Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i dan stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u zadnjem izdanju UNECE-ova dokumenta TRANS/WP.29/343, koji je dostupan na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 13 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila kategorija M, N i O s obzirom na kočenje [2016/194]

Uključuje sav važeći tekst do:

dopune 13. niza izmjena 11 – dan stupanja na snagu: 8. listopada 2015.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

PRILOZI

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. Ovaj se Pravilnik primjenjuje na vozila kategorija M2, M3, N i O (1) s obzirom na kočenje (2).

1.2. Ovaj se Pravilnik ne odnosi na:

1.3. Podložno primjenjivim odredbama iz ovog Pravilnika, ovaj se Pravilnik ne odnosi na opremu, naprave, metode i uvjete nabrojane u Prilogu 1.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

„kočnica” znači dio u kojem nastaju sile koje se suprotstavljaju gibanju vozila. To može biti tarna kočnica (gdje sile nastaju zbog trenja između dvaju dijelova vozila koji se kreću relativno jedan prema drugom), električna kočnica (gdje sile nastaju zbog elektromagnetskog djelovanja između dvaju dijelova vozila koji se kreću relativno jedan prema drugom, no međusobno se ne dodiruju), hidraulična kočnica (gdje sile nastaju zbog djelovanja tekućine koja se nalazi između dvaju dijelova vozila koji se kreću relativno jedan prema drugom) ili motorna kočnica (gdje sile nastaju zbog umjetnog povećanja kočnog djelovanja motora koje se prenosi na kotače);

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za homologaciju tipa vozila s obzirom na kočenje podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni predstavnik.

3.2. Zahtjevu se prilažu ovi dokumenti u tri primjerka i sa sljedećim pojedinostima:

3.3. Tehničkoj službi koja provodi homologacijska ispitivanja mora se dostaviti vozilo koje je reprezentativno za tip koji se homologira.

3.4. Prije homologacije nadležno tijelo mora provjeriti postojanje zadovoljavajućih rješenja za osiguranje učinkovitog nadzora nad sukladnošću proizvodnje.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako tip vozila za koje se traži homologacija u skladu s ovim Pravilnikom ispunjava zahtjeve iz stavaka 5. i 6., dodjeljuje se homologacija tog tipa vozila.

4.2. Svakom se homologiranom tipu dodjeljuje homologacijski broj. Njegove prve dvije znamenke (trenutačno 11) označuju niz izmjena koji obuhvaća najnovije važne tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme dodjele homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti broj istom tipu vozila opremljenom drugim tipom kočnog sustava ili drugom tipu vozila.

4.3. Obavijest o homologaciji ili odbijanju homologacije tipa vozila u skladu s ovim Pravilnikom dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu u skladu s predloškom iz Priloga 1. ovom Pravilniku i sa sažetkom informacija iz dokumenata iz stavaka od 3.2.1. do 3.2.4., nacrtima koje je podnositelj zahtjeva za homologaciju dostavio u formatu koji nije veći od A4 (210 × 297 mm) ili presavijenima na veličinu tog formata i u odgovarajućem mjerilu.

4.4. Na svako se vozilo sukladno s tipom vozila homologiranim na temelju ovog Pravilniku pričvršćuje, vidljivo i na lako dostupno mjesto kako je navedeno na homologacijskom obrascu, međunarodna homologacijska oznaka koja se sastoji od:

4.5. No ako je vozilo kategorije M2 ili M3 homologirano na temelju odredaba iz stavka 1.8. Priloga 4. ovom Pravilniku, iza broja Pravilnika slijedi slovo M.

4.6. Ako vozilo odgovara tipu vozila homologiranom na temelju jednog ili više drugih Pravilnika priloženih Sporazumu u zemlji koja je dodijelila homologaciju na temelju ovog Pravilnika, simbol propisan u stavku 4.5.1. nije potrebno ponavljati; u tom se slučaju brojevi Pravilnika i homologacije te dodatni simboli svih pravilnika na temelju kojih je homologacija dodijeljena u zemlji koja je dodijelila homologaciju na temelju ovog Pravilnika navode u okomitim stupcima desno od simbola propisanog u stavku 4.4.1.

4.7. Homologacijska oznaka oznaka mora biti lako čitljiva i neizbrisiva.

4.8. Homologacijska oznaka mora se postaviti blizu natpisne pločice proizvođača vozila ili na nju.

4.9. U Prilogu 3. ovom Pravilniku prikazani su primjeri homologacijskih oznaka.

5. SPECIFIKACIJE

5.1. Općenito

5.1.1. Kočni sustav

5.1.1.1. Kočni sustav mora biti konstruiran, proizveden i ugrađen tako da vozilo, pri uobičajenoj uporabi vozila i bez obzira na vibracije kojima može biti izložen, bude u skladu s odredbama iz ovog Pravilnika.

5.1.1.2. Kočni sustav posebno mora biti konstruiran, izrađen i ugrađen tako da je otporan na utjecaje korozije i starenja kojima je izložen.

5.1.1.3. Kočne obloge ne smiju sadržavati azbest.

5.1.1.4. Magnetska ili električna polja ne smiju štetno utjecati na učinkovitost kočnih sustava, uključujući električni upravljački vod. To se dokazuje ispunjavanjem tehničkih zahtjeva i poštovanjem prijelaznih odredaba Pravilnika br. 10 primjenom:

5.1.1.5. Signal o otkrivenom kvaru može na trenutak prekinuti (< 10 ms) signal zahtjeva u prijenosu upravljanja ako se time ne smanjuje kočni učinak.

5.1.2. Funkcije kočnog sustava

Kočni sustav definiran u stavku 2.3. ovog Pravilnika mora ispunjavati sljedeće funkcije:

5.1.3. Spojevi pneumatskih kočnih sustava između pogonskih vozila i prikolica

5.1.3.1. Spojevi pneumatskih kočnih sustava između pogonskih vozila i prikolica moraju biti izvedeni u skladu sa stavcima 5.1.3.1.1., 5.1.3.1.2. ili 5.1.3.1.3.:

5.1.3.2. Električnim upravljačkim vodom pogonskog vozila moraju se dati informacije može li električni upravljački vod ispuniti zahtjeve iz stavka 5.2.1.18.2. Priloga I. bez pomoći pneumatskog upravljačkog voda. Isto tako, njime se moraju dati informacije je li opremljen dvama upravljačkim vodovima u skladu sa stavkom 5.1.3.1.2. ili samo električnim upravljačkim vodom u skladu sa stavkom 5.1.3.1.3.

5.1.3.3. Pogonsko vozilo opremljeno u skladu sa stavkom 5.1.3.1.3. mora prepoznati da vučna spojnica prikolice opremljene u skladu sa stavkom 5.1.3.1.1. nije kompatibilna. Kad su takva vozila spojena električnom vezom preko električnog upravljačkog voda vučnog vozila, vozača na to mora upozoriti crveni svjetlosni signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.1., a kad se sustavu uključi napajanje, kočnice vučenog vozila moraju se automatski aktivirati. Tim aktiviranjem kočnica mora se postići barem propisani učinak parkirne kočnice iz stavka 2.3.1. Priloga 4. ovom Pravilniku.

5.1.3.4. U slučaju pogonskog vozila opremljenog s dva upravljačka voda kako je definirano u stavku 5.1.3.1.2. i električnom vezom spojenog s prikolicom koja je isto tako opremljena s dva upravljačka voda, moraju biti ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

5.1.3.5. Prikolica smije biti opremljena kako je definirano u stavku 5.1.3.1.3. pod uvjetom da može raditi samo zajedno s pogonskim vozilom s električnim upravljačkim vodom koji ispunjava zahtjeve iz stavka 5.2.1.18.2. U svim drugim slučajevima, prikolica, kad je električno spojena, mora automatski uključiti kočnice ili ostati zakočena. Vozač mora biti upozoren odvojenim žutim signalom upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2.

5.1.3.6.1. Podrška za poruke definirane u normi ISO 11992-2:2003 i njezinoj izmjeni 16:2007 propisana je u Prilogu 16. ovom Pravilniku za vučno vozilo i prikolicu, ovisno o slučaju.

5.1.3.6.2. Funkcionalna kompatibilnost vučnog i vučenih vozila s električnim upravljačkim vodovima, kako su gore definirani, ocjenjuje se u homologacijskom postupku provjerom jesu li ispunjene odgovarajuće odredbe norme ISO 11992:2003, uključujući normu ISO 11992-2:2003 i dijelove 1. i 2. njezine izmjene 1:2007. Primjeri ispitivanja koja se mogu upotrijebiti za to ocjenjivanje navedeni su u Dodatku 17. ovom Pravilniku.

5.1.3.6.3. Ako je pogonsko vozilo opremljeno električnim upravljačkim vodom i električnom vezom spojeno s prikolicom koja je opremljena električnim upravljačkim vodom, u pogonskom se vozilu mora otkriti neprekinuti kvar (> 40 ms) u električnom upravljačkom vodu te se na njega mora upozoriti vozača žutim signalom upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.2. ako su takva vozila povezana električnim upravljačkim vodom.

5.1.3.7. Ako aktiviranje parkirnog kočnog sustava na pogonskom vozilu znači i aktiviranje kočnog sustava prikolice, kako je dopušteno stavkom 5.1.2.3., moraju biti ispunjeni sljedeći dodatni zahtjevi:

Ako je pogonsko vozilo opremljeno u skladu sa stavkom 5.1.3.1.3. ili ako ispunjava zahtjeve iz stavka 5.2.1.18.2. bez pomoći pneumatskog upravljačkog voda, stavak 5.1.3.1.2., aktiviranjem parkirnog kočnog sustava na pogonskom vozilu mora se aktivirati kočni sustav prikolice pomoću električnog upravljačkog voda. Ako se prekine dovod električne energije kočnim uređajima pogonskog vozila, kočenje prikolice izvodi se pražnjenjem napojnog voda (uz to, pneumatski upravljački vod smije ostati pod tlakom); napojni vod smije ostati prazan samo do povratka električne energije za kočne uređaje pogonskog vozila i istodobnog povratka kočne sposobnosti prikolice pomoću električnog upravljačkog voda.

5.1.3.8. Nisu dopuštene isklopne naprave koje ne djeluju automatski.

5.1.3.9. Ako je riječ o skupovima tegljača i poluprikolice, savitljiva crijeva i kablovi moraju pripadati vučnom vozilu. U svim ostalim slučajevima savitljive cijevi i kablovi moraju biti dio prikolice.

Ako je priključak automatski, taj se zahtjev u pogledu savitljivih cijevi i kablova ne primjenjuje.

5.1.4. Odredbe za redoviti tehnički pregled kočnih sustava

5.1.4.1. Mora biti moguće ocijeniti istrošenost dijelova radne kočnice koji se troše, npr. tarnih obloga i bubnjeva/diskova (u slučaju bubnjeva ili diskova, ocjena istrošenosti ne mora se nužno provesti na redovitom tehničkom pregledu). Metoda za to definirana je u stavcima 5.2.1.11.2. i 5.2.2.8.2. ovog Pravilnika.

5.1.4.2. U svrhu utvrđivanja kočnih sila u radu za svaku osovinu vozila s pneumatskim kočnim sustavom potrebni su spojevi za provjeru tlaka zraka:

5.1.4.3. Dostupnost potrebnih spojeva za provjeru tlaka ne smiju ometati preinake i sklopovi dodatne opreme ili nadgradnja vozila.

5.1.4.4. Mora biti moguće razviti maksimalne kočne sile u statičkim uvjetima na dinamometru s valjcima ili valjcima za ispitivanje kočnica.

5.1.4.5. Podaci za kočne sustave

5.1.4.6. Referentne kočne sile

5.1.4.6.1. Referentne kočne sile moraju se definirati za vozila s pneumatskim kočnicama pomoću valjaka za ispitivanje kočnica.

5.1.4.6.2. Referentne kočne sile potrebno je utvrditi za raspon tlaka u kočnom cilindru od 100 kPa do tlaka nastalog u uvjetima tipa 0. za svaku osovinu. Podnositelj homologacijskog zahtjeva mora navesti referentne kočne sile za tlak u kočnom cilindru od 100 kPa. Te podatke proizvođač vozila mora staviti na raspolaganje u skladu sa stavkom 5.1.4.5.1.

5.1.4.6.3. Deklarirane referentne kočne sile moraju biti takve da vozilo može razviti stupanj kočenja ekvivalentan onom koji je definiran u Prilogu 4. ovom Pravilniku za relevantno vozilo (50 % u slučaju vozila kategorija M2, M3, N2, N3, O3 i O4, osim poluprikolica, 45 % u slučaju poluprikolica) kad izmjerena kočna sila na valjcima za svaku osovinu bez obzira na opterećenje nije manja od referentne kočne sile za dani tlak u kočnom cilindru unutar deklariranog radnog raspona tlaka (9).

5.1.4.7. Mora biti moguće jednostavno i učestalo provjeravati ispravnost radnog stanja složenih elektroničkih sustava kojima se upravlja kočenjem. Ako su potrebne posebne informacije, one moraju biti slobodno dostupne.

5.1.4.7.1. Ako se vozaču o radnom stanju šalju signali upozorenja, kako su određeni u ovom Pravilniku, na redovitom tehničkom pregledu mora biti moguće potvrditi ispravnost radnog stanja vizualnim opažanjem signala upozorenja nakon pokretanja vozila.

5.1.4.7.2. Pri homologaciji tipa se povjerljivo i u glavnim crtama moraju opisati primijenjeni načini zaštite od jednostavnih neovlaštenih preinaka rada mehanizama za provjeru koje je izabrao proizvođač (npr. signal upozorenja).

Alternativno, taj je zahtjev u pogledu zaštite ispunjen ako postoji sekundarni način provjere ispravnosti radnog stanja.

5.1.5. Zahtjevi iz Priloga 18. primjenjuju se na sigurnosne aspekte svih složenih elektroničkih upravljačkih sustava vozila koji obavljaju prijenos upravljanja za funkciju kočenja ili su njegov dio, uključujući one koji upotrebljavaju kočne sustave za automatski upravljano kočenje ili selektivno kočenje.

Sustavi ili funkcije, međutim, kojima je kočni sustav sredstvo za ostvarenje cilja višeg reda podliježu Prilogu 18. samo ako imaju izravan učinak na kočni sustav. Ako takvi sustavi postoje, ne smiju se deaktivirati tijekom homologacijskog ispitivanja kočnog sustava.

