HR Službeni list Europske unije L 183/91

Samo izvorni tekstovi UNECE-a imaju pravni učinak prema međunarodnom javnom pravu. Status i datum stupanja na snagu ovog Pravilnika treba provjeriti u najnovijoj inačici statusnog dokumenta UNECE-a TRANS/WP.29/343 koji je dostupan na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik br. 95 Gospodarske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UNECE) – Jedinstvene odredbe o homologaciji vozila s obzirom na zaštitu putnika u slučaju bočnog sudara [2015/1093]

Uključuje sav važeći tekst do:

Dopune 4. nizu izmjena 03 – datum stupanja na snagu: 10. lipnja 2014.

SADRŽAJ

PRAVILNIK

1. Područje primjene

2. Definicije

3. Zahtjev za homologaciju

4. Homologacija

5. Specifikacije i ispitivanja

6. Preinake tipa vozila

7. Sukladnost proizvodnje

8. Kazne za nesukladnost proizvodnje

9. Konačno obustavljena proizvodnja

10. Prijelazne odredbe

11. Nazivi i adrese tehničkih službi odgovornih za provedbu homologacijskih ispitivanja i nadležnih homologacijskih tijela

PRILOZI

1. Izjava

2. Izgled homologacijske oznake

3. Postupak određivanja točke H i stvarnoga kuta trupa za sjedeće položaje u motornim vozilima

4. Postupak ispitivanja sudarom

5. Značajke pomične deformabilne zapreke

6. Tehnički opis lutke za ispitivanje bočnog sudara

7. Postavljanje lutke za ispitivanje bočnog sudara

8. Djelomično ispitivanje

9. Postupak ispitivanja za zaštitu putnika u vozilima na električni pogon od visokog napona i istjecanja elektrolita

1. PODRUČJE PRIMJENE

Ovaj Pravilnik odnosi se na ponašanje konstrukcije putničkog prostora pri bočnom sudaru vozila kategorije M1 i N1 (1) kod kojih se točka R najnižeg sjedala nalazi na manje od 700 mm od razine tla kad je vozilo u stanju koje odgovara referentnoj masi definiranoj u odjeljku 2.10. ovog Pravilnika.

2. DEFINICIJE

Za potrebe ovog Pravilnika:

2.1. „homologacija vozila” znači homologacija određenog tipa vozila s obzirom na ponašanje strukture putničkog prostora prilikom bočnog sudara;

2.2. „tip vozila” znači kategorija motornih vozila koja se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su: 2.2.1. duljina, širina i udaljenost od tla vozila, u mjeri u kojoj one negativno utječu na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.2. nosiva konstrukcija, dimenzije, oblik i materijali bočnih stjenka putničkog prostora u mjeri u kojoj oni negativno utječu na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.3. oblik i unutrašnje mjere putničkog prostora i vrste zaštitnih sustava, u mjeri u kojoj oni negativno utječu na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.4. mjesto (sprijeda, straga ili u sredini) i način ugradnje motora (poprečno ili uzdužno), u mjeri u kojoj oni negativno utječu na rezultate ispitivanja sudarom iz ovog Pravilnika; 2.2.5. masa neopterećenog vozila, u mjeri u kojoj postoji negativan utjecaj na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.6. dodatna oprema ili unutarnji uređaji u mjeri u kojoj oni negativno utječu na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.7. vrsta prednjeg (prednjih) sjedala i položaj točke R u mjeri u kojoj oni negativno utječu na radni učinak propisan u ovom Pravilniku; 2.2.8. mjesta ugradnje REESS-a u mjeri u kojoj ona negativno utječu na rezultate ispitivanja sudarom propisane u ovom Pravilniku;

