HR Službeni list Europske unije 84

42010X0508(01)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE

Samo izvorni tekstovi UN/ECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u zadnjem izdanju dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343/, koji je dostupan na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 10 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN/ECE) - Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila u odnosu na elektromagnetsku kompatibilnost

Revizija 3.

Uključuje sav važeći tekst do:

Niza izmjena 03 - dan stupanja na snagu: 11. srpnja 2008.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za homologaciju

4. Homologacija

5. Označivanje

6. Zahtjevi

7. Izmjena ili proširenje homologacije tipa vozila nastavno na dodavanje ili zamjenu električnog/elektroničkog podsklopa (ESA)

8. Sukladnost proizvodnje

9. Kazne za nesukladnost proizvodnje

10. Potpuno obustavljena proizvodnja

11. Preinaka tipa i proširenje homologacije tipa vozila ili električnog/elektroničkog podsklopa

12. Prijelazne odredbe

13. Imena i adrese tehničkih služba odgovornih za provedbu homologacijskih ispitivanja, kao i nadležnih administrativnih tijela

PRILOZI

Prilog 1. — Primjeri homologacijskih oznaka

Prilog 2.A — Primjer opisnog dokumenta za homologaciju tipa vozila s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost

Prilog 2.B — Primjer opisnog dokumenta za homologaciju tipa električnog/elektroničkog podsklopa, s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost

Prilog 3.A — Primjer obrasca izjave za homologaciju tipa vozila

Prilog 3.B — Primjer obrasca izjave za homologaciju tipa električnih/elektroničkih podsklopova

Prilog 3.C — Obrazac potvrde s obzirom na stavak 3.2.9.

Prilog 4. — Metoda mjerenja zračenih širokopojasnih elektromagnetskih emisija iz vozila

Prilog 5. — Metoda mjerenja zračenih uskopojasnih elektromagnetskih emisija iz vozila

Prilog 6. — Metoda ispitivanja otpornosti vozila na elektromagnetsko zračenje

Prilog 7. — Metoda mjerenja zračenih širokopojasnih elektromagnetskih emisija iz električnih/elektroničkih podsklopova

Prilog 8. — Metoda mjerenja zračenih uskopojasnih elektromagnetskih emisija iz električnih/elektroničkih podsklopova

Prilog 9. — Metoda (metode) ispitivanja otpornosti električnih/elektroničkih podsklopova na elektromagnetsko zračenje

Prilog 10. — Metoda (metode) ispitivanja prolaznih elektromagnetskih zračenja električnih/elektroničkih podsklopova i otpornosti na njih

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovaj se Pravilnik primjenjuje na:

1.1. vozila kategorija L, M, N i O (1) s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost;

1.2. sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice namijenjene za ugradnju u ta vozila uz ograničenje navedeno u stavku 3.2.1. s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost. On obuhvaća: (a) zahtjeve koji se odnose na otpornost na zračene smetnje i smetnje koje se šire vođenjem za funkcije koje su povezane s izravnim upravljanjem vozila, sa zaštitom vozača, putnika ili drugih sudionika u prometu, te sa smetnjama koje bi mogle dovesti u zabunu vozača ili druge sudionike u prometu; (b) zahtjeve koji se odnose na nadzor neželjenih zračenih emisija i emisija koje se šire vođenjem radi zaštite predviđene uporabe električne ili elektroničke opreme u samom ili susjednim ili bliskim vozilima te na smetnje od opreme koja se može naknadno ugraditi u vozilo.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „Elektromagnetska kompatibilnost” znači mogućnost nekog vozila, sastavnog dijela (sastavnih dijelova) ili zasebne tehničke jedinice (zasebnih tehničkih jedinica) da rade zadovoljavajuće u svojem elektromagnetskom okružju bez unošenja nedopuštenih elektromagnetskih smetnja na bilo što u tome okružju.

2.2. „Elektromagnetska smetnja” znači svaka elektromagnetska pojava koja može umanjiti radne značajke vozila, sastavnog dijela (sastavnih dijelova), zasebne tehničke jedinice (zasebnih tehničkih jedinica) ili bilo kojeg drugog uređaja, jedinice opreme ili sustava koji radi u blizini vozila. Elektromagnetska smetnja može biti elektromagnetski šum, neželjeni signal ili promjena u samom mediju širenja vala.

2.3. „Elektromagnetska otpornost” znači mogućnost vozila, sastavnog dijela (sastavnih dijelova) ili zasebne tehničke jedinice (zasebnih tehničkih jedinica) da rade bez umanjenja radnih značajka i u području gdje postoje elektromagnetski poremećaji koji uključuju željene radio-frekvencijske signale od radio odašiljača ili zračenih emisija u pojasu industrijske, znanstvene ili medicinske (ISM) opreme, u vozilu ili izvan vozila.

2.4. „Elektromagnetsko okružje” znači ukupnost elektromagnetskih pojava koje postoje na danoj lokaciji.

2.5. „Širokopojasna emisija” znači emisija koja ima širinu pojasa veću od propusne širine pojasa danog mjernog uređaja ili prijamnika (Posebni međunarodni odbor za radijske smetnje (CISPR) 25, drugo izdanje).

2.6. „Uskopojasna emisija” znači emisija koja ima širinu pojasa manju od propusne širine pojasa danog mjernog uređaja ili prijamnika (CISPR 25, drugo izdanje).

2.7. „Električni/elektronički sustav” znači električni i/ili elektronički uređaj(i) ili skupina(-e) uređaja zajedno s pridruženim električnim spojevima koji su dio nekog vozila, ali nisu namijenjeni za homologaciju tipa odvojeno od vozila.

2.8. „Električni/elektronički podsklop” (ESA) znači električni i/ili elektronički uređaj ili skupina (skupine) uređaja koji su zajedno s pridruženim električnim spojevima i ožičenjem namijenjeni da budu dio nekog vozila i da obavljaju jednu ili više specijaliziranih funkcija. ESA se može homologirati na zahtjev proizvođača kao „sastavni dio” ili „zasebna tehnička jedinica (STU)”.

2.9. „Tip vozila” u odnosu na elektromagnetsku kompatibilnost obuhvaća vozila koja se bitno ne razlikuju s obzirom na sljedeće: 2.9.1. ukupnu veličinu i oblik motornog prostora; 2.9.2. opći razmještaj električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova i ožičenja; 2.9.3. osnovni materijal od kojeg je napravljena nadogradnja ili oplata, ako je primjenljivo, (primjerice oplata karoserije od čelika, aluminija ili od staklenih vlakana). Postojanje ploha od različitih materijala ne mijenja tip vozila pod uvjetom da je nepromijenjen osnovni materijal nadogradnje. Takve se različitosti međutim ipak moraju prijaviti.

2.10. „Tip ESA” s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost obuhvaća ESA podsklopove koji se ne razlikuju u bitnim značajkama kao što su: 2.10.1. funkcija koju ESA podsklopovi obavljaju; 2.10.2. opći razmještaj električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova, ako je primjenljivo.

2.11. „Ožičenje vozila” znači kabeli za napajanje, kabeli sustava sabirnica (npr. CAN), za prijenos signala ili aktivne antenske kabele, koje je proizvođač ugradio u vozilo.

2.12. „Funkcije koje su povezane s otpornošću” su: (a) funkcije koje su povezane s izravnim upravljanjem vozila: i. poremećaj ili promjena u, na primjer, motoru, mjenjaču, kočnici, ovjesu, aktivnom upravljanju, uređajima za ograničenja brzine; ii. one koje utječu na položaj vozača, npr. položaj sjedala ili kola upravljača; iii. one koje utječu na vozačevu vidljivost: npr. kratki svjetlosni snop, brisač vjetrobranskog stakla; (b) funkcije koje su povezane sa zaštitom vozača, putnika ili drugih sudionika u prometu: i. npr. zračni jastuci i sigurnosni sustavi za držanje; (c) funkcije koje, kada su poremećene, mogu dovesti u zabunu vozača ili druge sudionike u prometu: i. optičke smetnje: neispravan rad, npr. pokazivača smjera, kočnih svjetala, gabaritnih svjetala, stražnjeg pozicijskog svjetla, upozornih svjetiljki za sigurnosne sustave, pogrešni podaci upozornih indikatora, svjetiljaka ili zaslona koji su povezani s funkcijama u stavkama (a) ili (b) koje su izravno u vozačevom vidnom polju; ii. zvučne smetnje: npr. neispravan rad alarma za neovlaštenu uporabu ili sirene; (d) funkcije u vezi sa sabirnicom podataka: i. blokiranje prijenosa podataka na sabirnice podataka u vozilu koje se upotrebljavaju za prijenos podataka potrebnih za ispravan rad drugih funkcija povezanih s otpornošću; (e) funkcije koje kad su poremećene utječu na propisane podatke vozila: npr. tahograf, brojač kilometara.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Homologacija tipa vozila

3.1.1. Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na njegovu elektromagnetsku kompatibilnost podnosi proizvođač vozila.

3.1.2. Obrazac opisnog dokumenta naveden je u Prilogu 2.A.

3.1.3. Proizvođač vozila sastavlja program opisujući sve relevantne električne/elektroničke sustave ili ESA podsklopove, oblike nadogradnje, vrste materijala nadogradnje, opći raspored ožičenja, varijante motora, verzije s upravljačem na lijevoj/desnoj strani i verzije razmaka osovina. Bitni su električni/elektronički sustavi ili ESA podsklopovi oni koji mogu emitirati snažno širokopojasno ili uskopojasno zračenje i/ili oni koji su uključeni u funkcije povezane s otpornošću vozila (vidjeti stavak 2.12.).

3.1.4. Iz tog se programa odabire vozilo predstavnik tipa u svrhu ispitivanja uz uzajamnu suglasnost proizvođača i nadležnog tijela. Izbor vozila temelji se na električnim/elektroničkim sustavima koje je ponudio proizvođač. Može se odabrati još jedno vozilo iz tog programa u svrhu ispitivanja kada se smatra, uz uzajamnu suglasnost proizvođača i nadležnog tijela, da su uključeni različiti električni/elektronički sustavi koji bi mogli znatno utjecati na elektromagnetsku kompatibilnost vozila u usporedbi s prvim vozilom predstavnikom tipa.

3.1.5. Izbor vozila u skladu sa stavkom 3.1.4. ograničava se na kombinacije vozila i električnih/elektroničkih sustava vozila namijenjenih stvarnoj proizvodnji.

3.1.6. Proizvođač može dopuniti zahtjev izvješćem o provedenim ispitivanjima. Tijelo za homologaciju može upotrijebiti svaki tako dobiven podatak radi sastavljanja certifikata o homologaciji tipa.

3.1.7. Kad tehnička služba odgovorna za homologacijska ispitivanja sama provodi ispitivanje, tada treba osigurati vozilo koje predstavlja tip koji će se homologirati u skladu sa stavkom 3.1.4.

3.1.8. Za vozila kategorija M, N i O proizvođač vozila mora priložiti izjavu o frekvencijskim pojasevima, razinama snage, položajima antene i uvjetima i načinu ugrabe RF odašiljača, čak i kad vozilo nije opremljeno RF odašiljačem u vrijeme homologacije. To mora obuhvatiti sve pokretne radijske službe koje se uobičajeno upotrebljavaju u vozilu. Ti podaci moraju biti javno dostupni nakon homologacije tipa.

