Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika potrebno je provjeriti u najnovijoj inačici statusnog dokumenta UNECE–a TRANS/WP.29/343, dostupnog na sljedećoj adresi:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 67 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji: I. posebne opreme vozila kategorija M i N koja upotrebljavaju ukapljeni naftni plin (UNP) u svojem pogonskom sustavu; II. vozila kategorija M i N opremljenih posebnom opremom za uporabu ukapljenog naftnog plina u svojem pogonskom sustavu s obzirom na ugradnju takve opreme [2016/1829]

Obuhvaća sav važeći tekst do:

Dopune 14. niza izmjena 01 – datum stupanja na snagu: 9. listopada 2014.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

Dio I.: Homologacija posebne opreme vozila kategorija M i N koja upotrebljavaju ukapljeni naftni plin (UNP) u svojem pogonskom sustavu

Dio II.: Homologacija vozila kategorija M i N opremljenih posebnom opremom za uporabu ukapljenog naftnog plina u svojem pogonskom sustavu s obzirom na ugradnju takve opreme

PRILOZI

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovaj se Pravilnik primjenjuje na:

2. DEFINICIJE I RAZVRSTAVANJE SASTAVNIH DIJELOVA

Sastavni dijelovi za UNP za uporabu u vozilima razvrstavaju se prema najvišem pogonskom tlaku i funkciji koju obavljaju u skladu sa slikom 1.

Dijelovi u području visokog tlaka, uključujući cijevi i spojne elemente koji sadržavaju tekuću fazu UNP-a s tlakom pare ili povećanim tlakom pare do 3 000 kPa.

Na sastavne dijelove za UNP konstruirane za najviši pogonski tlak manji od 20 kPa ne primjenjuje se ovaj Pravilnik.

Kad se sastavni dio sastoji od više dijelova, svaki se dio svrstava u vlastiti razred prema najvišem pogonskom tlaku i funkciji koju obavlja.

Slika 1.

Razvrstavanje u razrede prema najvišem pogonskom tlaku i funkciji

Za potrebe ovog Pravilnika:

(c)

(c)

2.5.6 „Višestruki ventil” znači uređaj koji se sastoji od sve dodatne opreme ili njezina dijela navedenih u stavcima od 2.5.1. do 2.5.3. i 2.5.8.

2.5.3.1 „Uređaj za rasterećenje tlaka” znači uređaj koji je namijenjen za zaštitu spremnika od rasprskavanja do kojeg može doći u slučaju požara, ispuštanjem u okolnu atmosferu UNP-a koji se u njemu nalazi.

(c)

„Savitljiva crijeva” znači crijeva koja provode ukapljeni naftni plin u tekućem ili plinovitom stanju pri raznim tlakovima od jedne do druge točke.

DIO I.

HOMOLOGACIJA POSEBNE OPREME VOZILA KATEGORIJA M I N KOJA UPOTREBLJAVAJU UKAPLJENI NAFTNI PLIN (UNP) U SVOJEM POGONSKOM SUSTAVU

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1 Zahtjev za homologaciju tipa posebne opreme podnosi nositelj trgovačkog naziva ili oznake ili njegov valjano opunomoćeni predstavnik.

3.2 Zahtjevu se prilažu dokumenti navedeni u nastavku u tri primjerka i sa sljedećim pojedinostima:

3.3 Na zahtjev tehničke službe koja je odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja dostavljaju se uzorci posebne opreme.

Dodatni primjerci dostavljaju se na zahtjev.

4. OZNAKE

4.1 Svi sastavni dijelovi dostavljeni za homologaciju moraju imati trgovački naziv ili oznaku proizvođača i oznaku tipa, a nemetalni sastavni dijelovi još i mjesec i godinu proizvodnje; te oznake moraju biti jasno čitljive i neizbrisive.

4.2 Sva oprema mora imati dovoljno velik prostor za postavljanje homologacijske oznake uključujući razred sastavnog dijela (vidjeti Prilog 2.A), a u slučaju sastavnih dijelova razreda 0. još i radni tlak (WP). Taj prostor mora biti prikazan na crtežima iz prethodnog stavka 3.2.2.

4.3 Svaki spremnik mora imati i zavarenu pločicu za označivanje na kojoj se nalaze sljedeći jasno čitljivi i neizbrisivi podaci:

(c)

4.4 Dodatno uz odredbe stavaka 4.1. i 4.2., upotrebljava se jedna od sljedećih dodatnih oznaka za daljinski upravljane servisne ventile i daljinski upravljane zaporne ventile koji su u skladu sa stavkom 4.7. Priloga 3. odnosno stavkom 1.7. Priloga 7.:

(c)

5. HOMOLOGACIJA

5.1 Ako primjerci opreme koja je dostavljena na homologaciju ispunjavaju zahtjeve iz stavaka od 6.1. do 6.13. ovog Pravilnika, dodjeljuje se homologacija tipa opreme.

5.2 Svakom homologiranom tipu opreme dodjeljuje se homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke (u ovom slučaju 01 odgovara nizu izmjena 01 koje su stupile na snagu 13. studenoga 1999.) ukazuju na niz izmjena koje čine najnovije značajne tehničke izmjene Pravilnika u trenutku izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije istom alfanumeričkom oznakom označiti drugi tip opreme.

5.3 Obavijest o homologaciji ili odbijanju ili proširenju homologacije određenog tipa/dijela opreme za UNP prema ovom Pravilniku dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji odgovara predlošku iz Priloga 2.B ovom Pravilniku. Ako se odnosi na spremnik, dodaje se Prilog 2.B – dodatak.

5.4 Osim oznake propisane u stavcima 4.1. i 4.3., na svu opremu koja odgovara tipu koji je homologiran prema ovom Pravilniku na uočljivom mjestu i u prostoru iz stavka 4.2. mora se pričvrstiti i međunarodna homologacijska oznaka koja se sastoji od:

5.5 Homologacijska oznaka mora biti lako čitljiva i neizbrisiva.

5.6 U Prilogu 2.A ovom Pravilniku prikazuju se primjeri izgleda prethodno spomenute homologacijske oznake.

5.7 U slučaju sastavnog dijela razreda 0., u blizini homologacijske oznake iz stavka 5.4. mora se označiti i radni tlak (WP).

6. SPECIFIKACIJE ZA RAZNE SASTAVNE DIJELOVE OPREME ZA UNP

6.1 Opće odredbe

Posebna oprema vozila koja upotrebljavaju UNP kao pogonsko gorivo mora funkcionirati na ispravan i siguran način.

Materijali opreme koji su u dodiru s UNP-om moraju biti kompatibilni s istim.

Dijelovi opreme na čiji ispravan i siguran rad mogu utjecati UNP, visok tlak ili vibracije moraju se podvrgnuti odgovarajućim postupcima ispitivanja koji su opisani u prilozima ovom Pravilniku. Osim toga, moraju biti zadovoljene odredbe stavaka od 6.2. do 6.13.

Ugradnja opreme za UNP homologirane prema ovom Pravilniku mora zadovoljavati odgovarajuće zahtjeve za elektromagnetsku kompatibilnost (EMC) u skladu s Pravilnikom br. 10., niz izmjena 02, ili drugim istovrijednim Pravilnikom.

6.2 Odredbe koje se odnose na spremnike

Spremnici za UNP moraju biti homologirani prema odredbama iz Priloga 10. ovom Pravilniku.

6.3 Odredbe koje se odnose na dodatnu opremu na spremniku

6.3.1 Spremnik mora biti opremljen sljedećom dodatnom opremom koja može biti zasebna ili kombinirana (višestruki ventil ili ventili):

6.3.2 Ako je potrebno, spremnik može biti opremljen kućištem nepropusnim za plin.

6.3.3 Spremnik može biti opremljen provodnicom električnog napajanja aktuatora i pumpe za UNP.

6.3.4 Spremnik može biti opremljen pumpom za UNP ugrađenom unutar spremnika.

6.3.5 Spremnik može biti opremljen nepovratnim ventilom.

6.3.6 Spremnik može biti opremljen uređajem za rasterećenje tlaka. Kao uređaj za rasterećenje tlaka mogu se homologirati uređaji ili funkcije koji su:

(c)

6.3.7 Dodatna oprema navedena u stavcima od 6.3.1. do 6.3.6. mora biti homologirana u skladu s odredbama navedenima u:

(c)

6.4. – 6.14. Odredbe o drugim sastavnim dijelovima

Drugi sastavni dijelovi, prikazani u tablici 1., moraju biti homologirani u skladu s odredbama iz priloga navedenih u tablici.

Tablica 1.

6.15 Opća konstrukcijska pravila za sastavne dijelove

6.15.1 Odredbe o ventilu za ograničavanje punjenja spremnika na 80 %

6.15.1.1 Spoj između plovka i dijela za zatvaranje ventila za ograničavanje punjenja na 80 % u uobičajenim uvjetima uporabe ne smije se deformirati.

6.15.1.2 Ako ventil za ograničavanje punjenja na 80 % sadržava plovak, on mora izdržati vanjski tlak od 4 500 kPa.

6.15.1.3 Dio za zatvaranje uređaja koji ograničava punjenje na 80 + 0/– 5 % kapaciteta spremnika, za koji je konstruiran ventil za ograničavanje punjenja na 80 %, mora izdržati tlak od 6 750 kPa. Kad se zatvori dovod goriva, protok punjenja pri diferencijalnom tlaku od 700 kPa ne smije prelaziti 500 cm3/min. Ventil se ispituje na svim spremnicima na koje je predviđena njegova ugradnja ili proizvođač izjavljuje, s pomoću izračuna, za koje je tipove spremnika taj ventil prikladan.

6.15.1.4 Kad ventil za ograničavanje punjenja na 80 % ne sadržava plovak, nakon zatvaranja pri protoku punjenja koji prelazi 500 cm3/min. ne smije biti moguće daljnje punjenje.

6.15.1.5 Uređaj mora nositi trajnu oznaku, koja prikazuje tip spremnika za koji je konstruiran, promjer i kut, i, prema potrebi, prikaz ugradnje.

6.15.2 Električno pokretani uređaji koji sadržavaju UNP moraju, radi sprečavanja električnog iskrenja na površini loma u slučaju loma sastavnoga dijela:

Otpor izolacije mora biti > 10 ΜΩ.

6.15.2.1 Električne veze u prtljažniku i prostoru za putnike moraju zadovoljavati razred zaštite IP 40 u skladu s normom IEC 60529-1989+A1:1999.

6.15.2.2 Sve druge električne veze moraju zadovoljavati razred zaštite IP 54 u skladu s normom IEC 60529-1989+A1:1999.

6.15.2.3 Provodnice električnog napajanja (pumpa za gorivo/aktuatori/senzor razine goriva) za ostvarivanje izolirane i nepropusne električne veze moraju biti nepropusno zabrtvljenog tipa.

6.15.3 Posebne odredbe o ventilima koji se aktiviraju električnim/vanjskim (hidrauličnim, pneumatskim) napajanjem.

6.15.3.1 Ventili koji se aktiviraju električnim/vanjskim napajanjem (npr. ventil za ograničavanje punjenja na 80 %, servisni ventil, zaporni ventili, nepovratni ventili, ventil za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi, dodatni priključak) moraju biti u položaju „zatvoreno” kad je njihovo napajanje isključeno.

6.15.3.2 Električno napajanje pumpe za gorivo mora se isključiti kad je elektronička upravljačka jedinica pokvarena ili je ostala bez napajanja.

6.15.4 Sredstvo za izmjenu topline (zahtjevi za kompatibilnost i tlak)

6.15.4.1 Materijali uređaja koji su u dodiru sa sredstvom za izmjenu topline uređaja tijekom djelovanja moraju biti kompatibilni s tom tekućinom i moraju biti izrađeni tako da izdrže tlak sredstva za izmjenu topline od 200 kPa. Materijal mora ispunjavati zahtjeve iz stavka 17. Priloga 15.

6.15.4.2 Prostor u kojem se nalazi sredstvo za izmjenu topline isparivača/regulatora tlaka mora biti nepropustan pri tlaku od 200 kPa.