2.3. „putnički prostor” znači prostor za smještaj putnika u vozilu, koji je ograničen krovom, podom, bočnim stranicama, vratima, vanjskim prozorskim staklima i prednjom pregradom te ravninom kroz stražnju pregradu prostora za putnike ili ravninom kroz oslonac naslona stražnjeg sjedala; 2.3.1. „putnički prostor s obzirom na zaštitu putnika” znači prostor za smještaj putnika u vozilu, koji je omeđen krovom, podom, bočnim stranicama, vratima, vanjskim staklenim plohama i prednjom pregradom te plohom stražnje pregrade putničkog prostora ili plohom naslona stražnjeg sjedala; 2.3.2. „putnički prostor za ocjenu električne sigurnosti uređaja” znači prostor za smještaj putnika, koji je omeđen krovom, podom, bočnim stranicama, vratima, vanjskim staklenim plohama, prednjom i stražnjom pregradom ili stražnjim vratima te električnim zaštitnim pregradama i zaštitnim omotačima za zaštitu putnika od izravnog dodira s dijelovima pod visokim naponom;

2.4. „točka R” ili „referentna sjedeća točka” znači referentna točka koju određuje proizvođač vozila, a koja: 2.4.1. ima koordinate određene u odnosu na nosivu konstrukciju vozila; 2.4.2. odgovara teoretskom položaju točke relativnog zakretanja trupa u odnosu na natkoljenice (točka H) u uobičajenom vozačkom položaju koji je najniži i najviše straga ili u uporabnom položaju koji za svaki naznačeni sjedeći položaj odredi proizvođač;

2.5. „točka H” znači točka kako je određena Prilogom 3. ovom Pravilniku;

2.6. „kapacitet spremnika za gorivo” znači obujam spremnika za gorivo kako ga je naveo proizvođač vozila;

2.7. „poprečna ravnina” znači vertikalna ravnina okomita na uzdužnu središnju ravninu vozila;

2.8. „zaštitni sustav” znači naprave koje služe zadržavanju i/ili zaštiti putnika;

2.9. „tip zaštitnog sustava” znači kategorija zaštitnih naprava koje se međusobno ne razlikuju u bitnim obilježjima kao što su: tehnologija, geometrija, sastavni materijali;

2.10. „referentna masa” znači masa neopterećenog vozila uvećana za 100 kg (odnosno za masu lutke za ispitivanje bočnog sudara i njezinih mjernih uređaja);

2.11. „neopterećena masa” znači masa vozila u voznom stanju bez vozača, putnika ili tereta, ali sa spremnikom goriva napunjenim do 90 % njegova kapaciteta i postavljenima uobičajenim kompletom alata i rezervnim kotačem, prema potrebi;

2.12. „pomična deformabilna zapreka” znači sprava kojom se ispitivano vozilo udara. Sastoji se od kolica i od udarne glave;

2.13. „udarna glava” znači deformabilni dio montiran na prednji dio pomične deformabilne zapreke;

2.14. „kolica” znači okvir na kotačima koji se može slobodno pomicati duž uzdužne osi u točki udara. Njegov prednji dio nosi udarnu glavu;

2.15. „visokonaponski” znači klasifikacija električnog sastavnog dijela ili strujnog kruga ako je efektivna vrijednost njegova radnog napona > 60 V i ≤ 1 500 V za istosmjernu struju ili > 30 V i ≤ 1 000 V za izmjeničnu struju;

2.16. „sustav za pohranjivanje energije s mogućnošću ponovnog punjenja (REESS)” znači sustav za pohranjivanje energije s mogućnošću ponovnog punjenja kojim se osigurava električna energija za pogon;

2.17. „pregrada za električnu zaštitu” znači dio koji služi za zaštitu od svakog izravnog dodira s dijelovima pod visokim naponom;

2.18. „električni pogonski sustav” znači strujni krug koji uključuje pogonski motor (motore), a može uključivati i RESS, sustav za pretvorbu električne energije, elektroničke pretvarače, jedinice s pridruženim ožičenjem i priključcima te mehaničke spojnice za napajanje RESS-a;

2.19. „dijelovi pod naponom” znači vodljivi dio (dijelovi) kroz koji su u uobičajenoj uporabi uklopljeni u napajanje električnom energijom;

2.20. „izloženi vodljivi dio” znači vodljivi dio koji se može dotaknuti u skladu sa stupnjem zaštite IPXXB i koji može postati uklopljen u napajanje električnom energijom u slučaju greške u izolaciji. To uključuje dijelove pod pokrovom koji se može ukloniti bez upotrebe alata;

2.21. „izravan dodir” znači dodir osoba s dijelovima pod visokim naponom;

2.22. „neizravan dodir” znači dodir osoba s izloženim vodljivim dijelovima;