Proizvođači vozila moraju osigurati dokaz da takvi odašiljači ne utječu negativno na radne značajke vozila.

3.2. Homologacija tipa električnog/elektroničkog podsklopa (ESA podsklopa)

3.2.1. Primjenljivost ovog Pravilnika na ESA podsklop:

3.2.2. Zahtjev za homologaciju tipa ESA podsklopa s obzirom na njegovu elektromagnetsku kompatibilnost podnosi proizvođač vozila ili proizvođač ESA podsklopa.

3.2.3. Obrazac opisnog dokumenta prikazan je u Prilogu 2.B.

3.2.4. Proizvođač može dopuniti zahtjev izvješćem o provedenim ispitivanjima. Tijelo za homologaciju može upotrijebiti svaki tako dobiven podatak u svrhu sastavljanja obrasca s izjavom o homologaciji tipa.

3.2.5. Kad tehnička služba odgovorna za homologacijska ispitivanja sama provodi ispitivanje, tada treba osigurati uzorak ESA podsklopa koji predstavlja tip koji će se homologirati, ako je potrebno nakon što raspravi s proizvođačem npr. moguće promjene rasporeda, broja sastavnih dijelova, broja osjetnika. Kada to tehnička služba smatra potrebnim, može odabrati dodatni uzorak.

3.2.6. Uzorak (uzorci) mora (moraju) biti jasno i neizbrisivo označen(i) trgovačkim nazivom proizvođača ili oznakom marke i tipa.

3.2.7. Gdje je primjenljivo, moraju se naznačiti sva ograničenja uporabe. Svako takvo ograničenje treba biti uneseno u priloge 2.B i/ili 3.B.

3.2.8. Za električne/elektroničke podsklopove (ESA) koji se na tržištu pojave kao zamjenski dijelovi nije potrebna homologacija tipa ako su vidljivo označeni identifikacijskim brojem kao zamjenski dijelovi i ako su istovjetni i izrađeni kod istog proizvođača kao odgovarajući dio izvorne opreme proizvođača za već homologirano vozilo.

3.2.9. Sastavni dijelovi koji se prodaju kao oprema za naknadnu ugradnju i namijenjeni su ugradnji u motorna vozila ne moraju se homologirati ako ne utječu na funkcije koje su povezane s otpornošću (vidjeti stavak 2.12.). U tom slučaju proizvođač treba izdati izjavu da ESA podsklop ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika i posebno da se nalazi unutar graničnih vrijednosti određenih u stavcima 6.5., 6.6., 6.8. i 6.9.

Za vrijeme prijelaznog razdoblja koje završava 4. studenoga 2008., osobe koje su odgovorne za stavljanje takvog proizvoda na tržište moraju dostaviti sve relevantne informacije i/ili uzorak tehničkoj službi koja će odlučiti je li proizvod vezan za otpornost ili nije. Rezultat provjere raspoloživ je unutar tri tjedna te ne zahtijeva dodatna ispitivanja. Tehnička služba izdaje dokument u skladu s primjerom danim u Prilogu 3. C unutar istog razdoblja. U slučaju sumnje i ako tehnička služba odbije izdati potvrdu u skladu s Prilogom 3.C, proizvođač mora podnijeti zahtjev za homologaciju tog proizvoda.

4. HOMOLOGACIJA TIPA

4.1. Mogućnosti za homologaciju tipa

4.1.1. Homologacija tipa vozila

Proizvođač vozila može slobodno odabrati jednu od sljedećih mogućnosti za homologaciju tipa vozila.

4.1.1.1. Homologacija instalacije vozila

Instalacija vozila može biti homologirana izravno slijedom odredaba danih u stavku 6. ovog Pravilnika. Ako proizvođač vozila odabere taj postupak, ne zahtijeva se nikakvo zasebno ispitivanje električnih/elektroničkih sustava ili ESA podsklopova.

4.1.1.2. Homologacija tipa vozila ispitivanjem pojedinih ESA podsklopova

Proizvođač vozila može dobiti homologaciju za vozilo kad nadležnom homologacijskom tijelu dokaže da su svi bitni (vidjeti stavak 3.1.3. ovog Pravilnika) električni/elektronički sustavi ili ESA podsklopovi pojedinačno homologirani u skladu s ovim Pravilnikom te da su ugrađeni prema svim uvjetima koji su u njemu propisani.

4.1.1.3. Proizvođač, ako to želi, može dobiti homologaciju sukladno ovom Pravilniku ako vozilo nema opremu takvog tipa koji podliježe ispitivanjima otpornosti na smetnje ili emisije. Takve homologacije ne zahtijevaju ispitivanje.

4.1.2. Homologacija tipa za ESA podsklop

Homologacija tipa može se dodijeliti za neki ESA podsklop koji se ugrađuje u bilo koji tip vozila ili u određeni tip vozila ili tipove prema zahtjevu proizvođača ESA podsklopa (homologacija zasebne tehničke jedinice).

4.1.3. ESA podsklopovi koji su RF odašiljači, a koji nisu dobili homologaciju tipa u suradnji s proizvođačem vozila, moraju se isporučivati s odgovarajućim uputama za ugradnju.

4.2. Dodjeljivanje homologacije tipa

4.2.1. Vozilo

4.2.1.1. Kada vozilo predstavnik tipa ispunjava zahtjeve stavka 6. ovog Pravilnika, dodjeljuje se EZ homologacija tipa.

4.2.1.2. Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa dan je u Prilogu 3. A.

4.2.2. ESA podsklop

4.2.2.1. Kada predstavnik jednog ili više ESA sustava ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika, dodjeljuje se EZ homologacija tipa.

4.2.2.2. Obrazac certifikata o EZ homologaciji tipa dan je u Prilogu 3. B.

4.2.3. Za sastavljanje certifikata iz stavka 4.2.1.2. ili 4.2.2.2., nadležno tijelo ugovorne stranke koja dodjeljuje homologaciju može upotrijebiti izvješće pripremljeno od strane ovlaštenog i priznatog ispitnog laboratorija ili u skladu s odredbama ovog Pravilnika.

4.3. O dodjeljivanju ili odbijanju homologacije za tip vozila ili ESA podsklopa u skladu s ovim Pravilnikom obavješćuju se stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik, na obrascu koji je sukladan primjerku u Prilogu 3.A ili 3.B ovom Pravilniku, i prilažu mu se fotografije i/ili dijagrami ili crteži u odgovarajućem mjerilu koje je podnio podnositelj zahtjeva, na formatu A4 (210 × 297 mm) ili presavijeno na taj format.

5. OZNAČIVANJE

5.1. Homologacijski broj dodjeljuje se svakom homologiranom vozilu ili ESA podsklopu. Njegove prve dvije znamenke (trenutačno 03) označuju niz izmjena koje sadrže najnovije glavne tehničke izmjene Pravilnika na dan izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne može dodijeliti isti homologacijski broj drugom tipu vozila ni ESA podsklopa.

5.2. Prisutnost oznaka

5.2.1. Vozilo

Homologacijska oznaka opisana u stavku 5.3. pričvršćuje se na svako vozilo koje je sukladno tipu homologiranom prema ovom Pravilniku.

5.2.2. Podsklop

Homologacijska oznaka opisana u stavku 5.3. pričvršćuje se na svaki ESA podsklop koji je sukladan tipu homologiranom prema ovom Pravilniku.

Oznaku ne trebaju nositi električni/elektronički sustavi ugrađeni u vozila koji su homologirani kao jedinice.

5.3. Međunarodna oznaka homologacije postavlja se na vidljivo i lako dostupno mjesto određeno u homologacijskom obrascu s izjavom, na svako vozilo koje je sukladno tipu homologiranom prema ovom Pravilniku. Ta oznaka obuhvaća:

5.3.1. krug u koji je upisano slovo „E” te razlikovni broj države koja je izdala homologaciju (2).

5.3.2. broj ovog Pravilnika nakon kojeg slijede slovo „R”, povlaka i homologacijski broj desno od kruga određenog u stavku 5.3.1.

5.4. Primjer oznake EZ homologacije tipa prikazan je u Prilogu 1. ovom Pravilniku.

5.5. Oznake na ESA podsklopovima prema stavku 5.3. ne moraju biti vidljive kad je ESA podsklop ugrađen u vozilo.

6. ZAHTJEVI

6.1. Opći zahtjevi

6.1.1. Vozilo i njegovi električni/elektronički sustavi ili ESA podsklopovi moraju biti tako konstruirani, proizvedeni i ugrađeni da omogućavaju da vozilo u uobičajenim uvjetima uporabe ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika.

6.1.1.1. Vozilo mora biti ispitano na zračene emisije i na otpornost na zračene smetnje. Ispitivanja za emisije koje se šire vođenjem ili otpornosti na smetnje koje se šire vođenjem nisu potrebna za homologaciju tipa vozila.

6.1.1.2. ESA podsklopovi moraju biti ispitani na zračene i emisije koje se šire vođenjem i na otpornost na zračene smetnje i smetnje koje se šire vođenjem.

6.1.2. Prije ispitivanja, tehnička služba treba pripremiti plan ispitivanja u dogovoru s proizvođačem, koji sadrži barem postupak rada, funkcije simulacije, funkcije praćenja, kriterije o zadovoljavanju ili ne zadovoljavanju i predviđene emisije.

6.2. Zahtjevi za širokopojasno elektromagnetsko zračenje vozila

6.2.1. Metoda mjerenja

Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi vozilo predstavnik određenog tipa mjeri se uporabom metode opisane u Prilogu 4. Metodu mjerenja određuje proizvođač vozila u suglasnosti s tehničkom službom.

6.2.2. Širokopojasne granice za homologaciju vozila

6.2.2.1. Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu 4. s razmakom između vozila i antene od 10,0 ± 0,2 m, granice su zračenja 32 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz i od 32 do 43 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz, a ta se granica povećava logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz, kako je navedeno u Dodatku 2. U frekvencijskom pojasu od 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 43 dB mikrovolta/m.

6.2.2.2. Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu 4. s razmakom između vozila i antene od 3,0 ± 0,05 m, granice su zračenja 42 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz i od 42 do 53 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz, a ta se granica povećava logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz kako je navedeno u Dodatku 3. U frekvencijskom pojasu od 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 53 dB mikrovolta/m.

6.2.2.3. Na vozilu predstavniku određenog tipa izmjerene vrijednosti izražene u dB mikrovolta/m (mikrovolta/m) moraju biti ispod granice za homologaciju tipa.

6.3. Zahtjevi za uskopojasno elektromagnetsko zračenje vozila

6.3.1. Metoda mjerenja

Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi vozilo predstavnik određenog tipa mjeri se uporabom metode opisane u Prilogu 5. Metodu određuje proizvođač vozila u suglasnosti s tehničkom službom.

6.3.2. Uskopojasne granice za homologaciju tipa vozila

6.3.2.1. Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu 5. s razmakom između vozila i antene od 10,0 ± 0,2 m, granice su 22 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz i od 22 do 33 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz, a ta se granica povećava logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz kako je navedeno u Dodatku 4. U frekvencijskom pojasu od 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 33 dB mikrovolta/m.

