HR Službeni list Europske unije 3

42006X1227(02)



SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 27.12.2006.

Pravilnik br. 55 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji dijelova mehaničkih spojnica skupova vozila

Revizija 1.

Obuhvaća sav važeći tekst do:

niza izmjena 01 – dan stupanja na snagu: 16. rujna 2001.

Ispravak 1. niza izmjena 01 podliježe depozitarnoj obavijesti

C.N.602.2002.TREATIES – 1 od 13. lipnja 2002.

1. PODRUČJE PRIMJENE

1.1. U ovom se Pravilniku navode zahtjevi koje moraju ispuniti mehaničke spojnice i sastavni dijelovi kako bi ih se na međunarodnoj razini smatralo da su međusobno usklađeni.

1.2. Ovaj se Pravilnik primjenjuje na naprave i sastavne dijelove za:

1.2.1. motorna vozila i prikolice namijenjeni da čine skup vozila (1);

1.2.2. motorna vozila i prikolice namijenjeni da čine zglobno vozilo s poluprikolicom (1), gdje okomito opterećenje prikolice na motorno vozilo ne prelazi 200 kN.

1.3. Ovaj se Pravilnik primjenjuje na:

1.3.1. normirane naprave i sastavne dijelove prema definiciji u stavku 2.3.;

1.3.2. nenormirane naprave i sastavne dijelove prema definiciji u stavku 2.4.;

1.3.3. razne nenormirane naprave i sastavne dijelove prema definiciji u stavku 2.5.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „Mehaničke spojnice i sastavni dijelovi” znači svi takvi dijelovi na okviru, nosivim dijelovima nadogradnje i podvozju motornog vozila i prikolice pomoću kojih se spajaju vučno i vučeno vozilo tvoreći skup vozila ili zglobno vozilo s poluprikolicom. Također uključuju pričvršćene ili odvojive dijelove za pričvršćivanje ili rad mehaničkih spojnica ili dijelova.

2.2. Postupak automatskog spajanja postiže se ako je pomicanje vučnog vozila unatrag prema prikolici dovoljno da se u potpunosti izvrši spajanje, automatsko osiguranje spoja i prikaz ispravnog priključenja sigurnosnih spojnica, bez ikakvog vanjskog djelovanja.

Kod spojnica s kukom postupak automatskog spajanja je izvršen ako se otvaranje i zatvaranje sigurnosnih spojnica postiže bez ikakvog vanjskog djelovanja, kada se vučna ušica uvede u spojnicu s kukom.

2.3. Normirane mehaničke spojnice i sastavni dijelovi u skladu su s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima koje su navedene u ovom Pravilniku. Moguće ih je međusobno mijenjati u okviru njihovih razreda, neovisno o proizvođaču.

2.4. Nenormirane mehaničke spojnice i sastavni dijelovi nisu u svakom pogledu u skladu s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima iz ovog Pravilnika, ali mogu se spojiti na normirane spojnice i sastavne dijelove unutar odgovarajućeg razreda.

2.5. Različite nenormirane mehaničke spojnice i sastavni dijelovi nisu u skladu s normiranim dimenzijama i karakterističnim vrijednostima iz ovog Pravilnika i ne mogu se spojiti na normirane spojnice i sastavne dijelove. Obuhvaćaju na primjer naprave koje ne odgovaraju nijednom od razreda iz popisa u stavku 2.6., od razreda A do L i T, kao što su naprave za specijalni teški prijevoz i razne naprave koje su u skladu s postojećim nacionalnim normama.

2.6. Podjela mehaničkih spojnica i sastavnih dijelova prema tipu:

2.6.1. spojne kugle i nosači razreda A s kuglastom napravom promjera 50 mm i nosačima na vučnom vozilu za spajanje s vučenim vozilom pomoću spojne kugle, vidjeti Prilog 5. točku 1.;

2.6.1.1. normirane spojne kugle promjera 50 mm razreda od A50-1 do A50-5 s prirubnicom pričvršćenom vijcima;

2.6.1.2. nenormirane spojne kugle promjera 50 mm i nosači razreda A50-X;

2.6.2. spojne čašice razreda B pričvršćene na šipku za vuču na prikolici za spajanje na spojnu kuglu promjera 50 mm na vučnom vozilu – vidjeti Prilog 5. točku 2.;

2.6.2.1. nenormirane spojne čašice promjera 50 mm razreda B50-X;

2.6.3. vučne spojnice razreda C s klinom promjera 50 mm i s čeljusti i automatskim klinom za zatvaranje i blokiranje na vučnom vozilu za spajanje na prikolicu pomoću vučne ušice – vidjeti Prilog 5. točku 3.;

2.6.3.1. normirane vučne spojnice razreda od C50-1 do 50-7 s klinom promjera 50 mm;

2.6.3.2. nenormirane vučne spojnice razreda C50-X s klinom promjera 50 mm;

2.6.4. vučne ušice razreda D s paralelnim provrtom koji odgovara klinu promjera 50 mm koje su pričvršćene na rudo na prikolici radi spajanja na automatske vučne spojnice – vidjeti Prilog 5. stavak 4.;

2.6.4.1. normirane vučne ušice razreda D50-A s klinom promjera 50 mm za pričvršćivanje zavarivanjem;

2.6.4.2. normirane vučne ušice razreda D50-B s klinom promjera 50 mm s navojem za pričvršćivanje;

2.6.4.3. normirane vučne ušice razreda D50-C i 50-D s klinom promjera 50 mm za pričvršćivanje vijcima;

2.6.4.4. nenormirane vučne ušice razreda D50-X s klinom promjera 50 mm;

2.6.5. nenormirana rudarazreda E obuhvaćaju vučne naprave i slične dijelove opreme koji se ugrađuju na prednji dio vučenog vozila ili na njegovo podvozje i pogodne su za spajanje na vučno vozilo pomoću vučnih ušica, spojnih čašica ili sličnih naprava, vidjeti Prilog 5. točku 5.

Ruda mogu biti zglobno (zaokretno) pričvršćena tako da se slobodno gibaju u okomitoj ravnini i da ne prenose okomito opterećenje ili mogu biti kruto pričvršćena na okomitu ravninu i prenositi okomito opterećenje (kruta ruda). Kruta ruda mogu biti u potpunosti kruta ili mogu biti ugrađena tako da su gibljiva.

Ruda se mogu sastojati od više od jednog sastavnog dijela i mogu biti podesiva ili koljenasta.

Ovaj se Pravilnik primjenjuje na ruda koja su samostalne jedinice i nisu sastavni dio podvozja vučenog vozila;

2.6.6. nenormirani spojni nosači razreda F obuhvaćaju sve dijelove i naprave koji se nalaze između naprava za spajanje, kao što su spojne kugle i vučne spojnice, okvir (na primjer zadnji poprečni nosač), nosiva nadogradnja ili podvozje vučnog vozila – vidjeti Prilog 5. točku 6.;

2.6.7. sedla razreda G su pločaste naprave za spajanje koje imaju automatsko blokiranje i pričvršćene su na vučno vozilo za spajanje sa svornjakom sedla promjera 50 mm koji je pričvršćen na poluprikolicu – vidjeti Prilog 5. točku 7.;

2.6.7.1. normirana sedla razreda G50 s klinom promjera 50 mm;

2.6.7.2. nenormirana sedla razreda G50-X s klinom promjera 50 mm;

2.6.8. klinovi sedla razreda H promjera 50 mm su naprave pričvršćene na poluprikolicu za spajanje sa sedlom vučnog vozila – vidjeti Prilog 5. točku 8.;

2.6.8.1. nenormirani klinovi sedla razreda H50-X promjera 50 mm;

2.6.9. nenormirane montažne ploče razreda J sadrže sve dijelove i naprave za pričvršćivanje sedla na okvir ili podvozje vučnog vozila. Montažna ploča može imati mogućnost vodoravnog pomaka te na taj način tvoriti klizno sedlo – vidjeti Prilog 5. točku 9.;

2.6.10. normirane spojnice s kukom razreda K namijenjene za korištenje s odgovarajućim toroidalnim vučnim ušicama razreda L – vidjeti Prilog 5. točku 10.;

2.6.11. normirane toroidalne vučne ušice razreda L za korištenje s odgovarajućim spojnicama s kukom razreda K – vidjeti Prilog 5. točku 4.;

2.6.12. naprave i sastavni dijelovi razreda S koji nisu u skladu ni s kojim gore navedenim razredima od A do L ili T i koji se koriste, na primjer, za prijevoz specijalnih, teških tereta ili su naprave koje se upotrebljavaju isključivo u nekim državama i podliježu postojećim nacionalnim normama;

2.6.13. nenormirane, neautomatske namjenske spojnice na rudu razreda T koje se mogu odvojiti samo korištenjem alata i koje se obično koriste za prikolice za prijevoz automobila homologiraju se kao prilagođeni par.

2.7. Upravljački klinovi su naprave ili dijelovi koji se ugrađuju na poluprikolice i zajedno sa sedlom kontroliraju prinudno upravljanje poluprikolicom.

2.8. Sustavi za daljinsko upravljanje su uređaji i dijelovi koji omogućuju da se naprava za spajanje aktivira s bočne strane vozila ili iz vozačke kabine.

2.9. Daljinski indikatori su uređaji i dijelovi koji u vozačkoj kabini prikazuju da je spajanje izvršeno i da su uključeni sigurnosni uređaji.

2.10. Naziv „tip mehaničke spojnice ili njezin dio” znači naprava ili dio koji se ne razlikuje u sljedećim bitnim značajkama:

2.10.1. trgovački nazivu ili oznaka proizvođača ili dobavljača;

2.10.2. razred spojnice, kako je određeno stavkom 2.6.;

2.10.3. vanjski oblik, osnovne dimenzije ili temeljne razlike u izradi, uključujući i korištene materijale; i

2.10.4. karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U kako je određeno stavkom 2.11.

2.11. Karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U definirane su i određene kao:

2.11.1. vrijednosti D ili Dc teoretske su referentne vrijednosti za vodoravne sile između vučnog i vučenog vozila i koriste se kao osnova za vodoravna opterećenja kod dinamičkih provjera.

Za mehaničke spojnice koje nisu prikladne za prijenos okomitog nosivog opterećenja vrijednost je:

Za mehaničke spojnice i dijelove za spajanje na prikolice sa središnjom osovinom, kako je određeno u 2.13., vrijednost je:

Za svornjake sedla razreda G, klinove svornjaka sedla razreda H i montažne ploče razreda J, kako je definirano u stavku 2.6., vrijednost je:

gdje je:

T najveća tehnički dopuštena masa u tonama vučnih vozila, koja prema potrebi uključuje okomito opterećenje prikolice sa središnjom osovinom;

R najveća tehnički dopuštena masa u tonama poluprikolice ili prikolice s rudom koja se slobodno kreće u okomitoj ravnini (2);

C masa u tonama koja djeluje na podlogu osovinom ili osovinama prikolice sa središnjom osovinom, kako je određeno stavkom 2.13. kada se spaja na vučno vozilo natovareno do najvećeg dopuštenog opterećenja (2). Najveću tehnički dopuštenu masu određuje proizvođač vučnog vozila za kategorije O1 i O2 (3) prikolica sa središnjom osovinom;

g ubrzanje uslijed gravitacije (pretpostavljena gravitacija 9,81 m/s2);

U određen u stavku 2.11.2.;

S određen u stavku 2.11.3.

2.11.2. U je vrijednost okomitog opterećenja u tonama kojeg na sedlo vrši poluprikolica najveće tehnički dopuštene mase (2);

2.11.3. S je vrijednost statičkog okomitog opterećenja u kilogramima kojeg na spojnicu vrši prikolica sa središnjom osovinom najveće tehnički dopuštene mase (2), kako je određeno stavkom 2.13.;

2.11.4. vrijednost V definira se kao teoretska referentna vrijednost (2) amplitude okomite sile na spojnicu koju vrši prikolica sa središnjom osovinom čija je najveća masa veća od 3,5 tone. Vrijednost V uzima se kao osnova za okomita opterećenja u dinamičkim ispitivanjima.

(vidjeti donju napomenu)

gdje je:

a faktor istovrijednog okomitog ubrzanja u točki spajanja vozila, ovisno o vrsti ovjesa na stražnjoj osovini vučnog vozila.

Za zračni ovjes (ili sustave ovjesa s istovrijednim karakteristikama prigušenja)

a = 1,8 m/s2

Za ostale vrste ovjesa:

a = 2,4 m/s2

X je dužina utovarnog prostora prikolice u metrima (vidjeti sliku 1.);

L udaljenost između središta vučne ušice ruda i središta osovinskog sklopa u metrima (vidjeti sliku 1.).

Napomena: (ako je rezultat manji od 1,0 koristi se vrijednost 1,0)

2.12. Korišteni su simboli i definicije iz Priloga 6. ovom Pravilniku.

Av = najveće dopušteno osovinsko opterećenje na upravljanoj osovini, u tonama; C = masa prikolice sa središnjom osovinom u tonama – vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika; D = vrijednost D u kN – vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika; Dc = vrijednost Dc u kN za prikolice sa središnjom osovinom – vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika; R = masa natovarenog priključnog vozila u tonama – vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika; T = masa vučnog vozila u tonama – vidjeti stavak 2.11.1. ovog Pravilnika; Fa = statička sila podizanja u kN; Fh = vodoravna komponenta ispitne sile na uzdužnoj osi vozila u kN; Fs = okomita komponenta ispitne sile u kN; S = statičko okomito opterećenje u kg; U = okomito opterećenje sedla u tonama; V = vrijednost V u kN – vidjeti stavak 2.11.4. ovog Pravilnika; a = faktor istovrijednog okomitog ubrzanja u točki spajanja prikolica sa središnjom osovinom ovisno o vrsti ovjesa na stražnjoj osovini/stražnjim osovinama vučnog vozila – vidjeti stavak 2.11.4. ovog Pravilnika; e = uzdužna udaljenost u mm između točke spajanja spojnih kugli koje se mogu rastaviti i okomite površine točaka učvršćenja (vidjeti slike od 20.c do 20.f); f = okomita udaljenost u mm između točke spajanja spojnih kugli koje se mogu rastaviti i okomite površine točaka učvršćenja (vidjeti slike od 20.c do 20.f); g = ubrzanje uslijed gravitacije (pretpostavljena vrijednost 9,81 m/s2); L = teoretska dužina vučnog ruda između središta vučne ušice i središta osovinskog sklopa u metrima; X = dužina utovarnog prostora prikolice sa središnjom osovinom u metrima.

Indeksi:

O = najveća ispitna sila U = najmanja ispitna sila a = statička sila h = vodoravna p = pulsirajuća res = rezultanta s = okomita w = izmjenična sila

2.13. „Prikolica sa središnjom osovinom” znači prikolica koja ima vučnu napravu koja se ne može pomicati okomito u odnosu na prikolicu i kod koje je osovina (osovine) postavljena blizu težišta vozila kada je ono ravnomjerno opterećeno, tako da se na vučno vozilo prenosi samo malo okomito opterećenje koje ne prelazi 10 % najveće mase priključnog vozila ili 1 000 kg, ovisno o tome što je manje.