2.23. „stupanj zaštite IPXXB” znači zaštita s pomoću pregrada i kućišta električnih uređaja od dodira s dijelovima pod visokim naponom koja je ispitana zglobnom mjernom sondom (stupanj IPXXB) i opisana u odjeljku 4. Priloga 9.;

2.24. „radni napon” znači najveća efektivna vrijednost napona strujnog kruga koju je naveo proizvođač, a koja se može izmjeriti između bilo kojih vodljivih dijelova u otvorenom strujnom krugu ili pri uobičajenim uvjetima rada. Ako je strujni krug galvanski odvojen, radni se napon utvrđuje za svaki odvojeni krug;

2.25. „priključni sustav za napajanje sustava za pohranjivanje energije s mogućnošću ponovnog punjenja (REESS)” znači strujni krug koji se koristi za napajanje REESS-a iz vanjskog izvora napajanja električnom energijom, uključujući ulazni priključak na vozilu;

2.26. „električno podvozje” znači komplet električno povezanih vodljivih dijelova čiji se električni potencijal uzima kao referentna vrijednost;

2.27. „strujni krug” znači sklop povezanih dijelova pod visokim naponom koji je konstruiran tako da je pri uobičajenom radu pod visokim naponom;

2.28. „sustav za pretvorbu električne energije” znači sustav (npr. gorivni članak) kojim se proizvodi i osigurava električna energija za električni pogon;

2.29. „elektronički pretvarač” znači uređaj za upravljanje i/ili pretvorbu električne energije za električni pogon;

2.30. „kućište” znači dio koji okružuje unutarnje jedinice i štiti ih od izravnog dodira;

2.31. „visokonaponska sabirnica” znači strujni krug sa spojnim sustavom za punjenje REESS-a koji radi pri visokom naponu;

2.32. „kruti izolator” znači izolacijska obloga kabelskog snopa koji pokriva i štiti dijelove pod visokim naponom od izravnog dodira. To uključuje pokrove za izolaciju dijelova priključaka pod visokim naponom i lak ili boje za izolaciju;

2.33. „automatski prekidač” znači uređaj koji, kad se aktivira, galvanski odvaja izvore električne energije od ostatka visokonaponskog strujnog kruga električnog pogonskog sustava;

2.34. „pogonski akumulator otvorenog tipa” znači akumulator za koji je potrebna tekućina i koji proizvodi vodikov plin koji se ispušta u zrak;

2.35. „sustav za automatsko zaključavanje vrata” znači sustav kojim se automatski zaključavaju vrata unaprijed određenom brzinom ili pod bilo kojim drugim uvjetom kako je definirao proizvođač.

3. ZAHTJEV ZA HOMOLOGACIJU

3.1. Zahtjev za homologaciju vozila s obzirom na zaštitu putnika u slučaju bočnog sudara podnosi proizvođač vozila ili njegov ovlašteni zastupnik.

3.2. Zahtjevu se prilažu u nastavku navedeni dokumenti u tri primjerka sa sljedećim podacima:

3.2.1. detaljan opis tipa vozila s obzirom na nosivu konstrukciju, dimenzije, oblik i sastavne materijale;

3.2.2. fotografije i/ili dijagrami i crteži vozila na kojima se vidi tip vozila sprijeda, bočno i odostraga te konstrukcijski detalji bočnog dijela nosive konstrukcije;

3.2.3. podaci o masi vozila definiranoj u odjeljku 2.11. ovog Pravilnika;

3.2.4. oblik i unutrašnje mjere putničkog prostora;

3.2.5. opis relevantne bočne unutrašnje opreme i zaštitnih sustava koji su ugrađeni u vozilo;

3.2.6. općenit opis vrste izvora električne energije, njegova položaja i električnog pogonskog sustava (npr. hibridni ili električni);

3.3. Podnositelj zahtjeva za homologaciju ovlašten je predočiti sve podatke i rezultate provedenih ispitivanja na temelju kojih se može utvrditi da prototipna vozila mogu ispunjavati zahtjeve dovoljno precizno.

3.4. Tehničkoj službi koja je odgovorna za provedbu homologacijskih ispitivanja dostavlja se vozilo koje predstavlja tip vozila koji treba homologirati.