6.15.5 Sastavni dio koji se sastoji od visokotlačnih i niskotlačnih dijelova mora biti konstruiran tako da spriječi, u niskotlačnom dijelu, porast tlaka koji je 2,25 puta veći od najvišeg radnog tlaka (WP) za koji je bio ispitan. Sastavni dijelovi koji su izravno povezani s tlakom u spremniku moraju biti konstruirani za razredbeni tlak od 3 000 kPa. Nije dopušteno ispuštanje u motorni prostor ili izvan vozila.

6.15.6 Posebne odredbe za sprečavanje protjecanja plina

6.15.6.1 Pumpe razreda 1. moraju biti konstruirane tako da izlazni tlak nikada ne prelazi 3 000 kPa, npr. kad su vodovi začepljeni ili se zaporni ventil ne otvori. To se može postići isključivanjem pumpe ili vraćanjem u spremnik.

Pumpe razreda 0. moraju biti konstruirane tako da izlazni tlak nikada ne prelazi radni tlak (WP) sastavnih dijelova iza pumpe, npr. kad su vodovi začepljeni ili se zaporni ventil ne otvori. To se može postići isključivanjem pumpe ili vraćanjem u spremnik.

6.15.6.2 Regulator tlaka/isparivač mora biti konstruiran tako da sprečava svaki protok plina kad se jedinica regulatora tlaka/isparivača napaja UNP-om pri tlaku ≤ 4 500 kPa, a regulator ne djeluje.

6.15.7 Odredbe o ventilu za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi

6.15.7.1 Ventili za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi razreda 1. moraju biti konstruirani tako da se otvore pri tlaku 3 200 ± 100 kPa.

Ventili za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi razreda 0. moraju biti konstruirani tako da se otvore pri tlaku koji iznosi 1,07 WP-a cijevi ± 100 kPa (prema potrebi).

6.15.7.2 U ventilima za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi razreda 1. ne smije doći do unutarnjeg propuštanja pri tlaku do 3 000 kPa.

U ventilima za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi razreda 0. ne smije doći do unutarnjeg propuštanja pri tlaku do radnog tlaka (WP) cijevi.

6.15.8 Odredbe o ventilu za rasterećenje tlaka (sigurnosni ispusni ventil)

6.15.8.1 Ventil za rasterećenje tlaka mora biti ugrađen unutar spremnika ili na spremnik, u području gdje je gorivo u plinovitom stanju.

6.15.8.2 Ventil za rasterećenje tlaka mora biti konstruiran tako da se otvori pri tlaku od 2 700 ± 100 kPa.

6.15.8.3 Kapacitet protoka ventila za rasterećenje tlaka, određen sa stlačenim zrakom pri tlaku koji je 20 % viši od uobičajenog radnog tlaka, mora biti najmanje

Q ≥ 10,66 × A0,82

pri čemu je:

Rezultati ispitivanja protoka moraju se ispraviti na normirane uvjete:

6.15.8.4 U ventilu za rasterećenje tlaka ne smije doći do unutarnjeg propuštanja pri tlaku do 2 600 kPa.

6.15.8.5 Uređaj za rasterećenje tlaka (osigurač) mora biti konstruiran tako da se otvori pri temperaturi od 120 ± 10 °C.

6.15.8.6 Uređaj za rasterećenje tlaka (osigurač) mora biti konstruiran tako da ima, kad se otvori, kapacitet protoka:

Q ≥ 2,73 × A

pri čemu je:

Ispitivanje protoka mora se provesti pri protutlaku zraka 200 kPa (apsolutni) i temperaturi 15 °C.

Rezultati ispitivanja protoka moraju se ispraviti na normirane uvjete:

atmosferski tlak zraka 100 kPa (apsolutni) i temperatura 15 °C.

6.15.8.7 Uređaj za rasterećenje tlaka mora biti ugrađen na spremnik u plinovitom području.

6.15.8.8 Uređaj za rasterećenje tlaka mora biti ugrađen na spremnik tako da se može prazniti u kućište nepropusno za plin, kada je njegova prisutnost propisana.

6.15.8.9 Uređaj za rasterećenje tlaka (osigurač) mora se ispitati u skladu s odredbama koje su propisane u stavku 7. Priloga 3.

6.15.9 Gubitak snage pumpe za gorivo

Pri najmanjoj razini goriva, pri kojoj motor još radi, toplina koju stvara pumpa za gorivo ili više njih nikada ne smije prouzročiti otvaranje ventila za rasterećenje tlaka.

6.15.10 Odredbe o jedinici za punjenje

6.15.10.1 Jedinica za punjenje mora biti opremljena najmanje jednim nepovratnim ventilom s elastičnim sjedištem te ju konstrukcijski ne smije biti moguće ukloniti.

6.15.10.2 Jedinica za punjenje mora biti zaštićena od onečišćenja.

6.15.10.3 Konstrukcija i mjere priključnog područja jedinice za punjenje moraju odgovarati onima prikazanima na slikama u Prilogu 9.

Jedinica za punjenje prikazana na slici 5. upotrebljava se samo za motorna vozila kategorija M2, M3, N2, N3 i M1 koja imaju najveću ukupnu masu > 3 500 kg.

6.15.10.4 Jedinica za punjenje prikazana na slici 4. može se upotrijebiti i za motorna vozila kategorija M2, M3, N2, N3 i M1 koja imaju najveću ukupnu masu > 3 500 kg (6).

6.15.10.5 Vanjska jedinica za punjenje spojena je na spremnik s crijevom ili cijevi.

6.15.10.6 Posebne odredbe o euro jedinici za punjenje za laka vozila (Prilog 9. – slika 3.):

6.15.10.7 Posebne odredbe o euro jedinici za punjenje za teška vozila (Prilog 9. – slika 5.):

6.15.11 Odredbe o pokazivaču razine punjenja

6.15.11.1 Uređaj za provjeravanje razine tekućine u spremniku mora biti neizravnog načina ugradnje (na primjer magnetni) između unutarnje i vanjske strane spremnika. Ako je uređaj za provjeravanje razine tekućine u spremniku izravnog načina ugradnje, priključci za električno napajanje moraju zadovoljavati zahtjeve za zaštitu IP54 u skladu s IEC EN 60529:1997–06.

6.15.11.2 Ako pokazivač razine punjenja spremnika sadržava plovak, on mora izdržati vanjski tlak od 3 000 kPa.

6.15.12 Odredbe o kućištu nepropusnom za plin

6.15.12.1 Izlazni otvor kućišta nepropusnog za plin mora imati ukupni slobodni poprečni presjek od najmanje 450 mm2.

6.15.12.2 Kućište nepropusno za plin mora biti nepropusno pri tlaku od 10 kPa, sa zatvorenim otvorom (otvorima), bez trajnih deformacija, s najvećim dopuštenim propuštanjem pare od 100 cm3/h.

6.15.12.3 Kućište nepropusno za plin mora biti konstruirano tako da izdrži tlak od 50 kPa.

6.15.13 Odredbe o daljinski upravljanom servisnom ventilu s ventilom za ograničavanje protoka

6.15.13.1 Odredbe o servisnom ventilu

6.15.13.1.1. Ako je servisni ventil kombiniran s pumpom za UNP, identifikacija pumpe mora biti izvedena oznakom „SADRŽAVA PUMPU”, a oznaka pumpe mora biti na natpisnoj pločici spremnika za UNP ili na višestrukom ventilu, ako postoji. Električne veze unutar spremnika za UNP moraju zadovoljavati razred zaštite IP 40 u skladu s normom IEC 60529-1989+A1:1999.

6.15.13.1.2. Servisni ventili razreda 1. moraju izdržati tlak od 6 750 kPa u otvorenom i zatvorenom položaju. Servisni ventili razreda 0. moraju izdržati tlak koji iznosi 2,25 WP-a u otvorenom i zatvorenom položaju.

6.15.13.1.3. Servisni ventil u zatvorenom položaju ne smije dopuštati unutarnje propuštanje u smjeru protoka. U povratnom smjeru moguće je propuštanje.

6.15.13.2 Odredbe o ventilu za ograničavanje protoka.

6.15.13.2.1. Ventil za ograničavanje protoka ugrađuje se u spremnik.

6.15.13.2.2. Ventil za ograničavanje protoka mora biti opremljen obilaznim vodom za izjednačavanje tlakova.

6.15.13.2.3. Ventil za ograničavanje protoka mora zatvoriti dovod goriva pri razlici tlakova ventila od 90 kPa. Pri toj razlici tlaka protok ne smije prelaziti 8 000 cm3/min.

6.15.13.2.4. Kad je ventil za ograničavanje protoka u zatvorenom položaju, protok goriva kroz obilazni vod ne smije prelaziti 500 cm3/min pri razlici tlaka od 700 kPa.

7. PREINAKE TIPA OPREME ZA UNP I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

7.1 Svaka preinaka nekog tipa opreme za UNP mora se prijaviti nadležnom tijelu koje je dodijelilo homologaciju tipa. Homologacijsko tijelo tada može:

7.2 O potvrđivanju ili odbijanju homologacije, navodeći izmjene, obavješćuju se putem postupka navedenog u stavku 5.3. stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

7.3 Homologacijsko tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj svakom obrascu izjave dostavljenom za takvo proširenje.

8. (NIJE DODIJELJENO)

9. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Postupci provjere sukladnosti proizvodnje moraju biti u skladu s postupcima iz Dodatka 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

10. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

10.1 Homologacija dodijeljena za tip opreme u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako zahtjevi iz stavka 9. nisu ispunjeni.

10.2 Ako stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tomu odmah mora obavijestiti druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 2.B ovom Pravilniku.

11. PRIJELAZNE ODREDBE ZA RAZNE SASTAVNE DIJELOVE OPREME ZA UNP

11.1 Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti dodijeliti homologaciju na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 01.

11.2 Nakon tri mjeseca od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije samo ako tip sastavnog dijela koji treba homologirati ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 01.

11.3 Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti tip sastavnog dijela koji je homologiran prema nizu izmjena 01 ovog Pravilnika.

11.4 Do 12 mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti tip sastavnog dijela koji je homologiran prema ovom Pravilniku u njegovu izvornom obliku.

11.5 Nakon isteka razdoblja od 12 mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 01, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prodaju tipa sastavnog dijela koji ne ispunjava zahtjeve niza izmjena 01 ovog Pravilnika, osim ako je sastavni dio namijenjen kao zamjenski dio za ugradnju na vozila u uporabi.

12. TRAJNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip opreme homologirane u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje nadležno homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju. Po primitku odgovarajuće obavijesti to tijelo o tome obavješćuje ostale ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 2.B ovom Pravilniku.

13. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA TE HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja te homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se moraju poslati obrasci izjave kojom se potvrđuje homologacija ili proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije, a koji su izdani u drugim državama.

DIO II.

HOMOLOGACIJA VOZILA KATEGORIJA M I N OPREMLJENIH POSEBNOM OPREMOM ZA UPORABU UKAPLJENOG NAFTNOG PLINA U SVOJEM POGONSKOM SUSTAVU S OBZIROM NA UGRADNJU TAKVE OPREME

14. DEFINICIJE

14.1 Za potrebe Dijela II. ovog Pravilnika:

15. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

15.1 Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na ugradnju posebne opreme za uporabu ukapljenog naftnog plina u njegovu pogonskom sustavu podnosi proizvođač vozila ili njegov valjano opunomoćeni predstavnik.

15.2 Zahtjevu se prilažu dokumenti navedeni u nastavku u tri primjerka: opis vozila koji sadržava sve odgovarajuće pojedinosti navedene u Prilogu 1.A ovom Pravilniku.

15.3 Vozilo koje predstavlja tip za koji je zatražena homologacija mora se dostaviti tehničkoj službi koja provodi homologacijska ispitivanja.

16. HOMOLOGACIJA

16.1 Ako je vozilo za koje je zatražena homologacija u skladu s ovim Pravilnikom opremljeno svom potrebnom posebnom opremom za uporabu ukapljenog naftnog plina (UNP) u svojem pogonskom sustavu i ispunjava zahtjeve iz stavka 17., dodjeljuje se homologacija za taj tip vozila.

