju velikom brzinom, pod visokim opterećenjem).

Proizvođač može tražiti da se testiranje provede odmah nakon regeneracije ili nakon ciklusa kondicioniranja koji je odredio proizvođač i uobičajenog testnog pretkondicioniranja.

4. TESTIRANJE RABLJENIH VOZILA

4.1. Kada je potrebna provjera na vozilima, testovi emisije u skladu s Prilogom 4. ovom Pravilniku provode se na probnim vozilima odabranim prema zahtjevima točke 2. i 3. ovog Dodatka.

4.2. Na vozilima opremljenim sustavom automatske dijagnostike može se provjeravati ispravnost funkcionalnosti pokazatelja nepravilnosti itd., u odnosu na razine emisija (npr. ograničenja indikacija pokazatelja nepravilnosti definirana u Prilogu 11. ovom Pravilniku) za homologirane specifikacije.

4.3. Kod sustava automatske dijagnostike može se provjeravati, primjerice, ima li za granicu emisije iznad primjenjivih graničnih vrijednosti pokazatelja nepravilnosti, sustavna pogrešna aktivacija pokazatelja nepravilnosti te identificirane neispravne ili dotrajale komponente sustava automatske dijagnostike.

4.4. Ako komponenta ili sustav radi na način koji nije obuhvaćen podacima iz certifikata homologacije i/ili paketom podataka za takve tipove vozila, a takva devijacija nije odobrena Sporazumom iz 1958., i sustav automatske dijagnostike ne pokazuje nepravilnosti, komponenta ili sustav se neće zamijeniti prije testiranja emisije, osim ako se ne utvrdi da je komponenta ili sustav neovlašteno zloupotrijebljen na takav način da sustav automatske dijagnostike ne otkriva nastalu nepravilnost.

5. PROCJENA REZULTATA

5.1. Rezultati testiranja podvrgavaju se postupku procjene u skladu s Dodatkom 4.

5.2. Rezultati testa ne množe se s faktorima istrošenosti.

5.3. u slučaju sustava periodične regeneracije prema definiciji u stavku 2.20., rezultat se mora pomnožiti faktorom Ki dobivenim u vrijeme kad je homologacija izdana.

6. PLAN POPRAVNIH MJERA

6.1. Kada se utvrdi da su više od jednog vozila emiteri koji,

— zadovoljavaju uvjete iz točke 3.2.3. Dodatka 4 i kad se administrativni odjel i proizvođač slažu da je isti uzrok pretjerane emisije, ili

— zadovoljavaju uvjete iz točke 3.2.4. Dodatka 4 i kad administrativni odjel utvrdi da je isti uzrok pretjerane emisije,

administrativni odjel mora tražiti od proizvođača da preda plan popravnih mjera kako bi se popravila nesukladnost.

6.2. Plan popravnih mjera treba se predati nadležnom tijelu za homologaciju ne kasnije od 60 radnih dana od datuma obavijesti iz točke 6.1. gore. Nadležno tijelo za homologaciju treba donijeti odluku o odobravanju ili neodobravanju plana popravnih mjera unutar 30 radnih dana. Međutim, ako proizvođač može dokazati, na zadovoljstvo nadležnog tijela za homologaciju, da je potrebno više vremena da se istraži nesukladnost kako bi se predao plan popravnih mjera, proširenje se odobrava.

6.3. Popravne mjere primjenjuju se na sva vozila koja su vjerojatno pogođena istim kvarom. Procijenit će se potreba za izmjenom homologacijskih dokumenata.

6.4. Proizvođač treba dostaviti kopiju cijele komunikacije vezane za plan popravnih mjera i treba održavati zapisnik akcije povlačenja te redovito podnositi izvještaje stanja nadležnom tijelu za homologaciju.

6.5. Plan popravnih mjera treba uključivati zahtjeve navedene u stavku 6.5.1. do 6.5.11. Proizvođač dodjeljuje jedinstveni identifikacijski naziv ili broj plana popravnih mjera.

6.5.1. Opis svakog tipa vozila uključenog u plan popravnih mjera.

6.5.2. Opis određenih modifikacija, promjena, popravaka, korekcija, prilagodbi ili drugih promjena koje se trebaju napraviti da bi vozila postala sukladna uključujući kratak sažetak podatka i tehničkih studija koje podržavaju proizvođačevu odluku do pojedinih mjera koje se trebaju poduzeti kako bi se ispravila nesukladnost.