5.2. Karakteristike kočnih sustava

5.2.1. Vozila kategorija M2, M3 i N

5.2.1.1. Skup kočnih sustava kojima je opremljeno vozilo mora ispunjavati zahtjeve koji su propisani za radni, pomoćni i parkirni kočni sustav.

5.2.1.2. Sustavi kojima se izvodi radno, pomoćno i parkirno kočenje mogu imati zajedničke sastavne dijelove ako oni ispunjavaju sljedeće zahtjeve:

5.2.1.3. Ako postoje odvojene komande za radni i pomoćni kočni sustav, istodobnim aktiviranjem tih komandi ne smiju se onesposobiti radni i pomoćni kočni sustav, bilo kad su oba kočna sustava ispravna, bilo kad je jedan od njih neispravan.

5.2.1.4. Radni kočni sustav mora, bez obzira na to je li u kombinaciji s pomoćnim kočnim sustavom, biti takav da se u slučaju kvara dijela njegova prijenosa i dalje aktivira kočenje dovoljnog broja kotača aktiviranjem komande radne kočnice; ti kotači moraju biti izabrani tako da preostali kočni učinak radnog kočnog sustava ispunjava zahtjeve navedene u stavku 2.4. Priloga 4. ovom Pravilniku.

5.2.1.4.1. Prethodne se odredbe, međutim, ne primjenjuju na tegljače za poluprikolice ako je prijenos radnog kočnog sustava poluprikolice neovisan o radnom kočnom sustavu tegljača.

5.2.1.4.2. Na grešku dijela hidrauličnog prijenosa vozača mora upozoriti uređaj koji se sastoji od crvenog signala upozorenja kako je određeno u stavku 5.2.1.29.1.1. Alternativno, dopušteno je i da taj uređaj zasvijetli kad se tekućina u spremniku spusti ispod vrijednosti koju je odredio proizvođač.

5.2.1.5. Kad se upotrebljava vrsta energije koja nije snaga vozača, dovoljan je samo jedan izvor energije (hidraulična pumpa, zračni kompresor itd.), ali tada način pogona naprave koja čini taj izvor energije mora biti što pouzdaniji.

5.2.1.5.1. U slučaju greške na bilo kojem dijelu prijenosa kočnog sustava, mora biti osigurana opskrba prema ispravnom dijelu ako je to potrebno za zaustavljanje vozila s razinom učinkovitosti propisanom za preostalo i/ili pomoćno kočenje. Taj se uvjet mora ispuniti napravama koje je moguće jednostavno aktivirati dok vozilo miruje ili na automatski način.

5.2.1.5.2. Nadalje, uređaji za pohranu energije čiji je položaj u sklopu iza te naprave moraju biti takvi da je u slučaju greške u napajanju energijom nakon četiri potpuna aktiviranja komande radnog kočnog sustava u uvjetima koji su propisani u stavku 1.2. Priloga 7. ovom Pravilniku i dalje moguće zaustaviti vozilo u petom aktiviranju s učinkom propisanim za pomoćno kočenje.

5.2.1.5.3. Ipak, za hidraulične kočne sustave sa spremljenom energijom može se smatrati da su ti zahtjevi ispunjeni ako su ispunjeni zahtjevi iz stavka 1.2.2. dijela C Priloga 7. ovoj Uredbi.

5.2.1.6. Zahtjevi iz točaka 5.2.1.2., 5.2.1.4. i 5.2.1.5. ovog Pravilnika moraju biti ispunjeni bez upotrebe bilo kakve automatske naprave čija bi se neučinkovitost mogla previdjeti jer dijelovi koji su obično u položaju mirovanja počnu djelovati tek u slučaju otkaza kočnog sustava.

5.2.1.7. Radni kočni sustav djeluje na sve kotače vozila i svoje djelovanje prikladno raspodjeljuje među osovinama.

5.2.1.7.1. Kako bi se spriječilo blokiranje kotača ili zaglađenje kočnih obloga kad je riječ o vozilima s više od dvije osovine, kočna sila na određenim osovinama smije se automatski smanjiti na nulu ako je opterećenje vrlo malo pod uvjetom da vozilo ispunjava sve zahtjeve u pogledu radne sposobnosti koji su propisani u Prilogu 4. ovom Pravilniku.

5.2.1.7.2. Ako je riječ o vozilima kategorije N1 s električnim regeneracijskim kočnim sustavima kategorije B, doprinos kočenju iz drugih izvora može se prikladno stupnjevati kako bi se omogućilo da se primijeni samo električni regeneracijski kočni sustav pod uvjetom da su ispunjena oba sljedeća uvjeta:

5.2.1.8. Djelovanje radnog kočnog sustava mora biti raspodijeljeno na kotače iste osovine simetrično s obzirom na uzdužnu središnju ravninu vozila. Moraju se navesti kompenzacija i funkcije poput protublokirajućeg djelovanja koje mogu prouzročiti odstupanje od te simetrične raspodjele.

5.2.1.8.1. Vozača se na kompenziranje pogoršanja ili kvara u električnom prijenosu upravljanja mora upozoravati žutim signalom upozorenja određenim u stavku 5.2.1.29.1.2. Taj se zahtjev primjenjuje na sve uvjete opterećenja kad kompenziranje prelazi sljedeće granične vrijednosti:

5.2.1.8.2. Gore definirana kompenzacija dopuštena je samo kod početnog aktiviranja kočnice pri brzinama vozila većim od 10 km/h.

5.2.1.9. Zbog neispravnosti prijenosa električnog upravljanja kočnice se ne smiju aktivirati u suprotnosti s namjerama vozača.

5.2.1.10. Radni, pomoćni i parkirni kočni sustav moraju djelovati na kočne površine koje su s kotačima trajno povezane dijelovima odgovarajuće čvrstoće.

Ako se kočni moment za određenu osovinu ili osovine ostvaruje tarnim kočnim sustavom i električnim regeneracijskim kočnim sustavom kategorije B, dopušteno je odvajanje potonjeg ako je izvor tarnog kočenja trajno povezan i može ostvarivati kompenzaciju iz stavka 5.2.1.7.2.1.

Ipak, u slučaju kratkih prolaznih odvajanja, prihvatljiva je nepotpuna kompenzacija, no u 1 s ta kompenzacija mora postići najmanje 75 % svoje krajnje vrijednosti.

Bez obzira na to, u svim slučajevima trajno spojeni izvor tarnog kočenja mora osigurati da radni i pomoćni kočni sustav nastave raditi s propisanom učinkovitošću.

Odvajanje kočnih površina parkirnog kočnog sustava dopušteno je samo ako njime upravlja samo vozač sa svojeg sjedala sustavom koji se ne može aktivirati zbog propuštanja.

5.2.1.11. Trošenje kočnica mora se moći jednostavno kompenzirati upotrebom sustava za ručno ili automatsko namještanje kočnih obloga. Uz to, komanda i sastavni dijelovi prijenosa i kočnica moraju imati rezervu hoda i, ako je potrebno odgovarajući način za kompenzaciju kojim se osigurava učinkovito kočenje bez potrebe trenutačnog namještanja kočnih obloga ako se kočnice pregriju ili ako se dosegne određena razina istrošenosti kočnih obloga.

5.2.1.11.1. Namještanje kočnih obloga zbog potrošenosti radnih kočnica mora biti automatsko. Ipak, ugradnja naprava za automatsko namještanje kočnih obloga za terenska vozila kategorija N2 i N3 i za stražnje kočnice vozila kategorija N1 nije obvezna. Kočnice opremljene napravama za automatsko namještanje kočnih obloga moraju, nakon što se kočnice zagriju i potom ohlade, omogućavati slobodno okretanje kotača kako je određeno u stavku 1.5.4. Priloga II. nakon ispitivanja tipa I., jednako tako određenog u tom Prilogu.

5.2.1.11.2. Provjera istrošenosti tarnih sastavnih dijelova radne kočnice

5.2.1.11.2.1. Mora biti moguće lako procijeniti istrošenost obloga radne kočnice izvana ili s donje strane vozila, bez skidanja kotača, kroz prikladne otvore za pregled ili nekim drugim načinom. Provjeru se može obaviti uobičajenim jednostavnim automehaničarskim alatom ili uobičajenom opremom za pregled vozila.

Alternativno, prihvatljivi su senzori na kotaču (dvostruki se kotači smatraju jednim kotačem) koji će upozoriti vozača na njegovu mjestu da je nužno zamijeniti obloge. Ako je upozorenje svjetlosno, može se upotrijebiti žuti signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.1.2.

5.2.1.11.2.2. Procjena istrošenosti tarnih površina kočnih diskova ili bubnjeva smije se izvesti samo izravnim mjerenjem predmetnog sastavnog dijela ili pregledom pokazatelja istrošenosti kočnog diska ili bubnja, što može zahtijevati barem djelomično rastavljanje. Proizvođač vozila stoga u postupku homologacije određuje sljedeće:

Ti podaci moraju biti slobodno dostupni, npr. u priručniku vozila ili u elektroničkoj evidenciji.

5.2.1.12. Kod kočnih sustava s hidrauličnim prijenosom otvori za punjenje spremnika tekućine moraju biti lako dostupni; uz to, posude za rezervnu tekućinu moraju biti izrađene i konstruirane tako da se razinu tekućine može jednostavno provjeriti bez otvaranja posuda. Ako taj uvjet nije ispunjen, crveni signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.1. mora upozoriti vozača svaki put kad razina rezervne tekućine padne dovoljno nisko da može prouzročiti grešku u kočnom sustavu. Tip tekućine koja se upotrebljava u kočnim sustavima s hidrauličnim prijenosom mora se označiti simbolom u skladu sa slikom 1. ili 2. iz norme ISO 9128:2006. Simbol se mora postaviti na vidljivo mjesto u neizbrisivom obliku najviše 100 mm od otvora za punjenje spremnika tekućine, a proizvođač može dati i dodatne informacije.

5.2.1.13. Uređaj za upozoravanje

5.2.1.13.1. Svako vozilo opremljeno radnom kočnicom koja se aktivira pomoću spremnika energije mora, u slučaju da se propisani učinak pomoćne kočnice ne može postići bez upotrebe spremljene energije, biti opremljeno uređajem za upozoravanje – uz manometar ako je ugrađen – koji svjetlosnim ili zvučnim signalom upozorava kad razina spremljene energije u bilo kojem dijelu sustava padne na vrijednost pri kojoj je moguće bez ponovnog punjenja spremnika i bez obzira na opterećenost vozila nakon četiri potpuna aktiviranja i peti put aktivirati komandu pomoćne kočnice i postići propisani učinak pomoćnog kočenja (bez kvarova u prijenosnu radne kočnice i s kočnicama namještenima što bliže, tj. sa što manjim zazorom). Uređaj za upozoravanje mora biti neposredno i stalno priključen na kočni sustav. Kad motor radi u normalnim radnim uvjetima i u kočnom sustavu nema kvarova, kao što je slučaj u homologacijskim ispitivanjima za taj tip, uređaj za upozoravanje ne smije davati nikakav signal osim za vrijeme punjenja spremnika energije nakon pokretanja motora. Kao svjetlosni signal upozorenja upotrebljava se crveni signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.1.1.

5.2.1.13.1.1. Međutim, kad je riječ o vozilima za koja se smatra da ispunjavaju zahtjeve iz stavka 5.2.1.5.1. ovog Pravilnika samo jer ispunjavaju zahtjeve iz stavka 1.2.2. dijela C Priloga 7. ovom Pravilniku, uređaj za upozoravanje mora osim svjetlosnoga imati i zvučni signal. Ti uređaji ne trebaju djelovati istodobno uz uvjet da oba ispunjavaju navedene zahtjeve i da se zvučni signal ne aktivira prije svjetlosnog. Kao svjetlosni signal upozorenja mora se upotrebljavati crveni signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.1.1.

5.2.1.13.1.2. Taj se zvučni uređaj smije isključiti pri upotrebi ručne kočnice i/ili, prema izboru proizvođača, kada je ručica automatskog mjenjača u položaju za parkiranje.

5.2.1.14. Ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz stavka 5.1.2.3. ovog Pravilnika, kad je upotreba pomoćnog izvora energije nužna za funkcioniranje kočnog sustava, zaliha energije mora biti takva da se njome osigura kočni učinak koji je dostatan za zaustavljanje vozila u propisanim uvjetima ako se zaustavi motor ili ako otkaže pogon izvora energije. Uz to, ako snagu kojom vozač djeluje na parkirni kočni sustav podupire servouređaj, mora se osigurati aktiviranje parkirnog kočnog sustava u slučaju kvara servouređaja, ako je potrebno i zalihom energije neovisnom o onoj iz koje se inače opskrbljuje serevouređaj. Ta zaliha energije može biti ona koja je namijenjena za radni kočni sustav.

5.2.1.15. Ako je riječ o motornom vozilu na koje je dopušteno spajanje prikolice koja je opremljena kočnicom kojom upravlja vozač vučnog vozila, radni kočni sustav vučnog vozila mora biti opremljen napravom koja je konstruirana tako da je moguće zakočiti vučno vozilo učinkovitošću propisanom za pomoćni kočni sustav ako se dogodi kvar kočnog sustava prikolice ili prekid u vodu za dovod zraka (ili drugoj vrsti veze te namjene) između vučnog vozila i njegove prikolice. U skladu s tim posebno je propisano da se ta naprava mora nalaziti na vučnom vozilu.

5.2.1.16. Pomoćni pneumatski ili hidraulični uređaji moraju se napajati energijom tako da se za vrijeme njihova rada postignu propisane vrijednosti usporenja i da u slučaju oštećenja izvora energije rad pomoćnih uređaja ne smije prouzročiti pad zaliha energije kojom se napajaju kočni sustavi ispod razine navedene u stavku 5.2.1.13.