Najveća masa prikolice sa središnjom osovinom je masa koja se prenosi na tlo preko osovine ili osovina prikolice kada je priključena na vučno vozilo i opterećena do tehnički dopuštene najveće mase (4).

2.14. „Siguran mehanički spoj” znači da su oblik i geometrija naprave i njenih sastavnih dijelova takvi da se pod utjecajem bilo koje sile ili njihovih dijelova ne mogu otvoriti ili deblokirati za vrijeme uobičajenog korištenja ili ispitivanja.

2.15. „Tip vozila” znači vozila koja se ne razlikuju u bitnim značajkama kao što su konstrukcija, dimenzije, oblik i materijali na dijelovima na koja se pričvršćuju mehaničke naprave za spajanje ili njeni dijelovi. Ovo se primjenjuje na vučno i vučeno vozilo.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za homologaciju podnosi nositelj trgovačkog naziva ili oznake ili njegov valjano ovlašteni predstavnik.

3.2. Za svaki tip mehaničke spojnice ili sastavnog dijela zahtjevu moraju biti priložene sljedeće informacije, na primjer, pomoću obrasca s izjavom iz Priloga 1.:

3.2.1. detalji o svim trgovačkim nazivima proizvođača ili dobavljača, ili o oznakama koje se stavljaju na spojnicu ili sastavni dio;

3.2.2. crteži u tri primjerka s dovoljno detalja da omoguće identifikaciju naprave ili njenog dijela i da prikažu kako je treba ugraditi na vozilo; crteži moraju prikazivati mjesto i položaj koji su predviđeni za homologacijski broj i oznaku razreda na koji se odnosi homologacijska oznaka, kako je to naznačeno u stavku 7.;

3.2.3. iskazivanje vrijednosti D, Dc, S, V i U kako je određeno stavkom 2.11.

Za vučne konzole razreda A iskaz najveće dopuštene mase vučnog i vučenog vozila te najvećeg dopuštenog statičkog okomitog opterećenja spojne kugle, prema uputi proizvođača vučnog vozila;

3.2.3.1. karakteristične vrijednosti moraju biti barem jednake onima koje vrijede za najveću dopuštenu masu vučnog vozila, prikolice i kombiniranu masu;

3.2.4. kratak tehnički opis naprave ili sastavnog dijela u kojem se potanko navodi tip dijela i upotrijebljeni materijali;

3.2.5. ograničenja za vozila na koja se spojnica može ugraditi – vidjeti Prilog 1. točku 12. i Prilog 5. točku 3.4.;

3.2.6. jedan uzorak i dodatni uzorci, na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničkog servisa;

3.2.7. svi uzorci su potpuno dovršeni i završno obrađeni. Međutim, ako je završna obrada pomoću boje ili premaza epoksi prahom, potrebno ih je izostaviti;

3.2.8. kod mehaničke spojnice koja je konstruirana za poseban tip vozila, proizvođač spojnice ili sastavnog dijela također dostavlja podatke o ugradbi koje je dostavio proizvođač vozila. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba može zahtijevati da se dostavi i vozilo koje predstavlja taj tip.

4. OPĆI ZAHTJEVI ZA MEHANIČKE SPOJNICE ILI SASTAVNE DIJELOVE

4.1. U pogledu dimenzije i čvrstoće svaki uzorak treba biti u skladu sa zahtjevima iz priloga 5. i 6. Nakon provedenih ispitivanja, navedenih u Prilogu 6., ne smije biti pukotina, lomova, niti pretjeranog trajnog iskrivljenja koje bi ugrožavalo zadovoljavajuće korištenje spojnice ili sastavnog dijela.

4.2. Svi dijelovi mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova, čija bi neispravnost mogla dovesti do odvajanja vučnog vozila i prikolice, moraju biti izrađeni od čelika. Mogu se upotrebljavati i drugi materijali ako proizvođač homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi ugovorne stranke koja primjenjuje ovaj Pravilnik dokaže njihovu istovrijednost.

4.3. Mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti sigurni za uporabu, a spajanje i razdvajanje vozila treba obaviti jedna osoba bez uporabe alata. Za spajanje prikolica, čija je najveća masa veća od 3,5 tone, upotrebljavaju se isključivo automatske spojnice koje omogućuju automatski postupak spajanja, izuzimajući spojnice razreda T.

4.4. Mehaničke spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti konstruirani i proizvedeni tako da pri uobičajenoj uporabi uz pravilno održavanje i pravodobnu zamjenu habajućih dijelova mogu funkcionirati na zadovoljavajući način i zadržati osobine koje propisuje ovaj Pravilnik.

4.5. Sve spojnice ili sastavni dijelovi moraju biti konstruirani tako da osiguravaju siguran mehanički spoj, a zatvoreni položaj se zaključava najmanje jednom još jednim sigurnim mehaničkim zabravljenjem, osim ako se u Prilogu 5. ne navode dodatni zahtjevi. Cjelovitost naprave moguće je osigurati na jedan ili više odvojenih načina, od kojih je svaki konstruiran tako da omogućuje sigurni mehanički spoj te ga je moguće pojedinačno ispitati u odnosu na svaki zahtjev iz Priloga 6. Sigurno mehaničko zabravljenje je potrebno provoditi onako kako je utvrđeno u stavku 2.14.

Snaga opruge se koristiti samo za zatvaranje spojnice kako bi spriječila učinak vibracije koja bi mogla izazvati njeno otvaranje ili deaktiviranje.

Greška ili ispuštanje jedne opruge ne omogućuje otvaranje ili deaktiviranje cijele naprave.

4.6. Uz svaku spojnicu ili sastavni dio moraju se priložiti upute za ugradbu i uporabu, u kojima se navodi dovoljno podataka kako bi ih stručna osoba mogla postaviti na vozilo i ispravno upotrebljavati – vidjeti također Prilog 7. Upute moraju biti na jeziku ili jezicima države članice u kojoj se spojnica nudi na prodaju. U slučaju da se spojnice i sastavni dijelovi dostavljaju proizvođačima vozila ili nadogradnje na tvorničku ugradbu, nisu potrebne upute za postavljanje i uporabu za svaku spojnicu. Tada je odgovornost na proizvođaču vozila ili nadogradnje da korisniku vozila osigura podatke potrebne za korištenje spojnice.

4.7. Za spojnice i sastavne dijelove razreda A i prema potrebi razreda S koje se koriste za vučna vozila čija najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 tona i koje izrađuju proizvođači koji nisu povezani s proizvođačima vozila već su namijenjene za naknadnu ugradnju, homologacijsko tijelo ili tehnička služba dužna je u svakom slučaju izvršiti provjeru visine i drugih značajka za ugradbu sukladno Prilogu 7. točki 1.

4.8. Za spojnice za teška radna vozila i ostale razne nenormirane spojnice ili sastavne dijelove iz razreda S i T primjenjuju se odgovarajući zahtjevi iz priloga 5., 6. i 7., a odnose se na najbližu normiranu ili nenormiranu napravu ili sastavni dio.

5. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU VOZILA S UGRAĐENIM MEHANIČKIM SPOJNICAMA ILI SASTAVNIM DIJELOVIMA

5.1. Kada proizvođač vozila podnese zahtjev za homologaciju vozila s ugrađenom mehaničkom spojnicom ili sastavnim dijelom, ili ga namijeni za vučno vozilo neovisno o vrsti prikolice, dužan je na zahtjev podnositelja koji u dobroj vjeri podnosi zahtjev za moguću homologaciju spojnice ili sastavnog dijela, ili na zahtjev homologacijskog tijela ili tehničke službe ugovorne stranke navedenom podnositelju zahtjeva ili tijelu ili tehničkoj službi na njihov upit odmah staviti na raspolaganje informacije iz niže navedenog stavka 5.3. i omogućiti proizvođaču spojnice ili sastavnog dijela njeno ispravno konstruiranje i proizvodnju za dotično vozilo. Na zahtjev podnositelja, koji u dobroj vjeri podnosi zahtjev za moguću homologaciju spojnice ili sastavnog dijela, svi se podaci iz niže navedenog stavka 5.3., kojima raspolaže homologacijsko tijelo, prosljeđuju navedenom podnositelju zahtjeva.

5.2. Zahtjev za homologaciju tipa vozila, s obzirom na ugradbu mehaničke spojnice ili sastavnog dijela, mora podnijeti proizvođač vozila ili njegov valjano ovlašteni predstavnik.

5.3. Spomenutom zahtjevu treba priložiti sljedeće informacije, kako bi homologacijsko tijelo moglo ispuniti obrazac s izjavom iz Priloga 2.:

5.3.1. detaljan opis tipa vozila i mehaničke spojnice ili sastavnog dijela i presliku obrasca za homologaciju spojnice ili sastavnog dijela, ako to zatraži homologacijsko tijelo ili tehnička služba;

5.3.2. podaci trebaju također obuhvaćati najveće dopuštene mase vučnih i vučenih vozila, raspored najveće dopuštene mase vučnog vozila po osovinama, najveću dopuštenu masu osovina, najveće dopušteno okomito opterećenje na stražnji dio vučnog vozila i detalje i/ili crteže spojnih točaka naprave i njenih dijelova te svih vrsta dodatnih ploča za ojačavanje, potpornih nosača i slično, koji su potrebni za sigurnu ugradbu spojnice na vučno vozilo;

5.3.2.1. uvjeti opterećenja pod kojima se mjeri visina vučne kugle vozila kategorije M1 – vidjeti Prilog 7. Dodatku 1. točku 2.;

5.3.3. crteži u tri primjerka s dovoljno detalja da omoguće identifikaciju tipa naprave ili dijela i da prikazuju kako dio treba ugraditi na vozilo; crteži moraju prikazivati mjesto i položaj homologacijskog broja i oznaku razreda na koji se odnosi homologacijska oznaka, kako je navedeno u stavku 7.;

5.3.4. detaljan tehnički opis spojnice ili sastavnog dijela u kojem se potanko navode tip i korišteni materijali;

5.3.5. iskazivanje vrijednosti D, Dc, S, V i U kako je određeno stavkom 2.11.;

5.3.5.1. karakteristične vrijednosti moraju biti barem jednake onima koje vrijede za najveću dopuštenu masu vučnog vozila, prikolice i kombiniranu masu;

5.3.6. vozilo, koje predstavlja tip na kojeg se odnosi homologacija i ugradba mehaničke spojnice, dostavlja se homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi koja također može zatražiti dodatne uzorke naprave ili sastavnog dijela;

5.3.7. vozilo koje nema sve dijelove primjerene dotičnom tipu može se prihvatiti pod uvjetom da podnositelj zahtjeva može dokazati homologacijskom tijelu ili tehničkoj službi da nepostojanje dijelova nema nikakvog utjecaja na rezultate ispitivanja u pogledu zahtjeva ovog Pravilnika.

6. OPĆI ZAHTJEVI ZA VOZILA S UGRAĐENIM MEHANIČKIM SPOJNICAMA ILI SASTAVNIM DIJELOVIMA

6.1. Mehanička spojnica ili sastavni dio koji se ugrađuje na vozilo potrebno je homologirati sukladno zahtjevima stavaka 3. i 4. i priloga 5. i 6. ovom Pravilniku.

6.2. Ugradba spojnice ili sastavnog dijela ispunjava zahtjeve iz Priloga 7. ovom Pravilniku.

6.3. Za korištenje mehaničke spojnice ili sastavnog dijela moraju se osigurati upute za uporabu i one moraju sadržavati posebne upute za radnje koje se razlikuju od uobičajenih za takav tip spojnice, kao i upute za spajanje i odvajanje u različitim načinima rada, na primjer kod različitih kutova između vučnog i vučenog vozila. Svakom se vozilu prilažu takve upute za uporabu koje su na jeziku države u kojoj se naprava nudi na prodaju.

7. OZNAČIVANJE

7.1. Tipovi mehaničkih spojnica i sastavnih dijelova koji su predani na homologaciju moraju imati trgovački naziv ili oznaku proizvođača, dobavljača ili podnositelja zahtjeva.

7.2. Potrebno je osigurati dovoljno velik prostor za homologacijsku oznaku iz stavka 8.5. koji je prikazan u Prilogu 3. Takav je prostor prikazan na crtežima koji se spominju u točki 3.2.2.

7.3. Na mehaničku se spojnicu ili sastavni dio, pored homologacijske oznake iz stavaka 7.2 i 8.5., stavlja oznaka razreda kojemu pripada kako je utvrđeno u stavku 2.6. i odgovarajuće karakteristične vrijednosti kako je utvrđeno stavkom 2.11. i prikazano u Prilogu 4. Položaj takvih oznaka prikazuju crteži iz točke 3.2.2.

Karakteristične vrijednosti nije potrebno označiti u slučajevima kada su takve vrijednosti naznačene u klasifikaciji koju sadrži ovaj Pravilnik, na primjer razredi od A-50-1 do A50-5.

7.4. U slučaju kada je mehanička spojnica ili sastavni dio homologiran za neke druge karakteristične vrijednosti unutar istog razreda na oznaci za napravu mogu stajati najviše dvije mogućnosti.

7.5. Ako je korištenje mehaničke spojnice ili sastavnog dijela na bilo koji način ograničeno, na primjer, ako se naprava ne smije upotrebljavati s upravljačkim klinovima, tada se na napravi ili sastavnom dijelu označava takvo ograničenje.

7.6. Sve oznake moraju biti trajne i čitljive kada se naprava ili sastavni dio ugrađuje na vozilo.

8. HOMOLOGACIJA

8.1. Ako uzorak (uzorci) tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela ispunjavaju zahtjeve iz ovog Pravilnika, homologacija se izdaje sukladno odgovarajuće ispunjenim zahtjevima iz stavka 10.

8.2. Svakom homologiranom tipu dodjeljuje se homologacijski broj. Prve dvije znamenke označavaju niz izmjena koje obuhvaćaju najnovije veće tehničke izmjene Pravilnika u vrijeme izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije izdati isti broj drugom tipu naprave ili sastavnom dijelu navedenom u ovom Pravilniku.

8.3. Obavijest o homologaciji ili proširenju, odbijanju ili povlačenju homologacije ili o konačnoj obustavi proizvodnje tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela homologirane sukladno ovom Pravilniku upućuje se ugovornim strankama Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik, na obrascu s izjavom koji je u skladu s uzorkom iz Priloga 1. ili Priloga 2. ovom Pravilniku.

8.4. Osim oznake propisane stavkom 7.1. na svaku se mehaničku spojnicu ili sastavni dio, homologiranu sukladno ovom Pravilniku, u prostor iz stavka 7.2. postavlja homologacijska oznaka kako je opisano u stavku 8.5.