6.3.2.2. Kad su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu 5. s razmakom između vozila i antene od 3,0 ± 0,05 m, granice su 32 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz i od 32 do 43 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz a ta se granica povećava logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz kako je navedeno u Dodatku 5. U frekvencijskom pojasu 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 43 dB mikrovolta/m.

6.3.2.3. Na vozilu predstavniku određenog tipa izmjerene vrijednosti izražene u dB mikrovolta/m moraju biti ispod granice za homologaciju tipa.

6.3.2.4. Unatoč granicama određenim u stavcima 6.3.2.1., 6.3.2.2. i 6.3.2.3. ovog Priloga, kad je tijekom početnog koraka opisanog u stavku 1.3. Priloga 5., jakost signala izmjerena na radijskoj anteni vozila manja od 20 dB mikrovolta/m u frekvencijskom području od 76 do 108 MHz mjereno prosječnim detektorom, tada se za to vozilo smatra da zadovoljava ograničenja za uskopojasne emisije i ne zahtijeva se nikakvo daljnje ispitivanje.

6.4. Zahtjevi za otpornost vozila na elektromagnetsko zračenje

6.4.1. Metoda ispitivanja

Otpornost na elektromagnetsko zračenje vozila koje predstavlja određeni tip vozila ispituje se metodom koja je opisana Prilogu 6.

6.4.2. Homologacijske granice za otpornost vozila

6.4.2.1. Kad se ispitivanja izvode uporabom metode opisane u Prilogu 6., jakost polja mora biti 30 volta/m efektivne vrijednosti u preko 90 % frekvencijskog pojasa od 20 do 2 000 MHz, a najmanje 25 volta/m efektivne vrijednosti preko čitavog frekvencijskog pojasa od 20 do 2 000 MHz.

6.4.2.2. Za vozilo koje je predstavnik određenog tipa smatra se da ispunjava zahtjeve za otpornost, ako tijekom ispitivanja koja su provedena u skladu s Prilogom 6. nema pogoršanja radnih značajka „funkcija povezanih s otpornošću”.

6.5. Zahtjevi za širokopojasne elektromagnetske smetnje koje proizvode ESA podsklopovi

6.5.1. Metoda mjerenja

Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi ESA podsklop predstavnik određenog tipa mjeri se metodom koja je opisana u Prilogu 7.

6.5.2. Širokopojasne granice za homologaciju tipa ESA posklopa

6.5.2.1. Ako se mjerenja izvode uporabom metode opisane u Prilogu 7., granice su od 62 do 52 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz, ta se granica snižava logaritamski s frekvencijama iznad 30 MHz, i od 52 do 63 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz, ta se granica povisuje logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz kako je prikazano u Dodatku 6. U frekvencijskom pojasu od 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 63 dB mikrovolta/m.

6.5.2.2. Na ESA podsklopu predstavniku određenog tipa, izmjerene vrijednosti izražene u dB mikrovoltima/m moraju biti ispod granica za homologaciju tipa.

6.6. Zahtjevi za uskopojasne elektromagnetske smetnje koje proizvode ESA podsklopovi

6.6.1. Metoda mjerenja

Elektromagnetsko zračenje koje proizvodi tipični ESA podsklop određenog tipa mjeri se metodom koja je opisana u Prilogu 8.

6.6.2. Uskopojasne granice za homologaciju tipa ESA podsklopa

6.6.2.1. Ako su mjerenja izvedena uporabom metode opisane u Prilogu 8., granice su od 52 do 42 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 30 do 75 MHz, ta se granica snižava logaritamski s frekvencijama iznad 30 MHz i od 42 do 53 dB mikrovolta/m u frekvencijskom pojasu od 75 do 400 MHz, ta se granica povisuje logaritamski s frekvencijama iznad 75 MHz, kako je prikazano u Dodatku 7. U frekvencijskom pojasu od 400 do 1 000 MHz granica je stalna na 53 dB mikrovolta/m.

6.6.2.2. Na ESA podsklopu predstavniku određenog tipa izmjerene vrijednosti izražene u dB mikrovolta/m moraju biti ispod granica za homologaciju tipa.

6.7. Zahtjevi za otpornost ESA podsklopova na elektromagnetsko zračenje

6.7.1. Metoda(-e) ispitivanja

Otpornost na elektromagnetsko zračenje ESA podsklopa predstavnika određenog tipa ispituje se metodom (metodama) koja (koje) se odabere (odaberu) od onih opisanih u Prilogu 9.

6.7.2. Homologacijske granice za otpornost ESA podsklopa

6.7.2.1. Kad se ispitivanja izvode uporabom metoda opisanih u Prilogu 9., ispitne razine otpornosti moraju biti 60 volta/m za ispitnu metodu s trakom od 150 mm, 15 volta/m za ispitnu metodu s trakom od 800 mm, 75 volta/m za ispitnu metodu s TEM kavezom, 60 mA za metodu ispitivanja s uvođenjem struje (BCI) i 30 volta/m za metodu ispitivanja slobodnim poljem u više od 90 % frekvencijskog pojasa od 20 do 2 000 MHz, i najmanje 50 volta/m za ispitnu metodu s trakom od 150 mm, 12,5 volta/m za ispitnu metodu s trakom od 800 mm, 62,5 volta/m za ispitnu metodu s TEM kavezom, 50 mA za metodu ispitivanja s uvođenjem struje (BCI) i 25 volta/m za metodu ispitivanja slobodnim poljem u čitavom frekvencijskom pojasu od 20 do 2 000 MHz.

6.7.2.2. Smatra se da ESA podsklop predstavnik odgovarajućega tipa ispunjava zahtjeve otpornosti ako tijekom ispitivanja provedenih u skladu s Prilogom 9., nema pogoršanja značajka povezanih s otpornošću.

6.8. Zahtjevi za otpornost na prijelazne smetnje vođenjem duž vodova napajanja

6.8.1. Metoda ispitivanja

Otpornost ESA podsklopa predstavnika odgovarajućega tipa ispituje se metodama prema ISO 7637-2:DIS2002 kako je opisano u Prilogu 10. primjenom razina ispitivanja koje su dane u tablici 1.

Tablica 1.

Otpornost ESA podsklopova

Broj ispitnih impulsa Razina ispitivanja otpornosti Radno stanje sustava Ako se odnosi na funkcije povezane s otpornošću Ako se ne odnosi na funkcije povezane s otpornošću 1 III C D 2a III B D 2b III C D 3a/3b III A D 4 III B (za ESA podsklopove koji moraju raditi za vrijeme uključivanja stroja) C (za ostale ESA podsklopove) D

6.9. Zahtjevi za emisiju smetnja koje se šire vođenjem

6.9.1. Metoda ispitivanja

Emisija ESA podsklopa predstavnika određenog tipa ispituje se metodama prema ISO 7637-2, drugo izdanje 2004., kako je opisano u Prilogu 10. primjenom razina ispitivanja koje su dane u tablici 2.

Tablica 2.

Najveća dopuštena amplituda impulsa

Polaritet impulsne amplitude Najveća dopuštena impulsna amplituda za vozila sa sustavima od 12 V vozila sa sustavima od 24 V pozitivan +75 + 150 negativan – 100 – 450

6.10. Iznimke

6.10.1. Kada neko vozilo ili električni/elektronički sustav ili ESA podsklop ne sadrži elektronički oscilator s radnom frekvencijom većom od 9 kHz, smatra se da je u skladu sa stavcima 6.3.2. i 6.6.2. i s prilozima 5. i 8.

6.10.2. Vozila koja u izravnome upravljanju vozilom nemaju uključene električke/elektroničke sustave ili ESA podsklopove nije potrebno ispitivati na otpornost na smetnje, pa treba smatrati da su u skladu sa stavkom 6.4. i s Prilogom 6. ovom Pravilniku.

6.10.3. ESA podsklopove čije funkcije nisu uključene u izravno upravljanje vozilom, nije potrebno ispitivati na otpornost na zračene smetnje pa treba smatrati da su u skladu sa stavkom 6.7. i u skladu s Prilogom 9. ovom Pravilniku.

6.10.4. Elektrostatičko pražnjenje

Kod vozila opremljenih gumama nadogradnju/podvozje vozila treba smatrati električno izdvojenom strukturom. Jake elektrostatičke sile u odnosu na vanjsko okruženje vozila opažaju se samo u trenutku ulaska i izlaska iz vozila. Kako vozilo u tim trenucima miruje, ispitivanje na elektrostatičko pražnjenje u svrhu homologacije tipa nije potrebno.

6.10.5. Emisije koje se šire vođenjem

ESA podsklopove koji nisu u vezi sa sklopkama, ne sadrže prekidače ili ne uključuju induktivna opterećenja nije potrebno ispitivati na emisije koje se šire vođenjem pa treba smatrati da su u skladu sa stavkom 6.9.

6.10.6. Gubitak funkcije prijamnika za vrijeme ispitivanja otpornosti, kada je ispitivani signal unutar pojasne širine prijamnika (pojas RF isključenja) kako je određeno za posebne radijske usluge i proizvode u usklađenoj normi EMC ne znači nužno i pad na ispitivanju.

6.10.7. RF odašiljači moraju se ispitati u vrijeme odašiljanja. Željene emisije (npr. od RF odašiljačkih sustava) unutar potrebne širine frekvencijskog pojasa i emisije izvan pojasa ne uzimaju se u obzir u svrhu ovog Pravilnika. Sporedne emisije su predmet ovog Pravilnika

6.10.7.1. „Potrebna širina pojasa”: širina frekvencijskog pojasa za određeni razred emisije, koja je upravo potrebna da se osigura prijenos podataka zahtijevanom brzinom i kvalitetom, uz utvrđene uvjete širina frekvencijskog pojasa za određeni razred emisije, koja je upravo potrebna da se osigura prijenos podataka zahtijevanom brzinom i kvalitetom, uz utvrđene uvjete (članak 1., br. 1 152 Pravilnika o namjeni radiofrekvencijskog spektra).

6.10.7.2. „Izvanpojasne emisije”: emisija na jednoj ili više frekvencija izravno izvan potrebne širine frekvencijskog pojasa, kao posljedica modulacijskog postupka, ali bez sporednih emisija (članak 1., br. 1 144 Pravilnika o namjeni radiofrekvencijskog spektra).

6.10.7.3. „Sporedna emisija”: u svakom postupu modulacije postoje dodati neželjeni signali. Oni su obuhvaćeni izrazom „sporedne emisije”. Sporedne emisije su emisije na jednoj ili više radijskih frekvencija koje su izvan potrebne širine frekvencijskog pojasa i čija se razina može smanjiti bez utjecanja na odgovarajući prijenos podataka. Sporedne emisije uključuju harmonijske emisije, parazitske emisije, međumodulacijske proizvode i proizvode frekvencijske pretvorbe, ali ne obuhvaćaju izvanpojasne emisije (članak 1., br. 1 145 Pravilnika o namjeni radiofrekvencijskog spektra).

7. IZMJENA ILI PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA NASTAVNO NA DODATAK ILI ZAMJENU ESA PODSKLOPA

7.1. Ako je proizvođač vozila dobio homologaciju tipa za ugradnju vozila i želi ugraditi dodatni ili zamjenski električni/elektronički sustav ili ESA podsklop koji je već dobio homologaciju prema ovom Pravilniku i koji će biti ugrađen u skladu sa svim uputama koje su mu priložene, homologacija vozila može se proširiti bez daljnjeg ispitivanja. Dodatni ili zamjenski električni/elektronički sustav ili ESA podsklop smatraju se dijelom vozila za potrebe sukladnosti proizvodnje.