16.2 Svakom homologiranom tipu vozila dodjeljuje se homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke označavaju niz izmjena koje uključuju najnovije bitne tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije.

16.3 Obavijest o homologaciji ili odbijanju ili proširenju homologacije UNP tipa vozila prema ovomu Pravilniku dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu koji odgovara predlošku iz Priloga 2.D ovom Pravilniku.

16.4 Na svako vozilo koje odgovara tipu vozila koji je homologiran prema ovom Pravilniku mora se na uočljivom i lako dostupnom mjestu koje je navedeno u obrascu izjave o homologaciji iz stavka 16.3. pričvrstiti međunarodna homologacijska oznaka koja se sastoji od:

16.5 Ako je vozilo u skladu s tipom vozila homologiranom prema jednom ili više drugih pravilnika priloženih Sporazumu, u državi koja je dodijelila homologaciju u skladu s ovim Pravilnikom nije potrebno ponavljati simbol propisan u stavku 16.4.1.; u tom slučaju brojevi pravilnika i homologacijski brojevi te dodatni simboli svih pravilnika na temelju kojih je homologacija dodijeljena u državi koja je dodijelila homologaciju na temelju ovog Pravilnika stavljaju se u okomitim stupcima desno od simbola propisanog u stavku 16.4.1.

16.6 Homologacijska oznaka mora biti lako čitljiva i neizbrisiva.

16.7 Homologacijska oznaka mora se postaviti blizu natpisne pločice proizvođača vozila ili na njoj.

16.8 U Prilogu 2.C ovom Pravilniku prikazuju se primjeri izgleda prethodno spomenute homologacijske oznake.

17. ZAHTJEVI ZA UGRADNJU POSEBNE OPREME ZA UPORABU UKAPLJENOG NAFTNOG PLINA U POGONSKOM SUSTAVU VOZILA

17.1 Općenito

17.1.1 oprema za UNP, kako je ugrađena u vozilo, mora funkcionirati na takav način da se radni tlak (WP) za koji je bila konstruirana i homologirana ne može prekoračiti.

17.1.2 Svi dijelovi sustava moraju biti homologirani kao pojedinačni dijelovi u skladu s Dijelom I. ovog Pravilnika.

17.1.2.1 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.1.2., ako je elektronička upravljačka jedinica za UNP integrirana u elektroničku upravljačku jedinicu motora te obuhvaćena homologacijom tipa vozila s obzirom na ugradnju u skladu s Dijelom II. ovog Pravilnika i Pravilnikom br. 10, nije potrebna zasebna homologacija tipa elektroničke upravljačke jedinice za UNP. Homologacija tipa vozila isto tako mora biti u skladu s odgovarajućim odredbama iz Priloga 14. ovom Pravilniku.

17.1.3 Materijali upotrijebljeni u sustavu moraju biti prikladni za uporabu s UNP-om.

17.1.4 Svi sastavni dijelovi sustava moraju biti odgovarajuće pričvršćeni.

17.1.5 Sustav za UNP ne smije propuštati.

17.1.6 Sustav za UNP mora biti ugrađen tako da je što bolje zaštićen od oštećenja kao što su oštećenja zbog pomicanja sastavnih dijelova vozila, udaraca, prašine na cesti, utovara ili istovara vozila ili sudaranja tih tereta.

17.1.7 Dodatna oprema, osim one koja je nužno potrebna za pravilno djelovanje motora motornog vozila, ne smije biti spojena na sustav za UNP.

17.1.7.1 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.1.7., motorna vozila kategorija M2, M3, N2, N3 i M1 koja imaju najveću ukupnu masu > 3 500 kg ili tip nadogradnje SA (8) (9) mogu biti opremljena sustavom za grijanje prostora za putnike koji je priključen na sustav za UNP.

17.1.7.2 Sustav grijanja iz stavka 17.1.7.1. dopušten je ako tehničke službe odgovorne za provođenje homologacije smatraju da je sustav za grijanje odgovarajuće zaštićen i da ne utječe na propisano djelovanje uobičajenog sustava za UNP.

17.1.7.3 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.1.7., vozilo na jednu vrstu goriva bez sustava za pogon u nuždi može biti opremljeno dodatnim priključkom u sustavu za UNP.

17.1.7.4 Dodatni priključak iz stavka 17.1.7.3. dopušten je ako tehničke službe odgovorne za provođenje homologacije smatraju da je dodatni priključak odgovarajuće zaštićen i da ne utječe na propisano djelovanje uobičajenog sustava za UNP. Dodatni priključak mora biti kombiniran sa zasebnim nepovratnim ventilom nepropusnim za plin kad je to jedini način za djelovanje motora.

17.1.7.5 Vozila na jednu vrstu goriva opremljena s dodatnim priključkom moraju imati naljepnicu postavljenu blizu dodatnog priključka kako je određeno u Prilogu 17. ovom Pravilniku.

17.1.8 Identifikacija vozila kategorija M2 i M3 koja kao gorivo upotrebljavaju UNP.

17.1.8.1 Vozila kategorija M2 i M3 moraju imati pločicu propisanu u Prilogu 16. ovom Pravilniku.

17.1.8.2 Pločica se mora postaviti na prednju i stražnju stranu vozila kategorija M2 ili M3 te na vanjsku stranu vrata na lijevoj strani za vozila za promet desnom stranom i na desnoj strani za vozila za promet lijevom stranom.

17.2 Dodatni zahtjevi

17.2.1 Nijedan sastavni dio sustava za UNP, uključujući sve zaštitne materijale koji su dio tih sastavnih dijelova, ne smije stršiti izvan vanjske površine vozila, osim jedinice za punjenje ako ne strši više od 10 mm u odnosu na teoretski obris plohe nadogradnje.

17.2.2 S iznimkom spremnika za UNP, u bilo kojem poprečnom presjeku vozila nijedan sastavni dio sustava za UNP, uključujući sve zaštitne materijale koji su dio tih sastavnih dijelova, ne smije stršiti izvan donjeg ruba vozila, osim ako se neki drugi dio vozila nalazi niže u polumjeru od 150 mm.

17.2.3 Svi sastavni dijelovi sustava za UNP moraju biti postavljeni najmanje 100 mm od ispušne cijevi ili sličnog izvora topline, osim ako su odgovarajuće zaštićeni od topline.

17.3 Sustav za UNP

17.3.1 Sustav za UNP sadržava najmanje sljedeće sastavne dijelove:

17.3.2 Sustav može sadržavati i sljedeće sastavne dijelove:

17.3.3 Dijelovi spremnika iz stavaka od 17.3.1.2. do 17.3.1.5. mogu se kombinirati.

17.3.4 Daljinski upravljani zaporni ventil iz stavka 17.3.1.7. može se kombinirati s regulatorom tlaka/isparivačem.

17.3.5 Dodatni sastavni dijelovi koji su potrebni za učinkovito djelovanje motora mogu se ugraditi u onaj dio sustava za UNP u kojem je tlak niži od 20 kPa.

17.4 Ugradnja spremnika za gorivo

17.4.1 Spremnik za gorivo mora biti trajno ugrađen u vozilo i ne smije biti ugrađen u prostoru za motor.

17.4.2 Spremnik za gorivo mora biti ugrađen u ispravnom položaju u skladu s uputama proizvođača spremnika.

17.4.3 Spremnik za gorivo mora biti ugrađen tako da nema dodira metala s metalom, osim na točkama trajnog pričvršćenja spremnika.

17.4.4 Spremnik za gorivo mora imati točke trajnog pričvršćenja za učvršćivanje u motornom vozilu ili u motornom vozilu mora biti pričvršćen okvirom i remenima spremnika.

17.4.5 Kad je vozilo spremno za uporabu, spremnik za gorivo mora biti najmanje 200 mm iznad površine ceste.

17.4.5.1 Odredbe iz stavka 17.4.5. ne primjenjuju se ako je spremnik odgovarajuće zaštićen, sprijeda i bočno, i ako se nijedan dio spremnika ne nalazi ispod te zaštitne strukture.

17.4.6 Spremnik za gorivo (ili više njih) mora biti ugrađen i pričvršćen tako da se sljedeća ubrzanja mogu apsorbirati (bez nastanka oštećenja) kad su spremnici puni:

Umjesto stvarnog ispitivanja može se upotrijebiti metoda izračuna ako podnositelj zahtjeva za homologaciju može tehničkoj službi dokazati njezinu jednakovrijednost.

17.5 Dodatni zahtjevi za spremnik za gorivo

17.5.1 Ako je na jednu dovodnu cijev spojeno više od jednog spremnika za UNP, svaki spremnik mora biti opremljen nepovratnim ventilom koji je ugrađen iza daljinski upravljanog servisnog ventila, a ventil za rasterećenje tlaka mora biti ugrađen u dovodnu cijev iza nepovratnog ventila. Odgovarajući sustav filtriranja mora se postaviti ispred nepovratnog ventila ili više njih za sprečavanje nakupljanja prljavštine na nepovratnom ventilu (ventilima).

17.5.2 Nepovratni ventil i ventil za rasterećenje tlaka u cijevi nisu potrebni ako tlak povratnog protoka daljinski upravljanog servisnog ventila u zatvorenom položaju prelazi 500 kPa.

U tom slučaju upravljačka naprava daljinski upravljanih servisnih ventila mora biti izrađena tako da ni u kojem trenutku nije moguće da se otvori više od jednog daljinski upravljanog servisnog ventila. Vrijeme preklapanja kako bi se omogućilo prebacivanje ograničeno je na dvije minute.

17.6 Dodatna oprema na spremniku za gorivo

17.6.1 Daljinski upravljani servisni ventil s ventilom za ograničavanje protoka na spremniku

17.6.1.1 Daljinski upravljani servisni ventil s ventilom za ograničavanje protoka mora se izravno ugraditi na spremnik za gorivo bez posrednih dodatnih dijelova.

17.6.1.2 Daljinski upravljani servisni ventil s ventilom za ograničavanje protoka mora biti upravljan tako da se automatski zatvori kad motor nije u pogonu, bez obzira na položaj prekidača za paljenje, i ostane zatvoren tako dugo dok motor nije u pogonu.

17.6.1.3 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.6.1.2., u slučaju sustava za tekuće ubrizgavanje, ako je potrebno vraćanje goriva kako bi se sustav pročistio od mjehurića plina (eng. vapour lock), dopušteno je ostaviti daljinski upravljani servisni ventil s ventilom za ograničavanje protoka otvoren u razdoblju od najviše deset sekundi prije pokretanja motora u načinu rada s UNP-om.

17.6.1.4 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.6.1.2., daljinski upravljani servisni ventil može ostati u otvorenom položaju za vrijeme faza automatskog zaustavljanja.

17.6.1.5 Ako je daljinski upravljani servisni ventil zatvoren za vrijeme faza automatskog zaustavljanja, ventil mora biti u skladu sa stavkom 4.7. Priloga 3.

17.6.2 Opružni ventil za rasterećenje tlaka u spremniku

17.6.2.1 Opružni ventil za rasterećenje tlaka mora se ugraditi u spremnik za gorivo tako da je povezan s prostorom za paru i može se prazniti u okolnu atmosferu. Opružni ventil za rasterećenje tlaka u spremniku može se prazniti u kućište nepropusno za plin ako ono ispunjava zahtjeve iz stavka 17.6.5.

17.6.3 Ventil za ograničavanje punjenja na 80 %

17.6.3.1 Automatski ograničivač razine punjenja mora odgovarati spremniku za gorivo na koji je ugrađen i mora biti ugrađen u odgovarajućem položaju kako bi se osiguralo da se spremnik ne može napuniti više od 80 %.

17.6.4 Pokazivač razine punjenja

17.6.4.1 Pokazivač razine punjenja mora biti prikladan za spremnik za gorivo na koji je ugrađen i mora biti ugrađen u odgovarajućem položaju.

17.6.5 Kućište nepropusno za plin na spremniku

17.6.5.1 Kućište nepropusno za plin (koje prekriva opremu spremnika) koje ispunjava zahtjeve iz stavaka od 17.6.5.2. do 17.6.5.5. mora biti ugrađeno na spremnik za gorivo, osim ako je spremnik ugrađen izvan vozila i oprema spremnika je zaštićena od nečistoće i vode.