8.5. Homologacijska oznaka je međunarodna i sadrži:

8.5.1. kružnicu oko slova „E” iza kojeg se nalazi razlikovni broj države koja je izdala homologaciju (5);

8.5.2. homologacijski broj propisan stavkom 8.2.;

8.5.3. homologacijska oznaka i broj navode se onako kako je prikazano na primjeru u Prilogu 3.

9. PREINAKE MEHANIČKIH SPOJNICA ILI SASTAVNIH DIJELOVA, ILI VOZILA I PROŠIRENJE HOMOLOGACIJE

9.1. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja izdaje homologaciju treba biti obaviještena o svakoj preinaci tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela ili vozila iz stavka 2.10. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba tada mogu:

9.1.1. zaključiti da preinake ne bi imale nepovoljan učinak i da su, u svakom slučaju, naprava, dio ili vozilo i dalje u skladu sa zahtjevima; ili

9.1.2. zahtijevati daljnje izvješće o ispitivanju.

9.2. Potvrda ili odbijanje homologacije s podrobnim obrazloženjem preinake upućuje se ugovornim strankama koje primjenjuju ovaj Pravilnik, sukladno postupku koji je propisan stavkom 8.3.

9.3. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj za svako takvo proširenje i o tome obavješćuje, sukladno postupku koji je propisan stavkom 8.3., ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik

10. SUKLADNOST PROIZVODNIH POSTUPAKA

10.1. Nositelj homologacije mora osigurati da se rezultati provjere sukladnosti proizvodnih postupaka bilježe i da budu dostupni priloženi dokumenti kroz razdoblje koje je dogovoreno između homologacijskog tijela i tehničke službe. Takvo razdoblje ne smije trajati duže od 10 godina počevši od vremena kada je proizvodnja obustavljena.

10.2. Homologacijsko tijelo ili tehnička služba koja izdaje homologaciju može u svako doba provjeriti sukladnost postupaka ispitivanja koji se koriste u svakom proizvodnom pogonu. Uobičajena učestalost takvih provjera je jednom u svake dvije godine.

11. KAZNE ZA NESUKLADNOST POSTUPAKA PROIZVODNJE

11.1. Homologacija tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela sukladno ovom Pravilniku može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi ili ako naprava s homologacijskim znakom nije u skladu s homologiranim tipom.

11.2. Ako ugovorna stranka iz Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče ranije izdanu homologaciju, ona o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik putem obrasca s izjavom koji je u skladu s uzorkom iz priloga 1. ili 2 ovom Pravilniku.

12. KONAČNA OBUSTAVA PROIZVODNJE

12.1. Ako nositelj homologacije u potpunosti prestane proizvoditi tip mehaničke spojnice ili sastavni dio koji je homologiran u skladu s ovim Pravilnikom, on o tome obavješćuje homologacijsko tijelo ili tehničku službu koja je izdala homologaciju. Nakon primitka odgovarajuće izjave navedeno homologacijsko tijelo ili tehnička služba o tome obavješćuju druge ugovorne stranke iz Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik i to putem obrasca s izjavom koji je u skladu s uzorkom iz priloga 1. ili 2 ovom Pravilniku.

13. PRIJELAZNE ODREDBE

Sve dok glavni tajnik Ujedinjenih naroda ne bude drukčije obaviješten, ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik i koje su države članice Europske zajednice (u vrijeme usvajanja niza izmjena 01, Italija, Nizozemska, Belgija, Ujedinjena Kraljevina, Luksemburg, Finska i Grčka) objavljuju da ih u pogledu mehaničkih spojnica i sastavnih dijelova obvezuju samo obveze iz Sporazuma kojemu se prilaže ovaj Pravilnik, što se tiče naprava i sastavnih dijelova za vozila kategorija koja ne pripadaju kategoriji M1.

14. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ZADUŽENIH ZA HOMOLOGACIJSKA ISPITIVANJA I ADMINISTRATIVNIH TIJELA

14.1. Ugovorne stranke Sporazuma iz godine 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik obavješćuju tajništvo Ujedinjenih naroda o nazivima i adresama tehničkih službi zaduženih za provođenje homologacijskih ispitivanja, kao i admnistrativnih tijela koja izdaju homologaciju i šalju obrasce izdane u drugim državama kojima se potvrđuje homologacija, proširenje, odbijanje ili povlačenje homologacije, ili konačna obustava proizvodnje.

(1) U okviru značenja Konvencije o cestovnom prometu (Beč, 1968.) članak 1. podstavci (t) i (u)

(2) T i R i najveće tehnički dopuštene mase mogu biti veće od najveće dopuštene mase propisane nacionalnim zakononima.

(3) Vidjeti definicije u Pravilniku br. 13 u Prilogu Sporazumu o usvajanju jedinstvenih tehničkih propisa za cestovna vozila, opremu i dijelove koji se u njih ugrađuju i/ili koriste na vozilima i o uvjetima za međusobno priznavanje homologacije na temelju takvih propisa. Definicija je također sadržana u Prilogu 7. pročišćenoj Rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/dodatak 2.).

(4) Tehnički dopuštena masa može biti veća od najveće dopuštene mase propisane nacionalnim zakonodavstvom

(5) 1 za Njemačku, 2 za Francusku, 3 za Italiju, 4 za Nizozemsku, 5 za Švedsku, 6 za Belgiju, 7 za Mađarsku, 8 za Češku, 9 za Španjolsku, 10 za Jugoslaviju, 11 za Ujedinjenu Kraljevinu, 12 za Austriju, 13 za Luksemburg, 14 za Švicarsku, 15 (prazno), 16 za Norvešku, 17 za Finsku, 18 za Dansku, 19 za Rumunjsku, 20 za Poljsku, 21 za Portugal, 22 za Rusku Federaciju, 23 za Grčku, 24 za Irsku, 25 za Hrvatsku, 26 za Sloveniju, 27 za Slovačku, 28 za Bjelarus, 29 za Estoniju, 30 (prazno), 31 za Bosnu i Hercegovinu, 32 za Latviju, 33 (prazno), 34 za Bugarsku, 35-36 (prazno), 37 za Tursku, 38-39 (prazno), 40 bivša jugoslavenska republika Makedonija, 41 (prazno), 42 za Europsku zajednicu (njezine države članice dodjeljuju homologaciju koristeći njihov odgovarajući ECE simbol), 43 za Japan, 44 (prazno), 45 za Australiju, 46 za Ukrajinu. Brojevi koji slijede dodijelit će se državama kronološkim redom prema redoslijedu njihove ratifikacije ili pristupanja Sporazumu o donošenju jednakih tehničkih propisa za cestovna vozila, opremu i dijelove koji se mogu ugraditi i/ili koristiti u cestovnim vozilima i o uvjetima uzajamnog priznavanja izdanih homologacija na temelju takvih propisa te na taj način glavni tajnik Ujedinjenih naroda obavješćuje ugovorne stranke u Sporazumu o dodijeljenim brojevima.

PRILOG 1.

IZJAVA

(najveći format: A4 (210 × 297 mm)

1

Izdalo: naziv tijela … … …





o (2) IZDAVANJU HOMOLOGACIJE PROŠIRENJU HOMOLOGACIJE ODBIJANJU HOMOLOGACIJE POVLAČENJU HOMOLOGACIJE KONAČNOJ OBUSTAVI PROIZVODNJE

tipa mehaničke spojnice ili sastavnog dijela u skladu s Pravilnikom br. 55

Homologacijski br.… Proširenje br.…

1. Trgovački naziv ili oznaka naprave ili sastavnog dijela: …

2. Naziv proizvođača tipa naprave ili sastavnog dijela: …

3. Naziv i adresa proizvođača: …

4. Prema potrebi, naziv i adresa zastupnika proizvođača: … …

5. Ostali trgovački nazivi ili oznake dobavljača koje se koriste za napravu ili sastavni dio: …

6. Naziv i adresa tvrtke ili tijela koje preuzima odgovornost za sukladnost postupaka proizvodnje: … …

7. Datum podnošenja zahtjeva za homologaciju: …

8. Tehnička služba odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja: …

9. Kratak opis: …

9.1. Tip i razred naprave ili sastavnog dijela: …

9.2. Karakteristične vrijednosti: …

9.2.1. Osnovne vrijednosti: D…kN Dc…kN S…kg U…tona V…kN Alternativne vrijednosti: D…kN Dc…kN S…kg U…tona V…kN

9.3. Za razred A mehaničkih spojnica ili sastavnih dijelova, uključujući vučne nosače: Najveća dopuštena masa vozila prema podacima proizvođača: …kg Raspored najveće dopuštene mase vozila na osovine: …kg Najveća dopuštena vučna masa prikolice prema podacima proizvođača: …kg Najveća dopuštena statička masa na spojnoj kugli prema podacima proizvođača: …kg Najveća masa vozila s nadogradnjom, u voznom stanju, uključujući rashladnu tekućinu, mazivo, gorivo, alat i rezervni kotač (ako je dostavljeno), ali bez vozača: …kg Uvjeti opterećenja u kojima se mjeri visina vučne kugle spojnice koja se ugrađuje u vozila kategorije M1 – vidjeti Prilog 7. Dodatak 1. točku 2.: …

10. Upute za ugradbu tipa spojnice ili sastavnog dijela u vozilo i fotografije ili crteži spojnih točaka prema podacima proizvođača: …

11. Podaci o ugradbi svih specijalnih nosača ili ploča za pojačavanje ili umetnutih dijelova potrebnih za pričvršćenje spojnice ili sastavnog dijela: …

12. Dodatni podaci o ograničenju upotrebe spojnice ili sastavnog dijela za posebne tipove vozila – vidjeti Prilog 5. točku 3.4. …

13. Za tip spojnica s kukom razreda K detalji o vučnim ušicama koje su primjerene za korištenje s određenim tipom spojnice s kukom. …

14. Datum izvješća o rezultatima ispitivanja: …

15. Broj izvješća o rezultatima ispitivanja: …

16. Položaj homologacijske oznake: …

17. Razlog (razlozi) za proširenje homologacije: …

19. Mjesto: …

20. Datum: …

21. Potpis: …

22. Priložen je popis dokumentacije koja je pohranjena kod tijela nadležnog za homologaciju i koja se može dobiti na zahtjev.

(1) Razlikovni broj države koja je izdala/proširila/odbila/povukla homologaciju (vidjeti odredbe o homologaciji u Pravilniku).

(2) Prekrižiti nepotrebno.

PRILOG 2.

IZJAVA

(najveći format: A4 (210 × 297 mm)

1

Izdalo: naziv tijela … … …





o (2) IZDAVANJU HOMOLOGACIJE PROŠIRENJU HOMOLOGACIJE ODBIJANJU HOMOLOGACIJE POVLAČENJU HOMOLOGACIJE KONAČNOJ OBUSTAVI PROIZVODNJE

tipa vozila u pogledu ugradbe mehaničke spojnice ili sastavnog dijela sukladno Pravilniku br. 55

Homologacijski br.… Proširenje br.…

1. Zaštitni znak ili oznaka vozila: …

2. Tip vozila: …

3. Naziv i adresa proizvođača: …

4. Prema potrebi, naziv i adresa zastupnika proizvođača: …

5. Kategorija vozila, npr., M1, N1: …

6. Najveća dopuštena masa vozila: … kg Raspored najveće dopuštene mase vozila na osovinama: … Najveća dopuštena vučna masa prikolice: … kg Najveća dopuštena statička masa na spojnoj kugli: … kg Najveća masa vozila s nadogradnjom, u voznom stanju, uključujući tekućinu za hlađenje, mazivo, gorivo, alat i rezervni kotač (ako je dostavljeno), ali bez vozača: … kg

7. D…kN Dc…kN S…kg U…tona V…kN

8. Upute za ugradbu tipa spojnice ili sastavnog dijela u vozilo i fotografije ili crteži spojnih točaka: …

9. Podaci o ugradbi svih specijalnih nosača ili ploča za pojačavanje ili umetnutih dijelova potrebnih za pričvršćenje spojnice ili sastavnog dijela: …

10. Trgovačko ime ili oznaka spojnice ili sastavnog dijela i homologacijski broj. …

11. Razred spojnice ili sastavnog dijela: …

12. Datum podnošenja zahtjeva za homologaciju: …

13. Tehnička služba odgovorna za provođenje homologacijskih ispitivanja: …

14. Datum izvješća o rezultatima ispitivanja: …

15. Broj izvješća o rezultatima ispitivanja: …

16. Položaj homologacijske oznake: …

17. Razlog (razlozi) za proširenje homologacije: …

19. Mjesto: …

20. Datum …

21. Potpis: …

22. Priložen je popis dokumentacije koja je pohranjena kod tijela nadležnog za homologaciju i koja se može dobiti na zahtjev.

(1) Razlikovni broj države koja je izdala/proširila/odbila/povukla homologaciju (vidjeti odredbe o homologaciji u Pravilniku).

(2) Prekrižiti nepotrebno.

PRILOG 3.

PRIMJER POSTAVLJANJA HOMOLOGACIJSKIH OZNAKA

a = najmanje 8 mm

Mehanička spojnica ili sastavni dio, ili vozilo s gore prikazanom homologacijskom oznakom, je naprava ili sastavni dio homologiran u Nizozemskoj (E4) pod homologacijskim brojem 2439 koji ispunjava zahtjeve niza izmjena 01 ovog Pravilnika.

Napomena: Homologacijski broj i dodatni simboli postavljaju se u blizini kruga iznad ili ispod slova „E”, ili desno ili lijevo od tog slova. Znamenke homologacijskog broja su na istoj strani gdje i slovo „E” i okrenute su u istom smjeru. Potrebno je izbjegavati uporabu rimskih brojeva za homologacijske brojeve kako bi se spriječila moguća zamjena s drugim simbolima.

PRILOG 4.

PRIMJERI POSTAVLJANJA OZNAKA ZA KARAKTERISTIČNE VRIJEDNOSTI

1. Sve mehaničke spojnice ili sastavne dijelove označava se razredom kojem naprava ili sastavni dio pripada. Osim toga, tamo se nalazi i oznaka koja ukazuje na kapacitet s obzirom na karakteristične vrijednosti kako je određeno stavkom 2.11. ovog Pravilnika.