7.2. Ako dodatni ili zamjenski dio (dijelovi) nije (nisu) dobili homologaciju prema ovom Pravilniku i ako je potrebno provesti ispitivanje, smatra se da cijelo vozilo ispunjava zahtjeve ako se dokaže da novi ili revidirani dio (dijelovi) ispunjava (ispunjavaju) odgovarajuće zahtjeve stavka 6. ili ako se u usporednom ispitivanju dokaže da novi dio nema nikakav štetan učinak koji bi utjecao na sukladnost tipa vozila.

7.3. Ako proizvođač vozila dopunjava homologirano vozilo standardnom domaćom ili poslovnom opremom osim opreme za mobilnu komunikaciju koja ispunjava odredbe drugih pravilnika, a čija ugradnja zamjena ili uklanjanje se obavljaju prema preporukama proizvođača te opreme i vozila, to ne osporava homologaciju vozila. To ne sprečava proizvođače vozila da ugrađuju komunikacijsku opremu u skladu s odgovarajućim uputama za ugradnju koje su sastavili proizvođač vozila i/ili proizvođač (proizvođači) te komunikacijske opreme. Proizvođač vozila mora osigurati dokaz (ako to zatraži tijelo koje provodi ispitivanje) da rad vozila neće proizvesti nepoželjne učinke zbog takvih odašiljača. To može biti izjava da su razina snage i ugradnja takvi da razine otpornosti na smetnje prema ovom Pravilniku imaju dostatnu zaštitu prilikom odašiljanja tj. ne obuhvaćajući odašiljanje u sklopu ispitivanja utvrđenih u stavku 6. Ovim se Pravilnikom ne dopušta uporaba komunikacijskih odašiljača kad se na takvu opremu ili njezinu uporabu primjenjuju drugi zahtjevi.

8. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Postupci za sukladnost proizvodnje sukladni su s postupcima određenim u Dodatku 2. Sporazumu, (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) i ispunjavaju sljedeće zahtjeve:

8.1. Sva vozila ili sastavni dijelovi ili ESA podsklopovi, homologirani u skladu s ovim Pravilnikom, proizvedeni su tako da su sukladni homologiranom tipu i ispunjavaju zahtjeve navedene u gornjem stavku 6.

8.2. Sukladnost proizvodnje s obzirom na elektromagnetsku kompatibilnost vozila ili sastavnog dijela zasebne tehničke jedinice provjerava se na temelju podataka koje sadrži(-e) certifikat i o homologaciji tipa utvrđen u Prilogu 3. A i/ili 3. B ovom Pravilniku.

8.3. Ako nadležno tijelo nije zadovoljno postupkom ocjene proizvođača, primjenjuju se stavci 8.3.1. i 8.3.2.

8.3.1. Pri provjeri sukladnosti vozila, sastavnog dijela ili ESA podsklopova uzetih iz serijske proizvodnje smatra se da proizvodnja ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika s obzirom na emisije širokopojasnih i uskopojasnih zračenja ako izmjerene razine nisu više od 2 dB (25 %) od granica za homologaciju tipa propisanih u stavcima 6.2.2.1., 6.2.2.2., 6.3.2.1. i 6.3.2.2., (prema potrebi).

8.3.2. Pri provjeri sukladnosti vozila, sastavnog dijela ili ESA podsklopova uzetih iz serijske proizvodnje smatra se da proizvodnja ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika s obzirom na otpornost na elektromagnetsko zračenje ako ESA podsklop vozila ne pokazuje nikakvo pogoršanje izravnog upravljanja vozilom, kada se vozilo, sastavni dio ili zasebna tehnička jedinica nalazi u stanju određenom u stavku 4., Priloga 6. i izloženo je polju snage ili struji, izraženima u voltima/m ili mA, do 80 % graničnih vrijednosti za homologaciju tipa propisanih u stavku 6.4.2.1. gore.

8.3.3. Pri provjeri sukladnosti vozila, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice uzetih iz serijske proizvodnje smatra se da proizvodnja ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika s obzirom na otpornost na smetnje i emisije koje se šire vođenjem, ako vozilo, sastavni dio ili zasebna tehnička jedinica ne pokazuju pogoršanje radnih značajka „funkcija povezanih s otpornošću” do razina navedenih u stavku 6.8.1. i ne prelazi razine navedene u stavku 6.9.1.

9. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

9.1. Homologacija koja je dodijeljena za tip vozila, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice sukladno ovom Pravilniku može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi navedeni u gornjem stavku 6.

9.2. Ako stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah izvješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik pomoću obrasca s izjavom koji je u skladu s primjerom u prilozima 3.A i 3.B ovom Pravilniku.

10. POTPUNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije u potpunosti prekine proizvodnju tipa vozila homologiranog u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje tijelo koje je homologaciju dodijelilo. Po primitku odgovarajuće obavijesti to tijelo o tome izvješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obrasca s izjavom koji je u skladu s primjerom u prilozima 3.A i 3.B ovom Pravilniku.

11. PREINAKA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA ILI ESA PODSKLOPA

11.1. O svakoj preinaci tipa vozila ili ESA podsklopa izvješćuje se nadležno administrativno tijelo koje je provelo homologaciju tipa vozila. To tijelo tada može:

11.1.1. smatrati da učinjene preinake vrlo vjerojatno neće imati znatniji štetni učinak, i da je u svakom slučaju vozilo ili ESA podsklop ipak u skladu sa zahtjevima; ili

11.1.2. zahtijevati izvješće o daljnjem ispitivanju od tehničke službe odgovorne za provedbu ispitivanja.

11.2. Obavijest o dodjeljivanju ili odbijanju homologacije, uz navođenje preinaka, dostavlja se putem postupka navedenog u gornjem stavku 4. strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

11.3. Nadležno tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj za proširenje i o tome izvješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, putem obrasca s izjavom koji je u skladu s primjerom u prilozima 3.A i 3.B ovom Pravilniku.

12. PRIJELAZNE ODREDBE

12.1. Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 03, nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik neće odbiti dodijeliti ECE homologaciju prema ovom Pravilniku kako je izmijenjen nizom izmjena 03.

12.2. Počevši 12 mjeseca nakon dana stupanja na snagu ovog Pravilnika, kako je izmijenjen nizom izmjena 03., ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije samo ako tip vozila, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice koji treba homologirati ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 03.

12.3. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik neće odbiti dodijeliti proširenja homologacije prema prethodnim nizovima izmjena ovog Pravilnika.

12.4. Počevši 48 mjeseci nakon stupanja na snagu niza izmjena 03 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvo puštanje u uporabu) vozila, sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice koji ne ispunjavaju zahtjeve niza izmjena 03 ovog Pravilnika.

13. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBA ODGOVORNIH ZA PROVEDBU HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I NADLEŽNIH ADMINISTRATIVNIH TIJELA

Stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik dostavljaju Tajništvu Ujedinjenih naroda, nazive i adrese tehničkih služba odgovornih za homologacijska ispitivanja i nadležnih administrativnih tijela koji dodjeljuju homologaciju i kojima se šalju obrasci za potvrdu dodjele, proširenja, odbijanja ili povlačenja homologacija, koje su izdane u drugim zemljama.

(1) Kako je definirano u Prilogu 7. Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/rev.1/izmjena 2., kako je zadnje izmijenjena izmjenom 4.).

(2) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Srbiju, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (prazno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21, za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 (prazno), 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (prazno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (prazno), 34 za Bugarsku, 35-36 (prazno), 37 za Tursku, 38 – 39 (prazno), 40 za bivšu jugoslavensku republiku Makedoniju, 41 (prazno), 42 za Europsku uniju (homologacije izdaju njezine članice uporabom pripadajućih ECE simbola), 43 za Japan, 44 (prazno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu, 47 za Južnu Afriku, 48 za Novi Zeland, 49 za Cipar, 50 za Maltu, 51 za Republiku Koreju, 52 za Maleziju, 53 za Tajland, 54 i 55 (prazno) i 56 za Crnu Goru. Naredne brojeve treba dodjeljivati ostalim državama kronološkim redoslijedom prema kojem ratificiraju ili pristupe Sporazumu o prihvaćanju jedinstvenih tehničkih propisa za vozila na kotačima, opremu i dijelove koji mogu biti ugrađeni i/ili upotrijebljeni u vozilima na kotačima i uvjeta za uzajamno priznavanje homologacija dodijeljenih na temelju tih propisa, a o tako dodijeljenim brojevima Glavni tajnik Ujedinjenih naroda obavješćuje ugovorne stranke Sporazuma.

Dodatak 1. Popis norma navedenih u ovom Pravilniku 1. CISPR 12 „Vozila, motorni čamci i uređaji pogonjeni motorom s unutarnjim izgaranjem — - značajke radijskih smetnji — Granice i mjerne metode”, peto izdanje, 2001. 2. CISPR 16-1-4 „Specifikacija uređaja i metoda za mjerenje radijskih smetnji i otpornosti na radijske smetnje — dio 1.: Uređaji za mjerenje radijskih smetnji i otpornosti na radijske smetnje”, izdanje 1.1.2004. 3. CISPR 25 „Značajke radijskih smetnji koje se odnose na zaštitu prijamnika u vozilima”, drugo izdanje, 2002. 4. ISO 7637-1 „Cestovna vozila — Električne smetnje koje se šire vođenjem i sprezanjem —dio 1.: Definicije i opća razmatranja”, drugo izdanje, 2002. 5. ISO 7637-2 „Cestovna vozila — Električne smetnje koje se šire vođenjem i sprezanjem - 1. dio: Vođenje električnih tranzijenata samo duž vodova napajanja samo na vozilima s nazivnim naponom napajanja od 12 V ili 24 V”, drugo izdanje, 2004. 6. ISO-EN 17025 „Opći zahtjevi za osposobljenost ispitnih i umjernih laboratorija”, prvo izdanje, 1999. 7. ISO 11451 „Cestovna vozila — Električne smetnje od uskopojasnog zračenja elektromagnetske energije — Metode ispitivanja vozila” Dio 1.: Općenito i definicije (ISO 11451- treće izdanje 2005.); Dio 2.: Izvori zračenja izvan vozila (ISO 11451-2, treće izdanje 2005.); Dio 4.: Metoda uvođenja struje (BCI) (ISO 11451-4, prvo izdanje, 1995.) 8. ISO 11452 „Cestovna vozila — Električne smetnje od uskopojasnog zračenja elektromagnetske energije — Metode ispitivanja sastavnica”: Dio 1.: Općenito i definicije (ISO 11452-1, treće izdanje 2005.); Dio 2.: Apsorbirajuća komora (ISO 11452-2, drugo izdanje 2004.); Dio 3.: TEM kavez (kavez s poprečnim elektromagnetskim poljem) (ISO 11452-3, treće izdanje, 2001.); Dio 4.: Ispitivanje s uvođenjem struje (BCI) (ISO 11452-4, treće izdanje 2005.); Dio 5.: Trakasti vod (ISO 11452-5, drugo izdanje, 2002.). 9. Radijski pravilnik ITU-a, izdanje 2001.