5.2.1.17. Ako prikolica pripada kategoriji O3 ili O4, mora imati radni kočni sustav povezanog ili polupovezanog tipa.

5.2.1.18. Ako je riječ o vozilu koje smije vući prikolicu kategorije O3 ili O4, njegovi kočni sustavi moraju zadovoljavati sljedeće uvjete:

u slučaju kvara u radnom kočnom sustavu vučnog vozila, ako se sustav sastoji od najmanje dviju neovisnih jedinica, jedinice koje nisu u kvaru moraju biti sposobne djelomično ili potpuno aktivirati kočnice prikolice. To se kočenje mora moći izvesti postupno. Ako se to djelovanje postiže ventilom koji u uobičajenom radu nije aktivan, tada se takav ventil smije upotrijebiti samo ako vozač može jednostavno provjeriti ispravnost njegova rada bez upotrebe alata, iz kabine ili s vanjske strane vozila;

5.2.1.19. Za motorno vozilo opremljeno za vuču prikolice s električnim kočnim sustavom, u skladu sa stavkom 1.1. Priloga 14. ovom Pravilniku, moraju biti ispunjeni sljedeći zahtjevi:

5.2.1.20. Ako je riječ o pneumatskom kočnom sustavu koji se sastoji od dviju ili više odvojenih jedinica, svako se propuštanje između tih jedinica ili pri komandi ili iza nje treba stalno ispuštati u atmosferu.

5.2.1.21. Ako je riječ o motornom vozilu koje smije vući prikolicu kategorije O3 ili O4, radni kočni sustav prikolice smije se aktivirati samo zajedno s radnim, pomoćnim ili parkirnim kočnim sustavom vučnog vozila. Međutim, automatsko aktiviranje samo kočnica prikolice dopušteno je ako vučno vozilo automatski aktivira djelovanje kočnica prikolice isključivo u svrhu stabilizacije vozila.

5.2.1.22. Motorna vozila kategorija M2, M3, N2 i N3 koja nemaju više od četiri osovine moraju biti opremljena protublokirajućim sustavima kategorije 1 u skladu Prilogom 13. ovom Pravilniku.

5.2.1.23. Motorna vozila koja smiju vući prikolicu opremljenu protublokirajućim sustavom moraju biti opremljena barem jednim od sljedećih elemenata radi električnog prijenosa upravljanja:

5.2.1.24. Dodatni zahtjevi koji se odnose na vozila kategorija M2, N1 i kategorije N2 < 5 tona opremljena električnim regeneracijskim kočnim sustavom kategorije A:

5.2.1.25. Dodatni zahtjevi koji se odnose na vozila kategorija M2, N1 i kategorije N2 < 5 tona opremljena električnim regeneracijskim kočnim sustavom kategorije B:

5.2.1.26. Posebni dodatni zahtjevi za električni prijenos parkirnog kočnog sustava

5.2.1.26.1. U slučaju kvara unutar električnog prijenosa mora se spriječiti svako nenamjerno aktiviranje parkirnog kočnog sustava.

5.2.1.26.2. Sljedeći se zahtjevi moraju ispuniti u slučaju tako određenog električnog kvara.

5.2.1.26.3. Pomoćni uređaji mogu se opskrbljivati energijom iz električnog prijenosa parkirnog kočnog sustava ako je opskrba energijom dovoljna da omogući aktiviranje parkirnog kočnog sustava uz električno opterećenje vozila u stanjima bez kvara. Uz to, ako zalihu energije upotrebljava i radni kočni sustav, primjenjuju se i zahtjevi iz stavka 5.2.1.27.7.

5.2.1.26.4. Nakon što se prekidač za pokretanje koji upravlja električnom energijom kočnog uređaja postavi u isključen položaj i/ili se ukloni ključ za paljenje, i dalje mora biti moguće aktivirati parkirni kočni sustav, a njegovo otpuštanje mora biti onemogućeno.

5.2.1.27. Posebni dodatni zahtjevi za radne kočne sustave s električnim prijenosom upravljanja

5.2.1.27.1. Kad je parkirni kočni sustav otpušten, radni kočni sustav mora moći proizvesti ukupnu statičku kočnu silu koja je najmanje jednaka onoj propisanoj za ispitivanje tipa 0., čak i nakon isključivanja prekidača za paljenje/pokretanje i/ili uklanjanja ključa za paljenje. Motorna vozila koji smiju vući prikolice kategorije O3 ili O4 moraju osigurati puni upravljački signal za radni kočni sustav prikolice. Podrazumijeva se da u prijenosu električne energije radnog kočnog sustava mora biti na raspolaganju dovoljno energije.

5.2.1.27.2. U slučaju jednog privremenog kvara (< 40 ms) u električnom prijenosu upravljanja, isključujući napajanje energijom, (npr. nepreneseni signal ili pogreška u podacima), ne smije biti primjetnog utjecaja na učinak radne kočnice.

5.2.1.27.3. Na kvar u električnom prijenosu upravljanja (12), osim u njegovoj zalihi energije, koji utječe na funkciju i učinak sustava na koje se odnosi ovaj Pravilnik vozača se mora, prema potrebi, upozoriti crvenim ili žutim signalom upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.1. odnosno, ako je primjenjivo, stavka 5.2.1.29.1.2. Ako se propisani učinak radne kočnice više ne može postići (crveni signal upozorenja), vozača se na kvarove zbog gubitka električne veze (npr. prekid, odspajanje) mora upozoriti čim se dogode, a propisani preostali kočni učinak mora se postići aktiviranjem komande radne kočnice u skladu sa stavkom 2.4. Priloga 4. ovom Pravilniku. Ti se zahtjevi ne smiju tumačiti kao odstupanje od zahtjeva koji se odnose na pomoćno kočenje.

5.2.1.27.4. Motorno vozilo koje je električno spojeno s vučenim vozilom električnim upravljačkim vodom mora jasno upozoriti vozača kad vučeno vozilo šalje podatke o kvaru kod kojeg spremljena energija u bilo kojem dijelu radnog kočnog sustava prikolice padne ispod granice upozorenja kako je određena u stavku 5.2.2.16. Slično se upozorenje daje i kad trajni kvar (> 40 ms) u električnom prijenosu upravljanja, osim u njegovoj zalihi energije, sprečava postizanje propisanog učinka radne kočnice prikolice, kako je određeno u stavku 5.2.2.15.2.1. Za tu se svrhu mora upotrebljavati crveni signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.2.1.

5.2.1.27.5. U slučaju kvara izvora energije električnog prijenosa upravljanja, mora se, počevši od nazivne vrijednosti razine energije, osigurati puni raspon djelovanja radnog kočnog sustava nakon dvadeset uzastopnih punih aktiviranja komande radne kočnice. Tijekom ispitivanja komanda kočnice mora biti potpuno aktivirana 20 sekundi i otpuštena 5 sekundi nakon svakog aktiviranja. Podrazumijeva se da je tijekom tog ispitivanja u prijenosu energije radnog kočnog sustava na raspolaganju dovoljno energije da se osigura puno aktiviranje radnog kočnog sustava. Taj se zahtjev ne smije tumačiti kao odstupanje od zahtjeva iz Priloga 7.

5.2.1.27.6. Ako napon akumulatora padne ispod vrijednosti koju je proizvođač naveo kao vrijednost pri kojoj se propisani učinak radne kočnice više ne može jamčiti i/ili koja sprečava postizanje propisanog pomoćnog ili preostalog kočnog učinka najmanje dvaju neovisnih radnih kočnih sklopova, mora se aktivirati crveni signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.1. Nakon što se uključi signal upozorenja, mora biti moguće djelovati na komandu radne kočnice i postići barem preostali učinak propisan u stavku 2.4. Priloga 4. ovom Pravilniku. Podrazumijeva se da u prijenosu električne energije radnog kočnog sustava mora biti na raspolaganju dovoljno energije. Taj se zahtjev ne smije tumačiti kao odstupanje od zahtjeva koji se odnosi na pomoćno kočenje.

5.2.1.27.7. Ako se pomoćni uređaji napajaju iz iste zalihe energije kao i električni prijenos upravljanja, mora se osigurati da je, dok motor radi brzinom vrtnje koja nije veća od 80 % brzine pri kojoj je snaga motora najveća, napajanje energijom dovoljno za postizanje propisanih vrijednosti usporenja, bilo napajanjem koje može spriječiti pražnjenje te zalihe kad su uključeni svi pomoćni uređaji bilo automatskim isključivanjem unaprijed određenih dijelova pomoćnih uređaja kod napona iznad kritične razine iz stavka 5.2.1.27.6. ovog Pravilnika tako da se spriječi daljnje pražnjenje te zalihe. Sukladnost se može dokazati izračunom ili praktičnim ispitivanjem. Ako vozilo smije vući prikolicu kategorije O3 ili O4,u obzir se uzima potrošnja energije prikolice pri opterećenju od 400 W. Ovaj se stavak ne primjenjuje na vozila kod kojih se propisane vrijednosti usporenja mogu postići bez električne energije.

5.2.1.27.8. Ako se pomoćni uređaji napajaju energijom iz električnog prijenosa upravljanja, moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti:

5.2.1.27.8.1. u slučaju kvara izvora energije tijekom vožnje, u spremniku mora biti dovoljno energije za aktiviranje kočnica nakon aktiviranja komande;

5.2.1.27.8.2. u slučaju kvara izvora energije dok vozilo miruje i aktiviran je parkirni kočni sustav, u spremniku mora biti dovoljno energije za aktiviranje svjetala čak i kad su aktivirane kočnice.

5.2.1.27.9. U slučaju kvara električnog prijenosa upravljanja radnog kočnog sustava vučnog vozila opremljenog električnim upravljačkim vodom u skladu sa stavkom 5.1.3.1.2. ili 5.1.3.1.3., puno aktiviranje kočnica prikolice mora i dalje biti osigurano.

5.2.1.27.10. U slučaju kvara električnog prijenosa upravljanja prikolice koja je električno spojena samo električnim upravljačkim vodom, u skladu sa stavkom 5.3.1.1.3., kočenje prikolice mora se osigurati u skladu sa stavkom 5.2.1.18.4.1. Tako mora biti svaki put kad prikolica pošalje signal „zahtjev za kočenje preko napojnog voda” preko dijela za prijenos podataka električnog upravljačkog voda ili u slučaju trajne odsutnosti tog prijenosa podataka. Ovaj se stavak ne primjenjuje na pogonska vozila kojima se ne može upravljati prikolicama priključenima samo preko električnog upravljačkog voda, kako je opisano u stavku 5.1.3.5.

5.2.1.28. Posebni zahtjevi za regulaciju sile na spojnici

5.2.1.28.1. Regulacija sile na spojnici dopuštena je samo na vučnom vozilu.

5.2.1.28.2. Učinak regulacije sile na spojnici mora biti smanjenje razlike između dinamičkih stupnjeva kočenja vučnih i vučenih vozila. Rad regulacije sile na spojnici provjerava se u trenutku homologacije. Metodu kojom se provodi ta provjera zajednički određuju proizvođač vozila i tehnička služba, pri čemu se metoda ocjenjivanja i rezultati prilažu homologacijskom izvješću.

5.2.1.28.2.1. Regulacija sile na spojnici može regulirati stupanj kočenja TM/PM i/ili vrijednosti zahtjeva za kočenjem za prikolicu. Ako je riječ o vučnom vozilu opremljenom s dva upravljačka voda u skladu sa stavkom 5.1.3.1.2., oba signala podliježu sličnim regulacijskim prilagodbama.

5.2.1.28.2.2. Regulacija sile na spojnici ne smije spriječiti upotrebu najvećih mogućih kočnih tlakova.

5.2.1.28.3. Vozilo mora ispunjavati zahtjeve u pogledu kompatibilnosti u opterećenom stanju iz Priloga 10., ali za vrijeme djelovanja regulacije sile na spojnici vozilo može odstupati od tih zahtjeva u svrhu postizanja ciljeva iz stavka 5.2.1.28.2.

5.2.1.28.4. Kvar regulacije sile na spojnici mora se otkriti i na njega se vozača mora upozoriti žutim signalom upozorenja poput signala određenog u stavku 5.2.1.29.1.2. U slučaju kvara moraju biti ispunjeni odgovarajući zahtjevi iz Priloga 10.

5.2.1.28.5. Na kompenzaciju regulacijom sile na spojnici mora upozoriti žuti signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.1.2. ako to kompenzacijsko djelovanje prelazi nazivnu vrijednost zahtjeva definiranu u stavku 2.28.3. za više od 150 kPa do granice, izražene u pm, od 650 kPa (ili ekvivalentnu digitalnu vrijednost zahtjeva). Iznad razine od 650 kPa upozorenje se mora aktivirati ako se zbog kompenzacije točka djelovanja našla izvan pojasa kompatibilnosti u opterećenom stanju kako je određeno u Prilogu 10.za motorno vozilo.

Dijagram 1.

Vučna vozila za prikolice (osim poluprikolica)

Dijagram 2.

Tegljači poluprikolica

5.2.1.28.6. Regulacija sile na spojnici mora regulirati samo sile na spojnici koje stvara radni kočni sustav motornog vozila i prikolice. Radni kočni sustav motornog vozila ili prikolice ne smije kompenzirati sile na spojnici koje proizlaze iz učinka usporivača. Smatra se da usporivači nisu dio radnih kočnih sustava.

5.2.1.29. Signali upozorenja na kvarove i pogreške kočnica

Opći zahtjevi za svjetlosne signale upozorenja čija je funkcija upozoriti vozača na određene kvarove ili pogreške u kočnim uređajima motornog vozila ili, prema potrebi, njegove prikolice utvrđeni su u sljedećim podstavcima. Osim kako je opisano u stavku 5.2.1.29.6., ti se signali moraju upotrebljavati samo za namjene propisane ovim Pravilnikom.

5.2.1.29.1. Motorna vozila moraju biti sposobna davati sljedeće svjetlosne signale upozorenja na kvar i pogrešku kočnica:

5.2.1.29.2. Motorna vozila koja su opremljena električnim upravljačkim vodom i/ili smiju vući prikolicu opremljenu električnim prijenosom upravljanja moraju biti sposobna davati zasebni žuti signal upozorenja da označe neispravnost u električnom prijenosu upravljanja kočnog uređaja prikolice. Signal se mora aktivirati iz prikolice preko petog pina električnog priključka koji je sukladan s normom ISO 7638:2003 (13) pri čemu se signal koji pošalje prikolica mora u vučenom vozilu uvijek prikazati bez znatnog kašnjenja ili promjene. Taj signal upozorenja ne smije zasvijetliti ako spojena prikolica nema električni upravljački vod i/ili električni prijenos upravljanja ili ako prikolica nije spojena. Ta funkcija mora biti automatska.