1.1. Visina svih slova i brojki ne smije biti manja od visine homologacijskog broja, a to je a/3, gdje je a 8 mm.

1.2. Karakteristične vrijednosti koje se koriste za svaku napravu ili sastavni dio koju je potrebno označiti prikazane su u donjoj tablici – vidjeti također stavak 7.3. ovog Pravilnika. TABLICA 1. Odgovarajuće karakteristične vrijednosti koje je potrebno označiti na mehaničkim spojnicama ili sastavnim dijelovima Opis mehaničke spojnice ili sastavnog dijela Odgovarajuće karakteristične vrijednosti koje je potrebno označiti Razred D Dc S U V Spojne kugle i nosači – vidjeti Prilog 5. točku 1. ovog Pravilnika * * * Spojne čašice * * * Vučne spojnice * * * * * Vučne ušice * * * * * Ruda * * * * * Vučni nosači * * * * * Sedlaste spojnice * * * Klinovi sedla * * Montažne ploče sedla * * * Spojnice s kukom * * * * * Primjeri: C50-X D 130 Dc 90 S1000 V35 označavali bi nenormiranu vučnu spojnicu razreda C50-X s najvećom vrijednosti D 130 kN, najvećom dopuštenom vrijednosti Dc od 90 kN, najvećim dopuštenim statičkim okomitim opterećenjem od 1 000 kg i najvećom dopuštenom vrijednosti V od 35 kN. A50-X D20 S120 bi označavali standardni vučni nosač sa spojnom kuglom razreda A50-X s najvećom vrijednosti D od 20 kN i najvećim dopuštenim statičkim okomitim opterećenjem od 120 kg.

PRILOG 5.

ZAHTJEVI ZA MEHANIČKE SPOJNICE ILI SASTAVNE DIJELOVE

1. SPOJNE KUGLE I VUČNI NOSAČI

Zahtjevi navedeni u točkama od 1.1. do 1.5. ovog Priloga primjenjuju se na sve spojne kugle i vučne nosače razreda A. Točka 1.6. sadrži dodatne zahtjeve koje moraju ispuniti normirane spojne kugle promjera 50 mm s prirubnicom učvršćenom vijcima.

1.1. Spojne kugle razreda A su vanjskim oblikom i dimenzijama u skladu sa slikom 2.

1.2. Oblik i dimenzije nosača moraju ispunjavati zahtjeve proizvođača vozila u vezi s točkama pričvršćenja i dodatnim napravama za pričvršćivanje, ako je potrebno.

1.3. Spojne kugle koje se mogu skidati:

1.3.1. U slučaju spojnih kugla ili sastavnih dijelova koji se mogu skidati i koji nisu učvršćeni vijcima, npr. razreda A50-X, mjesto spajanja i blokiranja moraju biti konstruirani tako da osiguravaju siguran mehanički spoj.

1.3.2. Za spojne kugle ili sastavne dijelove koji se mogu skidati i moguće ih je odvojeno homologirati za korištenje s različitim nosačima za različita vozila, na primjer razreda A50-X, slobodni je prostor, u slučaju kada je takva spojna kugla pričvršćena na nosač propisan na slici 25. u Prilogu 7.

1.4. Spojne kugle i nosači moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u Prilogu 6. točki 3.1.

1.5. Proizvođači vučnih nosača ugrađuju priključne točke na koje se mogu pričvrstiti sekundarne spojnice ili naprave potrebne za automatsko zaustavljanje prikolice u slučaju odvajanja glavne spojnice. Ovaj je zahtjev potreban kako bi omogućila usklađenost vozila sa zahtjevima stavka 5.2.2.9. Pravilnika UNECE br. 13 – Jedinstvene odredbe koje se odnose na homologaciju vozila kategorija M, N i O u pogledu sustava za kočenje.

1.5.1. Priključne točke za pomoćnu spojnicu i/ili kabel za iskapčanje trebaju biti smješteni tako da kod korištenja pomoćne spojnice ili kabela za iskapčanje ne ograničavaju uobičajeno gibanje spojnice i ne ometaju uobičajeno djelovanje inercijskog sustava kočenja.

Pojedina priključna točka se postavlja unutar 100 mm od okomite ravnine koja prolazi kroz središte kretanja spojnice. Ako to nije izvedivo, potrebno je osigurati dvije točke spajanja, po jednu sa svake strane okomite središnje crte, na udaljenosti od nje najviše 250 mm. Priključna točka ili točke moraju biti postavljene što je više moguće straga i visoko.

1.6. Posebni zahtjevi za normirane spojne kugle i vučne nosače s prirubnicom razreda od A50-1 do A50-5:

1.6.1. Dimenzije spojnih kugli i vučnih nosača s prirubnicom razreda A50-1 prikazane su na slici 3. i u tablici 2.

1.6.2. Dimenzije spojnih kugli i vučnih nosača s prirubnicom razreda A50-2, A50-3, A50-4 i A50-5 prikazane su na slici 4. i u tablici 2.

1.6.3. Spojne kugle i vučni nosači s prirubnicom razreda od A50-1 do uključivo A50-5 trebaju biti prihvatljivi i ispitani na karakteristične vrijednosti iz tablice 3.

Tablica 2. — Dimenzije normirane spojne kugle s prirubnicom (mm), vidjeti slike 3. i 4.

Razred A50-1 A50-2, A50-4 A50-3, A 50-5 Komentari e1 90 83 120 ± 0,5 e2 — 56 55 ± 0,5 d2 17 10,5 15 H13 f 130 110 155 + 6,0 - 0 g 50 85 90 + 6,0 - 0 c 15 15 15 maksimum l 55 110 120 ± 5,0 h 70 80 80 ± 5,0





Tablica 3. — Karakteristične vrijednosti za normirane spojne kugle s prirubnicom

Razred A50-1 A50-2 A50-3 A50-4 A50-5 D 17 20 30 20 30 S 120 120 120 150 150

D= najveća vrijednost D (kN)

S= najveće statičko okomito opterećenje (kg)

1.7. Proizvođači spojnih kugli i vučnih nosača koji su namijenjeni za naknadnu ugradbu i nisu ni u kakvoj vezi s proizvođačem odgovarajućeg vozila, moraju biti svjesni zahtjeva u pogledu slobode kretanja spojnice iz točke 2. ovog Priloga i ispuniti odgovarajuće zahtjeve iz Priloga 7. ovom Pravilniku.

2. SPOJNE ČAŠICE

2.1. Spojne čašice razreda B moraju se konstruirati tako da se mogu sigurno upotrebljavati sa spojnim kuglama koje su opisane u točki 1. ovog Priloga, a da pri tome zadrže propisane značajke.

Spojne čašice moraju biti konstruirane tako da je osigurano sigurno spajanje, pri čemu se mora voditi računa o habanju spojnica.

2.2. Spojne čašice moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.2. Priloga 6.

2.3. Dodatne naprave (npr. kočnice, stabilizatori itd.) ne smiju imati negativan učinak na mehaničko spajanje.

2.4. Kada nije pričvršćena na vozilo, horizontalna rotacija spojne čašice mora iznositi najmanje 90° na svaku stranu središnje linije vučne kugle i montažnog elementa kako je opisano u točki 1. ovog Priloga. Istodobno mora postojati kut slobodnog okomitog kretanja od 20° iznad i ispod horizontale. Vezano na vodoravni kut rotiranja od 90° također mora biti moguće zakretanje od 25° u oba smjera oko vodoravne osi. Treba omogućiti sljedeća kretanja pod svim kutevima horizontalne rotacije:

i. vertikalni pomak ± 15° s osnim zakretanjem ± 25°;

ii. osno zakretanje ± 10° s vertikalnim pomakom ± 20°.

3. VUČNE SPOJNICE

Zahtjevi iz točaka od 3.1. do 3.6. ovog Priloga primjenjuju se na sve vučne spojnice razreda C50. Točka 3.7. sadržava dodatne zahtjeve koje moraju ispunjavati normirane vučne spojnice razreda od C50-1 do C50-6.

3.1. Zahtjevi učinkovitosti – sve vučne spojnice moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u Prilogu 6. točki 3.3.

3.2. Odgovarajuće vučne ušice – spojnice na vučnoj spojnici razreda C50 trebaju biti kompatibilne sa svim vučnim ušicama i spojnicama razreda C50 koje imaju utvrđene značajke.

3.3. Čeljusti

Vučne spojnice razreda C50 moraju imati čeljusti koje su konstruirane tako da se odgovarajuća ušica uvodi u spojnicu.

Ako se čeljust ili neki dio koji nosi čeljust može okretati oko okomite osi, mora se automatski postaviti u uobičajeni položaj i, kada je klin spojnice otvoren, mora biti uspješno zadržana u tom položaju kako bi na zadovoljavajući način vodila vučnu ušicu tijekom postupka spajanja.

Ako se čeljust ili neki dio koji nosi čeljust može okretati oko poprečne osi, zglob koji omogućuje rotaciju mora biti učvršćen u svom uobičajenom položaju pomoću momenta blokiranja. Taj moment mora biti dovoljan da spriječi da sila od 200 N koja djeluje okomito prema gore na vrhu čeljusti prouzroči bilo kakav otklon zgloba od njegovog uobičajenog položaja. Moment blokiranja mora biti veći od onog koji nastaje polugom za ručno upravljanje koja je opisana u točki 3.6. ovog Priloga. Mora postojati mogućnost ručnog vraćanja čeljusti u normalan položaj. Čeljust koja se okreće oko poprečne osi dopuštena je samo za okomita opterećenja S do 50 kg i vrijednost V do 5 kN.

Ako se čeljust ili neki dio koji nosi čeljusti okreće oko uzdužne osi, rotiranje se mora ograničiti pomoću momenta blokiranja od najmanje 100 Nm.

Najmanja potrebna veličina čeljusti ovisi o vrijednosti D spojnice:

vrijednost D ≤ 18 kN— širina 150 mm, visina 100 mm

vrijednost D > 18 kN ≤ 25 kN— širina 280 mm, visina 170 mm

vrijednost D > 25 kN— širina 360 mm, visina 200 mm

Vanjski uglovi čeljusti mogu biti zaobljeni.

Manje su čeljusti dopuštene kod vučnih spojnica razreda C50-X ako je njihova uporaba ograničena na prikolice sa središnjom osovinom najveće dopuštene mase od 3,5 tona, ili ako se čeljusti navedene u gornjoj tablici ne mogu koristiti zbog tehničkih razloga i ako postoje posebne okolnosti kao, na primjer, vizualna pomagala da se osigura sigurno provođenje postupka automatskog spajanja, te ako je područje primjene ograničeno homologacijom sukladno podacima koje proizvođač mehaničke spojnice navodi u obrascu s izjavom iz Priloga 1.

3.4. Najmanja sloboda kretanja spojene vučne ušice

Vučna ušica, kada je spojena na vučnu spojnicu, ali nije pričvršćena na vozilo, treba imati stupnjeve slobode kretanja kako je dolje navedeno. Ako dio kretanja omogućuje posebni zglob (samo za vučne spojnice razreda C50-X), područje primjene iz obrasca s izjavom u Prilogu 1. ograničava se na slučajeve navedene u Prilogu 7. točki 1.3.8.

3.4.1. Vodoravna rotacija ± 90° oko osi okomite na uzdužnu os vozila — vidjeti sliku 5.

3.4.2. Okomita rotacija ± 20° oko poprečne osi na vodoravnu ravninu vozila — vidjeti sliku 6.

3.4.3. Osna rotacija ± 25° oko uzdužne osi okomite na horizontalnu ravninu vozila — vidjeti sliku 7.

3.5. Osigurač protiv slučajnog razdvajanja

U zatvorenom se položaju svornjak spojnice mora osigurati pomoću dvije pouzdane mehaničke sigurnosne naprave od kojih svaka pojedina mora i nadalje djelovati u slučaju da druga zakaže.

Zatvoren i osiguran položaj spojnice mora biti jasno označen s vanjske strane s pomoću mehaničke naprave. Provjera položaja indikatora mora biti moguća opipom, na primjer u mraku.

Mehanička spojnica mora pokazivati da su oba osigurača aktivirana (stanje „i”).

Međutim, naznaka aktivnosti samo jednog osigurača dovoljna je ako je u ovom slučaju aktivnost drugog osigurača svojstveno obilježje konstrukcije.

3.6. Ručne poluge

Ručne se poluge moraju konstruirati tako da se omogući jednostavno rukovanje i moraju imati zaobljeni rub. Spojnica ne smije u blizini ručne poluge imati oštre rubove niti smiju postojati mjesta na kojima bi moglo doći do uklještenja i time do ozljede tijekom rada sa spojnicom. Sila koja je potrebna za oslobađanje spojnice, mjereno bez vučne ušice, ne smije biti veća od 250 N okomito na ručnu polugu duž linije rada.

3.7. Posebni zahtjevi za normirane vučne spojnice razreda od C50-1 do C50-6:

3.7.1. Kružno se gibanje vučne ušice oko poprečne osi mora postići pomoću zaobljenog oblika svornjaka spojnice (a ne pomoću zgloba);

3.7.2. Udarno vlačno i tlačno opterećenje duž uzdužne osi zbog slobodnog prostora između svornjaka spojnice i vučne ušice mora se umanjiti pomoću opruge i/ili naprava za prigušenje (osim C50-1).

3.7.3. Moraju se poštovati dimenzije navedene na slici 8. i u tablici 4.

3.7.4. Spojnica mora biti primjerena i ispitana s obzirom na karakteristične vrijednosti navedene u tablici 5.

3.7.5. Spojnica se mora otvarati ručnom polugom na spojnici (a ne daljinskim upravljačem).

Tablica 4. — Dimenzije normirane vučne spojnice (mm), vidjeti sliku 8.

Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6 C50-7 Napomene e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 54 74 84 94 94 maksimum d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 F 110 110 155 180 200 200 + 6,0 - 0 G 85 85 90 120 140 140 ± 3,0 A 100 170 200 200 200 200 + 20,0 - 0 B 150 280 360 360 360 360 + 20,0 - 0 C 20 20 24 30 30 30 maksimum H 150 190 265 265 265 265 maksimum l1 — 150 250 300 300 300 maksimum l2 150 300 330 330 330 330 maksimum l3 100 160 180 180 180 180 ± 20,0 T — 15 20 35 35 35 maksimum





Tablica 5. — Karakteristične vrijednosti za normirane vučne spojnice

Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6 C50-7 D 18 25 70 100 130 190 190 Dc 18 25 50 70 90 120 130 S 200 250 650 900 1 000 1 000 1 000 V 12 10 18 25 35 50 75

D= najveća vrijednost D (kN)

Dc= najveća vrijednost D (kN) za korištenje prikolice sa središnjom osi

S= najveće statičko okomito opterećenje (kg)

V= najveća vrijednost V (kN)

4. VUČNE UŠICE

4.1. Opći zahtjevi za vučne ušice

Sve vučne ušice razreda D50 moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.4. Priloga 6.

Vučne ušice razreda D50 namijenjene su za korištenje s vučnim spojnicama C50. Vučne ušice ne smiju osno rotirati (budući da odgovarajuće spojnice mogu rotirati).

Ako su vučne ušice razreda D50 opremljene košuljicom, tada trebaju odgovarati dimenzijama koje su navedene na slici 9. (osim razreda D50-C) ili slici 10.

Košuljice ne smiju biti zavarene na vučne ušice.

Vučne ušice razreda D50 moraju imati dimenzije navedene u točki 4.2. Oblik kraka za vučne ušice razreda D50-X nije određen, ali na udaljenosti od 210 mm od središta ušice visina „h” i širina „b” moraju biti unutar granica navedenih u tablici 6.