Dodatak 2. Širokopojasne referentne granične vrijednosti za vozila Udaljenost između antene i vozila: 10 m Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Granična vrijednost za zračene emisije vozila Homologacijska granična vrijednost za širokopojasne emisije — 10 m Detektor prividne vršne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

Dodatak 3. Širokopojasne referentne granične vrijednosti za vozila Udaljenost između antene i vozila: 3 m Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 42 E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Granična vrijednost zračene emisije vozila Homologacijska granična vrijednost za širokopojasne emisije — 3 m Detektor prividne vršne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

Dodatak 4. Uskopojasne referentne granične vrijednosti za vozila Udaljenost između antene i vozila: 10 m Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 22 E = 22 + 15,13 log (F/75) E = 33 Granična vrijednost zračene emisije vozila Homologacijska granična vrijednost za uskopojasne emisije — 10 m Detektor prosječne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

Dodatak 5. Uskopojasne referentne granične vrijednosti za vozila Udaljenost između antene i vozila: 3 m Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 32 E = 32 + 15,13 log (F/75) E = 43 Granična vrijednost zračene emisije vozila Homologacijska granična vrijednost za uskopojasne emisije — 3 m Detektor prosječne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

Dodatak 6. Električni/elektronički podsklop Širokopojasne referentne granične vrijednosti Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 62 - 25,13 log (F/30) E = 52 + 15,13 log (F/75) E = 63 Granična vrijednost zračene emisije za ESA podsklop Homologacijska granična vrijednost za širokopojasne emisije — 1 m Detektor prividne vršne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

Dodatak 7. Električni/elektronički podsklop Uskopojasne referentne granične vrijednosti Granica E (dBμV/m) na frekvenciji F (MHz) 30 do 75 MHz 75 do 400 MHz 400 do 1 000 MHz E = 52 - 25,13 log (F/30) E = 42 + 15,13 log (F/75) E = 53 Granična vrijednost zračene emisije za ESA podsklop Homologacijska granična vrijednost za uskopojasne emisije — 1 m Detektor prosječne vrijednosti — širina pojasa 120 kHz

PRILOG 1. PRIMJERI HOMOLOGACIJSKI OZNAKA Primjer A (Vidjeti stavak 5.2. ovog Pravilnika) Primjer B (Vidjeti stavak 5.2. ovog Pravilnika) (*) Drugi broj naveden je samo kao primjer.

PRILOG 2.A OPISNI DOKUMENT Za homologaciju vozila u odnosu na elektromagnetsku kompatibilnost Sljedeći podaci prilažu se u tri primjerka i navode popis sadržaja. Svi se crteži dostavljaju u prikladnom mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili presavijeni na taj format. Ako su priložene fotografije, moraju prikazivati potrebne pojedinosti. Ako sustavi, sastavni dijelovi ili zasebne tehničke jedinice imaju elektroničko upravljanje, moraju se navesti podaci o njihovim značajkama. OPĆI PODACI 1. Marka (trgovački naziv proizvođača): … 2. Tip: … 3. Kategorija vozila: … 4. Naziv i adresa proizvođača: … Naziv i adresa ovlaštenog zastupnika, ako postoji: … 5. Adresa (adrese) pogona za sklapanje: … OPĆE KONSTRUKCIJSKE ZNAČAJKE VOZILA 6. Fotografije i/ili crteži vozila predstavnika tipa: … 7. Mjesto i način ugradnje motora: … POGONSKI MOTOR 8. Proizvođač: … 9. Proizvođačeva oznaka motora postavljena na motor: … 10. Motor s unutarnjim izgaranjem … 11. Radni postupak: vanjski izvor paljenja/kompresijsko paljenje, četverotaktni/dvotaktni (1) 12. Broj i raspored cilindara: … 13. Napajanje gorivom … 14. S ubrizgavanjem goriva (samo za motore s kompresijskim paljenjem): da/ne (1) 15. Elektronička upravljačka jedinica … 16. Marka (marke): … 17. Opis sustava: … 18. S ubrizgavanjem goriva (samo za motore s vanjskim izvorom paljenja): da/ne (1) 19. Električni sustav: … 20. Nazivni napon: … V, pozitivno/negativno uzemljenje (1) 21. Generator: 22. Tip: … 23. Sustav paljenja … 24. Marka (marke): … 25. Tip (tipovi): … 26. Radni postupak: … 27. Sustav napajanja motora ukapljenim naftnim plinom (UNP): da/ne (1) 28. Elektronička jedinica za upravljanje radom motora koji kao gorivo upotrebljava UNP: … 29. Marka (marke): … 30. Tip (tipovi): … 31. Sustav napajanja motora prirodnim plinom (PP): da/ne (1) 32. Elektronička jedinica za upravljanje radom motora koji kao gorivo upotrebljava PP 33. Marka (marke): … 34. Tip (tipovi): … 35. Elektromotor … 36. Tip (način motanja, uzbuda): … 37. Radni napon: … Motori koji kao gorivo upotrebljavaju plin (u slučaju drukčijih sustava, navesti istovrijedne podatke) 38. Elektronička upravljačka jedinica (ECU) 39. Marka (marke): … 40. Tip (tipovi): … PRIJENOSNIK SNAGE 41. Vrsta (mehanički, hidraulički, električni itd.): … 42. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje): … OVJES 43. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje): … UREĐAJ ZA UPRAVLJANJE 44. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje): … SUSTAVI KOČENJA 45. Protublokirajući kočni sustav: da/ne/po izboru (1) 46. Za vozila opremljena sustavom protiv blokiranja kotača, opis rada sustava (uključujući elektroničke dijelove), električna blok shema, nacrt hidrauličnog i zračnog razvoda: … NADOGRADNJA 47. Tip nadogradnje: … 48. Materijali i konstrukcija: … 49. Vjetrobransko staklo i druga stakla: 50. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje) mehanizma za podizanje stakala: … 51. Retrovizori (podaci za svaki retrovizor): … 52. Kratak opis elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje) sustava za namještanje: … 53. Sigurnosni pojasi i/ili drugi sustavi za držanje: … 54. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje): … 55. Sprečavanje radijskih smetnja … 56. Opis i crteži/fotografije oblika i materijali od kojih je izrađen dio nadogradnja koji čini motorni prostor i dio prostora za putnike u njegovoj blizini: … 57. Crteži ili fotografije položaja kovinskih sastavnih dijelova smještenih u motornom prostoru (npr. uređaji za grijanje, zamjenski kotač, filtar zraka, upravljački mehanizam itd.): … 58. Tablica i crteži opreme za nadzor radijskih smetnja: … 59. Pojedinosti o nazivnoj vrijednosti djelatnog otpora za istosmjernu struju i, kod visokootpornih kabela za paljenje, njihov nazivni otpor po metru: … UREĐAJI ZA OSVJETLJAVANJE I SVJETLOSNU SIGNALIZACIJU 60. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova, osim svjetala (ako postoje): … RAZNO 61. Naprave za zaštitu od neovlaštene uporabe vozila 62. Kratak opis električnih/elektroničkih sastavnih dijelova (ako postoje): … 63. Tablica ugradnje i uporabe RF predajnika u vozilu (vozilima), ako postoje (vidjeti stavak 3.1.8. ovog Pravilnika): frekvencijski pojasi (Hz) najveća izlazna snaga (W) smještaj antene na vozilu, specifični uvjeti za ugradnju i/ili uporabu 64. Vozilo opremljeno kratkopojasnom radarskom opremom od 24 GHz: da/ne/izborno (1). Podnositelj prijave homologacije mora također dostaviti, kada je potrebno: Dodatak 1. Popis (s navedenim markama i tipovima) svih električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova na koje se primjenjuje ovaj Pravilnik (vidjeti stavke 2.9. i 2.10.), a nisu prethodno navedeni. Dodatak 2. Shema ili nacrt općeg rasporeda električnih i/ili elektroničkih sastavnih dijelova (na koje se primjenjuje ovaj Pravilnik) i opći prikaz rasporeda kabela/ožičenja. Dodatak 3. Opis vozila koje je izabrano da predstavlja određeni tip: Oblik nadogradnje: … Upravljač na lijevoj ili desnoj strani: … Razmak kotača: … Dodatak 4. Odgovarajuće ispitno izvješće (izvješća) koje dostavlja proizvođač, a izdao ga je ispitni laboratorij s akreditacijom ISO 17025 i koji je odobren od strane nadležnog homologacijskog tijela u svrhu sastavljanja certifikata o homologaciji. (1) Prekrižiti nepotrebno.

PRILOG 2.B OPISNI DOKUMENT Za homologaciju tipa električnog/elektroničkog podsklopa u odnosu na elektromagnetsku kompatibilnost Sljedeći podaci, ako su potrebni, prilažu se u tri primjerka zajedno s popisom sadržaja. Svi crteži moraju biti dostavljeni u prikladnom mjerilu i dovoljno detaljni na formatu A4 ili presavijeni na taj format. Ako su priložene fotografije, one moraju prikazivati potrebne pojedinosti. Ako sustavi, sastavni dijelovi ili zasebne tehničke jedinice imaju elektroničko upravljanje, moraju se navesti podaci o njihovim značajkama. 1. Marka (trgovački naziv proizvođača): … 2. Tip: … 3. Identifikacijska oznaka tipa, ako je postavljena na sastavnom dijelu/zasebnoj tehničkoj jedinici (1): 3.1. Mjesto te oznake: … 4. Naziv i adresa proizvođača: … Naziv i adresa ovlaštenog zastupnika ako postoji: … … 5. Za sastavne dijelove i zasebne tehničke jedinice, mjesto i način postavljanja homologacijske oznake EZ-a: … 6. Adresa (adrese) pogona za sklapanje: … 7. Ovaj se ESA podsklop homologira kao sastavni dio/STU (2). 8. Svako ograničenje uporabe i uvjeti za ugradnju: … 9. Nazivni napon: …V, pozitivno/negativno uzemljenje (2). Dodatak 1.: Opis ESA podsklopa koji je izabran da predstavlja određeni tip (elektronički blok dijagram i popis glavnih sastavih dijelova koji sačinjavaju ESA (npr. marka i tip mikroprocesora, kristala itd.)). Dodatak 2.: Odgovarajuće ispitno izvješće (izvješća) koje dostavlja proizvođač, a izdao ga je ispitni laboratorij s akreditacijom ISO 17025 i koji je odobren od strane nadležnog homologacijskog tijela u svrhu sastavljanja certifikata o homologaciji. (1) Kad identifikacijska oznaka tipa sadrži znakove koji nisu bitni za opis sastavnog dijela ili zasebne tehničke jedinice, sadržane u ovom opisnom dokumentu, takve znakove treba u dokumentaciji prikazati simbolom „?” (npr. ABC??123??). (2) Prekrižiti nepotrebno

PRILOG 3.A IZJAVA (najveći format: A4 (210 × 297 mm)

PRILOG 3.B IZJAVA (najveći format: A4 (210 × 297 mm))