5.2.1.29.2.1. Ako je riječ o motornom vozilu opremljenom električnim upravljačkim vodom, kad je električno spojeno s prikolicom s električnim upravljačkim vodom, crveni signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.1.1. mora se upotrijebiti i za upozoravanje na određene kvarove kočnih uređaja prikolice svaki put kad prikolica pošalje odgovarajuće podatke o kvaru putem dijela električnog upravljačkog voda za prijenos podataka. Ovo je dodatno upozorenje uz žuti signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2. Alternativno, umjesto upotrebe crvenog signala upozorenja određenog u stavku 5.2.1.29.1.1. i navedenog popratnog žutog signala, u vučnom se vozilu na takav kvar kočnog uređaja prikolice može upozoravati zasebnim crvenim signalom upozorenja.

5.2.1.29.3. Signali upozorenja moraju biti vidljivi i pri dnevnom svjetlu, vozač mora moći s vozačkog sjedala lako provjeriti da njihovo stanje zadovoljava, a kvar sastavnog dijela uređaja za upozoravanje ne smije prouzročiti bilo kakav gubitak učinka kočnog sustava.

5.2.1.29.4. Ako nije drukčije navedeno:

5.2.1.29.5. Navedeni signali upozorenja moraju zasvijetliti kad je električna oprema vozila (i kočnog sustava) pod naponom. Kad je vozilo u stanju mirovanja, kočni sustav prije isključivanja signala mora provjeriti da nije prisutan nijedan od navedenih kvarova ili neispravnosti. Navedeni kvarovi ili neispravnosti koji bi trebali aktivirati prethodno navedene signale upozorenja, ali koji se ne mogu detektirati u statičkim uvjetima, moraju se nakon detekcije pohraniti i prikazati pri pokretanju vozila i uvijek kad je prekidač za pokretanje u položaju „on” sve dok kvar ili neispravnost postoji.

5.2.1.29.6. Na nenavedene kvarove ili neispravnosti ili druge informacije o kočnicama ili podvozju motornog vozila može upozoriti žuti signal određen u stavku 5.2.1.29.1.2. ako su ispunjeni svi sljedeći uvjeti:

5.2.1.30. Signal kočenja za aktiviranje kočnih svjetala

5.2.1.30.1. Vozačevo aktiviranje radnog kočnog sustava mora proizvesti signal koji se upotrebljava za aktiviranje kočnih svjetala.

5.2.1.30.2. Zahtjevi za vozila koja upotrebljavaju elektroničko slanje signala za upravljanje početnim aktiviranjem radnog kočnog sustava i koja su opremljena usporivačem i/ili regeneracijskim kočnim sustavom kategorije A:

5.2.1.30.3. U slučaju vozila opremljenih kočnim sustavom čija se specifikacija razlikuje od specifikacije iz stavka 5.2.1.30.2., rad usporivača i/ili regeneracijskog kočnog sustava kategorije A može proizvesti signal bez obzira na nastalo usporenje.

5.2.1.30.4. Signal se ne smije proizvesti ako je usporenje nastalo prirodnim kočnim učinkom samog motora.

5.2.1.30.5. Aktiviranje radnog kočnog sustava „automatski upravljanim kočenjem” mora proizvesti prethodno navedeni signal. Međutim, signal se može prekinuti kad je nastalo usporenje manje od 0,7 m/s2 (14).

5.2.1.30.6. Aktiviranje dijela radnog kočnog sustava „selektivnim kočenjem” ne smije proizvesti prethodno navedeni signal (15).

5.2.1.30.7. U slučaju vozila opremljenih električnim upravljačkim vodom motorno vozilo mora proizvesti signal kad iz prikolice dobije poruku „aktiviraj kočna svjetla” preko električnog upravljačkog voda.

5.2.1.31. Ako je vozilo opremljeno uređajima za upozoravanje na kočenje u nuždi, aktiviranje radnog kočnog sustava smije prouzročiti aktiviranje i deaktiviranje signala za kočenje u nuždi samo kad su ispunjeni sljedeći uvjeti (16):

5.2.1.32. Ovisno o odredbama iz stavka 12.3. ovog Pravilnika, sva vozila sljedećih kategorija moraju biti opremljena kontrolom stabilnosti vozila:

Kontrola stabilnosti vozila mora obuhvaćati sprečavanje prevrtanja i održavanje smjera te ispunjavati tehničke zahtjeve iz Priloga 21. ovom Pravilniku.

5.2.1.33. Vozila kategorije N1 s najviše tri osovine mogu biti opremljena kontrolom stabilnosti vozila. Ako je ugrađena, ona mora obuhvaćati sprečavanje prevrtanja i održavanje smjera te ispunjavati tehničke zahtjeve iz Priloga 21. ovom Pravilniku.

5.2.2. Vozila kategorije O

5.2.2.1. Prikolice kategorije O1 ne trebaju biti opremljene radnim kočnim sustavom, no ako je prikolica te kategorije opremljena radnim kočnim sustavom, ona mora ispunjavati iste zahtjeve kao prikolica kategorije O2.

5.2.2.2. Prikolice kategorije O2 moraju biti opremljene radnim kočnim sustavom povezanog, polupovezanog tipa ili inercijskog (naletnog) tipa. Zadnji se tip dopušta samo za prikolice sa središnjom osovinom. Ipak, dopuštaju se električni kočni sustavi sukladni zahtjevima iz Priloga 14. ovom Pravilniku.

5.2.2.3. Prikolice kategorije O3 ili O4 moraju biti opremljene radnim kočnim sustavom povezanog ili polupovezanog tipa.

5.2.2.4. Radni kočni sustav:

5.2.2.5. Djelovanje radnog kočnog sustava mora biti raspodijeljeno na kotače iste osovine simetrično s obzirom na uzdužnu središnju ravninu vozila. Moraju se navesti kompenzacija i funkcije poput protublokirajućeg djelovanja koje mogu prouzročiti odstupanje od te simetrične raspodjele.

5.2.2.5.1. Vozača se na kompenziranje pogoršanja ili kvara u kočnom sustavu električnim prijenosom upravljanja mora upozoravati zasebnim žutim signalom upozorenja određenim u stavku 5.2.1.29.1.2. Taj se zahtjev primjenjuje na sve uvjete opterećenja kad kompenziranje prelazi sljedeće granične vrijednosti:

5.2.2.5.2. Gore definirana kompenzacija dopuštena je samo kod početnog aktiviranja kočnice pri brzinama vozila većim od 10 km/h.

5.2.2.6. Zbog neispravnosti prijenosa električnog upravljanja kočnice se ne smiju aktivirati u suprotnosti s namjerama vozača.

5.2.2.7. Kočne površine potrebne za postizanje propisane razine učinkovitosti moraju biti u stalnom dodiru s kotačima, bilo čvrsto pričvršćene ili povezane sastavnim dijelovima koji nisu skloni kvarovima.

5.2.2.8. Trošenje kočnica mora se moći jednostavno kompenzirati upotrebom sustava za ručno ili automatsko namještanje kočnih obloga. Uz to, komanda i sastavni dijelovi prijenosa i kočnica moraju imati rezervu hoda i, ako je potrebno odgovarajući način za kompenzaciju kojim se osigurava učinkovito kočenje bez potrebe trenutačnog namještanja kočnih obloga ako se kočnice pregriju ili ako se dosegne određena razina istrošenosti kočnih obloga.

5.2.2.8.1. Namještanje kočnih obloga zbog potrošenosti radnih kočnica mora biti automatsko. Ugradnja naprava za automatsko namještanje nije, međutim, obavezna za vozila kategorije O1 i O2. Kočnice opremljene napravama za automatsko namještanje kočnih obloga moraju, nakon što se kočnice zagriju i potom ohlade, omogućavati slobodno okretanje kotača kako je određeno u stavku 1.7.3. Priloga II. nakon ispitivanja tipa I. ili III., jednako tako prema potrebi određenog u tom Prilogu.

5.2.2.8.1.1. Ako je riječ o prikolicama kategorije O4, zahtjevi koji se odnose na radnu sposobnost iz stavka 5.2.2.8.1. smatraju se ispunjenima ako su ispunjeni zahtjevi iz stavka 1.7.3. iz Priloga 4.

5.2.2.8.1.2. Ako je riječ o prikolicama kategorija O2 i O3, zahtjevi koji se odnose na radnu sposobnost iz stavka 5.2.2.8.1. smatraju se ispunjenima ako su ispunjeni zahtjevi iz stavka 1.7.3. (18) iz Priloga 4.

5.2.2.8.2. Provjera istrošenosti tarnih sastavnih dijelova radne kočnice

5.2.2.8.2.1. Mora biti moguće lako procijeniti istrošenost obloga radne kočnice izvana ili s donje strane vozila, bez skidanja kotača, kroz prikladne otvore za pregled ili nekim drugim načinom. Provjeru se može obaviti uobičajenim jednostavnim automehaničarskim alatom ili uobičajenom opremom za pregled vozila.

Alternativno, prihvatljivi su zaslon na prikolici na kojem se prikazuju informacije o nužnosti zamjene obloga ili senzori na kotaču (dvostruki se kotači smatraju jednim kotačem) koji će vozača na njegovu mjestu upozoriti da je nužno zamijeniti obloge. Ako je upozorenje svjetlosno, smije se upotrijebiti žuti signal upozorenja određen u stavku 5.2.1.29.2. ako je sukladan sa zahtjevima iz stavka 5.2.1.29.6.

5.2.2.8.2.2. Procjena istrošenosti tarnih površina kočnih diskova ili bubnjeva smije se izvesti samo izravnim mjerenjem predmetnog sastavnog dijela ili pregledom pokazatelja istrošenosti kočnog diska ili bubnja, što može zahtijevati barem djelomično rastavljanje. Proizvođač vozila stoga u postupku homologacije određuje sljedeće:

Ti podaci moraju biti slobodno dostupni, npr. u priručniku vozila ili u elektroničkoj evidenciji.

5.2.2.9. Kočni sustavi trebaju biti takvi da se prikolica automatski zaustavi ako se spojnica odvoji dok se prikolica kreće.

5.2.2.10. Na svakoj prikolici koja mora biti opremljena radnim kočnim sustavom mora se osigurati kočenje parkirnom kočnicom i kad je prikolica odvojena od vučnog vozila. Parkirnu kočnicu mora moći aktivirati osoba koja stoji na tlu, no ako je riječ o prikolici za prijevoz putnika, tu se kočnicu mora moći aktivirati iz prikolice.

5.2.2.11. Ako je prikolica opremljena napravom koja omogućuje isključivanje pneumatskog aktiviranja kočnog sustava koji nije parkirni kočni sustav, taj sustav mora biti konstruiran i izrađen tako da se vrati u položaj mirovanja najkasnije pri nastavku dotoka stlačenog zraka u prikolicu.

5.2.2.12. Prikolice kategorija O3 i O4 moraju ispunjavati uvjete određene u stavku 5.2.1.18.4.2. Potreban je lako dostupan spoj za provjeru tlaka iza spojne glave upravljačkog voda.

5.2.2.12.1. U slučaju prikolica opremljenih električnim upravljačkim vodom i električno spojenih s vučnim vozilom opremljenim električnim upravljačkim vodom, djelovanje automatskog kočenja iz stavka 5.2.1.18.4.2. može se obustaviti dok je tlak u spremnicima stlačenog zraka prikolice dovoljan za postizanje kočnog učinka iz stavka 3.3. Priloga 4. ovom Pravilniku.

5.2.2.13. Prikolice kategorije O3 moraju biti opremljene protublokirajućim sustavom u skladu sa zahtjevima iz Priloga 13. ovom Pravilniku. Prikolice kategorije O4 moraju biti opremljene protublokirajućim sustavom u skladu sa zahtjevima iz Priloga 13. ovom Pravilniku koji se odnose na kategoriju A.

5.2.2.14. Ako se pomoćni uređaji opskrbljuju energijom iz radnog kočnog sustava, radni kočni sustav mora biti zaštićen kako bi se osiguralo da je zbroj kočnih sila na obodu kotača najmanje 80 % vrijednosti propisane za predmetnu prikolicu kako je definirano u stavku 3.1.2.1. Priloga 4. ovom Pravilniku. Taj zahtjev mora biti ispunjen u oba sljedeća radna uvjeta:

5.2.2.14.1. Gornje se odredbe smatraju ispunjenima kad se tlak u uređajima za pohranu energije održava na najmanje 80 % zahtijevane vrijednosti u upravljačkom vodu ili ekvivalentne digitalne vrijednosti zahtjeva kako je definirano u stavku 3.1.2.2. Priloga 4. ovom Pravilniku.

5.2.2.15. Posebni dodatni zahtjevi za radne kočne sustave s električnim prijenosom upravljanja

5.2.2.15.1. U slučaju jednog privremenog kvara (< 40 ms) u električnom prijenosu upravljanja, isključujući napajanje energijom, (npr. nepreneseni signal ili pogreška u podacima), ne smije biti primjetnog utjecaja na učinak radne kočnice.

5.2.2.15.2. U slučaju kvara električnog prijenosa upravljanja (19) (npr. lom, odspajanje) mora se održati kočni učinak koji iznosi najmanje 30 % učinka propisanog za radni kočni sustav predmetne prikolice. Za prikolice koje su električnom vezom spojene samo električnim upravljačkim vodom u skladu sa stavkom 5.1.3.1.3. Priloga I. i koje ispunjavaju zahtjeve iz stavka 5.2.1.18.4.2. učinkom propisanim u stavku 3.3. Priloga 4. ovom Pravilniku, dovoljno je pozvati se na odredbe stavka 5.2.1.27.10. ako više nije moguće osigurati kočni učinak od najmanje 30 % učinka propisanog za radni kočni sustav prikolice, bilo upućivanjem signala „zahtjev za kočenjem preko napojnog voda” preko dijela električnog upravljačkog voda za prijenos podataka bilo trajnim izostankom takvog prijenosa podataka.

5.2.2.15.2.1. Na kvar u električnom prijenosu upravljanja prikolice koji utječe na rad i učinak sustava na koje se odnosi ovaj Pravilnik i kvarove napajanja energijom preko priključka iz norme ISO 7638:2003 (20) vozača se upozorava zasebnim signalom upozorenja određenim u stavku 5.2.1.29.2. preko petog pina električnog priključka sukladnog s normom ISO 7638:2003. (20). Uz to, prikolice opremljene električnim upravljačkim vodom, ako su električno spojene s vučnim vozilom opremljenim električnim upravljačkim vodom, daju informacije o kvaru radi aktiviranja crvenog signala upozorenja određenog u stavku 5.2.1.29.2.1. preko dijela električnog upravljačkog voda za prijenos podataka ako se propisani učinak radne kočnice prikolice više ne može osigurati.