17.6.5.2 Kućište nepropusno za plin mora biti u neposrednom dodiru s okolnom atmosferom, a prema potrebi povezano je spojnim crijevom i prolaznim vodom.

17.6.5.3 Odzračni otvor kućišta nepropusnog za plin mora biti okrenut prema dolje u točki izlaza iz motornog vozila. Međutim, ne smije se prazniti u unutrašnjost blatobrana i ne smije biti usmjeren prema izvoru topline, poput ispuha.

17.6.5.4 Svako spojno crijevo i prolazni vod na dnu nadogradnje motornog vozila koje služi za odzračivanje kućišta nepropusnog za plin mora imati slobodan otvor od najmanje 450 mm2. Ako je plinska cijev, druga cijev ili bilo koje električno ožičenje ugrađeno na spojno crijevo i prolazni vod, slobodni otvor isto tako mora biti najmanje 450 mm2.

17.6.5.5 Kućište nepropusno za plin i spojna crijeva moraju biti nepropusni za plin pri tlaku od 10 kPa sa zatvorenim otvorima, bez trajnih deformacija, s najvećim dopuštenim propuštanjem od 100 cm3/h.

17.6.5.6 Spojno crijevo mora biti pravilno pričvršćeno na kućište nepropusno za plin i prolazni vod kako bi se osigurao spoj koji je nepropustan za plin.

17.7 Plinska crijeva i plinske cijevi

17.7.1 Plinske cijevi moraju biti napravljene od bešavnog materijala: bilo od bakra, nehrđajućeg čelika ili čelika s premazom otpornim na koroziju.

17.7.2 Ako se upotrebljava bešavna cijev od bakra, ona mora biti zaštićena gumenom ili plastičnom oblogom.

17.7.3 Vanjski promjer plinskih cijevi napravljenih od bakra ne smije prelaziti 12 mm s debljinom stijenke od najmanje 0,8 mm, a vanjski promjer plinskih cijevi od čelika ili nehrđajućeg čelika ne smije prelaziti 25 mm, s odgovarajućom debljinom stijenke za dobavu plina.

17.7.4 Plinska cijev može biti izrađena od nemetalnih materijala ako cijev ispunjava zahtjeve iz stavka 6.7. ovog Pravilnika.

17.7.5 Plinska cijev može se zamijeniti plinskim crijevom ako to crijevo ispunjava zahtjeve iz stavka 6.7. ovog Pravilnika.

17.7.6 Plinske cijevi, osim nemetalnih plinskih cijevi, moraju biti učvršćene tako da nisu izložene vibracijama ili naprezanjima.

17.7.7 Plinska crijeva i nemetalne plinske cijevi moraju biti učvršćeni tako da nisu izloženi naprezanjima.

17.7.8 Na priključnim točkama plinska cijev ili crijevo mora biti opremljeno zaštitnim materijalom.

17.7.9 Plinske cijevi ili crijeva ne smiju biti postavljena na točkama za dizanje vozila.

17.7.10 Na mjestima prolaza kroz stijenku plinske cijevi ili crijeva, bez obzira jesu li opremljena zaštitnim omotačem, moraju biti opremljena zaštitnim materijalom.

17.8 Plinski spojevi između sastavnih dijelova sustava za UNP

17.8.1 Lemljeni ili zavareni spojevi i prešani spojevi nisu dopušteni. Lemljeni ili zavareni spojevi mogu biti dopušteni za spajanje pojedinačnih dijelova odvojivih spojnica na plinsku cijev ili sastavni dio.

17.8.2 Plinske cijevi moraju biti spojene samo spojnim elementima kompatibilnima u pogledu korozije.

17.8.3 Cijevi od nehrđajućeg čelika moraju se spajati spojnim elementima od nehrđajućeg čelika.

17.8.4 Razvodni blokovi moraju biti izrađeni od materijala otpornih na koroziju.

17.8.5 Plinske cijevi moraju biti povezane odgovarajućim spojevima, na primjer dvodijelnim prešanim spojevima u čeličnim cijevima i spojevima sa stožastim prstenima na objema stranama ili dvjema prirubnicama za bakrene cijevi. Plinske cijevi moraju biti spojene s odgovarajućim priključcima. Ni u kojem slučaju ne smiju se upotrijebiti spojnice koje bi oštetile cijev. Tlak rasprskavanja ugrađenih spojnica treba biti isti ili veći od onog koji je određen za cijev.

17.8.6 Broj spojeva mora biti najmanji mogući.

17.8.7 Svi spojevi moraju biti postavljeni na mjestima gdje ih je moguće pregledati.

17.8.8 U prostoru za putnike ili zatvorenom prostoru za prtljagu plinske cijevi ili crijeva ne smiju biti dulje nego što je razumno potrebno; taj je zahtjev ispunjen kad plinska cijev ili crijevo nije dulje od razmaka između spremnika za gorivo i bočne strane vozila.

17.8.8.1 U prostoru za putnike ili zatvorenom prostoru za prtljagu ne smije biti priključaka za prijenos plina, osim:

17.8.8.2 Odredbe iz stavka 17.8.8. i stavka 17.8.8.1. ne primjenjuju se za vozila kategorija M2 ili M3 ako su plinske cijevi ili crijeva i priključci opremljeni omotačem koji je otporan na UNP i koji je u neposrednom dodiru s okolnom atmosferom. Otvoreni kraj omotača ili kanala mora se nalaziti na najnižoj točki.

17.9 Daljinski upravljani zaporni ventil

17.9.1 Daljinski upravljani zaporni ventil mora biti ugrađen u plinsku cijev koja vodi iz spremnika za UNP do regulatora tlaka/isparivača, čim bliže regulatoru tlaka/isparivaču.

17.9.2 Daljinski upravljani zaporni ventil može se ugraditi u regulator tlaka/isparivač.

17.9.3 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.9.1., daljinski upravljani zaporni ventil može se ugraditi u području motornog prostora koje odredi proizvođač sustava za UNP ako je između regulatora tlaka i spremnika za UNP predviđen povratni sustav za gorivo.

17.9.4 Daljinski upravljani zaporni ventil mora se ugraditi tako da se dovod goriva prekine kad motor nije u pogonu ili, ako je vozilo opremljeno i drugim sustavom za gorivo, kad se izabere drugo gorivo. Radi dijagnostike dopušteno je kašnjenje od dvije sekunde.

17.9.5 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.9.4., u slučaju sustava za tekuće ubrizgavanje, ako je potrebno vraćanje goriva kako bi se sustav pročistio od mjehurića plina (eng. vapour lock), dopušteno je ostaviti daljinski upravljani zaporni ventil otvoren u razdoblju od najviše deset sekundi prije pokretanja motora u načinu rada s UNP-om i pri prelasku s jednog na drugo gorivo.

17.9.6 Ne dovodeći u pitanje odredbe iz stavka 17.9.4., daljinski upravljani zaporni ventil može ostati u otvorenom položaju za vrijeme faza automatskog zaustavljanja.

17.9.7 Ako je daljinski upravljani zaporni ventil zatvoren za vrijeme faza automatskog zaustavljanja, ventil mora biti u skladu sa stavkom 1.7. Priloga 7.

17.10. Jedinica za punjenje

17.10.1 Jedinica za punjenje mora biti osigurana od okretanja i zaštićena od nečistoće i vode.

17.10.2 Ako je spremnik za UNP ugrađen u prostor za putnike ili zatvoreni prtljažnik, jedinica za punjenje mora se postaviti na vanjski dio vozila

17.11 Sustav za izbor goriva i električna instalacija

17.11.1 Električni sastavni dijelovi sustava za UNP moraju biti zaštićeni od preopterećenja i u kabelu za napajanje mora biti osiguran najmanje jedan zasebni osigurač.

17.11.1.1 Osigurač se mora ugraditi na poznato mjesto tako da mu se može prići bez uporabe alata.

17.11.2 Električno napajanje sastavnih dijelova sustava za UNP koji sadržavaju i plin ne smije se voditi kroz plinsku cijev.

17.11.3 Svi električni sastavni dijelovi koji su ugrađeni u dijelu sustava za UNP u kojem tlak prelazi 20 kPa moraju biti spojeni i izolirani tako da struja ne prolazi kroz dijelove koji sadržavaju UNP.

17.11.4 Električni kabeli moraju biti odgovarajuće zaštićeni od oštećenja. Električne veze u prtljažniku i prostoru za putnike moraju zadovoljavati razred zaštite IP 40 u skladu s normom IEC 60529-1989+A1:1999. Sve druge električne veze moraju zadovoljavati razred zaštite IP 54 u skladu s normom IEC 60529-1989+A1:1999.

17.11.5 Vozila s više od jednog sustava za gorivo moraju imati sustav za izbor goriva.

17.11.6 Električne veze i električni sastavni dijelovi u kućištu nepropusnom za plin moraju biti izrađeni tako da ne proizvode iskre.

17.12 Uređaj za rasterećenje tlaka

17.12.1 Uređaj za rasterećenje tlaka ugrađuje se na spremnik (spremnike) tako da se može prazniti u kućište nepropusno za plin, kad je njegova prisutnost propisana, ako kućište nepropusno za plin ispunjava zahtjeve iz stavka 17.6.5.

18. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Postupci provjere sukladnosti proizvodnje moraju biti u skladu s postupcima iz Dodatka 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve:

19. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

19.1 Homologacija dodijeljena za tip vozila u skladu s ovim Pravilnikom može se povući ako zahtjevi iz stavka 18. nisu ispunjeni.

19.2 Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 2.D ovom Pravilniku.

20. PREINAKA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA

20.1 Svaka preinaka ugradnje posebne opreme za uporabu ukapljenog naftnog plina u pogonskom sustavu vozila mora se prijaviti homologacijskom tijelu koje je homologiralo tip vozila. Homologacijsko tijelo tada može:

20.2 Potvrđivanje ili odbijanje homologacije s navedenim preinakama dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik u skladu s postupkom koji je određen u stavku 16.3.

20.3 Homologacijsko tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj za takvo proširenje i o tome obavješćuje druge ugovorne stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 2.D ovom Pravilniku.

21. TRAJNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiranog u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje nadležno homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju. Po primitku odgovarajuće obavijesti to tijelo o tome obavješćuje ostale ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu izjave koji odgovara predlošku iz Priloga 2.D ovom Pravilniku.

22. PRIJELAZNE ODREDBE O UGRADNJI RAZNIH SASTAVNIH DIJELOVA OPREME ZA UNP I HOMOLOGACIJI TIPA VOZILA OPREMLJENOG POSEBNOM OPREMOM ZA UPORABU UKAPLJENOG NAFTNOG PLINA U POGONSKOM SUSTAVU S OBZIROM NA UGRADNJU TAKVE OPREME

22.1 Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti dodijeliti homologaciju na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 01.

22.2 Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije zabraniti ugradnju na vozilo i uporabu kao prve ugradnje tipa sastavnog dijela koji je homologiran prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen nizom izmjena 01.

22.3 Tijekom razdoblja od 12 mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu dopustiti uporabu kao prve ugradnje tipa sastavnog dijela koji je homologiran prema ovom Pravilniku u njegovu izvornom obliku, kad se ugradi na vozilo koje je prerađeno za pogon na UNP.

22.4 Nakon isteka razdoblja od 12 mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik zabranjuju uporabu kao prve ugradnje sastavnog dijela koji ne ispunjava zahtjeve niza izmjena 01 ovog Pravilnika, kad se ugradi na vozilo koje je prerađeno za pogon na UNP.

22.5 Nakon isteka razdoblja od 12 mjeseci nakon dana stupanja na snagu niza izmjena 01 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvo stavljanje u uporabu) vozila koje ne ispunjava zahtjeve iz ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 01.

23. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA TE HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju tajništvu Ujedinjenih naroda nazive i adrese tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskih ispitivanja te homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se moraju poslati obrasci izjave kojom se potvrđuje homologacija ili proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije, a koji su izdani u drugim državama.