PRILOG 3.C ISPITIVANJE S OBZIROM NA STAVAK 3.2.9. (najveći format: A4 (210 × 297 mm)) Podnositelj zahtjeva: … Opći opis proizvoda: … Podaci koje je dostavio podnositelj zahtjeva: … Ovaj se ESA podsklop može upotrijebiti na svakom tipu vozila uz sljedeća ograničenja: … Uvjeti ugradnje, ako postoje: … Potvrđujemo da gore opisani proizvod nije uključen u funkcije povezane s otpornošću u skladu Pravilnikom br. 10. Ne zahtijeva se ispitivanje otpornosti kako je određeno u ovom Pravilniku. Tehnička služba odgovorna za procjenu: … Mjesto: … Datum: … Potpis: …

PRILOG 4. Metoda mjerenja zračenih širokopojasnih elektromagnetskih emisija iz vozila 1. OPĆENITO 1.1. Ispitna metoda koja je opisana u ovom Prilogu primjenjuje se samo na vozila. 1.2. Ispitna metoda Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje širokopojasnih emisija koje proizvode električni ili elektronički sustavi ugrađeni u vozila (npr. sustavi za paljenje ili električni motori). Ako drukčije nije određeno u ovom Prilogu, ispitivanje se provodi prema CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.). 2. STANJE VOZILA TIJEKOM ISPITIVANJA 2.1. Motor Motor mora raditi prema CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.), odredba 5.3.2. 2.2. Ostali sustavi vozila Sva oprema koja bi mogla proizvoditi širokopojasne emisije i koju vozač ili putnik može uključiti da stalno radi, mora djelovati s najvećim opterećenjem, npr. motori brisača ili ventilatora. Sirena i elektromotori podizača stakala itd., izuzimaju se jer se ne upotrebljavaju stalno. 3. MJESTO MJERENJA 3.1. Kao alternativa zahtjevima CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje 2005.) za vozila kategorije L mjerna površina može biti bilo koji prostor koji ispunjava uvjete prikazane na slici 1. u Dodatku ovom Prilogu. U tom slučaju mjerna oprema mora se nalaziti izvan područja prikazanog na slikama 1. i 2. Dodatka 1. ovom Prilogu. 3.2. Može se upotrijebiti i zatvoreni prostor za ispitivanje ako se može pokazati veza između tog zatvorenog ispitnog prostora i vanjskog mjernog mjesta. Zatvoreni ispitni prostor ne treba zadovoljavati dimenzijske zahtjeve vanjskog mjernog mjesta osim razmaka između mjerne antene i vozila i visine antene. 4. ZAHTJEVI ZA ISPITIVANJE 4.1. Granice vrijede u cijelom frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz za mjerenja koja se provode u polugluhoj komori ili na otvorenom ispitnom prostoru. 4.2. Mjerenja se mogu izvoditi s detektorima prividne vršne vrijednosti ili vršne vrijednosti. Granice dane u stavcima 6.2. i 6.5. ovog Pravilnika. vrijede za prividne vršne vrijednosti. Ako se upotrebljava detektor vršne vrijednosti, tada se primjenjuje korekcijski faktor od 20 dB kako je određeno u CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.). 4.3. Mjerenja Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u normi CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.), u frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove ISO 17025 (prvo izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može podijeliti frekvencijsko područje u 14 frekvencijskih pojaseva 30-34, 34-45, 45-60, 60-80, 80-100, 100-130, 130-170, 170-225, 225-300, 300-400, 400-525, 525-700, 700-850, 850-1 000 MHz i provesti ispitivanja na 14 frekvencija s najvišim razinama emisije u svakom području radi potvrde da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga. Kad se tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je istraživanjem utvrditi da je uzrok toga vozilo, a ne ometajuće zračenje. 4.4. Očitavanja Najviše vrijednosti očitavanja u odnosu na granične vrijednosti (s antenom i u vodoravnoj i u vertikalnoj polarizaciji i s antenom lijevo i desno od vozila) u svakom od 14 frekvencijskih pojaseva smatraju se karakterističnim očitavanjima na frekvenciji na kojoj su mjerenja obavljena. Dodatak Slika 1. Ravno područje bez površina koje reflektiraju elektromagnetsko zračenje na površini definiranoj elipsom Slika 2. Položaj antene u odnosu na vozilo

PRILOG 5. Metoda mjerenja zračenih uskopojasnih elektromagnetskih emisija iz vozila 1. OPĆENITO 1.1. Ispitna metoda koja je opisana u ovom Prilogu primjenjuje se samo na vozila. 1.2. Ispitna metoda Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje uskopojasnih elektromagnetskih emisija koje potječu od sustava s mikroprocesorom ili drugih uskopojasnih izvora. Ako nije drukčije određeno u ovom Prilogu, ispitivanje se provodi prema CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.) ili prema CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.). 1.3. Kao početni korak, razine emisije u FM frekvencijskom pojasu (od 76 do 108 MHz) mjere se na radijskoj anteni vozila prosječnim detektorom. Ako razina iz stavka 6.3.2.4. ovog Pravilnika nije prekoračena, smatra se da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga u pogledu frekvencijskog pojasa te se ne provodi potpuno ispitivanje. 1.4. Kao alternativa za vozila kategorije L mjerno mjesto može se odabrati u skladu s Prilogom 4., stavcima 3.1. i 3.2. 2. STANJE VOZILA TIJEKOM ISPITIVANJA 2.1. Paljenje mora biti uključeno. Motor ne smije raditi. 2.2. Elektronički sustavi vozila moraju biti u uobičajenu radnome stanju dok vozilo miruje. 2.3. Sva oprema koju vozač ili putnici mogu trajno uključiti s internim oscilatorima > 9 kHz ili ponavljajućim signalima treba normalno raditi. 3. ZAHTJEVI ZA ISPITIVANJE 3.1. Granice vrijede u cijelom frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz za mjerenja koja se provode u polugluhoj komori ili na otvorenom ispitnom prostoru. 3.2. Mjerenja se provode detektorima prosječne vrijednosti. 3.3. Mjerenja Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u normi CISPR 12 (izmjena 1., peto izdanje, 2005.), u frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove norme ISO 17025 (prvo izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može podijeliti frekvencijsko područje u 14 frekvencijskih pojaseva 30-34, 34-45, 45-60, 60-80, 80-100, 100-130, 130-170, 170-225, 225-300, 300-400, 400-525, 525-700, 700-850, 850-1 000 MHz i provesti ispitivanja na 14 frekvencija s najvišim razinama emisije u svakom području radi potvrde da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga. Kad se tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je istraživanjem osigurati da je tomu uzrok vozilo, a ne ometajuće zračenje, uključujući širokopojasno zračenje iz ESA podsklopa. 3.4. Očitavanja Najviše vrijednosti očitavanja u odnosu na granične vrijednosti (s antenom i u vodoravnoj i u vertikalnoj polarizaciji i s antenom lijevo i desno od vozila) u svakom od 14 frekvencijskih pojaseva smatraju se karakterističnim očitavanjima na frekvenciji na kojoj su mjerenja obavljena.

PRILOG 6. Metoda ispitivanja otpornosti vozila na elektromagnetsko zračenje 1. OPĆENITO 1.1. Metoda opisana u ovom Prilogu primjenjuje se samo na vozila. 1.2. Metoda ispitivanja Ovo je ispitivanje namijenjeno za dokazivanje otpornosti elektroničkih sustava vozila. Vozilo se izlaže djelovanju elektromagnetskih polja kako je opisano u ovom Prilogu. Vozilo se nadzire tijekom tih ispitivanja. Ako u ovom Prilogu nije drukčije navedeno, ispitivanje se provodi prema ISO 11451-2, treće izdanje 2005. 1.3. Druge metode ispitivanja Alternativno, ispitivanje se može provesti za sva vozila na otvorenom ispitnom prostoru. Ispitna oprema mora zadovoljavati zahtjeve (nacionalnog) zakonodavstva o emisiji elektromagnetskih polja. Ako je vozilo dulje od 12 m i/ili šire od 2,60 m i/ili više od 4,00 m, može se upotrijebiti metoda BCI prema ISO 11451-4 (prvo izdanje, 1995.) u frekvencijskom području od 20 do 2 000 MHz s razinama određenima u stavku 6.7.2.1. ovog Pravilnika. 2. STANJE VOZILA TIJEKOM ISPITIVANJA 2.1. Vozilo treba biti neopterećeno, osim potrebne ispitne opreme. 2.1.1. Motor uobičajeno vrti pogonske kotače pri stalnoj brzini od 50 km/h ako proizvođač nema neki tehnički razlog da izabere neku drugu brzinu. Vozilo treba biti na odgovarajuće opterećenom dinamometru ili, alternativno, kada nema dinamometra, oslonjeno na izolirane oslonce osovina tako da razmak od tla bude najmanji. Kad je to prikladno, osovine prijenosnika mogu biti isključene (npr. kamioni). 2.1.2. Osnovni uvjeti za vozilo Ova točka određuje najmanje ispitne uvjete i kriterije neispravnosti za ispitivanje vozila na otpornost. Drugi sustavi vozila, koji mogu utjecati na funkcije povezane s otpornošću trebaju se ispitati na način koji sporazumno odrede proizvođač i tehnička služba. Uvjeti ispitivanja vozila u „ciklusu 50 km/h” Kriteriji neispravnosti Brzina vozila 50 km/h ± 20 % (vozilo je na valjcima). Ako vozilo posjeduje sustav za regulaciju brzine, sustav treba biti u radu. Promjena brzine veća od ± 10 % od nazivne brzine. Kod automatskog mjenjača: promjena prijenosnog omjera dovodi do promjene brzina veće od ± 10 % od nazivne brzine. Glavna kratka svjetla uključena (ručni način rada) Ugašena svjetla Prednji brisač uključen (ručni način rada) i u najvećoj brzini Prednji brisač prestao raditi Pokazivač smjera na vozačevoj strani uključen Promjena učestalosti (niža od 0,75 Hz ili viša od 2,25 Hz) Promjena voznog ciklusa (niža od 25 % ili viša od 75 %) Namjestivi ovjes u uobičajenom položaju Neočekivana značajna promjena Vozačevo sjedalo i kolo upravljača u srednjem položaju Neočekivana promjena, veća od 10 % ukupnog područja namještanja Alarm isključen Neočekivano aktiviranje alarma Sirena isključena Neočekivano aktiviranje sirene Zračni jastuk i sigurnosni sustav za držanje ispravan s isključenim zračnim jastukom suvozača ako ta funkcija postoji Neočekivano aktiviranje Automatska vrata zatvorena Neočekivano otvaranje Namjestiva ručica trajne kočnice u uobičajenom položaju Neočekivano aktiviranje