Tablica 6. — Dimenzije za vučne ušice D50-A i D50-X, vidjeti sliku 11.

Razred h (mm) b (mm) D50-A 65 + 2/-1 60 + 2/-1 D50-X 80 maksimum 62 najviše





Tablica 7. — Karakteristične vrijednosti za normirane vučne ušice

Razred D Dc S V D50-A 130 90 1 000 30 D50-B 130 90 1 000 25 D50-C 190 120 1 000 50 D50-D 190 130 1 000 75

4.2. Posebni zahtjevi za vučne ušice razreda D50-A

4.2.1. Vučne ušice razreda D50-A i D50-X moraju imati dimenzije prikazane na slici 11.

4.2.2. Vučne ušice razreda D50-B moraju imati dimenzije prikazane na slici 12.

4.2.3. Vučne ušice razreda D50-C i D50-D moraju imati dimenzije prikazane na slici 13.

4.2.4. Vučne ušice razreda D50-C i D50-D moraju imati košuljice bez proreza, kako je prikazano na slici 10.

4.3. Vrijednosti opterećenja za normirane vučne ušice

Normirane vučne ušice i sredstva za njihovo pričvršćivanje moraju biti primjereni i ispitani s obzirom na vrijednosti opterećenja koje su navedene u tablici 7.

4.4. Opći zahtjevi za toroidalne vučne ušice razreda L:

4.4.1. Toroidalne vučne ušice razreda L namijenjene su za korištenje sa spojnicama s kukama razreda K.

4.4.2. Kada se koriste sa spojnicama s kukama razreda K moraju ispunjavati zahtjeve s obzirom na pomicanje sukladno točki 10.2. ovog Priloga.

4.4.3. Toroidalne vučne ušice razreda L moraju imati dimenzije prikazane na slici 14. i u tablici 8.

4.4.4. Toroidalne vučne ušice razreda L moraju ispunjavati zahtjeve ispitivanja navedena u Prilogu 6. točki 3.4. i odgovarati karakterističnim vrijednostima iz tablice 9.

Tablica 8. — Dimenzije za toroidalne vučne ušice razreda L – vidjeti sliku 14. (dimenzije u mm)

Razred L1 L2 L3 L4 L5 Napomene a 68 + 1,6/- 0,0 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 76,2 ± 0,8 68 + 1,6/- 0,0 b 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 41,2 ± 0,8 c 70 65 65 65 70 Min.





Tablica 9. — Karakteristične vrijednosti za toroidalne vučne ušice razreda L

Razred L1 L2 L3 L4 L5 D kN 30 70 100 130 180 Dc kN 27 54 70 90 120 S kg 200 700 950 1 000 1 000 V kN 12 18 25 35 50

5. VUČNA RUDA

5.1. Vučna ruda razreda E moraju zadovoljiti ispitivanja opisana u točki 3.3. Priloga 6.

5.2. Kako bi omogućile spajanje na vučno vozilo, vučna se ruda mogu opremiti spojnim čašicama u skladu s točkom 2. ili vučnim ušicama u skladu s točkom2 4. ovog Priloga. Spojne čašice i vučne ušice mogu se pričvrstiti pomoću vijaka, svornjaka ili zavarivanjem.

5.3. Naprave za namještanje visine kod vučnih ruda na šarkama

5.3.1. Vučna ruda na šarkama moraju se opremiti napravama za namještanje vučnog ruda na visinu spojnice ili čeljusti. Te se naprave moraju konstruirati na način da vučno rudo može namještati jedna osoba bez alata ili nekih drugih pomagala.

5.3.2. Naprave za namještanje visine moraju moći namještati vučne ušice ili kuglaste spojnice najmanje 300 mm prema gore ili dolje od vodoravne ravnine. U tom rasponu mora postojati mogućnost za ravnomjerno namještanje vučnog ruda ili u najvišim rasponima od 50 mm mjereno na vučnoj ušici ili kuglastoj spojnici.

5.3.3. Naprava za namještanje visine ne smije utjecati na slobodu gibanja vučnog ruda nakon spajanja.

5.3.4. Naprave za namještanje visine ne smiju utjecati na rad bilo koje inercijske kočnice sa slobodnim hodom.

5.4. vučnih ruda kombiniranih s inercijskim kočnicama sa slobodnim hodom, udaljenost između središta vučne ušice i kraja slobodnog kraka vučne ušice ne smije biti manja od 200 mm u položaju aktivnih kočnica. Kada je krak vučne ušice potpuno umetnut, udaljenost ne smije biti manja od 150 mm.

5.5. Kod vučnih ruda koja se koriste na prikolicama sa središnjom osovinom moment otpora na bočne sile mora biti jednak najmanje polovici momenta otpora na okomite sile.

6. SPOJNI NOSAČI

6.1. Spojni nosači razreda F moraju zadovoljiti ispitivanja propisana točkom 3.3. Priloga 6.

6.2. Način bušenja za ugradbu normiranih vučnih spojnica razreda C mora biti u skladu s niže prikazanom slikom 15. i tablicom 10.

6.3. Spojni nosačise ne zavaruju na podvozje, nadogradnju ili drugi dio vozila.

Tablica 10. — Ugradbene dimenzije za normirane vučne spojnice (mm) – vidjeti sliku 15.

Razred C50-1 C50-2 C50-3 C50-4 C50-5 C50-6 C50-7C Napomene e1 83 83 120 140 160 160 ± 0,5 e2 56 56 55 80 100 100 ± 0,5 d1 — 55 75 85 95 95 + 1,0/-0,5 d2 10,5 10,5 15 17 21 21 H13 T — 15 20 35 35 35 maksimum F 120 120 165 190 210 210 minimum G 95 95 100 130 150 150 minimum L1 — 200 300 400 400 400 minimum

7. SEDLA I UPRAVLJAČKI KLINOVI

Zahtjevi iz točaka od 7.1. do 7.7. primjenjuju se na sva sedla razreda G50.

Točka 7.9. sadrži dodatne zahtjeve koje moraju ispunjavati normirane spojnice.

Upravljački klinovi moraju ispunjavati zahtjeve navedene u točki 7.8.

7.1. Odgovarajući svornjaci sedla

Sedla razreda G50 moraju biti konstruirana tako da se mogu upotrebljavati sa svornjacima sedla razreda H50 i s njima ostvarivati navedene značajke.

7.2. Vodilice

Sedla se moraju opremiti vodilicom koja osigurava siguran i precizan rad svornjaka sedla. Najmanja širina ulaza vodilice za normirano sedlo promjera 50 mm mora biti 350 mm (vidjeti sliku 16.).

Za mala nenormirana sedla razreda G50-X koja imaju najveću vrijednost „D” od 25 kN najmanja širina ulaza mora biti 250 mm.

Tablica 11. — Dimenzije za normirana sedla (mm), vidjeti sliku 16.

Razred G50-1 G50-2 G50-3 G50-4 G50-5 G50-6 H 140-159 160-179 180-199 200-219 220-239 240-260

7.3. Minimalno pokretanje sedla

Kada je svornjak sedla aktiviran, a sedlo nije pričvršćeno na vozilo ili montažnu ploču, ali uzimajući u obzir djelovanje montažnih vijaka, spojnica treba istodobno omogućiti sljedeće minimalne vrijednosti zakretanja svornjaka sedla:

7.3.1. ± 90° oko okomite osi (ne primjenjuje se na sedla s prinudnim upravljanjem);

7.3.2. ± 12° oko vodoravne osi poprečno na smjer kretanja; taj kut ne mora nužno obuhvaćati terensku vožnju.

7.3.3. Dopušteno je rotiranje oko uzdužne osi do ± 3°. Međutim, kod sedla koje potpuno oscilira taj kut može biti i veći, pod uvjetom da osigurač omogućuje ograničenje zakretanja do najviše ± 3°.

7.4. Osigurači protiv razdvajanja sedlastih spojnica

Sedlasta spojnica se nalazi u zatvorenom položaju kojeg osiguravaju dvije pouzdane mehaničke sigurnosne naprave od kojih svaka pojedina mora i nadalje biti djelotvorna, ako druga zakaže.

Prvi se osigurač prilikom spajanja mora automatski aktivirati, dok se drugi osigurač može aktivirati automatski ili ručno. Drugi bi osigurač trebao biti konstruiran tako da radi zajedno s osnovnom napravom i predstavlja dodatnu mehaničku sigurnosnu napravu za prvi osigurač. Drugi se osigurač može aktivirati samo u slučaju kada je prvi osigurač ispravno aktiviran.

Osigurač se ne smije nehotice razdvojiti. Za razdvajanje mora biti potrebna namjerna sila vozača ili osobe koja upravlja vozilom.

Zatvoren i blokiran položaj spojnice treba vizualno označiti pomoću mehaničke naprave. Provjera položaja indikatora mora biti omogućena opipom, na primjer u mraku. Indikator mora pokazivati aktiviranost oba osigurača, prvog i drugog, međutim, dovoljna je indikacija aktiviranosti samo jednog osigurača, ako je kao u ovom slučaju, aktiviranost drugog osigurača svojstvena obilježju konstrukcije.

7.5. Naprave za upravljanje ili mehanizmi protiv razdvajanja

U zatvorenom položaju naprave za upravljanje ili mehanizmi protiv razdvajanja moraju se osigurati kako bi se spriječilo slučajno aktiviranje. Sustav osiguranja mora biti takav da zahtijeva prinudnu, svjesnu akciju kako bi se razdvojila naprava i aktivirao mehanizam razdvajanja spojnice.

7.6. Površinska obrada

Površina ploče za spajanje i osigurača spojnice mora se funkcionalno na zadovoljavajući i pažljiv način obraditi, iskovati, izliti ili prešati.

7.7. Zahtjevi za opterećenje

Sve sedlaste spojnice moraju zadovoljiti ispitivanja opisana u točki 3.7. Priloga 6.

7.8. Upravljački klinovi

7.8.1. Dimenzije upravljačkih klinova za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju biti u skladu sa slikom 17.

7.8.2. Upravljački klin mora omogućavati sigurno i pouzdano spajanje i mora se montirati na oprugu. Čvrstoća opruge mora biti tako odabrana da je moguće spojiti praznu poluprikolicu, te da je upravljački klin tijekom vožnje, kada je poluprikolica u potpunosti natovarena, čvrsto u kontaktu s bokom spojnice. Treba biti moguće odvojiti sedlastu spojnicu i kada je poluprikolica natovarena i kada je prazna.

7.9. Posebni zahtjevi za normirana sedla:

7.9.1. dimenzije normiranih sedala moraju biti u skladu sa slikom 16. i tablicom 11.;

7.9.2. normirana sedla moraju biti primjerena i ispitana s obzirom na vrijednosti D od 150 kN i vrijednost U od 20 tona;

7.9.3. mora postojati mogućnost oslobađanja pomoću ručne poluge izravno na sedlu;

7.9.4. normirana sedla moraju biti prikladna za prinudno upravljanje poluprikolicama pomoću upravljačkih klinova — vidjeti točku 7.8.

8. SVORNJACI SEDALA

8.1. Svornjaci sedala razreda H50 (ISO 337) moraju imati dimenzije navedene na slici 18.

8.2. Svornjaci moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.9. Priloga 6.

9. MONTAŽNE PLOČE

9. Montažne ploče razreda J za sedla moraju imati okrugle rupe za montažu u skladu sa slikom 16.a ako su namijenjene za normirana sedla. Međutim, rupe trebaju imati promjer od 17 mm + 2,0 mm/- 0,0 mm. Okrugle su i NEMAJU proreze (vidjeti sliku 16.a).

9.2. Montažne ploče za normirana sedla moraju biti prikladne za prinudno upravljanje poluprikolicama (s upravljačkim klinovima). Montažne ploče za nenormirana sedla koje nisu prikladne za prinudno upravljanje moraju biti označene na odgovarajući način.

9.3. Montažne ploče za sedla moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.8. Priloga 6.

10. SPOJNICE S KUKOM

10.1. Opći zahtjevi za spojnice s kukom razreda K

10.1.1. Spojnice s kukom razreda K moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.5. Priloga 6. i odgovarati karakterističnim vrijednostima iz tablice 13.

10.1.2. Spojnice s kukom razreda K imaju dimenzije koje su prikazane na slici 19. i u tablici 12. Spojnice razreda od K1 do K4 su neautomatske i koriste se za prikolice čija najveća dopuštena masa ne prelazi 3,5 tone dok su spojnice razreda od KA1 do KA3 automatske.

10.1.3. Normirane vučne spojnice s kukom razreda K mogu se koristiti samo s odgovarajućim toroidalnim vučnim ušicama razreda L gdje spojnica razreda K ima kut slobodnog kretanja naveden u točki 10.2. ovog Priloga.

10.1.4. Vučne spojnice s kukom razreda K moraju se koristiti s toroidalnim vučnim ušicama koje omogućuju najmanji slobodni prostor ili slobodno kretanje od 3 mm, a najveći slobodni prostor od 5 mm kada su nove. Proizvođač spojnice dužan je navesti odgovarajuću vučnu ušicu u obrascu s izjavom iz Priloga 1.

10.2. Vučne spojnice s kukom razreda K kada se koriste s odgovarajućim toroidalnim vučnim ušicama razreda L, a nisu pričvršćene na vozilo, imat će sljedeće neusporedne kuteve kretanja — vidjeti sliku 19.:

10.2.1. ± 90° vodoravno oko okomite osi spojnice;

10.2.2. ± 40° okomito oko vodoravne poprečne osi spojnice;

10.2.3. osna rotacija ± 20° oko vodoravne uzdužne središnje linije spojnice.

10.3. Automatske spojnice s kukom razreda K moraju imati čeljust konstruiranu tako da vučnu ušicu vodi u spojnicu.

10.4. Osigurač protiv nehotičnog razdvajanja

U zatvorenom položaju spojnica mora biti osigurana pomoću dvije sigurnosne naprave sa sigurnim mehaničkim aktiviranjem od kojih svaka pojedina mora i nadalje biti djelotvorna u slučaju da druga zakaže.

Zatvoren i blokiran položaj spojnice treba vizualno označiti pomoću mehaničke naprave. Provjera položaja indikatora mora biti omogućena opipom, na primjer u mraku.

Mehanička naprava mora pokazivati da su oba osigurača aktivirana (stanje „i”).

Međutim, dovoljna je indikacija aktiviranosti samo jednog osigurača, ako je, kao u ovom slučaju, aktiviranost drugog osigurača svojstvena obilježju konstrukcije.

10.5. Ručne poluge

Ručne poluge moraju biti tako konstruirane da je omogućeno jednostavno rukovanje i moraju imati zaobljen rub. U blizini ručne poluge spojnica ne smije imati oštre rubove niti smiju postojati mjesta na kojima bi moglo doći do prignječenja, a time do ozljede tijekom rada sa spojnicom. Sila koja je potrebna za oslobađanje spojnice, mjereno bez vučne ušice, ne smije biti veća od 250 N okomito na ručnu polugu duž linije rada.