5.2.2.16. Vozača vučnog vozila mora se upozoriti kad energija spremljena u bilo kojem dijelu radnog kočnog sustava prikolice opremljene električnim upravljačkim vodom i električno spojene s vučnim vozilom električnim upravljačkim vodom padne ispod vrijednosti određene u skladu sa stavkom 5.2.2.16.1. Upozorenje se daje aktiviranjem crvenog signala određenog u stavku 5.2.1.29.2.1. Priloga I., a prikolica mora slati podatke o kvaru preko dijela električnog upravljačkog voda za prijenos podataka. Kako bi se vozača upozorilo na nisku razinu energije u prikolici, preko petog pina električnog priključka sukladnog s normom ISO 7638:2003, (21) mora se aktivirati i zasebni žuti signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2. kako bi se vozača upozorilo na nisku razinu energije u prikolici.

5.2.2.16.1. Vrijednost niske razine energije iz stavka 5.2.2.16. mora biti vrijednost pri kojoj, bez ponovnog punjenja spremnika energije i bez obzira na opterećenost prikolice, nije nakon četiri puna aktiviranja moguće i peti put aktivirati komandu radnog kočnog sustava i postići najmanje 50 % propisanog učinka radnog kočnog sustava predmetne prikolice.

5.2.2.17. Prikolice opremljene električnim upravljačkim vodom i prikolice kategorija O3 i O4 opremljene protublokirajućim sustavom moraju, za električni prijenos upravljanja, biti opremljene barem jednim od ovih priključaka:

Signali upozorenja na kvar propisani za prikolicu ovom Uredbom moraju se aktivirati preko navedenih priključaka. Zahtjevi koji se primjenjuju na prikolice s obzirom na prijenos signala upozorenja na kvarove moraju, prema potrebi, biti oni propisani za motorna vozila u stavcima 5.2.1.29.4., 5.2.1.29.5. i 5.2.1.29.6. ovog Pravilnika.

Prikolice opremljene priključkom iz norme ISO 7638:2003, kako je gore definirano, moraju imati neizbrisivu oznaku o djelovanju kočnog sustava s obzirom na to je li priključak iz norme ISO 7638:2003 spojen ili nije (23).

Oznaka mora biti postavljena tako da je vidljiva pri spajanju pneumatskih i električnih spojeva.

5.2.2.17.1. Prikolice opremljene kontrolom stabilnosti vozila kako je definirana u stavku 2.34. ovog Pravilnika moraju u slučaju kvara ili neispravnosti te funkcije signalizirati kvar ili neispravnost zasebnim žutim signalom upozorenja određenim u stavku 5.2.1.29.2. preko petog pina priključka iz norme ISO 7638:2003.

Signal upozorenja mora biti stalan i uključen dok postoji kvar ili neispravnost postoji, a prekidač za pokretanje nalazi se u položaju „on” (uključeno).

5.2.2.17.2. Uz opskrbu energijom iz navedenog priključka iz norme ISO 7638:2003, dopušteno je priključiti kočni sustav i na dodatnu opskrbu energijom. Međutim, u slučaju dodatne opskrbe energijom primjenjuju se sljedeće odredbe:

5.2.2.18. Ako se energija koju se dobavlja priključkom iz norme ISO 7638:2003 upotrebljava za funkcije definirane u stavku 5.1.3.6., kočni sustav mora imati prednost i biti zaštićen od preopterećenja koje ne proizlazi iz kočnog sustava. Ta zaštita mora biti funkcija kočnog sustava.

5.2.2.19. U slučaju kvara jednog od upravljačkih vodova koji povezuju dva vozila opremljena u skladu sa stavkom 5.1.3.1.2., prikolica mora upotrebljavati upravljački vod koji nije pogođen kvarom da se, automatski, osigura kočni učinak propisan za prikolice u stavku 3.1. Priloga 4.

5.2.2.20. Ako napon napajanja prikolice padne ispod vrijednosti koju je naveo proizvođač i pri kojoj se propisani učinak radne kočnice više ne može jamčiti, mora se aktivirati zasebni žuti signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2. preko petog pina priključka iz norme ISO 7638:2003 (24). Uz to, prikolice opremljene električnim upravljačkim vodom, kad su električno spojene s vučnim vozilom opremljenim električnim upravljačkim vodom, moraju preko dijela električnog upravljačkog voda za prijenos podataka slati podatke o kvaru potrebne za aktiviranje crvenog signala upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2.1.

5.2.2.21. Uz zahtjeve iz točaka 5.2.1.18.4.2. i 5.2.1.21., kočnice prikolice mogu se automatski aktivirati ako tu aktivaciju pokrene kočni sustav prikolice nakon procjene podataka dobivenih iz vozila.

5.2.2.22. Aktiviranje radnog kočnog sustava

5.2.2.22.1. Prikolica opremljena električnim upravljačkim vodom mora prenijeti poruku „aktiviranje kočnih svjetala” električnim upravljačkim vodom kad se kočni sustav prikolice aktivira tijekom automatski upravljanog kočenja koje pokrene prikolica. Međutim, signal se može prekinuti kad je nastalo usporenje manje od 0,7 m/s2 (25).

5.2.2.22.2. Prikolica opremljena električnim upravljačkim vodom ne smije poslati poruku „aktiviranje kočnih svjetala” električnim upravljačkim vodom tijekom selektivnog kočenja koje je pokrenula prikolica (26).

5.2.2.23. Ovisno o odredbama stavka 12.3. ovog Pravilnika, sva vozila kategorija O3 i O4 (27) s najviše tri osovine i zračnim ovjesom moraju biti opremljena kontrolom stabilnosti vozila. Ta funkcija mora obuhvaćati barem sprečavanje prevrtanja i ispunjavati tehničke zahtjeve iz Priloga 21. ovom Pravilniku.

6. ISPITIVANJA

Ispitivanja kočenja koja su obvezna za vozila za koja je zatražena homologacija te zahtijevani kočni učinak opisani su u Prilogu 4. ovom Pravilniku.

7. PREINAKE TIPA VOZILA ILI KOČNOG SUSTAVA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

7.1. O svakoj preinaci tipa vozila ili njegovih kočnih uređaja s obzirom na karakteristike iz Priloga 2. ovom Pravilniku obavješćuje se homologacijsko tijelo koje je homologiralo taj tip vozila. To tijelo tada može:

7.1.1. smatrati da učinjene preinake vjerojatno neće imati znatan štetni učinak i da vozilo u svakom slučaju još ispunjava zahtjeve ili

7.3. Homologacijsko tijelo koje dodjeljuje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj svakom obrascu izjave sastavljenom za takvo proširenje i o tome obavješćuje druge stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik izjavom u skladu s predloškom iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

8. SUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Vozilo homologirano na temelju ovog Pravilnika proizvodi se tako da ispunjavajući zahtjeve utvrđene u stavku 5. bude sukladno s homologiranim tipom.

8.2. Kako bi se provjerilo da su uvjeti iz stavka 8.1. ispunjeni, provodi se odgovarajuća kontrola proizvodnje.

8.3. Nositelj homologacije posebno mora:

8.4. Homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju može u svakom trenutku provjeriti metode kontrole sukladnosti koje se primjenjuju u svakoj proizvodnoj jedinici.

8.4.1. Pri svakoj inspekciji inspektoru se na uvid daje dokumentacija o ispitivanjima i nadgledanju proizvodnje.

8.4.2. Inspektor može nasumce uzeti uzorke koji će se ispitati u laboratoriju proizvođača. Najmanji broj uzoraka može biti određen na temelju rezultata proizvođačeve vlastite provjere.

8.4.3. Ako se čini da razina kvalitete ne zadovoljava ili da treba provjeriti valjanost ispitivanja provedenih pri primjeni stavka 8.4.2., inspektor bira uzorke za slanje u tehničku službu koja je provela homologacijska ispitivanja.

8.4.4. Homologacijsko tijelo može provesti svako ispitivanje propisano ovim Pravilnikom.

8.4.5. Uobičajena je učestalost inspekcija koje obavlja homologacijsko tijelo jednom u dvije godine. Ako se tijekom jednog od tih posjeta zabilježe nezadovoljavajući rezultati, homologacijsko tijelo mora osigurati poduzimanje svih nužnih koraka za što brže ponovno uspostavljanje sukladnosti proizvodnje.

9. SANKCIJE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

9.1. Homologacija dodijeljena s obzirom na tip vozila na temelju ovog Pravilnika može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi utvrđeni u stavku 8.1.

9.2. Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče prethodno dodijeljenu homologaciju, o tome bez odgode obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik obrascem izjave u skladu s predloškom u Prilogu 2. ovom Pravilniku.

10. KONAČNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiran u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju. Nakon što primi odgovarajuću izjavu, to je tijelo dužno o tome obavijestiti ostale stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik obrascem u skladu s predloškom iz Priloga 2. ovom Pravilniku.

11. IMENA I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVEDBU HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik obavješćuju tajništvo Ujedinjenih naroda o imenima i adresama tehničkih službi odgovornih za provedbu homologacijskih ispitivanja te homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se trebaju slati obrasci kojima se potvrđuje dodjela, proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije izdani u drugim državama.

12. PRIJELAZNE ODREDBE

12.1. Od službenog datuma stupanja na snagu niza izmjena 11 (11. srpnja 2008.) nijedna Ugovorna stranka koja primjenjuje ovu Uredbu ne smije odbiti dodijeliti ili prihvatiti homologaciju na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjena nizom izmjena 11.

12.2. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik izdaju homologacije samo ako tip vozila za homologaciju ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 11.

Ne dovodeći u pitanje te zahtjeve, sukladnost sa zahtjevima iz dopune 7. niza izmjena 11 ne zahtijeva se za sve nove homologacije prije 28. listopada 2014.

12.3. Od datuma primjene prikazanih u sljedećoj tablici s obzirom na niz izmjena 11 ovog Pravilnika, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik nisu obvezne prihvatiti tip vozila homologiran na temelju niza izmjena 10 ovog Pravilnika.

12.4. Ne dovodeći u pitanje zahtjeve iz stavka 12.3., do 24. listopada 2016. nijedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti prihvatiti homologaciju vozila koje ne ispunjava zahtjeve iz dopune 2. nizu izmjena 11 ovog Pravilnika.

12.5. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti dodijeliti proširenje homologacija za postojeće tipove koje su dodijeljene na temelju zahtjeva koji su postojali u vrijeme izvorne homologacije.

12.6. Ne dovodeći u pitanje prethodne prijelazne odredbe, ugovorne stranke čija bi primjena ovog Pravilnika stupila na snagu nakon datuma stupanja na snagu najnovijeg niza izmjena nisu obvezne prihvatiti homologacije koje su dodijeljene u skladu s bilo kojim prethodnim nizom izmjena ovoga Pravilnika.

12.7. Nakon 24 mjeseca od dana stupanja na snagu dopune 12. niza izmjena 11, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije tipovima vozila samo ako tip vozila koji treba homologirati ispunjava zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen dopunom 12. niza izmjena 11.

(1) Kako je definirano u Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, stavak 2. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) U skladu s datumima primjene iz stavka 12. ovog Pravilnika, zahtjevi u pogledu kočenja za vozila kategorije M1 ekskluzivno su obuhvaćeni Pravilnikom br. 13-H. Za vozila kategorije N1 ugovorne stranke koje su potpisnice Pravilnika br. 13-H i ovog Pravilnika moraju priznavati homologacije na temelju bilo kojeg od tih pravilnika kao jednako valjane.

(3) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. nalaze se u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, Prilog 3. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(4) Do usvajanja jedinstvenih tehničkih normi koje osiguravaju kompatibilnost i sigurnost, spojevi između pogonskih vozila i prikolica koji ispunjavaju odredbe stavka 5.1.3.1.3. nisu dopušteni.

(5) Nije primjenjivo za prikolice.

(6) Nije primjenjivo za vozila s električnim upravljanjem kočnim sustavima.

(7) Ako se razlikuje od minimalnog uklopnog tlaka.

(8) Primjenjivo samo za prikolice.

(9) Za potrebe redovitog tehničkog pregleda možda treba prilagoditi minimalne granične vrijednosti stupnja kočenja utvrđene za cijelo vozilo kako bi se u njima odrazili nacionalni ili međunarodni radni zahtjevi.

(10) Homologacijsko tijelo koje treba dodijeliti homologaciju ima pravo provjeriti radni kočni sustav provođenjem dodatnih ispitnih postupaka na vozilu.

(11) Priključak iz norme ISO 7638:2003 može se, prema potrebi, upotrebljavati u izvedbi s pet ili sedam pinova.

(12) Dok se ne postigne dogovor o jedinstvenim ispitnim postupcima, proizvođači moraju tehničkoj službi dostavljati analizu mogućih kvarova prijenosa upravljanja i njihovih učinaka. O tim informacijama raspravljaju i dogovaraju se tehnička služba i proizvođač vozila.

(13) Priključak iz norme ISO 7638:2003 može se, prema potrebi, upotrebljavati u izvedbi s pet ili sedam pinova.

(14) Sukladnost s tim zahtjevom proizvođač vozila mora potvrditi u homologacijskom postupku.

(15) Tijekom selektivnog kočenja funkcija se može promijeniti na automatski upravljano kočenje.

(16) Sukladnost s tim zahtjevom proizvođač vozila mora potvrditi u homologacijskom postupku.

(17) terenska vozila, vozila posebne namjene (npr. pokretni stroj na nestandardnoj šasiji vozila – pokretne dizalice, hidrostatički pogonjena vozila kod kojih se hidraulični pogon upotrebljava i za kočne i pomoćne funkcije, vozila kategorije N2 sa svim sljedećim obilježjima: bruto masa vozila između 3,5 i 7,5 tona, nestandardna šasija s niskim okvirom, više od dvije osovine i hidraulični prijenos), klasa I., klasa A i zglobna vozila kategorija M2 i M3, tegljači kategorije N2 za poluprikolicu s bruto masom između 3,5 i 7,5 tona izuzimaju se od ovog zahtjeva;

(18) Do usvajanja jedinstvenih tehničkih odredaba za pravilnu ocjenu funkcije naprave za automatsko namještanje kočnih obloga zahtjev u pogledu slobodnog okretanja kotača smatra se ispunjenim ako je slobodno okretanje kotača uočeno tijekom svih ispitivanja kočnica propisanih za predmetnu prikolicu.