Uvjeti ispitivanja vozila u „ciklusu kočenja” Kriteriji neispravnosti Treba biti određeno u nacrtu ispitnog ciklusa kočenja. To mora uključivati način djelovanja pedale kočnice (osim ako ne postoj tehnički razlog da se to ne napravi), ali to nije obvezno i za djelovanje protublokirajućeg kočnog sustava). Kočno se svjetlo gasi tijekom ciklusa. Kočno svjetlo upaljeno uz gubitak funkcije. Neočekivano aktiviranje. 2.1.3. Sva oprema koju vozač ili putnici mogu uključiti da stalno radi, mora biti u stanju uobičajenog djelovanja 2.1.4. Svi drugi sustavi koji imaju utjecaja na vozačevo upravljanje vozilom trebaju biti (uključeni) kao pri uobičajenu radu vozila. 2.2. Kada u vozilu postoje električni/elektronički sustavi koji čine sastavni dio sustava upravljanja vozilom, a neće biti (uključeni) u radnom stanju pod uvjetima koji su opisani u stavku 4.1., proizvođaču se dopušta da dostavi ovlaštenomu ispitnom tijelu izvješće ili dodatni dokaz da taj električni/elektronički sustav vozila ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika. Takav dokaz treba zadržati u dokumentaciji o homologaciji tipa. 2.3. Tijekom nadzora vozila upotrebljava se samo oprema koja ne stvara smetnje. Nadzire se vanjski izgled vozila i prostor za putnike kako bi se ustanovilo ispunjavaju li zahtjeve ovog Priloga (npr., uporabom videokamere, mikrofona itd.). 3. REFERENTNA TOČKA 3.1. Za potrebe ovog Priloga referentna točka je točka u kojoj se uspostavlja polje određene jakosti i određuje se kako slijedi: 3.2. Za kategorije vozila M, N, O u skladu s ISO 11451-2, treće izdanje, 2005. 3.3. Za kategoriju vozila L: 3.3.1. najmanje 2 m vodoravno od središta faze antene ili najmanje 1 m okomito od elemenata koji zrače iz sustava prijenosne linije (TLS); 3.3.2. na središnjoj crti vozila (ravnina uzdužne simetrije); 3.3.3. na visini od 1,0 ± 0,05 m iznad ravnine na kojoj vozilo stoji ili 2,0 ± 0,05 m kad je najmanja visina krova vozila viša od 3,0 m; 3.3.4. ili na 1,0 ± 0,2 m iza okomite središnje linije prednjeg kotača vozila (točka C na slici 1. Dodatka 1. ovom Prilogu) u slučaju vozila na tri kotača; ili na 0,2 ± 0,2 m iza okomite središnje linije prednjeg kotača vozila (točka D na slici 2. Dodatka 1. ovom Prilogu), u slučaju vozila na dva kotača; 3.3.5. Ako se odluči zračiti stražnji dio vozila, referentna se točka određuje kao u stavcima 3.3.1. do 3.3.4. Tada se vozilo postavi nasuprot anteni kao da se okrenulo vodoravno za 180 oko svoje središnje točke, tj. tako da razmak od antene do najbližega dijela vanjske površine tijela vozila ostaje jednak. To je prikazano na slici 3., u Dodatku 1. ovom Prilogu. 4. ISPITNI ZAHTJEVI 4.1. Frekvencijsko područje, vremena zadržavanja, polarizacija Vozilo se izlaže elektromagnetskomu zračenju u frekvencijskom području od 20 do 2 000 MHz s vertikalnom polarizacijom. Modulacija ispitnog signala mora biti: (a) AM, s 1 kHz modulacijom i 80 % modulacijske dubine u frekvencijskom području od 20 do 800 MHz; i (b) PM, t na 577 μs, period 4 600 μs u frekvencijskom području od 800 do 2 000 MHz, ako se tehnička služba i proizvođač vozila nisu dogovorili drukčije. Veličinu frekvencijskog koraka i vrijeme zadržavanja treba odabrati prema ISO 11451-1, treće izdanje, 2005. 4.1.1. Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u ISO 11451-1, treće izdanje, 2005. u frekvencijskom području od 20 do 2 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove ISO 17025 (prvo izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može odabrati umanjeni broj ispitnih frekvencija u području, npr. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300, i 1 800 MHz radi potvrde da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga. Ako vozilo ne zadovolji na ispitivanju opisanom u ovom Prilogu, mora se potvrditi da vozilo nije zadovoljilo pod propisanim ispitnim uvjetima, a ne kao rezultat stvaranja nenadziranih polja. 5. STVARANJE ZAHTIJEVANE JAKOSTI POLJA 5.1. Ispitna metodologija 5.1.1. Radi uspostavljanja uvjeta za ispitno polje, potrebno je upotrijebiti supstitucijsku metodu prema ISO 11451-1, treće izdanje 2005. 5.1.2. Umjeravanje Za sustave prijenosne linije (TLS) treba upotrijebiti jednu ispitnu sondu na referentnoj točki ispitne opreme. Za antene treba upotrijebiti četiri mjerne sonde u referentnoj točki ispitne opreme. 5.1.3. Faza ispitivanja Vozilo se mora postaviti tako da njegova središnja crta bude na referentnoj crti ili točki ispitne opreme. Vozilo je uobičajeno okrenuto prednjom stranom prema nepomičnoj anteni. Međutim, kad su elektroničke upravljačke jedinice s pridruženim ožičenjem smještene većim dijelom u stražnjem dijelu vozila, ispitivanje se uobičajeno provodi s vozilom okrenutim od antene. Kod dugih vozila (odnosno isključujući vozila kategorija L, M1 i N1), koja imaju elektroničke upravljačke jedinice i pridruženo im ožičenje pretežito u središnjem dijelu vozila, referentna točka može se odrediti u odnosu na lijevu ili desnu bočnu površinu vozila. Ta referentna točka mora biti na sredini duljine vozila ili u jednoj točki na bočnoj strani vozila koju odaberu zajedno proizvođač i nadležno tijelo nakon što ustanove na koji su način razmješteni elektronički sustavi i pripadajuće kabelsko ožičenje. Takvo se ispitivanje može provoditi samo kada to fizička konstrukcija komore dopušta. Mjesto antene mora biti navedeno u ispitnom izvješću. Dodatak Slika 1. Slika 2. Slika 3. Prva faza: Odrediti referentnu točku Druga faza: Zavrtiti vozilo

PRILOG 7. Metoda mjerenja zračenih širokopojasnih elektromagnetskih emisija električnih/elektroničkih podsklopova 1. OPĆENITO 1.1. Ispitna metoda opisana u ovom Prilogu može se primijeniti na ESA podsklopove koji se naknadno mogu ugraditi u vozila koja su u skladu s Prilogom 4. 1.2. Ispitna metoda Ovo je ispitivanje namijenjeno mjerenju elektromagnetskih širokopojasnih emisija koje proizvode ESA podsklopovi (npr. sustavi za paljenje, elektromotor itd.). Ako u ovom Prilogu nije drukčije navedeno, ispitivanje se provodi prema CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.). 2. STANJE ESA PODSKLOPA TIJEKOM ISPITIVANJA 2.1. ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenom radnom stanju, po mogućnosti pri najvećem opterećenju. 3. POSTAVKE ISPITIVANJA 3.1. Ispitivanje treba provoditi prema CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.) odredbi 6.4. — ALSE metodi. 3.2. Alternativne mjerne lokacije Kao zamjena za zaslonjeni prostor obložen apsorpcijskim materijalom (ALSE) može se upotrijebiti otvoreni ispitni prosto (OATS) koji ispunjava zahtjeve CISPR 16-1 (drugo izdanje, 2002.) (vidjeti Dodatak ovom Prilogu). 3.3. Okružje Kako bi se osiguralo da ne bude nikakvog vanjskog šuma ni signala takve veličine da bitno utječe na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenje prije i nakon glavnog ispitivanja. Pri tom mjerenju, razina vanjskog šuma ili signala mora biti za najmanje 6 dB ispod granica smetnji danih u stavku 6.5.2.1. ovog Pravilnika., osim namjernih uskopojasnih odašiljanja iz okružja. 4. ISPITNI ZAHTJEVI 4.1. Granice se primjenjuju preko cijelog područja od 30 do 1 000 MHz za mjerenja koja se provode u polugluhoj komori ili na otvorenom ispitnom prostoru. 4.2. Mjerenja se mogu obavljati s detektorima prividne vršne vrijednosti ili vršne vrijednosti. Granice dane u stavcima 6.2. i 6.5. ovog Pravilnika vrijede za prividne vršne vrijednosti. Ako se upotrebljava detektor vršne vrijednosti, tada se primjenjuje korekcijski faktor od 20 dB kako je određeno u CISPR 12 (peto izdanje, 2001.). 4.3. Mjerenja Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u normi CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.), u frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove ISO 17025 (1. izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može podijeliti frekvencijsko područje u 13 frekvencijskih pojaseva, 30-50, 50-75, 75-100, 100-130, 130-165, 165-200, 200-250, 250-320, 320-400, 400-520, 520-660, 660-820, 820-1 000 MHz, i provesti ispitivanja na 13 frekvencija s najvišim razinama emisije u svakom području radi potvrde da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga. Kad se tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je provesti istraživanje kako bi se osiguralo da je tomu uzrok ESA, a ne ometajuće zračenje. 4.4. Očitavanje Najviše vrijednosti očitavanja u odnosu na granične vrijednosti (horizontalna/vertikalna polarizacija) u svakom od 13 frekvencijskih pojaseva smatraju se karakterističnim očitavanjima na frekvenciji na kojoj su mjerenja obavljena. Dodatak Slika 1. Ispitno mjesto na otvorenom: granica ispitnog područja za električni/elektronički podsklop Ravno čisto područje bez površina koje reflektiraju elektromagnetsko zračenje

PRILOG 8. Metoda mjerenja zračenih uskopojasnih elektromagnetskih emisija iz električnih/elektroničkih podsklopova 1. OPĆENITO 1.1. Ispitna metoda opisana u ovom Prilogu može se primijeniti na ESA podsklopove koji se naknadno mogu ugraditi u vozila koja su u skladu s Prilogom 4. 1.2. Ispitna metoda Ovo je ispitivanje namijenjeno za mjerenje uskopojasnih elektromagnetskih emisija poput onih koje potječu od sustava s mikroprocesorom. Ako u ovom Prilogu nije drukčije navedeno, ispitivanje se provodi prema CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.). 2. STANJE ESA PODSKLOPA TIJEKOM ISPITIVANJA ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenom radnom stanju. 3. POSTAVKE ISPITIVANJA 3.1. Ispitivanje treba provoditi prema CISPR 25 (drugo izdanje, 2002.) odredbi 6.4. — ALSE metodi. 3.2. Alternativne mjerne lokacije Kao zamjena za zaslonjeni prostor obložen apsorpcijskim materijalom (ALSE) može se upotrijebiti otvoreni ispitni prostor (OATS) koji ispunjava zahtjeve CISPR 16-1 (drugo izdanje, 2002.) (vidjeti Dodatak Prilogu 7.). 3.3. Okružje Kako bi se osiguralo da ne bude nikakvog vanjskog šuma ni signala takve veličine da bitno utječe na mjerenje, potrebno je obaviti mjerenje prije i nakon glavnog ispitivanja. Pri tom mjerenju, razina vanjskog šuma ili signala mora biti za najmanje 6 dB ispod graničnih vrijednosti za smetnje danih u stavku 6.5.2.1. ovog Pravilnika, osim namjernih uskopojasnih odašiljanja iz okružja. 4. ISPITNI ZAHTJEVI 4.1. Granice se primjenjuju preko cijelog područja od 30 do 1 000 MHz za mjerenja koja se provode u polugluhoj komori ili na otvorenom ispitnom mjestu. 4.2. Mjerenja se obavljaju detektorima prosječne vrijednosti. 4.3. Mjerenja Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u normi CISPR 12 (peto izdanje, 2001.), u frekvencijskom području od 30 do 1 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove ISO 17025 (prvo izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može podijeliti frekvencijsko područje u 13 frekvencijskih pojaseva 30-50, 50-75, 75-100, 100-130, 130-165, 165-200, 200-250, 250-320, 320-400, 400-520, 520-660, 660-820, 820-1 000 MHz, i provesti ispitivanja na 13 frekvencija s najvišim razinama emisije unutar svakog pojasa radi potvrde da ESA podsklop ispunjava zahtjeve ovog Priloga. Kad se tijekom ispitivanja prijeđe granična vrijednost, potrebno je provesti istraživanje kako bi se osiguralo da je tomu uzrok ESA podsklop, a ne ometajuće zračenje. 4.4. Očitavanja Najviše vrijednosti očitavanja u odnosu na granične vrijednosti (horizontalna/vertikalna polarizacija) u svakom od 13 frekvencijskih pojaseva smatraju se karakterističnim očitavanjima na frekvenciji na kojoj su mjerenja obavljn