Tablica 12. — Dimenzije za spojnice s kukom razreda K – vidjeti sliku 19.

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 Napomene e1 — 83 83 120 120 140 160 ± 0,5 e2 — 56 56 55 55 80 100 ± 0,5 e3 90 — — — — — — ± 0,5 d2 17 10,5 10,5 15 15 17 21 H13 c 3 3 3 3 3 3 3 min. f 130 175 175 180 180 200 200 maks. g 100 100 100 120 120 140 200 maks. a 45 45 45 45 45 45 45 + 1,6/-00 L1 120 120 120 120 250 300 300 maks. L2 74 74 63 74 90 90 90 maks. L3 110 130 130 150 150 200 200 maks.





Tablica 13. — Karakteristične vrijednosti za spojnice s kukom razreda K

Razred K1 K2 K3 K4 KA1 KA2 KA3 D kN 17 20 20 25 70 100 130 Dc kN — — 17 20 54 70 90 S kg 120 120 200 250 700 900 1 000 V kN — — 10 10 18 25 35

11. POSEBNE VUČNE SPOJNICE RAZREDA T

11.1. Posebne vučne spojnice razreda T namijenjene su za korištenje kod posebnog skupa vozila, npr. za prikolice za prijevoz vozila. Takva su vozila posebne građe i mogu zahtijevati neobičan smještaj spojnice.

11.2. Spojnice razreda T moraju se ograničiti na korištenje na prikolicama sa središnjom osovinom i takvo ograničenje mora biti navedeno u obrascu s izjavom iz Priloga 1.

11.3. Spojnice razreda T homologiraju se kao prilagođeni par, a spojnicu nije moguće odvojiti drukčije osim u radioni korištenjem alata kojeg inače nema u vozilu.

11.4. Spojnice razreda T nisu automatske.

11.5. Spojnice razreda T moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u Prilogu 6. točki 3.3., uz izuzeće točke 3.3.4.

11.6. Za spojnicu koja nije ugrađena u vozilo, ali je sastavljena i u jednakom je položaju kakvog bi zauzimala u vozilu, mogući su sljedeći najmanji kutevi jednolikog gibanja:

11.6.1. ± 90° vodoravna rotacija oko okomite osi spojnice;

11.6.2. ± 8° okomita rotacija oko vodoravne poprečne osi spojnice;

11.6.3. Osna rotacija ± 3° oko vodoravne uzdužne osi.

12. UREĐAJI ZA DALJINSKO PRIKAZIVANJE I DALJINSKO UPRAVLJANJE

12.1. Opći zahtjevi

Uređaji za daljinsko prikazivanje i daljinsko upravljanje dozvoljeni su na automatskim spojnicama razreda C50-X i G50-X.

Uređaji za daljinsko prikazivanje i daljinsko upravljanje ne smiju ometati najmanje slobodno kretanje spojene vučne ušice ili spojene poluprikolice. Moraju biti trajno ugrađeni u vozilo.

Svi uređaji za daljinsko prikazivanje ili daljinsko upravljanje podliježu ispitivanju i homologaciji naprava za spajanje zajedno sa svim dijelovima naprava za upravljanje i naprava za prijenos.

12.2. Daljinsko prikazivanje

12.2.1. Uređaji za daljinsko prikazivanje moraju kod automatskog postupka spajanja optički prikazati zatvoreni i dvostruko osigurani položaj spojnice u skladu s točkom 12.2.2. Osim toga, otvoreni položaj može biti prikazan kao u točki 12.2.3.

Uređaj za daljinsko prikazivanje mora se automatski aktivirati i vratiti u početni položaj tijekom svakog otvaranja i zatvaranja spojnice.

12.2.2. Promjena iz otvorenog u zatvoreni i dvostruko osigurani položaj prikazuje se zelenim optičkim signalom.

12.2.3. Kod signaliziranja otvorenog i/ili neosiguranog položaja upotrebljava se crveni optički signal.

12.2.4. Kod prikazivanja završenog automatskog postupka spajanja daljinski prikazivač osigurava da se svornjak spojnice nalazi u dvostruko osiguranom krajnjem položaju.

12.2.5. Pojava bilo kakve pogreške u sustavu daljinskog prikazivanja ne smije dovesti do prikazivanja zatvorenog i osiguranog položaja tijekom postupka spajanja ako nije ostvaren krajnji položaj.

12.2.6. Deaktiviranje jednog od dva osigurača mora rezultirati gašenjem zelenog optičkog signala i/ili paljenjem crvenog optičkog signala (ako je ugrađen).

12.2.7. Trebaju se zadržati mehanički pokazatelji koji su ugrađeni direktno na spojnicu.

12.2.8. Kako se vozaču tijekom vožnje ne bi odvraćala pozornost potrebno je omogućiti isključivanje uređaja za daljinsko prikazivanje, ali on se automatski aktivira tijekom svakog sljedećeg postupka otvaranja ili zatvaranja spojnice – vidjeti točku 12.2.1.

12.2.9. Uređaji za upravljanje i signali uređaja za daljinsko prikazivanje moraju biti postavljeni u vidokrugu vozača te trajno i jasno označeni.

12.3. Daljinsko upravljanje

12.3.1. Ako se koristi uređaj za daljinsko upravljanje, kako je određeno stavkom 2.8. ovog Pravilnika, mora također postojati i uređaj za daljinsko prikazivanje, kako je opisano u točki 12.2., koji također mora signalizirati otvoreni položaj spojnice.

12.3.2. Kako bi se omogućilo otvaranje ili zatvaranje spojnice uređajem za daljinsko upravljanje mora postojati namjenski prekidač (tj. glavni prekidač, poluga ili ventil). Ako se navedeni glavni prekidač ne nalazi u vozačevoj kabini ne smije biti postavljen na mjestu na kojem je lako dostupan neovlaštenim osobama ili mora postojati mogućnost njegova zaključavanja. Stvarno upravljanje spojnicom iz vozačeve kabine moguće je samo ako je slučajno aktiviranje onemogućeno (na primjer upravljanjem s obje ruke).

Mora postojati mogućnost provjere je li otvaranje spojnice daljinskim upravljanjem dovršeno ili nije.

12.3.3. Ako daljinsko upravljanje podrazumijeva otvaranje spojnice vanjskom silom vozač se mora na odgovarajući način upoznati s uvjetima u kojima vanjska sila djeluje na spojnicu. To nije potrebno ako vanjska sila djeluje samo za vrijeme rada daljinskog upravljanja.

12.3.4. Ako je pokretačka naprava za otvaranje spojnice daljinskim upravljanjem postavljena na vanjskom dijelu vozila mora biti omogućeno nadgledanje područja između spojenih vozila, ali neće biti nužno ulaziti u to područje kako bi se rukovalo napravom.

12.3.5. Bilo kakva pogreška u radu ili pojava bilo kakve pogreške u sustavu ne smije prouzročiti slučajno otvaranje spojnice tijekom cestovne vožnje. Svaka se pogreška u sustavu mora izravno signalizirati ili mora biti odmah uočljiva prilikom sljedećeg korištenja, na primjer kvar.

12.3.6. Kada je daljinsko upravljanje neispravno, u slučaju nužde otvaranje spojnice mora biti omogućeno barem na još jedan način. Ako je pri tome potrebno upotrijebiti alat, tada alat mora biti sastavni dio kompleta u vozilu. Zahtjevi iz točke 3.6. ovog Priloga ne primjenjuju se na ručne poluge koje se koriste isključivo za otvaranje spojnice u slučaju nužde.

12.3.7. Upravljačke naprave i signali uređaja za daljinsko upravljanje moraju biti trajno i jasno označeni.

PRILOG 6.

ISPITIVANJE MEHANIČKIH SPOJNICA I SASTAVNIH DIJELOVA

1. OPĆI ZAHTJEVI ISPITIVANJA

1.1. Uzorci spojnica moraju se ispitati, pri čemu se moraju provesti ispitivanja čvrstoće i ispitivanja rada. Fizička se ispitivanja moraju provoditi kada god je to moguće, osim ako nije odlučeno drukčije, kada homologacijsko tijelo ili tehnička služba mogu odustati od ispitivanja čvrstoće, ako je komponenta konstruirana na jednostavan način koji omogućuje teoretsku provjeru. Teoretske se provjere mogu provoditi za utvrđivanje stanja u najlošijim uvjetima i moraju osiguravati istu kvalitetu rezultata kao i dinamička ili statička ispitivanja. U slučaju nedoumice prednost imaju rezultati dinamičkog ispitivanja.

Vidjeti također stavak 4.8. ovog Pravilnika.

1.2. Čvrstoća spojnice mora se provjeriti dinamičkim ispitivanjem (ispitivanje izdržljivosti). U određenim slučajevima mogu biti potrebna dodatna statička ispitivanja (vidjeti točku 3. ovog Priloga).

1.3. Dinamička ispitivanja potrebno je provoditi približno sinusoidnim opterećenjem (izmjeničnim i/ili pulsirajućim) pri čemu broj ciklusa opterećenja mora odgovarati materijalu. Ne smiju nastati pukotine ni prijelomi.

1.4. Kod propisanih statičkih ispitivanja dopuštena je samo mala trajna deformacija. Ako nije drukčije određeno, stalna, plastična deformacija nakon otpuštanja ne smije biti veća od 10 % najveće deformacije izmjerene za vrijeme ispitivanja. U slučaju da određivanje stupnja deformacije ugrožava ispitivača, tada se takav dio statičkog ispitivanja može izostaviti, pod uvjetom da je isti parametar već provjeren u drugim ispitivanjima, kao što je dinamičko ispitivanje.

1.5. Pretpostavke opterećenja kod dinamičkih ispitivanja temelje se na vodoravnoj komponenti sile u uzdužnoj osi vozila i okomitoj komponenti sile. Vodoravne komponente sile poprečno na uzdužnu os vozila i momenti ne uzimaju se u obzir pod uvjetom da su samo od manjeg značaja.

Ako konstrukcija spojnice ili njezina ugradba na vozilo ili ugradba dodatnih sustava (na primjer stabilizatora, kratkih sustava za povezivanje itd.) proizvodi dodatne sile ili momente, homologacijsko tijelo ili tehnička služba mogu zatražiti dodatna ispitivanja.

Vodoravna komponenta sile u uzdužnoj osi vozila predstavljena je teoretski određenom referentnom silom vrijednosti D ili Dc. Okomita komponenta sile, kada je to primjenjivo, predstavljena je statičkim okomitim opterećenjem S na točki spajanja i pretpostavljenim okomitim opterećenjem V, ili statičkim okomitim opterećenjem U kod sedlaste spojnice.

1.6. Karakteristične vrijednosti D, Dc, S, V i U na kojima se temelje ispitivanja i koje su određene stavkom 2.11. ovog Pravilnika uzimaju se iz informacija koje su dostavljene sa zahtjevom proizvođača za dodjelu homologacije tipa – vidjeti obrazac s izjavom iz priloga 1. i 2.

1.7. Svaki osigurač kojeg sila opruge zadržava u sigurnom položaju ostaje u takvom položaju i kada je podvrgnut djelovanju sile koja djeluje u najnepovoljnijem smjeru i koja je jednaka trostrukoj masi osigurača.

2. POSTUPCI ISPITIVANJA

2.1. Kod dinamičkih i statičkih ispitivanja uzorak se mora postaviti u odgovarajući uređaj na koji se može primijeniti odgovarajuća sila tako da se uzorak ne izlaže nikakvim dodatnim silama ili momentima osim navedene sile kojom se ispituje. Kod izmjeničnih ispitivanja smjer djelovanja sile ne smije odstupati više od ± 1°od zadanog smjera. Kod pulsirajućih i statičkih ispitivanja kut mora biti namješten za gornju silu. U tu svrhu je potrebno postaviti jedan zglob na točki djelovanja sile (tj. na točki spajanja) i drugi na odgovarajućoj udaljenosti.

2.2. Frekvencija ispitivanja ne smije biti veća od 35 Hz. Izabrana frekvencija mora biti dostatno odvojena od rezonantnih frekvencija ispitivanog kompleta uključujući i napravu koja se ispituje. Kod asinkronog ispitivanja frekvencije dvije komponente sile moraju biti udaljene približno 1 % do najviše 3 %. Kod spojnica koje su izrađene od čelika broj ciklusa opterećenja je 2 × 106. Kod spojnica koje nisu izrađene od čelika može biti potreban veći broj ciklusa. Mora se primijeniti metoda ispitivanja pukotina pomoću penetrantnih boja ili neka druga istovrijedna metoda.

2.3. Kod pulsirajućih ispitivanja ispitna sila varira između gornje i donje sile koja može biti do 5 % gornje sile, osim ako nije drukčije navedeno u posebnim zahtjevima za ispitivanje.

2.4. Kod statičkih ispitivanja koja ne spadaju u posebna ispitivanja koja se traže točkom 3.2.3. ovog Priloga ispitna se sila mora primijeniti ravnomjerno i brzo te mora trajati najmanje 60 sekunda.

2.5. Naprave za spajanje ili sastavni dijelovi koji se ispituju obično se postavljaju što je kruće moguće na uređaj za ispitivanje, u položaju u kojem će se koristiti na vozilima. Moraju se koristiti naprave za postavljanje koje je odredio proizvođač ili podnositelj zahtjeva te koje su namijenjene za pričvršćivanje spojnice ili sastavnog dijela na vozilo i/ili moraju imati iste mehaničke značajke.

2.6. Spojnice ili sastavni dijelovi se ispituju u onom stanju koje je predviđeno za uporabu na cesti. Po slobodnom izboru proizvođača i u dogovoru s tehničkom službom gibljive se komponente mogu neutralizirati, ako je to potrebno za postupak ispitivanja te ako neće nerealno utjecati na rezultate ispitivanja.

Gibljivi sastavni dijelovi koji se pregrijavaju tijekom ubrzanog postupka ispitivanja mogu se zamijeniti tijekom ispitivanja. Ispitna se opterećenja mogu primjenjivati pomoću posebnih čvrstih naprava.

3. POSEBNI ZAHTJEVI ISPITIVANJA

3.1. Spojne kugle i vučni nosači

3.1.1. Mehaničke naprave sa spojnim kuglama mogu biti sljedećeg tipa:

i. jednodijelne spojne kugle zajedno s napravama s odvojivim kuglama koje nisu izmjenjive (vidjeti slike 20.a i 20.b);

ii. spojne kugle koje sadržavaju niz dijelova koji se mogu rastaviti (vidjeti slike 20.c) 20.d i 20.e);

iii. vučni nosači bez ugrađene kugle (vidjeti sliku 20.f).

3.1.2. Osnovno ispitivanje je ispitivanje izdržljivosti uz izmjeničnu ispitnu silu. Uzorak za ispitivanje sastoji se od spojne kugle, vrata kugle i dijelova koji su potrebni za pričvršćivanje na vozilo. Spojna kugla i vučni nosači moraju se kruto postaviti na uređaj za ispitivanje koji može proizvoditi izmjeničnu silu, i to u položaju u kojem će se i koristiti.