(19) Dok se ne postigne dogovor o jedinstvenim ispitnim postupcima, proizvođači moraju tehničkoj službi dostavljati analizu mogućih kvarova prijenosa upravljanja i njihovih utjecaja. O tim informacijama raspravljaju i dogovaraju se tehnička služba i proizvođač vozila.

(20) Priključak iz norme ISO 7638:2003 može se, prema potrebi, upotrebljavati u izvedbi s pet ili sedam pinova.

(21) Poprečni presjeci vodiča definirani u normi ISO 7638:2003 za prikolice mogu se smanjiti ako je prikolica opremljena vlastitim neovisnim osiguračem. Nazivna struja osigurača ne smije biti veća od nazivne struje vodiča. To se odstupanje ne odnosi na prikolice opremljene za vuču druge prikolice.

(22) Poprečni presjeci vodiča definirani u normi ISO 7638:2003 za prikolice mogu se smanjiti ako je prikolica opremljena vlastitim neovisnim osiguračem. Nazivna struja osigurača ne smije biti veća od nazivne struje vodiča. To se odstupanje ne odnosi na prikolice opremljene za vuču druge prikolice.

(23) Ako je prikolica opremljena priključkom iz norme ISO 7638:2003 i automatskim priključkom, iz oznake se mora vidjeti da priključak iz norme ISO 7638 ne treba biti spojen kad je u upotrebi automatski priključak.

(24) Priključak iz norme ISO 7638:2003 može se, prema potrebi, upotrebljavati u izvedbi s pet ili sedam pinova.

(25) Sukladnost s tim zahtjevom proizvođač vozila mora potvrditi u homologacijskom postupku.

(26) Tijekom selektivnog kočenja funkcija se može promijeniti na automatski upravljano kočenje.

(27) Za prikolice za prijevoz posebnih tereta i prikolice s površinama za stajanje putnika taj zahtjev ne vrijedi.

Granične su vrijednosti propisane za najmanji učinak na ispitivanjima s neopterećenim vozilom i ispitivanjima s opterećenim vozilom one utvrđene u nastavku za svaku kategoriju vozila. Vozilo mora ispunjavati zahtjeve za propisani zaustavni put i za propisano prosječno puno postignuto usporenje za odgovarajuću kategoriju vozila, no ne mora biti nužno izmjeriti oba parametra.

1.1.2. Zaustavni put udaljenost je koju vozilo prijeđe od trenutka kad vozač počne djelovati na komandu kočnog sustava do trenutka kad se vozilo zaustavi; početna je brzina vozila brzina u trenutku kad vozač počne aktivirati komandu kočnog sustava; početna brzina ne smije biti manja od 98 % brzine propisane za to ispitivanje.

2.3.2. Ako je prikolica opremljena usporivačem, on mora ispunjavati zahtjeve iz stavaka od 2.3.1.1. do 2.3.1.4., kako je primjenjivo.

mora imati tlačni spremnik obujma od 30 litara koji se napuni na tlak od 650 kPa prije svakog ispitivanja i koji se ne smije nadopunjavati tijekom svakog ispitivanja. Na izlazu upravljačke naprave za kočenje simulator mora imati otvor promjera od 4,0 do 4,3 mm, uključujući te vrijednosti. Obujam cijevi mjeren od otvora do spojne glave, uključujući i spojnu glavu, mora iznositi 385 ± 5 cm3 (što se smatra ekvivalentom obujma cijevi duljine 2,5 m s unutarnjim promjerom od 13 mm pod tlakom od 650 kPa). Tlakovi u upravljačkom vodu navedeni u stavku 3.3.3. ovog Priloga mjere se neposredno iza otvora.

2.2.3. Vrijednost „t1” vrijeme je potrebno da relativni tlak poraste od 0 do p1, a „t2” vrijeme je potrebno da relativni tlak poraste od 0 do p2.

Za prikolice tlak u uređaju za mehaničko blokiranje kočnog cilindra ne smije biti veći od 400 kPa. Učinak parkirne kočnice mora se moći ostvariti i u slučaju bilo kakvog kvara radnog kočnog sustava prikolice. Uz to, mora biti moguće otpustiti kočnice najmanje tri puta nakon odvajanja prikolice, pri čemu tlak u napojnom vodu prije odvajanja mora biti 650 kPa. Ti uvjeti moraju biti ispunjeni kad su kočnice namještene s najmanjim mogućim zazorom. Uz to, mora se moći aktivirati i otpustiti parkirni kočni sustav kako je utvrđeno u stavku 5.2.2.10. ovog Pravilnika kad je prikolica priključena na vučno vozilo.

3.3.1. Osovina bi trebala biti, ako je to moguće, opterećena najvećom statičkom osovinskom masom, iako to nije nužno ako se tijekom ispitivanja uzme u obzir razlika u otporu kotrljanja zbog različite mase na ispitivanoj osovini.

3.1.3. Osovine bi trebale biti, ako je to moguće, opterećene najvećim statičkim osovinskim opterećenjem, iako to nije nužno ako se tijekom ispitivanja uzme u obzir razlika u otporu kotrljanja zbog različitog opterećenja na ispitivanim osovinama.

10.4.1. Hod naletne naprave s višeosovinskih prikolica sa zakretnim rudima čije kočno polužje ovisi o položaju vučne naprave mora biti veći od učinkovitog (korisnog) hoda komande s′; razlika mora biti najmanje jednaka gubitku hoda so. Gubitak hoda so ne smije premašiti 10 % učinkovitog hoda s′.

PTop = 1,1 do 1,2 P* ili pTop = 1,1 do 1,2 p*

2.2.20. so : gubitak hoda, tj. hod spojne glave u milimetrima kad je se aktivira tako da se pomakne od točke 300 mm iznad do točke 300 mm ispod vodoravne ravnine, pri čemu prijenos miruje.

PRILOG 13.

ZAHTJEVI ZA ISPITIVANJE VOZILA OPREMLJENIH PROTUBLOKIRAJUĆIM KOČNIM SUSTAVIMA

1. OPĆENITO

1.1. Ovim se Prilogom određuje potreban kočni učinak za cestovna vozila opremljena protublokirajućim kočnim sustavima.

1.2. Današnji se protublokirajući sustavi sastoje od najmanje jednog senzora, najmanje jednog regulatora i najmanje jednog modulatora. Svi uređaji drukčije konstrukcije koji se mogu pojaviti u budućnosti ili čija je protublokirajuća funkcija integrirana u drugi sustav smatraju se protublokirajućim kočnim sustavima u smislu ovog Priloga i Priloga 10. ako proizvode učinak jednak onom propisanom u ovom Prilogu.

2. DEFINICIJE

2.1. „Protublokirajući uređaj” dio je radnog kočnog sustava koji automatski kontrolira stupanj proklizavanja u smjeru vrtnje kotača na jednom ili više kotača vozila tijekom kočenja.

2.2. „Senzor” znači sastavni dio konstruiran za prepoznavanje uvjeta vrtnje kotača ili dinamičkog stanja vozila i njihov prijenos do regulatora.

2.3. „Regulator” znači sastavni dio konstruiran za procjenu podataka dobivenih od senzora i za prijenos podataka modulatoru.

2.4. „Modulator” znači sastavni dio konstruiran za promjenu kočnih sila u skladu sa signalom dobivenim od regulatora.

2.5. „Neposredno kontrolirani kotač”znači kotač čija se kočna sila modulira u skladu s podacima dobivenim najmanje iz njegova senzora (1).

2.6. „Posredno kontrolirani kotač”znači kotač čija se kočna sila modulira u skladu s podacima koje daju senzori drugih kotača. (1)

2.7. „djelovanje punim ciklusom” znači da protublokirajući sustav neprestano modulira kočnu silu radi sprečavanja blokiranja neposredno kontroliranih kotača. Smatra se da upotrebe kočnica tijekom kojih se moduliranje dogodi samo jednom do zaustavljanja ne odgovaraju toj definiciji.

Ako je riječ o prikolicama s pneumatskim kočnim sustavima, djelovanje protublokirajućeg kočnog sustava punim ciklusom osigurano je samo ako je tlak raspoloživ u bilo kojem kočnom cilindru neposredno kontroliranog kotača više od 100 kPa iznad najvećeg tlaka djelovanja tijekom predmetnog ispitivanja. Raspoloživi dobavni tlak ne smije se povećati iznad 800 kPa.

3. VRSTE PROTUBLOKIRAJUĆIH SUSTAVA

3.1. Smatra se da je motorno vozilo opremljeno protublokirajućim sustavom u smislu stavka 1. Priloga 10. ovom Pravilniku ako je ugrađen jedan od sljedećih sustava:

3.1.1. Protublokirajući sustav kategorije 1. Vozilo opremljeno protublokirajućim sustavom kategorije 1. mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga.

3.1.2. Protublokirajući sustav kategorije 2. Vozilo opremljeno protublokirajućim sustavom kategorije 2. mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga, osim zahtjeva iz stavka 5.3.5.

3.1.3. Protublokirajući sustav kategorije 3. Vozilo opremljeno protublokirajućim sustavom kategorije 3. mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga, osim zahtjeva iz stavaka 5.3.4. i 5.3.5. Na takvim vozilima svaka pojedinačna osovina (ili skupina osovina) koja nema najmanje jedan neposredno kontrolirani kotač mora ispunjavati uvjete koji se odnose na iskorištenja prianjanja i redoslijed blokiranja kotača iz Priloga 10. ovom Pravilniku s obzirom na stupanj kočenja, odnosno opterećenje. Ti se zahtjevi mogu provjeriti na cestama visoke i niske prionjivosti (najviše oko 0,8 i 0,3) moduliranjem sile na komandi radne kočnice.

3.2. Prikolicu se smatra opremljenom protublokirajućim sustavom u smislu stavka 1. Priloga 10. ovom Pravilniku ako su neposredno kontrolirana barem dva kotača na suprotnim stranama vozila i ako sve ostale kotače neposredno ili posredno kontrolira protublokirajući sustav. Ako je riječ o običnim prikolicama, neposredno se kontroliraju najmanje dva kotača na jednoj prednjoj osovini i dva kotača na jednoj stražnjoj osovini, pri čemu svaka od tih osovina ima najmanje jedan neovisni modulator, a svi su drugi kotači neposredno ili posredno kontrolirani. Uz to, prikolica s protublokirajućim sustavom mora ispunjavati jedan od sljedećih zahtjeva:

3.2.1. Protublokirajući sustav kategorije A Prikolica opremljena protublokirajućim sustavom kategorije A mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga.

3.2.2. Protublokirajući sustav kategorije B Prikolica opremljena protublokirajućim sustavom kategorije B mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga, osim zahtjeva iz stavka 6.3.2.

4. OPĆI ZAHTJEVI

4.1. Poseban svjetlosni signal upozorenja mora upozoriti vozača na kvarove električnog prijenosa upravljanja protublokirajućeg sustava (2) koji utječu na sustav s obzirom na zahtjeve iz ovog Priloga u pogledu funkcionalnosti i radne sposobnosti. U tu se svrhu mora upotrebljavati žuti signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.2. ovog Pravilnika.

4.1.1. Nepravilnosti u radu senzora koje se ne mogu otkriti u statičkim uvjetima moraju se otkriti najkasnije kad brzina vozila prijeđe 10 km/h (3). Međutim, provjera se smije odgoditi radi sprečavanja pogrešnog upozoravanja na kvar kad senzor ne daje podatke o brzini jer se kotač ne okreće, ali detekcija se mora dogoditi najkasnije kad brzina vozila prijeđe 15 km/h.

4.1.2. Kad je protublokirajući kočni sustav pod naponom dok je vozilo u stanju mirovanja, električno regulirani pneumatski ventili moraju proći najmanje jedan puni ciklus.

4.2. Motorna vozila opremljena protublokirajućim sustavom koja smiju vući prikolicu opremljenu takvim sustavom moraju biti opremljena odvojenim svjetlosnim signalom upozorenja za protublokirajući sustav prikolice koji ispunjava zahtjeve iz stavka 4.1. ovog Priloga. U tu se svrhu moraju upotrijebiti zasebni žuti signali upozorenja iz stavka 5.2.1.29.2. ovog Pravilnika koji se aktiviraju preko petog pina električnog priključka koji odgovara normi ISO 7638:2003 (4).

4.3. U slučaju kvara određenog u stavku 4.1., primjenjuju se sljedeći zahtjevi:

Motorna vozila: U slučaju kvara dijela prijenosa radnog kočnog sustava, preostali kočni učinak mora biti onaj koji je propisan za predmetno vozilo kako je određeno u stavku 5.2.1.4. ovog Pravilnika. Taj se zahtjev ne smije tumačiti kao odstupanje od zahtjeva koji se odnose na pomoćno kočenje.

Prikolice: preostali kočni učinak mora biti onaj određen u stavku 5.2.2.15.2. ovog Pravilnika.

4.4. Magnetska i električna polja ne smiju negativno utjecati na djelovanje protublokirajućeg sustava. To se dokazuje sukladnošću s Pravilnikom br. 10 kako se zahtijeva stavkom 5.1.1.4. ovog Pravilnika.

4.5. Ne smije biti ručne naprave za isključivanje ili promjenu načina djelovanja (5) protublokirajućeg sustava, osim na terenskim motornim vozilima kategorija N2 ili N3; ako su vozila kategorije N2 ili N3 opremljena takvom napravom, moraju biti ispunjeni sljedeći uvjeti:

4.5.1. motorno vozilo kojem je protublokirajući sustav isključen ili mu je način djelovanja promijenila naprava iz stavka 4.5., mora ispunjavati sve odgovarajuće zahtjeve iz Priloga 10. ovom Pravilniku;

4.5.2. svjetlosnim signalom upozorenja mora se obavijestiti vozača da je protublokirajući sustav isključen ili da je promijenjen način djelovanja; u tu se svrhu može upotrebljavati žuti signal upozorenja iz stavka 5.2.1.29.1.2. ovog Pravilnika. Signal upozorenja može biti stalno uključen ili treptati;

4.5.3. protublokirajući sustav mora se automatski uključiti/vratiti u vozni način djelovanja kad se prekidač za pokretanje motora ponovo postavi u položaj „on” (uključeno);

4.5.4. priručnik vozila koji dostavlja proizvođač mora sadržavati upozorenje o posljedicama ručnog isključivanja ili promjene načina djelovanja protublokirajućeg sustava;

4.5.5. naprava iz stavka 4.5. smije, zajedno s vučnim vozilom, isključiti/promijeniti način djelovanja protublokirajućeg sustava kočnice. Posebna naprava samo za prikolicu nije dopuštena.