(1) Kao što je definirano u Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, para. 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Kombiniran ili zaseban.

(4) Primjenjuje se samo kad aktuator za doziranje plina nije integriran u uređaj za ubrizgavanje plina.

(5) Primjenjuje se samo kad pogonski tlak miješalice plina prelazi 20 kPa (razred 2.).

(6) Kako je određeno u Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/stavak 2.

(7) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3

(8) Kao što je definirano u Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, para. 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(9) Kako je određeno u Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3/stavak 2.

(10) Ti sastavni dijelovi možda nisu potrebni u slučaju ubrizgavanja tekućeg UNP-a.

c

c

(c)

(c)

– 20 °C do 65 °C

– 20 °C do 65 °C

Ne dovodeći u pitanje prethodne odredbe, smatra se da ventil koji zadovoljava (b) zadovoljava (a) te da ventil koji zadovoljava (c) zadovoljava (a) i (b).

(c)

– 20 °C do 65 °C

– 20 °C do 65 °C

– 20 °C do 65 °C

– 20 °C do 65 °C

– 20 °C do 120 °C, kad je pumpa za gorivo ugrađena izvan spremnika.

– 20 °C do 65 °C, kad je pumpa za gorivo ugrađena unutar spremnika.

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

(c)

(c)

4.4.2.2 Ispitni komadi koji se moraju razvući do izduženja od 20 % moraju se tijekom 120 sati izložiti zraku temperature 40 °C i relativne vlažnosti 50 % ± 10 % s koncentracijom ozona od 50 dijelova na 100 milijuna dijelova ozona.

(c)

(c)

(c)

(c)

(c)

(c)

4.1.1 Namjena ovog poglavlja jest odrediti odredbe o homologaciji savitljivih crijeva od umjetnih materijala unutrašnjeg promjera do 10 mm za uporabu s UNP-om.

(c)

(c)

3.4.2.2 Ispitni komadi koji se moraju razvući do izduženja od 20 % moraju se tijekom 120 sati izložiti zraku temperature 40 °C i relativne vlažnosti 50 % ± 10 % s koncentracijom ozona od 50 dijelova na 100 milijuna dijelova ozona.

(c)

(c)

(c)

(c)

(c)

(c)

3.1.1 Namjena ovog poglavlja jest odrediti odredbe o homologaciji savitljivih crijeva od umjetnih materijala unutrašnjeg promjera do 10 mm za uporabu s UNP-om.

(c)

od 16 do 20

13 do 16

do 13

2.4.2.2 Ispitni komadi koji se moraju razvući do izduženja od 20 % moraju se tijekom 120 sati izložiti zraku temperature 40 °C s koncentracijom ozona od 50 dijelova na 100 milijuna dijelova ozona.

(c)

(c)

(c)

(c)

od 16 do 20

13 do 16

do 13

1.4.2.2 Ispitni komadi koji se moraju razvući do izduženja od 20 % moraju se tijekom 120 sati izložiti zraku temperature 40 °C s koncentracijom ozona od 50 dijelova na 100 milijuna dijelova ozona.

(c)

(c)

(c)

(c)

(c)

Namjena ovog Priloga jest odrediti odredbe o homologaciji savitljivih crijeva unutrašnjeg promjera do 20 mm za uporabu s UNP-om.

1 kg mase kaljenog čelika mora se ispustiti s visine od 1 m tako da postigne brzinu udara od 4,4 m/s. To se mora postići ugradnjom mase na njihalo.

– 20 °C do 65 °C

(c)

(c)

C

C

Vrijednosti koeficijenta oblika C za omjer H/D između 0,25 i 0,50

Veza između omjera H/D i koeficijenta oblika C

Vrijednosti koeficijenta oblika C za omjer H/D između 0,20 i 0,25

Veza između omjera H/D i koeficijenta oblika C

(c)

(2) Další příslušenství, změny a rozšíření příslušenství namontovaného na nádrži je možné bez opakování zkoušek, je-li oznámeno schvalovacímu orgánu, který nádrž schválil, a tento orgán je toho názoru, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek. Schvalovací orgán může požádat technickou zkušebnu zodpovědnou za provádění zkoušek o nový zkušební protokol. Nádrž a její konfigurace příslušenství budou uvedeny v dodatku 1 k příloze 2B.

(c)

Klin se mora postaviti tako da je težište (c.g., eng. centre of gravity) spremnika u osi klina.

Spremnik napunjen ispitnom tekućinom težine koja je jednaka težini spremnika napunjenog do 80 % UNP-om referentne mase 0,568 kg/l se potisne usporedno s uzdužnom osi (x-os na slici 1.) vozila na koje je predviđena njegova ugradnja brzinom V = 50 km/h prema klinu od čvrstog materijala učvršćenom vodoravno i okomito na smjer gibanja spremnika.

Za to ispitivanje tekućina je mješavina vode i glikola ili druga tekućina koja ima nisku točku smrzavanja i ne mijenja svojstva materijala spremnika.

vrijeme do postizanja atmosferskog tlaka;

proteklo vrijeme od paljenja vatre do početka ispuštanja UNP-a i stvarni tlak;

U slučaju da ponašanje zaštitnog sustava ne zadovoljava specifikacije proizvođača i dovodi do ublaživanja uvjeta ispitivanja, rezultat se poništava.

(c)

(c)

Spremnik se do 80 % (obujamski) napuni UNP-om (gorivo iz slobodne prodaje) i ispituje u vodoravnom položaju pri radnom tlaku (WP).

(c)

Za izvor plamena može se upotrijebiti bilo koje gorivo ako daje dovoljno jednakomjernu toplinu za održavanje određenih ispitnih temperatura do odzračivanja spremnika. Raspored vatre mora se dovoljno detaljno bilježiti kako bi se osiguralo da se stupanj dovođenja topline u spremnik može ponoviti. Svaka neispravnost ili nepostojanost izvora vatre tijekom ispitivanja poništava rezultat ispitivanja.

(c)

(c)

Sva se ispitivanja provode pri 40 °C na spremniku koji je napunjen propanom iz slobodne prodaje kao gorivom do svojeg 80 % kapaciteta određenog vodom.

Nakon ispitivanja tlačnim ciklusima pri visokoj temperaturi, na spremnicima se provodi ispitivanje vanjskog propuštanja te se nakon toga izlažu hidrostatičkom tlaku do pojave neispravnosti u skladu s postupkom ispitivanja rasprskavanjem.

(c)

Gotovi spremnici ispituju se tlačnim ciklusima, pri čemu ne smije doći do rasprskavanja, propuštanja ili razdvajanja vlakana, kako slijedi:

broj ciklusa do pojave neispravnosti bilježi se s mjestom i opisom neispravnosti.

(c)

To se ispitivanje provodi najmanje 10 000 ciklusa i nastavlja do 20 000 ciklusa, osim ako se pojavi propuštanje prije pucanja spremnika;

8 % u slučaju posebnog metalnog spremnika kako je prikazan na slikama A, B i C na prvoj stranici Dodatka 5. ovom Prilogu.

2.2.1.1 Ispitivanje rasprskavanjem hidrauličkim tlakom provodi se opremom kojom se tlak može postupno povećavati do razine na kojoj se spremnik rasprsne i koja zapisuje promjene tlaka ovisno o vremenu. Najveći protok tijekom ispitivanja, po minuti, ne bi smio prekoračiti 3 % kapaciteta spremnika.

iznad 440 do uključivo 520

do uključivo 440

2.1.2.2.2.1 Ovo vlačno ispitivanje, okomito na zavar, provodi se na ispitnom komadu čiji je poprečni presjek smanjen po širini na 25 mm i čija je duljina određena razmakom do 15 mm od rubova zavara, kako je prikazano na slici 2. u Dodatku 3. ovom Prilogu.

Ispitivanja koja su navedena u prethodnom stavku 2.1.2.1.1., osim točaka (c), (e) i (f) koje se ne primjenjuju. Ispitni komad za vlačno ispitivanje osnovnog materijala mora se uzeti iz područja koje je navedeno u stavku 2.1.2.1.1. pod (a) ili (b).

(c)

jedno vlačno ispitivanje osnovnog materijala; ispitni komad uzima se u uzdužnom smjeru (ako to nije moguće, uzima se u obodnom smjeru);

1.7.3.1 Oslonci moraju biti izrađeni i zavareni na tijelo spremnika tako da ne dovedu do opasnih koncentracija naprezanja ili džepova u kojima se može zadržavati voda.

Koeficijent oblika C koji se upotrebljava za cijele krajeve naveden je u tablici i na dijagramu u Dodatku 4. ovom Prilogu.

To ispitivanje treba provesti na 10 % proizvodnje spremnika: spremnici se za ispitivanje uzimaju slučajnim odabirom. Ako se radiografskim ispitivanjima otkriju neprihvatljive greške, koje su definirane u stavku 2.4.1.4. ovog Priloga, potrebno je poduzeti sve potrebne korake za analizu odgovarajuće proizvodne serije i za otklanjanje tih grešaka.

To ispitivanje treba provesti po stroju na početku i kraju svake radne smjene u neprekinutoj proizvodnji na svakom stroju;

Nazivna radna temperatura spremnika je od – 20 °C do 65 °C. Za radne temperature koje prelaze navedene granične temperature primjenjuju se posebni uvjeti ispitivanja koji se moraju dogovoriti s nadležnim tijelom.

(c)

c

početni obujam spremnika u trenutku kad je tlak povećan do ispitnog tlaka rasprskavanja u dm3;

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C, kad je pumpa za gorivo ugrađena izvan spremnika.

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

– 20 °C do 120 °C

4. Električna neispravnost sustava vozila ne smije dovesti do nekontroliranog otvaranja bilo kojeg ventila.

PRILOG 15.

POSTUPCI ISPITIVANJA

1. Razvrstavanje

1.1 Sastavni dijelovi za UNP za uporabu u vozilima razvrstavaju se prema najvišem pogonskom tlaku i funkciji koju obavljaju u skladu s poglavljem 2. ovog Pravilnika.

1.2 Razvrstavanjem sastavnih dijelova utvrđuju se ispitivanja koja treba provesti za homologaciju sastavnih dijelova.

2. Primjenjivi postupci ispitivanja

U tablici 1. navode se postupci ispitivanja koji se primjenjuju za svaki razred sastavnih dijelova.

Tablica 1.

Ispitivanje Razred 0. Razred 1. Razred 2.A Razred 3. Stavak Povišeni tlak x x x x 4. Vanjsko propuštanje x x x x 5. Visoka temperatura x x x x 6. Niska temperatura x x x x 7. Propuštanje na sjedištu ventila x x x 8. Ispitivanja trajnosti i funkcionalnosti x x x 9. Ispitivanje djelovanja x x 10. UNP kompatibilnost x x x x 11. Otpornost na koroziju x x x x 12. Otpornost na suhu toplinu: x x x 13. Starenje ozonom x x x 14. Puzanje x x x 15. Temperaturni ciklus x x x 16. Kompatibilnost s tekućinom izmjenjivača topline x x 17.

3. Opći zahtjevi

3.1 Ispitivanja propuštanja provode se s plinom pod tlakom kao što je zrak ili dušik.

3.2 Za postizanje zahtijevanog tlaka za ispitivanje hidrostatičke čvrstoće može se upotrijebiti voda ili neka druga tekućina.

3.3 U svim rezultatima ispitivanja navodi se vrsta upotrijebljene tekućine za ispitivanje, ako je primjenjivo.

3.4 Trajanje ispitivanja propuštanja i ispitivanja hidrostatičke čvrstoće ne smije biti manje od jedne minute.

3.5 Sva se ispitivanja provode pri sobnoj temperaturi od 20 °C ± 5 °C, osim ako je drukčije navedeno.

4. Tlačna proba u hidrauličkim uvjetima

Sastavni dio koji sadržava UNP mora sa zatvorenim izlazom iz visokotlačnog dijela izdržati hidraulički tlak koji je određen u tablici 1. (2,25 puta najveći razredbeni tlak) najmanje jednu minutu, a da pri tome ne dođe do vidljivog napuknuća ili trajne deformacije.