3.4.1. Vozilo koje nema sve sastavne dijelove koji pripadaju tom tipu može se prihvatiti za ispitivanja pod uvjetom da se može dokazati da odsustvo tih sastavnih dijelova ne šteti radnim karakteristikama koje su propisane u zahtjevima ovog Pravilnika.

3.4.2. Podnositelj zahtjeva za homologaciju odgovoran je za dokazivanje da se prethodno navedeni odjeljak 3.4.1. primjenjuje u skladu sa zahtjevima ovog Pravilnika.

4. HOMOLOGACIJA

4.1. Ako tip vozila za koje se podnosi zahtjev za homologaciju prema ovom Pravilniku ispunjava zahtjeve iz odjeljka 5. u nastavku, dodjeljuje se homologacija navedenog tipa vozila.

4.2. U slučaju dvojbe pri provjeri usklađenosti vozila sa zahtjevima iz ovog Pravilnika vodi se računa o svim podacima ili rezultatima ispitivanja proizvođača koji se mogu uzeti u obzir pri potvrdi homologacijskog ispitivanja koje je provela tehnička služba.

4.3. Homologacijski se broj dodjeljuje za svaki homologirani tip. Njegove prve dvije znamenke (03, što trenutačno odgovara nizu izmjena 03) ukazuju na niz izmjena koje obuhvaćaju najnovije važne tehničke izmjene Pravilnika u trenutku izdavanja homologacije. Ista ugovorna stranka ne smije dodijeliti isti homologacijski broj drugom tipu vozila.

4.4. Obavijest o homologaciji ili proširenju ili odbijanju homologacije tipa vozila u skladu s ovim Pravilnikom dostavlja se strankama Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik na obrascu prema primjerku iz Priloga 1. ovom Pravilniku; toj se obavijesti u odgovarajućem mjerilu prilažu fotografije i/ili shematski prikazi te crteži koje je dostavio podnositelj zahtjeva za homologaciju, u formatu ne većem od formata A4 (210 × 297 mm) ili formatu presavijenom na taj format.

4.5. Na svako se vozilo koje je sukladno tipu vozila homologiranom prema ovom Pravilniku na vidljivo i lako dostupno mjesto naznačeno na homologacijskom obrascu stavlja međunarodna homologacijska oznaka koju čine:

4.5.1. krug oko slova „E” iza kojega slijedi razlikovni broj zemlje koja je dodijelila homologaciju (2);

4.5.2. broj ovog Pravilnika, nakon kojeg slijedi slovo „R”, crtica te broj homologacije desno od kruga kako je propisano u odjeljku 4.5.1.

4.6. Ako vozilo odgovara tipu vozila homologiranom na temelju jednog ili više drugih Pravilnika priloženih Sporazumu u zemlji koja je dodijelila homologaciju na temelju ovog Pravilnika, simbol opisan u odjeljku 4.5.1. nije potrebno ponavljati; u tom slučaju brojevi pravilnika i homologacije te dodatni simboli svih pravilnika na temelju kojih je homologacija dodijeljena u zemlji koja je dodijelila homologaciju na temelju ovog Pravilnika stavljaju se u okomitim stupcima desno od simbola propisanog u odjeljku 4.5.1.

4.7. Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva i neizbrisiva.

4.8. Homologacijska se oznaka postavlja na pločicu s podacima vozila koju je pričvrstio proizvođač ili blizu nje.

4.9. U Prilogu 2. ovom Pravilniku navode se primjeri postavljanja homologacijskih oznaka.

5. SPECIFIKACIJE I ISPITIVANJA

5.1. Vozilo se podvrgava ispitivanju u skladu s Prilogom 4. ovom Pravilniku.

5.1.1. Ispitivanje će se provesti na vozačevoj strani vozila osim ako je asimetričnost konstrukcije bočnih stranica vozila tolika da utječe na rezultate pri bočnom sudaru. U tom slučaju smije se koristiti jedna od alternativa opisanih u odjeljcima 5.1.1.1. ili 5.1.1.2., prema dogovoru između proizvođača i nadležnog homologacijskog tijela.