4.6. Vozila opremljena integriranim usporivačem moraju biti opremljena i protublokirajućim sustavom koji djeluje barem na radne kočnice osovine na koju djeluje usporivač i na sam usporivač te ispunjavati odgovarajuće zahtjeve iz ovog Priloga.

5. POSEBNE ODREDBE KOJE SE ODNOSE NA MOTORNA VOZILA

5.1. Potrošnja energije

Kočni sustavi opremljeni protublokirajućim sustavima moraju održati svoj učinak pri dugotrajnom punom aktiviranju upravljačke naprave radne kočnice. Usklađenost s tim zahtjevom provjerava se sljedećim ispitivanjima:

5.1.1. Ispitni postupak

5.1.1.1. Početna razina energije u uređajima za pohranu energije je ona koju je naveo proizvođač. Ta razina mora biti najmanje tolika da se osigura učinak propisan za radno kočenje kad je vozilo opterećeno.

Uređaji za pohranu energije za pneumatske pomoćne uređaje moraju biti odspojena.

5.1.1.2. Od početne brzine koja nije manja od 50 km/h, na površini s koeficijentom prianjanja od 0,3 ili manjim (6), kočnice opterećenog vozila moraju biti potpuno aktivirane tijekom vremena t, pri čemu se uzima u obzir energiju koju potroše posredno kontrolirani kotači, a svi neposredno kontrolirani kotači moraju ostati pod kontrolom protublokirajućeg sustava.

5.1.1.3. Tada se mora isključiti motor vozila ili prekinuti dobava energije u uređaje za pohranu prijenosa energije.

5.1.1.4. Potom se, dok vozilo miruje, četiri puta uzastopce potpuno aktivira upravljačka naprava radne kočnice.

5.1.1.5. Kad se upravljačku napravu aktivira peti put, mora biti moguće zakočiti vozilo najmanje s učinkom propisanim za pomoćnu kočnicu opterećenog vozila.

5.1.1.6. Tijekom ispitivanja, u slučaju motornih vozila koja smiju vući prikolicu opremljenu pneumatskim kočnim sustavom, napojni vod mora biti blokiran, a na pneumatski se upravljački vod, ako je ugrađen, mora spojiti uređaj za pohranu energije obujma 0,5 litara (u skladu sa stavkom 1.2.2.3. dijela A Priloga 7. ovom Pravilniku). Kad se kočnice aktiviraju peti put, kako je propisano stavkom 5.1.1.5., razina energije koja se šalje u pneumatski upravljački vod ne smije biti ispod polovine razine postignute pri punom aktiviranju s početnom razinom energije.

5.1.2. Dodatni zahtjevi

5.1.2.1. Koeficijent prianjanja površine ceste mora se mjeriti pomoću ispitnog vozila metodom opisanom u stavku 1.1. Dodatka 2. ovom Prilogu.

5.1.2.2. Ispitivanje kočenja izvodi se s odspojenim motorom u praznom hodu i s opterećenim vozilom.

5.1.2.3. Vrijeme kočenja t utvrđuje se formulom:

(but not less than 15 seconds)

pri čemu je t izraženo u sekundama, a vmax, najveća konstrukcijska brzina vozila, u km/h, uz gornju granicu od 160 km/h.

5.1.2.4. Ako se vrijeme t ne može postići u jednoj fazi kočenja, dopuštene su dodatne faze, ali najviše četiri.

5.1.2.5. Ako se ispitivanje izvodi u više faza, između faza ispitivanja nije dopušten dovod nove energije.

Od druge se faze u obzir može uzeti potrošnja energije koja odgovara početnom aktiviranju kočnice i to oduzimanjem jednog punog aktiviranja kočnice od četiri puna aktiviranja propisana u stavku 5.1.1.4. (i stavcima 5.1.1.5., 5.1.1.6. i 5.1.2.6.) ovog Priloga za svaku od druge, treće i četvrte faze, kako je primjenjivo, upotrijebljene u ispitivanju propisanom u stavku 5.1.1.

5.1.2.6. Učinak propisan u stavku 5.1.1.5. ovog Priloga smatra se postignutim ako je, na kraju četvrtog aktiviranja, dok vozilo miruje, razina energije u uređajima za pohranu jednaka ili veća od razine zahtijevane za pomoćno kočenje opterećenog vozila.

5.2. Iskorištenje prianjanja

5.2.1. Iskorištenje prianjanja protublokirajućeg sustava uzima u obzir stvarno povećanje zaustavnog puta iznad teoretskog minimuma. Smatra se da protublokirajući uređaj zadovoljava ako je ispunjen uvjet ε ≥ 0,75, pri čemu je ε iskorišteno prianjanje kako je određeno u stavku 1.2. Dodatka 2. ovom Prilogu.

5.2.2. Iskorištenje prianjanja ε mora se mjeriti na površinama ceste s koeficijentom prianjanja 0,3 ili manjim (7) i približno 0,8 (suha cesta), s početnom brzinom od 50 km/h. Radi poništavanja učinaka razlike u temperaturi kočnica, preporučljivo je vrijednost zAL utvrditi prije utvrđivanja vrijednosti k.

5.2.3. Ispitni postupak za utvrđivanje koeficijenta prianjanja (k) i formula za izračun iskorištenja prianjanja (ε) utvrđeni su u Dodatku 2. ovom Prilogu.

5.2.4. Iskorištenje prianjanja protublokirajućeg sustava provjerava se na potpunim vozilima opremljenima protublokirajućim sustavima kategorija 1. ili 2. U slučaju vozila opremljenih protublokirajućim sustavima kategorije 3., zahtjeve moraju ispunjavati samo osovine s najmanje jednim neposredno kontroliranim kotačem.

5.2.5. Uvjet ε ≥ 0,75 mora se provjeriti s opterećenim i neopterećenim vozilom (8).

Ispitivanje opterećenog vozila na cesti visoke prionjivosti smije se izostaviti ako propisana sila na upravljačku napravu ne izazove djelovanje protublokirajućeg sustava punim ciklusom.

Pri ispitivanju neopterećenog vozila sila koja djeluje na upravljačku napravu kočnica smije se povećati na 100 daN ako se punom silom ne može postići djelovanje sustava (9). Ako 100 daN nije dovoljno za postizanje djelovanja sustava, to se ispitivanje smije izostaviti. Kad je riječ o pneumatskim kočnim sustavima, za potrebe tog ispitivanja zračni tlak ne smije se povećati iznad vrijednosti isklopnog tlaka.

5.3. Dodatne provjere

Na opterećenom i neopterećenom vozilu, dok je motor odspojen, moraju se obaviti sljedeće dodatne provjere.

5.3.1. Kotači koje neposredno kontrolira protublokirajući sustav ne smiju se blokirati kad se na upravljačku napravu iznenada djeluje punom silom (9) na površinama ceste određenima u stavku 5.2.2. ovog Priloga pri početnoj brzini od 40 km/h i pri visokoj početnoj brzini kako je navedeno u tablici (10) (11)

Kategorija vozila Najveća ispitna brzina Površina visoke prionjivosti Sve kategorije osim N2, N3 opterećene 0,8 vmax ≤ 120 km/h N2, N3 opterećene 0,8 vmax ≤ 80 km/h Površina niske prionjivosti N1 0,8 vmax ≤ 120 km/h M2, M3, N2 osim tegljača poluprikolica 0,8 vmax ≤ 80 km/h tegljači poluprikolica iz N3 i N2 0,8 vmax ≤ 70 km/h

5.3.2. Kad osovina prijeđe s površine visoke prionjivosti (kH) na površinu niske prionjivosti (kL), pri čemu je kH ≥ 0,5 i kH/kL ≥ 2 (12) pri punoj sili (9) aktiviranja upravljačke naprave, neposredno kontrolirani kotači ne smiju se blokirati. Brzina vožnje i trenutak aktiviranja kočnice izračunava se tako da se, kad protublokirajući sustav djeluje punim ciklusom na površini visoke prionjivosti, prijelaz s jedne površine na drugu obavlja pri visokoj i niskoj brzini u uvjetima utvrđenima u stavku 5.3.1. ovog Priloga (11).

5.3.3. Kad vozilo prijeđe s površine niske prionjivosti (kL) na površinu visoke prionjivosti (kH), pri čemu je kH ≥ 0,5 i kH/kL ≥ 2 (12) pri punoj sili (9) aktiviranja upravljačke naprave, usporenje vozila mora postići odgovarajuće visoku vrijednost u prihvatljivom vremenu, a vozilo ne smije skrenuti sa svojeg početnog smjera. Brzina vožnje i trenutak aktiviranja kočnice izračunava se tako da se, kad protublokirajući sustav u djeluje punim ciklusom na površini niske prionjivosti, prijelaz s jedne površine na drugu događa na približno 50 km/h.

5.3.4. Ako je riječ o vozilima opremljenima protublokirajućim sustavima kategorija 1. ili 2. kad se desni i lijevi kotači vozila nalaze na površinama s različitim koeficijentima prianjanja (kH i kL), pri čemu je kH ≥ 0,5 i kH/kL ≥ 2 (13), neposredno kontrolirani kotači ne smiju se blokirati kad se iznenada primjeni puna sila (14) na upravljačku napravu pri brzini od 50 km/h.

5.3.5. Uz to, opterećena vozila opremljena protublokirajućim sustavom kategorije 1. moraju, pod uvjetima iz stavka 5.3.4. ovog Priloga, postići propisani stupanj kočenja iz Dodatka 3. ovom Prilogu.

5.3.6. Međutim, u ispitivanjima propisana u stavcima 5.3.1., 5.3.2., 5.3.3., 5.3.4. i 5.3.5. ovog Priloga, dopuštena su kratka razdoblja blokiranja kotača. Uz to, blokiranje kotača dopušteno je kad je brzina vozila manja od 15 km/h; slično tome, blokiranje posredno kontroliranih kotača dopušteno je pri bilo kojoj brzini, ali to ne smije utjecati na stabilnost i upravljivost.

5.3.7. Tijekom ispitivanja propisanih u stavcima 5.3.4. i 5.3.5. ovog Priloga dopuštene su ispravke u upravljanju ako je kutno zakretanje upravljača tijekom prvih dviju sekunda unutar 120° i ukupno ne veće od 240°. Uz to, na početku tih ispitivanja središnja uzdužna ravnina vozila mora prelaziti preko granice između površina visoke i niske prionjivosti, a tijekom tih ispitivanja ni jedan dio (vanjskih) guma ne smije prijeći tu granice.

6. POSEBNE ODREDBE ZA PRIKOLICE

6.1. Potrošnja energije

Prikolice opremljene protublokirajućim sustavima moraju biti konstruirane tako da, čak i nakon što je upravljačka naprava radne kočnice bila neko vrijeme potpuno aktivirana, vozilo zadrži dovoljno energije da se zaustavi uz prihvatljiv zaustavni put.

6.1.1. Usklađenost s prethodnim zahtjevom mora se provjeriti postupkom određenim u daljnjem tekstu, s neopterećenim vozilom na ravnoj i glatkoj cesti s površinom koja ima dobar koeficijent prianjanja (15) i kočnicama namještenim na najmanju moguću zračnost te s regulatorom kočne sile sa senzorom opterećenja (ako je ugrađen) u položaju „opterećeno” tijekom ispitivanja.

6.1.2. U pneumatskim kočnim sustavima početna razina energije u uređajima za pohranu energije mora biti ekvivalentna tlaku od 800 kPa na spojnoj glavi napojnog voda prikolice.

6.1.3. Pri početnoj brzini vozila od najmanje 30 km/h kočnicu se potpuno aktivira u trajanju t = 15 s tijekom kojeg svi kotači moraju biti pod kontrolom protublokirajućeg sustava. Tijekom tog ispitivanja uređaji za pohranu energije moraju biti isključeni.

Ako se vrijeme t = 15 s ne može ostvariti u jednoj fazi kočenja, dopuštene su dodatne faze. Između tih faza uređaji za pohranu energije ne smiju se napajati novom energijom, a od druge faze mora se uzeti u obzir dodatna potrošnja energije za punjenje kočnih cilindara, npr. sljedećim ispitnim postupkom.

Tlak u spremnicima na početku prve faze treba odgovarati tlaku iz stavka 6.1.2. ovog Priloga. Na početku sljedećih faza tlak u spremnicima nakon aktiviranja kočnica ne smije biti manji od tlaka u spremnicima na kraju prethodne faze.

U svakoj sljedećoj fazi u obzir se uzima samo vrijeme od trenutka kad je tlak u spremnicima jednak tlaku na kraju prethodne faze.

6.1.4. Na kraju kočenja, kad je vozilo zaustavljeno, četiri se puta potpuno aktivira upravljačka naprava radne kočnice. Pri petom aktiviranju tlak u radnom vodu mora biti dovoljan da omogući ostvarivanje ukupne kočne sile na obodu kotača od najmanje 22,5 % najvećeg opterećenja kotača kad vozilo miruje, a da ne izazove automatsko aktiviranje bilo kojeg kočnog sustava kojim ne upravlja protublokirajući sustav.

6.2. Iskorištenje prianjanja

6.2.1. Smatra se da su kočni sustavi opremljeni protublokirajućim sustavom prihvatljivi ako je ispunjen uvjet ε ≥ 0,75, pri čemu je ε iskorišteno prianjanje kako je određeno u stavku 2. Dodatka 2. ovom Prilogu. Taj se uvjet mora provjeriti s neopterećenim vozilom na ravnoj i glatkoj cesti s površinom koja ima dobar koeficijent prianjanja (16) (17).

6.2.2. Radi poništavanja učinaka razlike u temperaturi kočnica, preporučljivo je vrijednost zRAL utvrditi prije utvrđivanja vrijednosti kR.

6.3. Dodatne provjere

6.3.1. Pri brzinama većima od 15 km/h kotači koje neposredno kontrolira protublokirajući sustav ne smiju se blokirati kad se na upravljačku napravu prikolice iznenada djeluje punom silom (18). To se mora provjeriti pod uvjetima propisanima u stavku 6.2. ovog Priloga pri početnim brzinama od 40 km/h i 80 km/h.