Uzorci koji su bili podvrgnuti ispitivanju trajnosti iz stavka 9. ovog Priloga spajaju se na izvor hidrostatičkog tlaka. Upravljani zaporni ventil i manometar, s rasponom tlaka koji je od najmanje 1,5 puta do najviše 2 puta ispitni tlak, ugrađuju se u cjevovod za dovod hidrostatičkog tlaka.

Tablica 2. prikazuje razredbeni tlak i tlakove koje treba upotrijebiti u tlačnoj probi u skladu s razvrstavanjem.

Tablica 2.

Razvrstavanje sastavnih dijelova Razredbeni tlak (kPa) Ispitni hidraulički tlak za tlačnu probu (kPa) Razred 0.: radni tlak (WP) 2,25 WP-a Razred 1.: 3 000 6 750 Razred 3.: 3 000 ili WP 6 750 ili 2,25 WP-a Razred 2.A: 120 270 Razred 2.: 450 1 015

5. Ispitivanje vanjskog propuštanja

5.1 Sastavni dio ne smije pokazivati propuštanje na stablu, brtvama kućišta ili drugim spojevima niti smije pokazati znakove poroznosti na odljevcima tijekom ispitivanja koje je opisano u stavku 5.3. pri svakom aerostatičkom tlaku između 0 i tlaka navedenog u tablici 3. Smatra se da su navedene odredbe zadovoljene ako su ispunjeni zahtjevi iz stavka 5.4.

5.2 Ispitivanje se provodi pri:

(a) sobnoj temperaturi;

(b) najnižoj radnoj temperaturi;

(c) najvišoj radnoj temperaturi.

Najviše i najniže radne temperature navedene su u prilozima.

5.3 Tijekom ovog ispitivanja ispitivana oprema povezana je s izvorom aerostatičkog tlaka (koji iznosi 1,5 puta najviši tlak i, u slučaju sastavnog dijela razreda 3., 2,25 puta najviši razredbeni tlak). Upravljani zaporni ventil i manometar, s rasponom tlaka koji je od najmanje 1,5 puta do najviše 2 puta ispitni tlak, ugrađuju se u cjevovod za dovod tlaka. Manometar se postavlja između upravljanog zapornog ventila i ispitivanog uzorka. Dok je uzorak pod ispitnim tlakom, potapa ga se u vodu kako bi se otkrilo propuštanje ili ga se podvrgava drugoj istovrijednoj metodi ispitivanja (mjerenje protoka ili pada tlaka).

Tablica 3.

Razredbeni tlakovi i tlakovi ispitivanja propuštanja u skladu s razvrstavanjem

Razvrstavanje sastavnih dijelova Razredbeni tlak [kPa] Ispitni tlak za ispitivanje povišenim tlakom [kPa] Razred 0.: radni tlak (WP) 1,5 WP-a Razred 1.: 3 000 4 500 Razred 2.A: 120 180 Razred 2.: 450 675 Razred 3.: 3 000 6 750

5.4 Vanjsko propuštanje ne smije prijeći zahtjeve navedene u prilozima ili, ako zahtjevi nisu navedeni, ne smije prijeći 15 cm3/h sa zatvorenim izlaznim otvorom, kad je izložen tlaku plina koji je jednak tlaku ispitivanja propuštanja.

6. Ispitivanje pri visokoj temperaturi

Sastavni dio koji sadržava UNP ne smije propuštati više od 15 cm3/h sa zatvorenim izlazom kad je izložen tlaku plina koji je jednak tlaku ispitivanja propuštanja (tablica 3., stavak 5.3.) pri najvećoj radnoj temperaturi, kako je navedeno u prilozima. Sastavni dio kondicionira se pri toj temperaturi najmanje osam sati.

7. Ispitivanje pri niskoj temperaturi

Sastavni dio koji sadržava UNP ne smije propuštati više od 15 cm3/h sa zatvorenim izlazom kad je izložen tlaku plina koji je jednak tlaku ispitivanja propuštanja (tablica 3., stavak 5.3.) pri najmanjoj radnoj temperaturi (– 20 °C). Sastavni dio kondicionira se pri toj temperaturi najmanje osam sati.

8. Propuštanje na sjedištu ventila

8.1 Sljedeća se ispitivanja propuštanja na sjedištu ventila provode na uzorcima servisnog ventila ili jedinice za punjenje koji su već bili ispitani na vanjsko propuštanje prema stavku 5.

8.1.1 Ispitivanja propuštanja na sjedištu ventila provode se tako da je ulazni otvor uzorka ventila povezan s izvorom aerostatičkog tlaka, a ventil u zatvorenom položaju s otvorenim izlaznim otvorom. Upravljani zaporni ventil i manometar, s rasponom tlaka koji je od najmanje 1,5 puta do najviše 2 puta ispitni tlak, ugrađuju se u cjevovod za dovod tlaka. Manometar se postavlja između upravljanog zapornog ventila i ispitivanog uzorka. Dok je uzorak pod ispitnim tlakom, promatra se dolazi li do propuštanja iz otvorenog izlaza koji je potopljen u vodu, ako nije drukčije naznačeno.

8.1.2 Sukladnost sa stavcima od 8.2. do 8.8. utvrđuje se spajanjem određene duljine cijevi na izlaz ventila. Otvoreni kraj te izlazne cijevi stavlja se u okrenutu bocu koja je umjerena u kubičnim centimetrima. Okrenuta boca vodonepropusno se zatvara. Naprava se namjesti tako:

(a) da se kraj izlazne cijevi postavi približno 13 mm iznad ravnine vode u okrenutoj boci i

(b) da je voda u boci i izvan nje na istoj razini. U tom je položaju potrebno zabilježiti razinu vode u boci. S ventilom u zatvorenom položaju kao posljedicom uobičajenog djelovanja, na ulaz ventila se tijekom najmanje dvije minute usmjeri zrak ili dušik pri određenom ispitnom tlaku. Tijekom tog vremena okomiti se položaj boce prema potrebi namješta kako bi se zadržala jednaka razina vode u boci i izvan nje.

Nakon razdoblja ispitivanja i s jednakim razinama vode u boci i izvan nje ponovo se zabilježi razina vode u boci. Iz razlike obujma u boci izračunava se stupanj propuštanja prema slijedećoj formuli:

pri čemu je:

V1 = stupanj propuštanja, kubični centimetri zraka ili dušika na sat. Vt = povećanje obujma unutar boce tijekom ispitivanja. t = trajanje ispitivanja, u minutama. P = barometarski tlak tijekom ispitivanja, u kPa. T = temperatura ispitivanja tijekom ispitivanja, u K.

8.1.3 Umjesto prethodno navedenom metodom, propuštanje se može izmjeriti mjeračem protoka koji je postavljen na ulazni dio ispitivanog ventila. Mjerač protoka za upotrijebljenu ispitnu tekućinu mora moći točno pokazati najveće dopuštene vrijednosti protoka propuštanja.

8.2 Sjedište zapornog ventila, kad je u zatvorenom položaju, ne smije propuštati pri bilo kojem aerostatičkom tlaku od 0 do 3 000 kPa ili od 0 do radnog tlaka (WP) u skladu s razredbenim tlakom ventila.

8.3 Nepovratni ventil s elastičnim sjedištem, kad je u zatvorenom položaju, ne smije propuštati pri bilo kojem aerostatičkom tlaku između 50 i 3 000 kPa.

8.4 Propuštanje nepovratnog ventila s metalnim sjedištem u zatvorenom položaju ne smije biti veće od 0,50 dm3/h, kad je ventil izložen ulaznom tlaku do ispitnog tlaka u skladu s tablicom 3. iz stavka 5.3.

8.5 Sjedište gornjeg nepovratnog ventila koji se upotrebljava na jedinici za punjenje, kad je u zatvorenom položaju, ne smije propuštati pri bilo kojem aerostatičkom tlaku između 50 i 3 000 kPa.

8.6 Sjedište dodatnog priključka, kad je u zatvorenom položaju, ne smije propuštati pri bilo kojem aerostatičkom tlaku između 0 i 3 000 kPa.

8.7 U ventilu za rasterećenje tlaka u plinskoj cijevi ne smije doći do unutarnjeg propuštanja pri tlaku do 3 000 kPa ili do radnog tlaka (WP) u skladu s razredbenim tlakom ventila.

8.8 U ventilu za rasterećenje tlaka (sigurnosni ispusni ventil) ne smije doći do unutarnjeg propuštanja pri tlaku do 2 600 kPa.

9. Ispitivanje trajnosti

9.1 Jedinica za punjenje ili servisni ventil moraju moći ispuniti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 5. i 8. nakon što je na njima izveden niz ciklusa otvaranja i zatvaranja, kako je navedeno u prilozima ovom Pravilniku.

9.2 Zaporni ventil ispituje se sa zatvorenim izlaznim otvorom ventila. Tijelo ventila mora se napuniti n-heksanom i ulazni otvor ventila biti pod tlakom od 3 000 kPa ili radnim tlakom (WP) u skladu s razredbenim tlakom ventila.

9.3 Ispitivanje trajnosti izvodi se brzinom od najmanje deset puta u minuti. Za zaporni ventil moment zatvaranja mora odgovarati veličini kola za rukovanje, ključa za ventile ili drugog sredstva koje se upotrebljava za rukovanje ventilom.

9.4 Odgovarajuća ispitivanja vanjskog propuštanja i propuštanja na sjedištu ventila, kako je opisano pod „ispitivanje vanjskog propuštanja” u stavku 5. i pod „ispitivanje propuštanja na sjedištu ventila” u stavku 8. provode se odmah nakon ispitivanja trajnosti.

9.5 Ispitivanje trajnosti ventila za ograničavanje punjenja na 80 %

9.5.1 Ventil za ograničavanje punjenja na 80 % mora izdržati 6 000 potpunih ciklusa punjenja do najveće razine punjenja.

9.6 Ispitivanje trajnosti regulatora tlaka i isparivača

Regulator mora izdržati 50 000 ciklusa bez ikakvog kvara pri ispitivanju prema sljedećem postupku:

(a) regulator se izlaže ciklusima od 95 % ukupnog broja ciklusa pri sobnoj temperaturi i pri razredbenom tlaku. Svaki ciklus sastoji se od faze protoka dok se izlazni tlak ne ustali, nakon čega se unutar jedne sekunde protok plina prekine ventilom koji je ugrađen iza regulatora dok se ne postigne ustaljeni tlak zatvaranja. Ustaljeni izlazni tlakovi određeni su kao namješteni tlak ± 15 % tijekom najmanje 5 s;

(b) ulazni tlak regulatora izlaže se ciklusima od 1 % ukupnog broja ciklusa pri sobnoj temperaturi od 100 % do 50 % razredbenog tlaka. Trajanje svakog ciklusa ne smije biti manje od 10 s;

(c) postupak izlaganja ciklusima iz podstavka (a) ponavlja se pri temperaturi od 120 °C i pri razredbenom tlaku tijekom 1 % ukupnog broja ciklusa;

(d) postupak izlaganja ciklusima iz podstavka (b) ponavlja se pri temperaturi od 120 °C i pri razredbenom tlaku tijekom 1 % ukupnog broja ciklusa;

(e) postupak izlaganja ciklusima iz podstavka (a) ponavlja se pri temperaturi od – 20 °C i pri 50 % razredbenog tlaka tijekom 1 % ukupnog broja ciklusa;

(f) postupak izlaganja ciklusima iz podstavka (b) ponavlja se pri temperaturi od – 20 °C i pri 50 % razredbenog tlaka tijekom 1 % ukupnog broja ciklusa;

(g) nakon završetka svih ispitivanja iz podstavaka (a), (b), (c), (d), (e) i (f) regulator ne smije propuštati kako je opisano u ispitivanju vanjskog propuštanja iz stavka 5. pri temperaturi od – 20 °C, pri sobnoj temperaturi i pri temperaturi + 120 °C.