3.1.3. Proizvođač vozila određuje položaje točaka za učvršćenje na koje se pričvršćuju spojne kugle i vučni nosači (vidjeti stavak 5.3.2. ovog Pravilnika).

3.1.4. Zajedno s napravama koje se dostavljaju na ispitivanje moraju se dostaviti dijelovi i sve konstrukcijske pojedinosti koje mogu utjecati na kriterije čvrstoće (na primjer ploča za električni priključak, oznake itd.). Ispitni uzorak mora obuhvaćati sve dijelove sve do točaka sidrenja ili ugradbe. Proizvođač vozila navodi geometrijski položaj spojne kugle i točaka za učvršćivanje spojnice u odnosu na referentnu liniju i to se unosi u izvješće o ispitivanju. Svi relevantni položaji točaka sidrenja u odnosu na referentnu liniju, o kojima će proizvođač vučnog vozila dostaviti sve potrebne podatke proizvođaču vučne naprave, moraju se ponoviti na ispitnom stolu.

3.1.5. Uzorak ugrađen na ispitnoj napravi podvrgnut će se ispitivanju izmjeničnim naprezanjem koje djeluje na kuglu pod kutem prikazanim na slikama 21. ili 22.

Smjer kuta ispitivanja određuje se vertikalnim odnosom između vodoravne referentne linije koja prolazi kroz središte kugle i vodoravne linije koja prolazi kroz točku učvršćenja spojnice koja je najviša od najbližih kada se mjeri u vodoravnoj ravnini u odnosu na poprečnu okomitu ravninu koja prolazi središtem kugle. Ako je linija točke učvršćenja iznad vodoravne referentne linije ispitivanje se mora provesti pod kutom α = + 15° ± 1°, a ako je ispod ispitivanje se mora provesti pod kutom α = – 15° ± 1° (vidjeti sliku 21.). Točke učvršćenja koje se uzimaju u obzir kod određivanja kuta ispitivanja moraju biti one koje je odredio proizvođač vozila i koje prenose najveću vučnu silu na strukturu vučnog vozila.

Taj je kut odabran kako bi se uzelo u obzir okomito statičko i dinamičko opterećenje. Ova se metoda ispitivanja primjenjuje samo na dopuštena statička opterećenja koja nisu veća od:

S = 120 × D [N]

Ako je okomito statičko opterećenje veće od gore izračunatog ispitni se kut u oba slučaja treba povećati na 20°.

Dinamičko se ispitivanje mora provesti s ovom ispitnom silom:

Fhs res = ± 0,6 D

3.1.6. Postupak ispitivanja može se primijeniti na različite vrste naprava za spajanje (vidjeti stavak 3.1.1. ovog Pravilnika) kako slijedi:

3.1.6.1. jednodijelne spojne kugle koje obuhvaćaju naprave s odvojivim kuglama koje nisu izmjenjive (vidjeti slike 20.a i 20.b).

3.1.6.1.1. Ispitivanje čvrstoće za naprave prikazane na slikama 20.a i 20.b provodi se u skladu sa zahtjevima iz točke 3.1.5.

Spojne kugle koje sadrže dijelove koji se mogu rastaviti. Utvrđene su sljedeće kategorije:

(a) vučni nosač i kugla (vidjeti sliku 20.c);

(b) vučni nosač i kugla na integriranom nosaču (vidjeti sliku 20.d);

(c) vučni nosač i odvojiva kugla (vidjeti sliku 20.e);

(d) vučni nosač bez kugle (vidjeti sliku 20.f).

3.1.6.2.1. Ispitivanje čvrstoće naprava prikazanih na slikama od 20.c do 20.f provodi se u skladu sa zahtjevima koji su navedeni u točki 3.1.5. U izvješće o ispitivanju unose se dimenzije e i f s proizvodnim odstupanjima od ± 5 mm.

Ispitivanje vučne konzole (vidjeti sliku 20.f) provodi se s postavljenom kuglom (na nosaču). U obzir se uzimaju samo rezultati vučnog nosačaizmeđu točaka učvršćivanja i ugradbene površine držača kugle.

Proizvođač spojnice mora odrediti dimenzije e i f koje imaju proizvodno odstupanje od ± 5 mm.

3.1.6.3. Spojnice s promjenjivim dimenzijama e i f za spojne kugle koje se mogu skidati i zamjenjivati – vidjeti sliku 22.

3.1.6.3.1. Ispitivanja čvrstoće za takve vučne nosače provode se u skladu sa zahtjevima navedenim u točki 3.1.5.

3.1.6.3.2. Ako proizvođač i homologacijsko tijelo ili tehnička služba sporazumno utvrde najnepovoljniju moguću konfiguraciju dovoljno je ispitati samo tu konfiguraciju.

U protivnom se ispituje nekoliko položaja kugle pomoću pojednostavnjenog programa ispitivanja u skladu s točkom 3.1.6.3.3.

3.1.6.3.3. Kod pojednostavnjenog programa ispitivanja vrijednost f nalazi se između utvrđene vrijednosti (fmin)i vrijednosti (fmax) koja nije veća od 100 mm. Kugla se nalazi na udaljenosti (emax) od 130 mm od nosača. Kako bi se obuhvatili svi mogući položaji kugle na području koji je zadan vodoravnom udaljenošću od ugradbene površine i okomitim rasponom f (fmin do fmax), potrebno je ispitati dvije naprave:

i. jednu s kuglom u gornjem (fmax); i

ii. jednu s kuglom u donjemu položaju (fmin).

Kut primjene ispitne sile mijenjat će se pozitivno ili negativno ovisno o odnosu vodoravne referentne linije koja prolazi kroz središte kugle i paralelne linije koja prolazi kroz najvišu i najbližu točku učvršćenja spojne naprave. Moraju se koristiti kutovi koji su prikazani na slici 22.

3.1.7. Kada se odvojive kugle zadržavaju u položaju tako da se ne pričvršćuju vijcima već na primjer pomoću hvataljke s oprugom i kada se takav siguran mehanički spoj ne provjerava dinamičkim ispitivanjima tada se nad kuglom i mjestom postavljanja sigurnog mehaničkog spoja u odgovarajućem smjeru primjenjuju statička ispitivanja. Kada se postavljanjem sigurnog mehaničkog spoja zadržava okomiti položaj kugle statičkim se ispitivanjem na kuglu primjenjuje okomita sila usmjerena prema gore kojoj odgovara vrijednosti „D”. Kada se postavljanjem sigurnog mehaničkog spoja zadržava položaj kugle pomoću poprečne vodoravne konstrukcije statičkim se ispitivanjima primjenjuje sila u tom smjeru koja je jednaka 0,25 D. Ne smiju se dopustiti kvarovi naprave za siguran mehanički spoj ili bilo kakvo drugo iskrivljenje koje bi moglo imati negativan učinak na njezin rad.

3.1.8. Točke pričvršćivanja za pomoćnu spojnicu iz Priloga 5. točke 1.5. moraju podnijeti vodoravnu statičnu silu koja je jednaka 2D najveće vrijednosti od 15 kN. Tamo gdje postoji posebna točka pričvršćenja za kabel za iskapčanje ona mora podnijeti vodoravnu statičku silu jednaku vrijednosti D.

3.2. Spojne čašice

3.2.1. Osnovno ispitivanje je ispitivanje izdržljivosti uz izmjeničnu ispitnu silu i statičko ispitivanje (ispitivanje podizanja) na istom ispitnom uzorku.

3.2.2. Dinamičko se ispitivanje mora provesti sa spojnom kuglom razreda A odgovarajuće čvrstoće. Spojna kugla i spojna čašica moraju se postaviti na uređaj za ispitivanje u skladu s uputama proizvođača i onako kako se pričvršćuju na vozilo. Ne smije postojati mogućnost izlaganja uzorka dodatnim silama osim ispitnim silama. Ispitna sila mora djelovati duž linije koja prolazi kroz središte kugle i nagnuta je unatrag prema dolje pod kutom od 15° (vidjeti sliku 23.). Ispitivanje izdržljivosti mora se provesti na uzorku uz sljedeću ispitnu silu:

Ako je najveće dopušteno okomito statičko opterećenje S veće od 120 D ispitni kut se treba povećati na 20°.

3.2.3. Mora se provesti i ispitivanje statičkog odvajanja. Spojna kugla koja se upotrebljava kod ispitivanja mora imati promjer od 49,00 do 49,13 mm kako bi predstavljala istrošenu spojnu kuglu. Sila odvajanja Fa se primjenjuje okomito na poprečnu i uzdužnu središnju liniju osi spojne čašice i mora se ravnomjerno i brzo povećati na vrijednost:

Fa = g(C + S/1 000) kN

i zadržati 10 sekunda.

Spojna čašica se ne smije odvojiti od kugle i ne smije doći ni do kakve trajne deformacije koja bi mogla imati negativan učinak na njezinu funkcionalnost.

3.3. Vučne spojnice i spojni nosači

3.3.1. Ispitivanje izdržljivosti treba provesti na ispitnom uzorku. Spojnica mora biti opremljena svim dijelovima koji su potrebni za njezino pričvršćivanje na vozilo. Sve naprave koje su pričvršćene između vučnih spojnica i okvira vozila (na primjer spojni nosači) moraju se ispitati na iste sile kao i sama spojnica. Prilikom ispitivanja spojnih nosača koji su namijenjeni za normirane vučne spojnice primjenjuje se okomito opterećenje na takvoj uzdužnoj udaljenosti od okomite površine točaka učvršćenja koja je jednaka položaju odgovarajuće normirane spojnice.

3.3.2. Vučne spojnice za vučne rude na šarkama (S = 0)

Dinamička se ispitivanja moraju provoditi uz vodoravnu izmjeničnu silu Fhw= ± 0,6 D koja djeluje po liniji koja je usporedna s tlom te na uzdužnoj srednjoj ravnini vučnog vozila koja prolazi kroz središte svornjaka spojnice.

3.3.3. Vučne spojnice za uporabu na priključnim vozilima sa središnjom osovinom (S> 0)

3.3.3.1. Prikolice sa središnjom osovinom mase do uključivo 3,5 tone:

Vučne spojnice za uporabu na prikolicama sa središnjom osovinom mase do uključivo 3,5 tone moraju se ispitati na isti način kao i spojne kugle i vučni nosači kako je to opisano u točki 3.1. ovog Priloga.

3.3.3.2. Prikolice sa središnjom osovinom mase iznad 3,5 tone:

Ispitne sile djeluju na uzorak u vodoravnim i okomitim smjerovima tijekom sinkronog ispitivanja izdržljivosti. Vodoravna linija djelovanja mora biti usporedna s tlom na uzdužnoj srednjoj ravnini vučnog vozila i mora prolaziti središtem svornjaka spojnice. Okomita linija djelovanja mora biti pod pravim kutom prema tlu na uzdužnoj srednjoj ravnini vučnog vozila i mora proći kroz središte svornjaka spojnice.

Učvršćivanje vučne spojnice i vučne ušice na ispitnu napravu mora se provesti pomoću istih dijelova koji su predviđeni za pričvršćivanje na vozilo u skladu s uputama proizvođača za pričvršćivanje.

Primjenjuju se sljedeće ispitne sile:

Tablica 14. — Ispitne sile

Ispitna sila Srednja vrijednost (kN) Amplituda (kN) Vodoravna sila 0 ± 0,6 Dc (vidjeti napomenu) Okomita sila S × g/1 000 ± 0,6 V (vidjeti napomenu)

Napomena: Za vučne spojnice razreda T ove se vrijednosti smanjuju na ± 0,5 Dc i ± 0,5 V.

Okomite i vodoravne komponente sinusoidnog su oblika i djeluju asinkrono pri čemu je razlika između njihovih frekvencija između 1 % i 3 %.

3.3.4. Statička ispitivanja na osiguraču svornjaka spojnice

Na vučnim je spojnicama također potrebno ispitati zatvaranje i sve uređaje za blokiranje primjenom statičke sile od 0,25 D koja djeluje u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije rezultirati otvaranjem spoja niti bilo kakvim oštećenjem. Ispitna sila od 0,1 D dostatna je za cilindrične svornjake spojnice.

3.4. Vučne ušice

3.4.1. Vučne ušice moraju biti podvrgnute istom dinamičkom ispitivanju kao i vučne spojnice. Vučne ušice koje se koriste samo na prikolicama s rudama na šarkama koje omogućuju slobodno okomito kretanje moraju biti podvrgnute izmjenjivom opterećenju kako je opisano u točki 3.3.2. Vučne ušice koje su namijenjene i za korištenje na prikolicama sa središnjom osovinom moraju se ispitati na isti način kao i spojnice s kuglom (točka 3.2.) za prikolice mase C do uključivo 3,5 tone, te na isti način kao i vučne spojnice (točka 3.3.3.2.) za prikolice sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone.

3.4.2. Ispitivanje toroidalne vučne ušice razreda L mora se provesti na isti način kao i normirane vučne ušice.

3.4.3. Ispitivanje vučne ušice mora se provesti tako da izmjenična sila također djeluje i na dijelove koji se upotrebljavaju za pričvršćivanje vučne ušice na rudo. Moraju se blokirati svi gibljivi prijelazni dijelovi.

3.5. Spojnice s kukom

3.5.1. Spojnice s kukom razreda K moraju zadovoljiti ispitivanja navedena u točki 3.5.2. ovog Priloga.

3.5.2. Dinamičko ispitivanje:

3.5.2.1. Dinamičko ispitivanje je pulsirajuće ispitivanje korištenjem toroidalne vučne ušice razreda L, spojnice montirane onako kako će se upotrebljavati na vozilima i svih dijelova koji su potrebni za ugradbu na vozilo. Međutim, u dogovoru s homologacijskim tijelom ili tehničkom službom gibljive se komponente mogu neutralizirati.

3.5.2.2. Za spojnice s kukom za uporabu na prikolicama s rudama na šarkama gdje je okomito statično opterećenje S na spojnicu nula ispitna sila se mora primijeniti u vodoravnom smjeru oponašajući vlačnu silu koja djeluje na spojnicu s kukom i iznosi između 0,05 D i 1,00 D.

3.5.2.3. Za spojnice s kukom za uporabu na prikolicama sa središnjom osovinom ispitna sila mora predstavljati rezultantu vodoravne i okomite sile na spojnicu i djeluje pod kutom α što znači od vrha prednjeg dijela do dna stražnjeg dijela (vidjeti sliku 21.) i istovjetna je izračunatom kutu rezultante vodoravne i vertikalne sile na spojnicu. Sila Fhs res izračunava se prema formuli:

gdje je i

3.5.2.4. Vrijednost primijenjene sile kreće se u rasponu od 0,0f Fhs res do 1,00 Fhs res.

3.5.3. Statička ispitivanja na osiguraču spojnice

Na spojnicama s kukom također je potrebno ispitati naprave za zatvaranje kao i sve osigurače za blokiranje primjenom statičke sile od 0,25 D koja djeluje u smjeru otvaranja. Ispitivanje ne smije rezultirati otvaranjem spoja niti bilo kakvim oštećenjem.