6.3.2. Odredbe iz ovog stavka vrijede samo za prikolice opremljene protublokirajućim sustavom kategorije A. Kad se desni i lijevi kotači nalaze na površinama koje daju različite najveće stupnjeve kočenja (zRALH i zRALL), pri čemu je:

and

neposredno kontrolirani kotači ne smiju se blokirati kad se na upravljačku napravu prikolice iznenada djeluje punom silom (18) pri brzini od 50 km/h. Omjer zRALH/zRALL može se utvrditi postupkom iz stavka 2. Dodatka 2. ovom Prilogu ili izračunavanjem omjera zRALH/zRALL. Pod tim uvjetom neopterećeno vozilo mora postići propisani stupanj kočenja iz Dodatka 3. ovom Prilogu1. (17).

6.3.3. Na brzinama vozila ≥ 15 km/h neposredno kontrolirani kotači smiju se kratkotrajno blokirati, a na brzinama < 15 km/h dopušteno je svako blokiranje. Posredno kontrolirani kotači smiju se blokirati na bilo kojoj brzini, no to ni u jednom slučaju ne smije utjecati na stabilnost.

(1) Smatra se da protublokirajući sustavi koji rade na načelu odabira više vrijednosti (select-high ili SH) obuhvaćaju i posredno i neposredno kontrolirane kotače; ; u sustavima koji rade na načelu odabira niže vrijednosti (select-low ili SL) svi kotači sa senzorima smatraju se neposredno kontroliranim kotačima.

(2) Dok se ne postigne dogovor o jedinstvenim ispitnim postupcima, proizvođači moraju tehničkoj službi dostavljati analizu mogućih kvarova prijenosa upravljanja i njihovih učinaka. O tim informacijama raspravljaju i dogovaraju se tehnička služba i proizvođač vozila.

(3) Signal upozorenja može ponovo zasvijetliti kad vozilo miruje pod uvjetom da se ugasi kad vozilo postigne brzinu od 10 ili 15 km/h, kako je primjenjivo, ako je sustav ispravan.

(4) Priključak iz norme ISO 7638:2003 može se, prema potrebi, upotrebljavati u izvedbi s pet ili sedam pinova.

(5) Podrazumijeva se da stavak 4.5. ne vrijedi za naprave koje mijenjaju način upravljanja protublokirajućeg sustava ako su u promijenjenom načinu upravljanja ispunjeni svi zahtjevi za kategoriju protublokirajućeg kočnog sustava kojim je vozilo opremljeno. U tom slučaju, međutim, moraju biti ispunjeni zahtjevi iz stavaka 4.5.2., 4.5.3. i 4.5.4.

(6) Dok takve ispitne površine ne postanu opće dostupne, prema prosudbi tehničke službe smiju se upotrijebiti gume na granici istrošenosti i više vrijednosti, do 0,4. Bilježe se dobivena stvarna vrijednost, tip gume i vrsta površine.

(7) Dok takve ispitne površine ne postanu opće dostupne, prema prosudbi tehničke službe smiju se upotrijebiti gume na granici istrošenosti i više vrijednosti, do 0,4. Bilježe se dobivena stvarna vrijednost, tip gume i vrsta površine.

(8) Dok se ne uvede jedinstven ispitni postupak, ispitivanja koja se zahtijevaju ovim stavkom možda će se trebati ponavljati za vozila opremljena električnim regeneracijskim kočnim sustavima kako bi se utvrdile različite vrijednosti raspodjele kočenja koje omogućuju automatske funkcije na vozilu.

(9) „Puna sila” znači najveća sila utvrđena u Prilogu 4. ovom Pravilniku za određenu kategoriju vozila; može se primijeniti veća sila ako je to potrebno za aktiviranje protublokirajućeg sustava.

(10) Odredbe iz ovog stavka primjenjuju se od 13. ožujka 1992. (Odluka Radne skupine o proizvodnji vozila, TRANS/SC.1/WP.29/341, st. 23.).

(11) Svrha ovih ispitivanja je provjeriti da se kotači ne blokiraju i da vozilo ostaje stabilno; zato na površinama niske prionjivosti nije potrebno vozilo potpuno zaustaviti.

(12) Vrijednosti kH i kL mjere se kako je određeno u Dodatku 2. ovom Prilogu.

(13) Vrijednosti kH i kL mjere se kako je određeno u Dodatku 2. ovom Prilogu.

(14) „Puna sila” znači najveća sila utvrđena u Prilogu 4. ovom Pravilniku za određenu kategoriju vozila; može se primijeniti veća sila ako je to potrebno za aktiviranje protublokirajućeg sustava.

(15) Ako je koeficijent prianjanja na ispitnoj stazi previsok pa onemogućuje djelovanje protublokirajućeg sustava punim ciklusom, ispitivanje se može provesti na površini s nižim koeficijentom prianjanja.

(16) Ako je koeficijent prianjanja na ispitnoj stazi previsok pa onemogućuje djelovanje protublokirajućeg sustava punim ciklusom, ispitivanje se može provesti na površini s nižim koeficijentom prianjanja.

(17) Ako je riječ o prikolicama opremljenima regulatorom kočne sile, tlak se smije povećati tako da se osigura djelovanje protublokirajućeg sustava punim ciklusom.

(18) „Puna sila” znači najveća sila utvrđena u Prilogu 4. ovom Pravilniku za određenu kategoriju vozila; može se primijeniti veća sila ako je to potrebno za aktiviranje protublokirajućeg sustava.

Dodatak 1. Simboli i definicije Simboli Definicije E međuosovinski razmak ER razmak između vučnog svornjaka r i središta osovina poluprikolice (ili udaljenost između spojne glave ruda i središta osovina prikolice sa središnjom osovinom) ε iskorišteno prianjanje vozila: kvocijent najvećeg stupnja kočenja s uključenim protublokirajućim sustavom (ZAL) i koeficijenta prianjanja (k) εi vrijednost ε izmjerena na osovini i (u slučaju motornog vozila s protublokirajućim sustavom kategorije 3.) εH vrijednost ε na površini visoke prionjivosti εL vrijednost ε na površini niske prionjivosti F sila [N] FbR kočna sila prikolice s isključenim protublokirajućim sustavom FbRmax najveća vrijednost FbR FbRmaxi vrijednost FbRmax pri kočenju samo osovine i prikolice FbRAL kočna sila prikolice s uključenim protublokirajućim sustavom FCnd ukupna vertikalna reakcija ceste na nekočene i nepogonske osovine skupa vozila u statičkim uvjetima FCd ukupna vertikalna reakcija ceste na nekočene i pogonske osovine skupa vozila u statičkim uvjetima Fdyn vertikalna reakcija ceste u dinamičkim uvjetima s uključenim protublokirajućim sustavom Fidyn Fdyn na osovini i u slučaju motornih vozila ili prikolica Fi vertikalna reakcija površine ceste na osovinu i u statičkim uvjetima FM ukupna vertikalna statička reakcija ceste na sve kotače motornog (vučnog) vozila FMnd (1) ukupna vertikalna statička reakcija ceste na nekočene i nepogonske osovine motornog vozila FMd (1) ukupna vertikalna statička reakcija površine ceste na nekočene i pogonske osovine motornog vozila FR ukupna vertikalna statička reakcija ceste na sve kotače prikolice FRdyn ukupna vertikalna dinamička reakcija ceste na osovine poluprikolice ili prikolice sa središnjom osovinom FWM (1) 0,01 FMnd + 0,015 FMd g ubrzanje zbog gravitacije (9,81 m/s2) h visina težišta koju definira proizvođač i potvrđuje tehnička služba koja provodi homologacijsko ispitivanje hD visina ruda (zakretnog zgloba na prikolici) hK visina sedla (vučnog svornjaka) hR visina težišta prikolice k koeficijent prianjanja između gume i ceste kf faktor k jedne prednje osovine kH vrijednost k utvrđena na površini visoke prionjivosti kI vrijednost k utvrđena na osovini i za vozilo s protublokirajućim sustavom kategorije 3 kL vrijednost k utvrđena na površini niske prionjivosti klock vrijednost prianjanja pri 100 % proklizavanju kM faktor k motornog vozila kpeak najveća vrijednost krivulje odnosa prianjanja i proklizavanja kr faktor k jedne stražnje osovine kR faktor k prikolice P masa pojedinačnog vozila [kg] R omjer kpeak i klock t vrijeme (s) tm prosječna vrijednost t tmin najmanja vrijednost t z stupanj kočenja zAL stupanj kočenja z vozila s uključenim protublokirajućim sustavom zC stupanj kočenja z skupa vozila kad je kočena samo prikolica, a protublokirajući sustav isključen zCAL stupanj kočenja z skupa vozila kad je kočena samo prikolica, a protublokirajući sustav uključen zCmax najveća vrijednost zC zCmaxi najveća vrijednost zC kad je kočena samo osovina i prikolice zm prosječni stupanj kočenja. zmax najveća vrijednost z. zMALS vrijednost zAL motornog vozila na površini s različitim koeficijentima trenja zR stupanj kočenja z prikolice s isključenim protublokirajućim sustavom zRAL vrijednost zAL prikolice postignuta kočenjem svih osovina, pri čemu je vučno vozilo nekočeno i njegov motor odspojen zRALH vrijednost zRAL na površini s visokim koeficijentom prianjanja zRALL vrijednost zRAL na površini s niskim koeficijentom prianjanja zRALS vrijednost zRAL na na površini s različitim koeficijentima trenja zRH vrijednost zR na površini s visokim koeficijentom prianjanja zRL vrijednost zR na površini s niskim koeficijentom prianjanja zRHmax najveća vrijednost zRH zRLmax najveća vrijednost zRL zRLmax najveća vrijednost zR (1) FMnd i FMd u slučaju dvoosovinskih motornih vozila: ti se simboli mogu pojednostavniti odgovarajućim Fi simbolima.

Dodatak 2. Iskorištenje prianjanja 1. MJERNA METODA ZA MOTORNA VOZILA 1.1. Utvrđivanje koeficijenta prianjanja (k) 1.1.1. Koeficijent prianjanja (k) utvrđuje se kao kvocijent najvećih kočnih sila ostvarenih bez blokiranja kotača i odgovarajućeg dinamičkog opterećenja na kočenoj osovini. 1.1.2. Kočnice se moraju aktivirati na samo jednoj osovini ispitivanog vozila pri početnoj brzini od 50 km/h. Kočne sile moraju se raspodijeliti ravnomjerno između kotača osovine da se postigne najveći kočni učinak. Protublokirajući sustav mora se odspojiti ili isključiti između 40 km/h i 20 km/h. 1.1.3. Za utvrđivanje najvećeg stupnja kočenja vozila (zmax) mora se provesti više ispitivanja uz stupnjevano povećavanje tlaka u vodu. Tijekom svakog ispitivanja unos sile mora se održavati stalnim, a stupanj kočenja utvrđuje se u odnosu na vrijeme (t) potrebno za smanjenje brzine s 40 km/h na 20 km/h pomoću formule: zmax najveća je vrijednost z; t je izraženo u sekundama. 1.1.3.1. Blokiranje kotača dopušteno je na brzinama nižima od 20 km/h. 1.1.3.2. Počne se s najnižom vrijednošću t, označenom kao tmin, zatim se odaberu tri vrijednosti t između tmin i 1,05 tmin, izračuna se njihova aritmetička srednja vrijednost tm, a zatim se izračuna: Ako se pokaže da se iz praktičnih razloga tri gore određene vrijednosti ne mogu dobiti, može se upotrijebiti i najkraće vrijeme tmin. Međutim, zahtjevi iz stavka 1.3. i dalje vrijede. 1.1.4. Kočne sile izračunavajuse iz izmjerenog stupnja kočenja i otpora kotrljanja nekočenih osovina koji iznosi 0,015 i 0,010 statičkog osovinskog opterećenja za pogonsku odnosno nepogonsku osovinu. 1.1.5. Dinamičko opterećenje na osovini ono je koje je dano formulama u Prilogu 10. ovom Pravilniku. 1.1.6. Vrijednost k zaokružuje se na tri decimalna mjesta. 1.1.7. Zatim se ispitivanje ponavlja za druge osovine kako je definirano u stavcima od 1.1.1. do 1.1.6. (za iznimke vidjeti stavke 1.4. i 1.5.). 1.1.8. Na primjer, u slučaju dvoosovinskog vozila s pogonom na stražnje kotače i kočenom prednjom osovinom (1), koeficijent prianjanja (k) izračunava se pomoću formule: 1.1.9. Jedan koeficijent utvrđuje se za prednju osovinu kf, a jedan za stražnju osovinu kr. 1.2. Utvrđivanje iskorištenog prianjanja (ε) 1.2.1. Iskorišteno prianjanje (ε) definirano je kao kvocijent najvećeg stupnja kočenja s uključenim protublokirajućim sustavom (zAL) i koeficijenta prianjanja (kM), tj.: 1.2.2. Od početne brzine vozila od 55 km/h najveći stupanj kočenja (zAL) mjeri se pri djelovanju protublokirajućeg sustava punim ciklusom i na temelju prosječne vrijednosti iz tri ispitivanja, kako je navedeno u stavku 1.1.3. ovog Priloga, koristeći vrijeme potrebno za smanjenje brzine s 45 km/h na 15 km/h u skladu sa sljedećom formulom: 1.2.3. Koeficijent prianjanja kM utvrđuje se mjerenjem dinamičkih opterećenja osovine: pri čemu je: 1.2.4. Vrijednost ε zaokružuje se na dva decimalna mjesta. 1.2.5. Ako su vozila opremljena protublokirajućim uređajem kategorije 1. ili 2., vrijednost zAL temeljit će se na cjelokupnom vozilu, s uključenim protublokirajućim sustavom, a iskorišteno prianjanje ε računa se po istoj formuli koja je navedena u stavku 1.2.1. ovog Pravilnika. 1.2.6. Ako su vozila opremljena protublokirajućim uređajem kategorije 3., vrijednost zAL mjerit će se na svakoj osovini s najmanje jednim neposredno kontroliranim kotačem. Na primjer, za dvoosovinsko vozilo s pogonom na stražnje kotače i s protublokirajućim sustavom koji djeluje samo na stražnju osovinu (2), iskorišteno prianjanje (ε) izračunava se pomoću formule: To se izračunava za svaku osovinu koja ima najmanje jedan neposredno kontrolirani kotač. 1.3. Ako je ε < 1,00, mjerenja koeficijenata prianjanja moraju se ponoviti. Dopuštena je tolerancija od 10 %. 1.4. Ako motorno vozilo ima tri osovine, pri utvrđivanju njegove vrijednosti k mogu se zanemariti sve osovine koje s