PRILOG 9. Metoda (metode) ispitivanja otpornosti električnih/elektroničkih podsklopova na elektromagnetsko zračenje 1. OPĆENITO 1.1. Ispitna metoda (ispitne metode) opisana (opisane) u ovom Prilogu može (mogu) se primijeniti na ESA podsklopove. 1.2. Ispitne metode 1.2.1. ESA podsklopovi mogu zadovoljavati zahtjeve bilo koje kombinacije dalje navedenih ispitnih metoda, po slobodnom izboru proizvođača, pod uvjetom da su ti rezultati obuhvaćeni u cjelokupnom frekvencijskom području danom u stavku 3.1. ovog Priloga: (a) ispitivanje s apsorbirajućom komorom prema ISO 11452-2, drugo izdanje 2004.; (b) ispitivanje TEM kavezom prema ISO 11452-3, treće izdanje, 2001.; (c) ispitivanje uvođenjem velike struje prema ISO 11452-4, treće izdanje 2005.; (d) ispitivanje trakastim vodom ISO 11452-5, drugo izdanje, 2002.; (e) trakasti vod od 800 mm: prema stavku 5. ovog Priloga. (Frekvencijsko područje i opći ispitni uvjeti temelje se na ISO 11452-1, treće izdanje 2005.). 2. STANJE ESA PODSKLOPA TIJEKOM ISPITIVANJA 2.1. Ispitni uvjeti trebaju biti prema ISO 11452-1, treće izdanje 2005. 2.2. ESA podsklop koji se ispituje treba biti u uobičajenom radnom stanju. Treba biti namješten kako je određeno u ovom Prilogu, osim kada pojedine ispitne metode zahtijevaju drukčije. 2.3. Kada se za rad ESA podsklopa koji se ispituje zahtijeva neka vanjska oprema, ona se ne smije postaviti tijekom faze umjeravanja. Tijekom umjeravanja nikakva vanjska oprema ne smije biti bliže od 1 m referentnoj točki. 2.4. Kako bi se osiguralo dobivanje mjernih rezultata koji se mogu reproducirati, kada se ispitivanja i mjerenja ponavljaju, oprema koja stvara ispitni signal i njezin razmještaj treba biti prema istoj specifikaciji kao što je bila tijekom svake odgovarajuće faze umjeravanja. 2.5. Kad se ispitivani ESA podsklop sastoji od više od jedne jedinice, međuspojni kabeli morali bi idealno biti istovjetni ožičenju namijenjenu za stvarnu uporabu u vozilu. Ako to nije dostupno, duljina između elektroničke upravljačke jedinice i AN mreže treba biti kako je određuje norma. Svi kabeli u tome ožičenju trebaju biti završeni što je moguće vjernije i po mogućnosti sa stvarnim teretima i aktuatorima. 3. OPĆI ISPITNI ZAHTJEVI 3.1. Frekvencijsko područje, vremena zadržavanja Mjerenja se obavljaju u frekvencijskom području od 20 do 2 000 MHz s frekvencijskim koracima prema ISO 11452-1, treće izdanje 2005. Modulacija ispitnog signala treba biti: (a) AM, s 1 kHz modulacijom i 80 % modulacijske dubine u frekvencijskom području od 20 do 800 MHz; (a) PM, t na 577 μs, period 4 600 μs u frekvencijskom području od 800 do 2 000 MHz, ako se tehnička služba i proizvođač ESA nisu dogovorili drukčije. Veličinu frekvencijskog koraka i vrijeme zadržavanja treba odabrati prema ISO 11452-1, treće izdanje 2005. 3.2. Tehnička služba provodi ispitivanje u intervalima određenima u ISO 11452-1, treće izdanje 2005., u frekvencijskom području od 20 do 2 000 MHz. Alternativno, ako proizvođač dostavi podatke o mjerenjima za cijelo frekvencijsko područje koje je proveo ispitni laboratorij s akreditacijom za primjenljive dijelove ISO 17025 (1. izdanje, 1999.) i koji je priznat od strane nadležnog homologacijskog tijela, tehnička služba može odabrati umanjeni broj ispitnih frekvencija u području, npr. 27, 45, 65, 90, 120, 150, 190, 230, 280, 380, 450, 600, 750, 900, 1 300, i 1 800 MHz rado potvrde da vozilo ispunjava zahtjeve ovog Priloga. 3.3. Ako ESA podsklop ne zadovolji ispitivanja određena u ovom Prilogu, mora se potvrditi da nije zadovoljio pod propisanim ispitnim uvjetima, a ne kao rezultat stvaranja nenadziranih polja. 4. POSEBNI ISPITNI ZAHTJEVI 4.1. Ispitivanje u komori s apsorberima 4.1.1. Ispitna metoda Ova metoda dopušta ispitivanje električnih/elektroničkih sustava vozila izlaganjem ESA podsklopa elektromagnetskom zračenju koje je stvorila antena. 4.1.2. Ispitna metodologija Radi uspostavljanja uvjeta za ispitno polje, potrebno je upotrijebiti „supstitucijsku metodu” prema ISO 11452-2, drugo izdanje 2004. Ispitivanje se provodi s vertikalnom polarizacijom. 4.2. Ispitivanje TEM kavezom (vidjeti Dodatak 2. ovom Prilogu) 4.2.1. Ispitna metoda TEM (poprečni elektromagnetski način) kavez stvara homogena polja između unutarnjeg vodiča (septum) i kućišta (temeljna ploča). 4.2.2. Ispitna metodologija Test se provodi prema ISO 11452-3, treće izdanje, 2001. Ovisno o ESA podsklopu koji se ispituje, tehnička služba treba odabrati metodu izlaganja ESA podsklopa ili kabelskog ožičenja unutar TEM kaveza najvećem polju. 4.3. Ispitivanje uvođenjem velike struje 4.3.1. Ispitna metoda To je metoda ispitivanja otpornosti na smetnje izravnim induciranjem električnih struja u ožičenje uporabom sonde za uvođenje struje. 4.3.2. Ispitna metodologija Test se provodi prema ISO 11452-4, treće izdanje 2005., na ispitnom stolu. Alternativno, ESA se može ispitati i kad je ugrađen u vozilo prema ISO 11451-4 (prvo izdanje, 1995.) sa sljedećim karakteristikama: (a) sonda za uvođenje struje treba se nalaziti na udaljenosti od 150 mm od ESA koji se ispituje; (b) referentna metoda treba biti upotrijebljena za izračun uvedene struje iz ulazne snage; (c) frekvencijsko područje metode ograničeno je zahtjevima sonde za uvođenje struje. 4.4. Ispitivanje trakastim vodom 4.4.1. Ispitna metodologija Ova se ispitna metoda sastoji od izlaganja kabelskog ožičenja koje povezuje sastavne dijelove u električnom/elektroničkom podsklopu polju propisanih jakosti. 4.4.2. Ispitna metodologija Ispitivanje se provodi prema ISO 11452-5, drugo izdanje 2002. 4.5. Ispitivanje trakastim vodom od 800 mm 4.5.1. Ispitna metoda Trakasti vod sastoji se od dvije usporedne metalne ploče razmaknute 800 mm. Ispitivana oprema postavlja se u središte između ploča i izlaže se elektromagnetskom polju (vidjeti Dodatak 1. ovom Prilogu). Tom se metodom mogu ispitivati cijeli elektronički sustavi zajedno s osjetilima i aktuatorima, te upravljačkim jedinicama i ožičenjem. Metoda je pogodna za uređaj čija je najveća dimenzija manja od jedne trećine razmaka ploča. 4.5.2. Ispitna metodologija 4.5.2.1. Položaj trakastog voda Ispitni trakasti vod stavlja se u ekraniziranu komoru (da se spriječe emisije izvana) 2 m od zidova i bilo koje metalne ograde kako bi se spriječile elektromagnetske refleksije. Za prigušivanje tih refleksija može se upotrijebiti RF upijajući materijal. Ispitni trakasti vod postavlja se na nevodljive oslonce najmanje 0,4 m iznad poda. 4.5.2.2. Umjeravanje ispitnog trakastog voda Mjerna sonda polja postavlja se u središte na trećini uzdužne, okomite i poprečne dimenzije prostora između ploča bez sustava koji se ispituje. Pridružena mjerna oprema postavlja se izvan zaslona komore. Ispitni trakasti vod napaja se na svakoj željenoj frekvenciji signalom određene razine snage kako bi se proizvela tražena jakost polja na anteni. Ta će se razina ulazne snage, ili neki drugi parametar u izravnome odnosu s tom snagom potrebnom da se odredi polje, upotrijebiti za homologacijska ispitivanja tipa, osim ako se ne pojave promjene u uvjetima ili opremi zbog kojih se taj postupak treba ponoviti. 4.5.2.3. Postava ispitivanog ESA podsklopa Glavna upravljačka jedinica postavlja se u središte na trećinu uzdužne, okomite i poprečne izmjere prostora između usporednih ploča. Treba je postaviti na stalak od nevodljivog materijala. 4.5.2.4. Glavni snopovi ožičenja i kabeli za osjetila i aktuatore Glavni snop ožičenja i svi kabeli za osjetila/aktuatore penju se vertikalno iz upravljačke jedinice prema vrhu temeljne ploče (time se pojačava spoj s elektromagnetskim poljem). Zatim slijede donju stranu ploče prema jednom od njezinih slobodnih rubova gdje se presavijaju i slijede vrh temeljne ploče sve do spojeva za napajanje ispitne trake. Kabeli se tada usmjeravaju k odgovarajućoj opremi koja se treba nalaziti u području izvan utjecaja elektromagnetskog polja, tj. na podu ekranizirane komore koja je udaljena 1 m uzdužno od ispitnog trakastog voda. Dodatak 1. Slika 1. Ispitivanje trakastim vodom od 800 mm Slika 2. Dimenzije trakastog voda od 800 mm Dodatak 2. Tipične dimenzije TEM kaveza Sljedeća tablica prikazuje dimenzije za izradu TEM kaveza s određenim gornjim granicama frekvencije: Gornja frekvencija (MHz) Faktor oblika kaveza W:b Faktor oblika kaveza L/W Razmak ploča b (cm) Septum S (cm) 200 1,69 0,66 56 70 200 1,00 1 60 50