10. Ispitivanja djelovanja

10.1 Ispitivanje djelovanja ventila za rasterećenje (tlaka u plinskoj cijevi)

10.1.1 U slučaju ventila za rasterećenje tlaka, tri uzorka svake veličine, modela i namještanja upotrebljavaju se za ispitivanja na početku otvaranja i pri ponovnom zatvaranju ventila. Taj isti skup od triju ventila upotrebljava se pri ispitivanju kapaciteta protoka za opažanja navedena u sljedećim stavcima.

Najmanje dva uzastopna opažanja tlaka na početku otvaranja i pri ponovnom zatvaranju izvode se na svakom od triju ispitnih ventila u okviru ispitivanja br. 1 i 3 iz stavaka 10.1.2. i 10.1.4.

10.1.2 Tlak na početku otvaranja i pri ponovnom zatvaranju ventila za rasterećenje tlaka – ispitivanje br. 1

10.1.2.1 Prije nego se podvrgnu ispitivanju kapaciteta protoka, provjerava se svaki od tri uzorka ventila za rasterećenje tlaka određene veličine, modela i namještanja s obzirom na određivanje tlaka otvaranja koji ne smije odstupati za više od + 3 % od prosjeka tlakova; međutim, tlak na početku otvaranja svakog od ta tri ventila ne smije biti manji od 95 % ni veći od 105 % tlaka namještanja označenog na ventilu.

10.1.2.2 Tlak ponovnog zatvaranja ventila za rasterećenje tlaka, prije nego se podvrgne ispitivanju kapaciteta protoka, ne smije biti manji od 50 % početno određenog tlaka na početku otvaranja.

10.1.2.3 Ventil za rasterećenje spaja se na izvor zraka ili drugi aerostatički izvor čiji se tlak može održavati na vrijednosti od najmanje 500 kPa efektivnog tlaka iznad označenog tlaka namještanja ventila koji se ispituje. Upravljani zaporni ventil i manometar, s rasponom tlaka koji je od najmanje 1,5 puta do najviše 2 puta ispitni tlak, ugrađuju se u cjevovod za dovod tlaka. Manometar se ugrađuje u cjevovod između ventila koji se ispituje i upravljanog zapornog ventila. Tlak na početku otvaranja i tlak ponovnog zatvaranja određuju se s pomoću vodene brtve dubine od najviše 100 mm.

10.1.2.4 Nakon što se zabilježi tlak na početku otvaranja ventila, tlak se povećava u odnosu na tu vrijednost dovoljno da se razbrtvi sjedište ventila. Nakon toga se zaporni ventil nepropusno zatvori i pažljivo opaža vodena brtva kao i manometar. Tlak pri kojem mjehurići prestanu prolaziti kroz vodenu brtvu bilježi se kao tlak ponovnog zatvaranja ventila.

10.1.3 Kapacitet protoka ventila za rasterećenje tlaka – ispitivanje br. 2

10.1.3.1 Kapacitet protoka svakog od tri uzorka ventila za rasterećenje tlaka određene veličine, modela i namještanja mora se nalaziti unutar područja od 10 % najveće opažene vrijednosti kapaciteta protoka.

10.1.3.2 Tijekom ispitivanja kapaciteta protoka na svakom ventilu ne smije se pojaviti klopotanje ili drugi neuobičajeni radni uvjeti.

10.1.3.3 Tlak zatvaranja svakog ventila ne smije biti manji od 65 % početno zabilježenog tlaka na početku otvaranja.

10.1.3.4 Ispitivanje kapaciteta protoka na ventilu za rasterećenje tlaka provodi se pri tlaku mjerenja protoka koji iznosi 120 % najvećeg tlaka namještanja.

10.1.3.5 Ispitivanje kapaciteta protoka na ventilu za rasterećenje tlaka provodi se s odgovarajuće konstruiranim i umjerenim mjeračem protoka s mjernim zaslonom i s prirubnicama, priključenim na izvor dobave zraka koji ima odgovarajući kapacitet i tlak. Preinake mjerača protoka, u odnosu na ovdje opisano, i drugi aerostatički medij osim zraka, mogu se upotrijebiti pod uvjetom da su krajnji rezultati isti.

10.1.3.6 Mjerač protoka mora se ugraditi s dovoljno dugim cijevima ispred i iza zaslona ili s drugim rješenjima, uključujući i lopatice za izravnavanje strujanja, tako da se izbjegne pojava smetnji u području zaslona za omjere između promjera zaslona i cijevi koje treba upotrijebiti.

Prirubnice između kojih je ploča sa zaslonom ugrađena i pričvršćena moraju imati vodove za oduzimanje tlaka koji su spojeni na manometar. Taj instrument pokazuje diferencijalni tlak na ploči sa zaslonom i očitana se vrijednost upotrebljava za izračun protoka. Umjereni manometar mora se ugraditi na dio cijevi mjerača protoka iza ploče sa zaslonom. Taj manometar pokazuje tlak protoka, a očitana vrijednost upotrebljava se za izračun protoka.

10.1.3.7 Instrument za pokazivanje temperature mora se priključiti na cijev mjerača protoka iza ploče sa zaslonom za pokazivanje temperature protoka zraka prema sigurnosnom ventilu. Vrijednost koju pokaže taj instrument mora se uključiti u izračun ispravka temperature protoka zraka kako bi se svela na referentnu temperaturu od 15 °C. Barometar mora biti na raspolaganju za pokazivanje prevladavajućeg atmosferskog tlaka.

Vrijednost koju pokaže barometar mora se dodati tlaku protoka zraka koji pokaže manometar. Taj se apsolutni tlak također mora uključiti u izračun protoka. Tlak zraka koji dolazi u mjerač protoka mora se regulirati odgovarajućim ventilom koji je ugrađen u cjevovodu za dovod zraka ispred mjerača protoka. Ventil za rasterećenje tlaka koji se ispituje mora se priključiti na izlaznoj strani mjerača protoka.

10.1.3.8 Kad se provedu sve pripreme za ispitivanje kapaciteta protoka, ventil cijevi za dovod zraka polako se otvara te se povećava tlak u ventilu koji se ispituje do odgovarajućeg tlaka za mjerenje protoka. Tijekom tog razdoblja, tlak pri kojem se ventil „naglo” otvori mora se zabilježiti kao tlak otvaranja.

10.1.3.9 Unaprijed određeni tlak za mjerenje protoka mora u kratkom vremenskom razdoblju ostati nepromijenjen dok se očitanja na instrumentima ne ustale. Očitanja manometra protoka, manometra za mjerenje diferencijalnog tlaka i indikatora temperature protočnog zraka moraju se zabilježiti istodobno. Nakon toga tlak se smanjuje dok ne prestane ispuštanje iz ventila.

Tlak pri kojem se to dogodi zabilježi se kao tlak zatvaranja ventila.

10.1.3.10 Iz zabilježenih podataka i poznatog koeficijenta zaslona mjerača, kapacitet protoka zraka ispitanog ventila za rasterećenje tlaka izračunava se prema sljedećoj jednadžbi:

pri čemu je:

Q = protok ventila za rasterećenje tlaka u m3/min zraka pri apsolutnom tlaku od 100 kPa i 15 °C. Fb = osnovni faktor zaslona mjerača protoka pri apsolutnom tlaku od 100 kPa i 15 °C. HUF = faktor temperature protočnog zraka za pretvaranje zabilježene temperature na referentnu temperaturu od 15 °C. h = diferencijalni tlak na zaslonu mjerača u kPa. p = tlak zraka koji napaja ventil za rasterećenje tlaka u kPa apsolutnog tlaka (zabilježeni manometarski tlak uvećan za zabilježeni barometarski tlak). 60. = nazivnik za pretvaranje jednadžbe iz m3/h u m3/min.

10.1.3.11 Prosječni protok triju ventila za rasterećenje tlaka, zaokružen na najbližih pet jedinica uzima se kao kapacitet protoka ventila posebne veličine, modela i namještanja.

10.1.4 Ponovno provjeravanje tlakova na početku otvaranja i pri ponovnom zatvaranju ventila za rasterećenje tlaka – ispitivanje br. 3

10.1.4.1 Nakon ispitivanja kapaciteta protoka, tlak na početku otvaranja ventila za rasterećenje tlaka ne smije biti manji od 85 %, niti tlak ponovnog zatvaranja ne smije biti manji od 80 % početnih tlakova na početku otvaranja i pri ponovnom zatvaranju zabilježenih u okviru ispitivanja br. 1 iz stavka 10.1.2.

10.1.4.2 Ova se ispitivanja provode približno jedan sat nakon ispitivanja kapaciteta protoka te je ispitni postupak isti kao što je opisano u ispitivanju br. 1 iz stavka 10.1.2.

10.2 Ispitivanje djelovanja ventila za ograničavanje protoka

10.2.1 Ventil za ograničavanje protoka djeluje kad protok nije veći za više od 10 % niti manji za više od 20 % od nazivnog kapaciteta protoka zatvaranja prema specifikaciji proizvođača, i automatski se zatvori pri diferencijalnom tlaku u ventilu manjem od 100 kPa tijekom ispitivanja djelovanja koje je opisano u nastavku.

10.2.2 Ovim se ispitivanjima podvrgavaju tri uzorka svake veličine i oblika ventila. Ventil koji je namijenjen samo za uporabu s tekućinom ispituje se samo s vodom, a u drugim slučajevima ispitivanja se provode sa zrakom i s vodom. Osim kako je navedeno u stavku 10.2.3., na svakom se uzorku ugrađenom u okomiti, vodoravni i preokrenuti položaj provode zasebna ispitivanja. Ispitivanja sa zrakom provode se bez cijevi ili drugog ograničenja priključenog na izlazni otvor ispitnih uzoraka.

10.2.3 Ventil namijenjen za ugradnju u samo jednom položaju može se ispitati samo u tom položaju.

10.2.4 Ispitivanje sa zrakom provodi se s odgovarajuće konstruiranim i umjerenim mjeračem protoka s mjernim zaslonom i s prirubnicama, priključenim na izvor dobave zraka koji ima odgovarajući kapacitet i tlak.

10.2.5 Ispitni se uzorak priključuje na izlaz mjerača protoka. Manometar ili umjereni indikator tlaka s podjelom ljestvice s najviše po 3 kPa mora se ugraditi ispred ispitnoga uzorka za prikazivanje tlaka zatvaranja.

10.2.6 Ispitivanje se provodi laganim povećavanjem protoka zraka kroz mjerač protoka dok se ventil za ograničavanje protoka ne zatvori. U trenutku zatvaranja zabilježi se diferencijalni tlak na zaslonu mjerača protoka i tlak zatvaranja koji pokaže manometar. Nakon toga izračuna se protok pri zatvaranju.

10.2.7 Mogu se upotrebljavati druge vrste mjerača protoka i drugi plinovi, osim zraka.

10.2.8 Ispitivanje s vodom provodi se uporabom mjerača protoka tekućine (ili jednakovrijedne naprave) koji je ugrađen u cijevni sustav koji raspolaže dovoljnim tlakom za osiguravanje potrebnog protoka. Taj sustav mora uključivati ulazni piezometar ili cijev koja je najmanje jednu veličinu cijevi veća od ventila koji se ispituje, pri čemu je ventil za kontrolu protoka spojen između mjerača protoka i piezometra. Za smanjenje učinka tlačnog udara pri zatvaranju ventila za ograničavanje protoka može se upotrijebiti crijevo ili hidrostatički ventil za rasterećenje ili oboje.

10.2.9 Ispitni se uzorak spoji na izlaznu stranu piezometra. Manometar ili umjereni mjerač tlaka tipa s kašnjenjem, koji omogućuju mjerenja u rasponu od 0 do 1 440 kPa, moraju se priključiti na strani uzimanja tlaka ispred ispitnog uzorka za prikazivanje tlaka zatvaranja. Uporabom određene duljine gumenog crijeva mora se napraviti veza između manometra i uzimanja tlaka, s ventilom koji se ugradi na ulaz manometra kako bi se omogućilo ispuštanje zraka iz sustava.