5.1.1.1. Proizvođač će nadležnom homologacijskom tijelu dostaviti podatke koji se odnose na kompatibilnost rezultata u usporedbi s vozačevom stranom u slučaju da se ispitivanje provodi na toj strani.

5.1.1.2. Nadležno homologacijsko tijelo na temelju konstrukcije vozila odlučit će o provođenju ispitivanja na strani suprotnoj od vozačeve jer se ona smatra najmanje povoljnom.

5.1.2. Tehnička služba, nakon savjetovanja s proizvođačem, može zahtijevati da se ispitivanje izvrši sa sjedalom u položaju koji je različit od onog naznačenog u odjeljku 5.5.1. Priloga 4. Taj položaj sjedala navodi se u izvješću o ispitivanju (3).

5.1.3. Ako su uvjeti iz odjeljaka 5.2. i 5.3. u nastavku ispunjeni, rezultat ispitivanja smatra se zadovoljavajućim.

5.2. Kriteriji radnog učinka

Vozila opremljena električnim pogonom dodatno moraju ispunjavati uvjete iz odjeljka 5.3.7. To se može učiniti odvojenim ispitivanjem sudarom na zahtjev proizvođača i nakon potvrde tehničke službe, pod uvjetom da električni sastavni dijelovi ne utječu na radni učinak tipa vozila s obzirom na zaštitu putnika kako je definirano u odjeljcima od 5.2.1. do 5.3.5. ovog Pravilnika. Ako se primjenjuje taj uvjet, zahtjevi iz odjeljka 5.3.7. provjeravaju se u skladu s metodama iz Priloga 4. ovom Pravilniku, osim odjeljaka 6., 7. i dodataka 1. i 2. Ipak lutka za ispitivanje bočnog sudara postavlja se na prednje sjedalo na strani na kojoj dolazi do sudara.

5.2.1. Kriteriji radnog učinka određeni za ispitivanje sudarom u skladu s Dodatkom 1. Prilogu 4. ovog Pravilnika moraju ispunjavati sljedeće zahtjeve:

5.2.1.1. Kriterij za radni učinak glave (HPC) mora biti manji od 1 000; ako ne dolazi do dodira glave, HPC se ne mjeri niti izračunava, već se bilježi kao „bez dodira glave”.

5.2.1.2. Kriteriji za radni učinak prsnog koša su:

(a) Kriterij deformacije rebara (RDC) mora biti manji od 42 mm;

(b) Kriterij mekog tkiva (VC) mora biti manji od 1,0 m/s.

U prijelaznom razdoblju koje traje dvije godine od datuma navedenog u odjeljku 10.2. ovog Pravilnika vrijednost V * °C nije kriterij za prolaz/pad na homologacijskom ispitivanju, no ta se vrijednost mora zabilježiti u izvješću o ispitivanju, a nadležna homologacijska tijela moraju prikupljati te podatke. Nakon prijelaznog razdoblja, vrijednost VC od 1,0 m/s primjenjuje se kao kriterij za prolaz/pad osim ako ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik odluče drugačije.

5.2.1.3. Kriterij za radni učinak zdjelice je:

najveća sila na spoju zdjeličnih kostiju (PSPF) mora biti manja od 6 kN.

5.2.1.4. Kriterij za radni učinak abdomena je:

najveća sila na abdomen (APF) mora biti manja od 2,5 kN unutarnje sile (odgovara vanjskoj sili od 4,5 kN).

5.3. Posebni zahtjevi

5.3.1. Ni jedna vrata ne smiju se otvoriti za vrijeme ispitivanja.

5.3.1.1. U slučaju sustava za automatsko zaključavanje vrata koji se ugrađuju prema želji i/ili koje može deaktivirati vozač, taj se zahtjev provjerava jednim od sljedeća dva postupka ispitivanja, prema izboru proizvođača:

5.3.1.1.1. Ako se provodi ispitivanje u skladu s Prilogom 4. odjeljkom 5.2.2.1., proizvođač dodatno dokazuje tehničkoj službi (npr. s pomoću internih podataka proizvođača) da se, ako ne postoji sustav ili kad je sustav deaktiviran, u slučaju sudara neće otvoriti ni jedna vrata.