3.6. Ruda

3.6.1. Ruda se ispituju na isti način kao i vučne ušice (vidjeti točku 3.4.). Homologacijsko tijelo ili tehnička služba može odustati od ispitivanja izdržljivosti ako je komponenta konstruirana na jednostavan način koji omogućuje teoretsku provjeru njezine čvrstoće. Konstrukcijska opterećenja za teoretsku provjeru ruda na prikolicama sa središnjom osovinom mase C do uključivo 3,5 tone uzimaju se iz ISO 7641/1:1983. Konstrukcijska opterećenja za teoretsku provjeru ruda na prikolicama sa središnjom osovinom mase C iznad 3,5 tone računaju se kako slijedi:

Fsp = (g × S/1 000) + V

pri čemu je amplituda sile V navedena u stavku 2.11.4. ovog Pravilnika.

Dopuštena naprezanja na temelju konstrukcijskog opterećenja za priključna vozila ukupne mase C iznad 3,5 tone moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. ISO 7641/1:1983. Kod savijenih ruda (ny primjer oblika labuđeg vrata) i kod ruda za pune prikolice uzima se u obzir vodoravna komponenta sile Fhp = 1,0 × D.

3.6.2. Kod ruda za prikolice sa slobodnim kretanjem u okomitoj ravnini, osim ispitivanja izdržljivosti ili teoretske provjere čvrstoće, mora se provjeriti i otpornost na izvijanje, bilo teoretskim izračunom uz konstrukcijsko opterećenje od 3,0 D bilo ispitivanjem izvijanja uz konstrukcijsko opterećenje od 3,0 × D. Dopuštena naprezanja u slučaju izračuna moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. ISO 7641/1:1983.

3.6.3. Kod upravljanih osovina otpornost na savijanje se mora provjeriti teoretskim izračunom ili ispitivanjem savijanja. Vodoravna bočna statička sila mora djelovati u središtu točke spajanja. Veličina te sile mora se tako odabrati da moment od 0,6 × Av × g (kNm) djeluje oko središta prednje osovine. Dopuštena naprezanja moraju biti u skladu sa stavkom 5.3. ISO 7641/1:1983.

Kada upravljane osovine tvore dvostruku osovinu, tandem, vozilo s prednjom osovinom (kamion sa zaokretnim osovinama) moment se povećava na 0,95 × Av × g (kNm).

3.7. Sedlaste spojnice

3.7.1. Osnovna ispitivanja čvrstoće su dinamičko ispitivanje i statičko ispitivanje (ispitivanje podizanja). Sedlaste spojnice koje su namijenjene za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju biti podvrgnute dodatnom statičkom ispitivanju (ispitivanje savijanja). U svrhu navedenih ispitivanja sedlasta spojnica mora biti opremljena svim dijelovima koji su potrebni za njezino pričvršćivanje na vozilo. Način pričvršćenja mora biti identičan onomu koji će se naknadno primjenjivati na samom vozilu. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao zamjenu za fizičko ispitivanje.

3.7.2. Statička ispitivanja

3.7.2.1. Normirane sedlaste spojnice konstruirane za upravljački klin ili sličnu napravu za prinudno upravljanje poluprikolicama (vidjeti stavak 2.7. ovog Pravilnika) moraju se ispitati na odgovarajuću čvrstoću statičkim ispitivanjem savijanja unutar radnog raspona naprave za upravljanje uz istodobno djelovanje opterećenja sedla. Najveće dopušteno okomito opterećenje sedla U mora djelovati okomito na spojnicu u njezinom radnom položaju pomoću krute ploče zadovoljavajuće veličine da potpuno pokrije spojnicu.

Rezultanta primijenjenog opterećenja mora proći kroz središte vodoravnog zgloba sedlaste spojnice.

Istodobno mora djelovati vodoravna bočna sila koja predstavlja silu potrebnu za prisilno upravljanje poluprikolicom i to na bočnoj strani vodilice za svornjak sedla. Veličina te sile i smjer u kojemu djeluje moraju biti tako odabrani da moment od 0,75 m × D djeluje oko središta svornjaka sedla pomoću sile koja djeluje na polugu dužine 0,5 m ± 0,1 m. Dopuštena je trajna (plastična) deformacija do 0,5 % svih nazivnih dimenzija. Ne smiju nastati pukotine.

3.7.2.2. Sve se sedlaste spojnice moraju podvrgnuti statičkomu ispitivanju podizanja. Do sile podizanja od Fa = g × U ne smije nastati znatnije trajno savijanje spojne ploče za više od 0,2 % njezine širine.

Kod normiranih sedlastih spojnica razreda G50 i usporedivih spojnica za jednak promjer svornjaka sedla ne smije doći do odvajanja svornjaka sedla od same spojnice zbog djelovanja sile podizanja od Fa = g × 1,6 U. Kod nenormiranih sedlastih spojnica s promjerom svornjaka sedla većim od 50 mm na primjer s promjerom svornjaka sedla od 90 mm sila podizanja iznosit će Fa = g × 1,6 U s najmanjom vrijednosti od 500 kN.

Silu je potrebno primjenjivati pomoću poluge koja se jednim krajem oslanja na ploču za spajanje, a drugim se krajem podiže na udaljenosti od 1,0 do 1,5 m od središta svornjaka sedla (vidjeti sliku 24.).

Poluga mora biti pod kutom od 90° na smjer ulaska svornjaka sedla u sedlo. Ako je očigledan najnepovoljniji mogući slučaj potrebno ga je ispitati. Ako se najnepovoljniji mogući slučaj ne može lako odrediti homologacijsko tijelo ili tehnička služba odlučuju koju je stranu potrebno ispitati. Nije potrebno drugo ispitivanje.

3.7.3. Dinamičko ispitivanje

Sedlasta se spojnica mora podvrgnuti izmjeničnom naprezanju na uređaju za ispitivanje (asinkrono dinamičko ispitivanje) s vodoravno izmjeničnim i okomito pulsirajućim silama koje djeluju istodobno.

3.7.3.1. Kod sedlastih spojnica koje nisu namijenjene za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile:

vodoravna : Fhw = ± 0,6 × D okomita : FsO = g × 1,2 U

FsU = g × 0,4 U

Te se dvije sile moraju primijeniti na uzdužnoj srednjoj ravni vozila s linijom djelovanja obiju sila FsO i FsU kroz središte zgloba spojnice.

Okomita sila Fs mijenja se između granica + g × 1,2 U i + g × 0,4 U, a vodoravna između ± 0,6 × D.

3.7.3.2. Kod sedlastih spojnica namijenjenih za prinudno upravljanje poluprikolicama moraju se primijeniti sljedeće sile:

vodoravna: Fhw = ± 0,675 D

okomita: FsO i FsU isto kao u točki 3.7.3.1.

Linije djelovanja sila prikazane su u točki 3.7.3.1.

3.7.3.3. Za dinamičko ispitivanje sedlastih spojnica između spojne ploče i ploče priključnog vozila nanosi se odgovarajuće sredstvo za podmazivanje kako bi se osigurao najveći koeficijent trenja μ = 0,15.

3.8. Montažne ploče za sedlaste spojnice

Dinamičko ispitivanje za sedlaste spojnice koje je opisano u točki 3.7.3. i statička ispitivanja koja su opisana u točki 3.7.2. moraju se na odgovarajući način primijeniti i na montažne ploče. Kod montažnih ploča ispitivanje podizanja dovoljno je provesti samo na jednoj strani. Ispitivanje se mora zasnivati na najvećoj predviđenoj visini ugradbe spojnice, najvećoj predviđenoj širini i najmanjoj predviđenoj dužini konstrukcije montažne ploče. Ovo ispitivanje nije potrebno provesti ako je montažna ploča uža i/ili duža te ukupna visina niža, a u ostalim elementima jednaka konstrukciji na kojoj je to ispitivanje već provedeno. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao zamjenu za fizičko ispitivanje.

3.9. Svornjaci sedla za poluprikolice

3.9.1. Dinamičko se ispitivanje uz izmjenično naprezanje mora provesti na uzorku postavljenom na uređaju za ispitivanje. Ispitivanje svornjaka sedla ne smije se kombinirati s ispitivanjem sedla. Ispitivanje se mora provesti tako da opterećenje djeluje i na dijelove koji su potrebni za pričvršćivanje svornjaka sedla na poluprikolicu. Nije dopušteno koristiti metodu izračuna kao zamjenu za fizičko ispitivanje.

3.9.2. Dinamičko se ispitivanje uz vodoravno opterećenje Fhw = ± 0,6 D mora provesti na svornjaku sedla u radnom položaju.

Linija djelovanja sile mora proći kroz središte najmanjeg promjera cilindričnog dijela svornjala sedla koji ima promjer 50,8 mm za razred H50 (vidjeti Prilog 5., sliku 18.).

PRILOG 7.

UGRADBA I POSEBNI ZAHTJEVI

1. UGRADBA I POSEBNI ZAHTJEVI

1.1. Pričvršćivanje spojnih kugli i nosača

1.1.1. Spojne kugle i nosači moraju biti pričvršćeni na vozila kategorije M1, kategorije M2 (najveće dopuštene mase ispod 3,5 tone) i kategorije N1 (1) u skladu s dimenzijama slobodnog prostora i visine koje su naznačene na slici 25. Visina se mjeri u uvjetima opterećenja vozila kako je navedeno u Dodatku 1. ovom Prilogu.

Taj se zahtjev ne primjenjuje na terenska vozila kategorije G prema definiciji iz Priloga 7. Pročišćenoj rezoluciji o konstrukciji vozila (R.E.3) (dokumentTRANS/WP.29/78/Rev.1/Dodatak 2.).

1.1.1.1. Slobodni prostor prikazan na slikama 25.a i 25.b može biti zauzet opremom koja se ne demontira kao što je rezervni kotač pod uvjetom da udaljenost od središta spojne kugle do okomite ravnine na najudaljenijoj krajnjoj točki opreme ne prelazi 300 mm. Oprema se mora ugraditi tako da je njezin korisnik može na odgovarajući način spojiti i odvojiti bez mogućnosti povrede i utjecaja na slobodu kretanja spojnice.

1.1.2. Za spojne kugle i vučne nosače proizvođač vozila mora dostaviti upute za postavljanje i navesti je li potrebno ojačanje u području pričvršćenja.

1.1.3. Isto tako mora biti moguće spojiti i odvojiti spojne kugle kada uzdužna os spojne kugle u odnosu na središnju liniju spojne kugle i postavljanje:

rotira vodoravno 60° nadesno ili nalijevo (ß = 60°, vidjeti sliku 25.);

rotira okomito 10° gore ili dolje(α = 10° vidjeti sliku 25.);

rotira oko svoje osi 10° nadesno ili nalijevo.

1.1.4. Kada prikolica nije spojena na vučno vozilo ugrađeni vučni nosač i spojna kugla ne smiju zakloniti mjesto ili vidljivost stražnje registarske pločice vučnog vozila. Ako spojna kugla ili neki drugi dio zaklanja stražnju registarsku pločicu oni moraju biti takvi da ih se može ukloniti ili premjestiti bez uporabe alata, osim odvijačem (npr. za rad koji ne prelazi 20 Nm) koji se nalazi u vozilu kao dio potrebne opreme.

1.2. Pričvršćivanje spojnih čašica

1.2.1. Spojne čašice razreda B dopuštene su za prikolice čija je najveća masa do uključivo 3,5 tone. Kada je prikolica u vodoravnom položaju i ima najveće dopušteno osovinsko opterećenje spojne čašice mora se pričvrstiti tako da spojna točka priključnog vozila bude 430 ± 35 mm iznad vodoravne ravnine na kojoj stoje kotači prikolice.

Kamp-prikolica i prikolice za prijevoz robe u vodoravnom su položaju ako su pod ili površina za utovar u vodoravnom položaju. U slučaju prikolica kod kojih ne postoji takva referentna površina (npr. prikolica za prijevoz čamaca ili slično) proizvođač prikolice mora dati odgovarajuću referentnu liniju kojom se određuje vodoravni položaj. Zahtjev za određenom visinom primjenjuje se samo na prikolice namijenjene spajanju na vozila navedena u točki 1.1.1. ovog Priloga.

U svim se slučajevima vodoravni položaj određuje unutar ± 1°.

1.2.2. Treba biti omogućeno sigurno rukovanje spojnim čašicama unutar slobodnog prostora spojne kugle koji je naveden na slikama 25.a i 25.b najviše do α = 25° i β = 60°.

1.3. Ugradba vučne spojnice i ugradbenih elemenata

1.3.1. Ugradbene dimenzije za normirane vučne spojnice

Ako su tipovi normiranih vučnih spojnica namijenjeni za ugradbu na vozilo potrebno je pridržavati se ugradbenih dimenzija na vozilu sa slike 15. i iz tablice 10.

1.3.2. Potreba za spojnicama na daljinsko upravljanje

Ako nije moguće zadovoljiti jedno ili više sljedećih pravila koja se odnose na jednostavno i sigurno rukovanje (točka 1.3.3.) mogućnost pristupa (točka 1.3.5.) ili slobodni prostor za ručnu polugu (točka 1.3.6.) tada se mora koristiti spojnica s napravom za daljinsko upravljanje kako je opisano u točki 12.3. Priloga 5.

1.3.3. Jednostavno i sigurno upravljanje spojnicom

Vučne spojnice se ugrađuju na vozilo tako da je njima moguće jednostavno i sigurno upravljati.

Osim funkcija otvaranja (i eventualno zatvaranja) to također uključuje provjeru položaja pokazatelja za zatvoren i siguran položaj svornjaka spojnice (vizualno i opipom).

Na području u kojem mora stajati osoba koja upravlja spojnicom ne smiju postojati točke potencijalne opasnosti, kao što su oštri rubovi, uglovi itd. koji su svojstveni konstrukciji ili se moraju zaštititi kako bi se izbjegla mogućnost ozljede.

Izlaz iz tog područja ne smije biti ograničen, niti se na ijednoj strani smije postaviti kakav predmet pričvršćen na spojnicu ili vozilo koji bi predstavljao prepreku.

Nijedna blokirna naprava ne smije sprečavati osobu da zauzme prikladan položaj za rukovanje spojnicom.

1.3.4. Spajanje i odvajanje vučne ušice mora biti moguće kada uzdužna os vučne ušice,

u odnosu na središnju liniju čeljusti istodobno:

rotira vodoravno 50° nadesno ili nalijevo;

rotira okomito 6° gore ili dolje;

rotira oko svoje osi 6° nadesno ili nalijevo.

Ovaj se zahtjev odnosi i na