6.5.3. Opis metode kojom proizvođač obavješćuje vlasnike vozila.

6.5.4. Opis pravilnog održavanja ili korištenja, ako ga ima, koje proizvođač određuje kao uvjet podobnosti za popravak u planu popravnih mjera, i objašnjenje proizvođačevih razloga za nametanje takvog uvjeta. Ne mogu se nametnuti bilo kakvi uvjeti održavanja ili korištenja osim ako je to očito povezano s nesukladnošću i popravnim mjerama.

6.5.5. Opis postupka koji moraju poštovati vlasnici vozila da bi ostvarili ispravak nesukladnosti. To uključuje datum nakon kojeg se popravne mjere mogu poduzimati, procjenu vremena koje treba radionica za izvođenje popravaka i gdje se oni mogu napraviti. Popravak se radi svrhovito, unutar razumnog vremena nakon dostave vozila.

6.5.6. Kopija podataka prenesenih vlasniku vozila.

6.5.7. Kratak opis sustava koji proizvođač koristi kako bi osigurao prikladnu isporuku komponenata ili sustava za provođenje popravnih postupaka. Treba naznačiti kada postoji prikladna isporuka komponenata ili sustava za započinjanje akcije.

6.5.8. Kopija svih uputa koje se šalju svim osobama koje izvode popravak.

6.5.9. Opis utjecaja predloženih popravnih mjera na emisije, potrošnju goriva, derivabilnost i sigurnost svakog tipa vozila, na koji se odnosi plan popravnih mjera s podacima, tehničkim studijama itd. koje podržavaju te zaključke.

6.5.10. Sve druge informacije, izvještaji ili podaci za koje nadležno tijelo za homologaciju utvrdi da su potrebni za procjenu plana popravnih mjera.

6.5.11. Kada plan popravnih mjera uključuje ispravak, opis metode za bilježenje popravka treba se predati nadležnom tijelu za homologaciju. Ako se koristi oznaka, treba se predati jedan primjer.

6.6. Od proizvođača se može tražiti da provede osmišljene i potrebne testove na komponentama i vozilima koji uključuju predložene promjene, popravke ili modifikacije kako bi se pokazala učinkovitost promjene, popravka ili modifikacije.

6.7. Proizvođač je odgovoran za praćenje svakog vozila koje je išlo na popravak i radionice koja je vršila popravak. Nadležno tijelo za homologaciju treba na zahtjev imati pristup evidenciji u roku od 5 godina od provedbe plana popravnih mjera.

6.8. Popravak i/ili modifikacija ili dodatak nove opreme evidentira se u certifikatu koji proizvođač daje vlasniku vozila.

Dodatak 4

Statistički postupak za provjeru sukladnosti rabljenih vozila

1. Ovaj Dodatak opisuje postupak koji se koristi za provjeru zahtjeva sukladnosti rabljenih vozila za test tipa I.

2. Trebaju se poštovati dva različita postupka:

i. jedan koji se odnosi na vozila identificirana u uzorku, zbog kvara vezanog za emisiju, što uzrokuje netipične vrijednosti u rezultatima (stavak 3. dolje).

ii. drugi se odnosi na cijeli uzorak (stavak 4. dolje).

3. POSTUPAK KOJI TREBA SLIJEDITI KOD EMITERA S NETIPIČNIM VRIJEDNOSTIMA U UZORKU (1)

3.1. Uz najmanju veličinu uzorka od tri i najveću veličinu uzorka kao što je određeno postupkom iz točke 4., vozilo se slučajnim odabirom uzima iz uzorka te se mjere emisije reguliranih onečišćujućih tvari kako bi se utvrdilo radi li se o emiteru s netipičnim vrijednostima.

3.2. Za vozilo se kaže da je emiter s netipičnim vrijednostima kada su uvjeti iz točke 3.2.1. ili točke 3.2.2. zadovoljeni.

3.2.1. U slučaju vozila koje je homologirano u skladu s graničnim vrijednostima iz retka A tablice u stavku 5.3.1.4., emiter s netipičnim vrijednostima je vozilo gdje je primjenjiva granična vrijednost za bilo koju reguliranu onečišćuju tvar premašena za faktor od 1,2.

3.2.2. U slučaju vozila koje je homologirano u skladu s graničnim vrijednostima iz retka B tablice u stavku 5.3.1.4., emiter s netipičnim vrijednostima je vozilo gdje je primjenjiva granična vrijednost za bilo koju reguliranu onečišćuju tvar premašena za faktor od 1,5.

3.2.3. U posebnom slučaju vozila s izmjerenom emisijom za bilo koju reguliranu onečišćujuću tvar unutar „prijelazne zone” (2).

3.2.3.1. Ako vozilo zadovoljava uvjete iz