10.2.10 Prije tog ispitivanja ventil za kontrolu protoka malo se otvori, pri čemu je ispusni ventil manometra otvoren, da se ukloni zrak iz sustava. Ispusni ventil nakon toga se zatvori i ispitivanje se provede s laganim povećavanjem protoka dok se kontrolni ventil ne zatvori. Manometar tijekom ispitivanja mora biti ugrađen na istoj visini kao i ispitni uzorak. U trenutku zatvaranja zabilježi se protok i tlak zatvaranja. Kad je ventil za ograničavanje protoka u zatvorenom položaju, zabilježi se propuštanje ili zaobilazni protok.

10.2.11 Ventil za ograničavanje protoka koji se upotrebljava u sklopu s jedinicom za punjenje mora se automatski zatvoriti kad diferencijalni tlak ne prelazi 138 kPa pri ispitivanju opisanom u nastavku.

10.2.12 Ovim se ispitivanjima podvrgavaju tri uzorka svake veličine. Ispitivanja se provode sa zrakom, a pojedinačna ispitivanja provode se na svakom uzorku ugrađenom okomito i vodoravno. Ispitivanja se provode kao što je opisano u stavcima od 10.2.4. do 10.2.7. sa spojnicom crijeva jedinice za punjenje priključenom na ispitni uzorak i s gornjim nepovratnim ventilom u otvorenom položaju.

10.3 Ispitivanje brzine punjenja

10.3.1 Ispitivanje dobrog funkcioniranja uređaja za ograničavanje razine punjenja spremnika mora se provesti s protocima od 20, 50 i 80 l/min ili do najvećeg protoka pod dolaznim apsolutnim tlakom od 700 kPa.

10.4 Ispitivanje trajnosti za ograničivač punjenja

Uređaj za ograničavanje razine punjenja spremnika mora izdržati 6 000 potpunih ciklusa punjenja do najveće razine punjenja.

10.4.1 Područje primjene

Svaki uređaj za ograničavanje razine punjenja spremnika koji djeluje s plovkom, nakon što su na njemu provedena ispitivanja za potvrđivanje:

da ograničava razinu punjenja spremnika na najviše 80 % njegova kapaciteta,

da ne dopušta, u zatvorenom položaju, punjenje spremnika stopom većom od 0,5 litara/min,

mora se podvrgnuti jednom od postupaka ispitivanja opisanih u stavcima 10.5.5. ili 10.5.6. kako bi se osiguralo da je uređaj proizveden da izdrži očekivana dinamička vibracijska opterećenja i da vibracije sustava u uporabi neće prouzročiti snižavanje radnog učinka ili neispravno djelovanje.

10.5 Postupak ispitivanja na vibracije

10.5.1 Oprema i tehnike ugradnje

Uređaj koji se ispituje mora se pričvrstiti na stroj za vibriranje uobičajenim spojnim elementima, izravno na pobuđivač vibracija ili prijenosnu ploču, ili krutom konstrukcijom koja može prenijeti specificirane vibracijske uvjete. Oprema, koja se upotrebljava za mjerenje i/ili zapisivanje razine ubrzanja ili amplitude i frekvencije, mora imati točnost od najmanje 10 % izmjerene vrijednosti.

10.5.2 Izbor postupka

Ispitivanja se izvode u skladu s postupkom A opisanim u stavku 10.5.5. ili postupkom B opisanim u stavku 10.5.6., po izboru homologacijskog tijela.

10.5.3 Općenito

Sljedeća ispitivanja provode se duž svake od tri međusobno okomite osi uređaja koji se ispituje:

10.5.4 Postupak A

10.5.4.1 Traženje rezonancije

Rezonantne frekvencije ograničivača punjenja određuju se polaganim mijenjanjem frekvencije upotrijebljene u određenom području sa smanjenim razinama ispitivanja, ali s amplitudom dovoljnom da uređaj vibrira. Za traženje sinusne rezonancije može se upotrijebiti razina ispitivanja i trajanje ciklusa koje je propisano za ispitivanje ciklusima, pod uvjetom da je vrijeme traženja rezonancije uključeno u propisano vrijeme ispitivanja ciklusima iz stavka 10.5.4.3.

10.5.4.2 Trajno ispitivanje rezonancije

Uređaj koji se ispituje vibrira 30 minuta u smjeru svake osi na četiri najjače rezonantne frekvencije određene u stavku 10.5.5.1. Razina ispitivanja mora biti 1,5 g (14,7 m/s2). Ako su pronađene više od četiri značajne rezonantne frekvencije u smjeru svake osi, za ovo se ispitivanje odabiru četiri najjače rezonantne frekvencije. Ako dođe do promjene rezonantne frekvencije za vrijeme ispitivanja, vrijeme njezine pojave zapisuje se te se frekvencija odmah namješta na najveću rezonanciju. Zapisuje se konačna rezonantna frekvencija. Ukupno vrijeme trajnog ispitivanja uključuje se u zahtijevano vrijeme ispitivanja ciklusima prema stavku 10.5.4.3.

10.5.4.3 Ispitivanje ciklusima na sinusne vibracije

Uzorak se ispituje na sinusne vibracije u trajanju tri sata u smjeru svake ortogonalne osi u sljedećim uvjetima:

razina ubrzanja od 1,5 g (14,7 m/s2),

raspon frekvencije od 5 do 200 Hz,

vrijeme vibriranja 12 minuta.

Frekvencije za primijenjene vibracije moraju se mijenjati logaritamski u navedenom rasponu frekvencija.

Navedeno vrijeme promjene frekvencija je zbrojeno vrijeme povećavanja i smanjivanja frekvencija.

10.5.5 Postupak B

10.5.5.1 Ispitivanje se provodi na stolu za sinusne vibracije, sa stalnim ubrzanjem od 1,5 g i frekvencijama u rasponu od 5 do 200 Hz. Ispitivanje mora trajati pet sati za svaku od osi navedenih u stavku 10.5.4. Frekvencijsko područje od 5 do 200 Hz mora biti pokriveno u oba smjera u 15 minuta.

10.5.5.2 Kao druga mogućnost, ako se ispitivanje ne provodi na stolu sa stalnim ubrzanjem, frekvencijsko područje od 5 do 200 Hz mora se razdijeliti na 11 poluoktavnih područja, od kojih svako ima stalnu amplitudu, tako da se teoretsko ubrzanje nalazi između 1 i 2 g (g = 9,8 m/sec2).

Vibracijske amplitude za svako područje su sljedeće:

Amplituda u mm (vršna vrijednost) Frekvencija u Hz (za ubrzanje = 1 g) Frekvencija u Hz (za ubrzanje = 2 g) 10 5 7 5 7 10 2,50 10 14 1,25 14 20 0,60 20 29 0,30 29 41 0,15 41 57 0,08 57 79 0,04 79 111 0,02 111 157 0,01 157 222

Svako područje mora biti pokriveno u oba smjera u dvije minute, što čini ukupno 30 minuta za svako područje.

10.5.6 Specifikacija

Nakon što se podvrgne jednom od prethodno opisanih postupaka vibracijskog ispitivanja, na uređaju ne smije biti mehaničkih oštećenja i smatra se da zadovoljava zahtjeve vibracijskih ispitivanja samo u slučaju kad vrijednosti njegovih karakterističnih parametara, tj.:

stupanj punjenja pri zatvorenom položaju,

brzina punjenja koja je dopuštena u zatvorenom položaju,

ne prelaze propisane granice i ne prelaze za više od 10 % vrijednosti prije vibracijskih ispitivanja.

11. Ispitivanje kompatibilnosti umjetnih materijala s UNP-om

11.1 Umjetni dio koji je u dodiru s tekućim UNP-om ne smije pokazivati prevelike promjene obujma ili težine.

Otpornost na n-pentan u skladu s normom ISO 1817 pri sljedećim uvjetima:

(a) sredstvo: n-pentan;

(b) temperatura: 23 °C (dopušteno odstupanje u skladu s ISO 1817);

(c) vrijeme potapanja: 72 sata.

11.2 Zahtjevi:

najveća promjena obujma 20 %;

Nakon držanja 48 sati na zraku temperature 40 °C masa se u odnosu na početnu vrijednost ne smije smanjiti za više od 5 %.

12. Otpornost na koroziju

12.1 Metalni sastavni dio koji sadržava UNP mora zadovoljiti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 4., 5., 6. i 7. nakon što je 144 sata bio podvrgnut ispitivanju u slanoj komori u skladu s normom ISO 9227, sa svim zatvorenim priključcima.

Kao druga mogućnost provodi se neobvezno ispitivanje:

12.1.1 Metalni sastavni dio koji sadržava UNP mora zadovoljiti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 4., 5., 6. i 7. nakon što je bio podvrgnut ispitivanju u slanoj komori u skladu s normom IEC 68-2-52 Kb: Ispitivanje slanom vodenom prašinom.

Postupak ispitivanja

Prije ispitivanja sastavni dio mora se očistiti u skladu s uputama proizvođača. Svi priključci moraju biti zatvoreni. Tijekom ispitivanja sastavni dio ne smije djelovati.

Nakon toga se sastavni dio dva sata izlaže prskanju sa solnom otopinom, koja sadržava 5 % NaCl (maseni %) s manje od 0,3 % nečistoća i 95 % destilirane ili demineralizirane vode pri temperaturi 20 °C. Nakon prskanja sastavni se dio drži 168 sati pri temperaturi 40 °C i relativnoj vlažnosti 90 – 95 %. Ta se faza mora ponoviti četiri puta.

Nakon ispitivanja sastavni dio mora se očistiti i sušiti jedan sat pri temperaturi 55 °C. Sastavni dio nakon toga se kondicionira četiri sata na referentne uvjete prije podvrgavanja daljnjem ispitivanju.

12.2 Bakreni ili mjedeni sastavni dio koji sadržava UNP mora zadovoljiti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 4., 5., 6. i 7. nakon što je 24 sata bio potopljen u amonijaku u skladu s normom ISO 6957, sa svim zatvorenim priključcima.

13. Otpornost na suhu toplinu:

Ispitivanje se provodi u skladu s normom ISO 188. Ispitni komad mora 168 sati biti izložen zraku temperature koja je jednaka najvišoj radnoj temperaturi.

Dopuštena promjena vlačne čvrstoće ne smije prijeći + 25 %.

Dopuštena promjena prekidnog produljenja ne smije prijeći sljedeće vrijednosti:

najveće povećanje 10 %;

najveće smanjenje 30 %.

14. Starenje ozonom

14.1 Ispitivanje se provodi u skladu s normom ISO 1431/1.

Ispitni komad, koji se izlaže naprezanju do izduženja od 20 %, mora se tijekom 72 sata izložiti zraku temperature 40 °C s koncentracijom ozona od 50 dijelova na 100 milijuna dijelova ozona.

14.2 Pukotine na ispitnom komadu nisu dopuštene.

15. Puzanje

Nemetalni dio koji sadržava tekući UNP mora zadovoljiti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 5., 6. i 7. nakon što je najmanje 96 sati bio izložen hidrauličkom tlaku koji iznosi 2,25 puta najviši pogonski tlak pri temperaturi 120 °C. Kao tekućina za ispitivanje smije se upotrijebiti voda ili neka druga odgovarajuća hidraulička tekućina.

16. Ispitivanje temperaturnim ciklusima

Nemetalni dio koji sadržava tekući UNP mora zadovoljiti zahtjeve ispitivanja propuštanja iz stavaka 5., 6. i 7. nakon što je 96 sati bio izložen temperaturnim ciklusima od najniže do najviše radne temperature s vremenskim trajanjem ciklusa od 120 minuta, pri najvišem radnom tlaku (WP).

17. Kompatibilnost s tekućinama za izmjenu topline nemetalnih dijelova

17.1 Ispitni komadi moraju biti 168 sati potopljeni u sredstvu za izmjenu topline temperature 90 °C, nakon čega se 48 sati suše pri temperaturi 40 °C. Sastav sredstva za izmjenu topline koji se upotrebljava za ispitivanje mora biti mješavina vode i etilenglikola u omjeru 50 %/50 %.

17.2 Zahtjevi ispitivanja smatraju se ispunjenima ako je promjena obujma manja od 20 %, promjena mase manja od 5 %, promjena vlačne čvrstoće manja od – 25 % i promjena prekidnog izduženja unutar – 30 % i + 10 %.