5.3.1.1.2. Ako se provodi ispitivanje u skladu s Prilogom 4. odjeljkom 5.2.2.2., proizvođač dodatno dokazuje da su za nezaključana bočna vrata na strani na kojoj ne dolazi do udarca ispunjeni zahtjevi za inercijsko opterećenje iz odjeljka 6.1.4. niza izmjena 03 Pravilnika br. 11.

5.3.2. Nakon sudara bočna vrata na strani na kojoj ne dolazi do udarca otključavaju se.

5.3.2.1. U slučaju vozila opremljenih sustavom za automatsko zaključavanje vrata, vrata se zaključavaju prije trenutka sudara i otključavaju nakon sudara barem na strani na kojoj ne dolazi do udarca.

5.3.2.2. U slučaju sustava za automatsko zaključavanje vrata koji se ugrađuju prema želji i/ili koje može deaktivirati vozač, taj se zahtjev provjerava jednim od sljedeća dva postupka ispitivanja, prema izboru proizvođača:

5.3.2.2.1. Ako se provodi ispitivanje u skladu s Prilogom 4. odjeljkom 5.2.2.1., proizvođač dodatno dokazuje tehničkoj službi (npr. s pomoću internih podataka proizvođača) da se, ako ne postoji sustav ili kad je sustav deaktiviran, nakon sudara otključavaju vrata na strani na kojoj ne dolazi do udarca.

5.3.2.2.2. Ako se provodi ispitivanje u skladu s Prilogom 4. odjeljkom 5.2.2.2., proizvođač dodatno dokazuje da pri inercijskom opterećenju iz odjeljka 6.1.4. niza izmjena 03 Pravilnika br. 11. nezaključana bočna vrata na strani na kojoj ne dolazi do udara ostaju nezaključana.

5.3.3. Poslije sudara bez upotrebe alata mora biti moguće:

5.3.3.1. otvoriti dovoljan broj vrata, predviđenih za normalan ulaz i izlaz putnika, a ako je potrebno i nagnuti naslon sjedala ili cijela sjedala kako bi se svim putnicima omogućilo napuštanje vozila;

5.3.3.2. osloboditi lutku od zaštitnog sustava;

5.3.3.3. izvaditi lutku iz vozila.

5.3.4. Niti jedan unutarnji uređaj ili sastavni dio ne smije se odvojiti tako da bi se znatno povećao rizik ozljede od oštrih izbočina ili nazubljenih rubova.

5.3.5. Puknuća kao posljedica trajnih deformacija prihvatljiva su pod uvjetom da ta puknuća ne povećavaju rizik od ozljeda.

5.3.6. Ako poslije sudara tekućina kontinuirano istječe iz sustava dovoda goriva, maseni protok pri istjecanju ne smije biti veći od 30 g/min; ako se tekućine iz sustava dovoda goriva miješaju s tekućinama iz ostalih sustava i te različite tekućine ne mogu se jednostavno odvojiti i identificirati, pri ocjenjivanju brzine kontinuiranog istjecanja u obzir se uzima sva prikupljena tekućina.

5.3.7. Nakon ispitivanja provedenog u skladu s postupkom definiranim u Prilogu 4. ovog Pravilnika, visokonaponski električni pogonski sustav te visokonaponski sastavni dijelovi i sustavi koji su galvanski priključeni na visokonaponsku sabirnicu električnog pogonskog sustava ispunjavaju sljedeće zahtjeve:

5.3.7.1. Zaštita od strujnog udara

Nakon sudara mora biti ispunjen barem jedan od četiri kriterija navedena u odjeljcima od 5.3.7.1.1. do 5.3.7.1.4.2.

Ako vozilo ima funkciju automatskog prekidača ili uređaje koji galvanski dijele strujni krug električnog pogona tijekom vožnje, primjenjuje se barem jedan od sljedećih kriterija na isključeni krug ili na svaki pojedinačni odvojeni krug nakon što je aktivirana funkcija prekidača.

Međutim, kriteriji definirani u odjeljku 5.3.7.1.4. ne primjenjuju se ako više od jednog potencijala dijela visokonaponske sabirnice nije zaštićeno u skladu s uvjetima stupnja zaštite IPXXB.

Ako se ispitivanje provodi pod uvjetom da dijelovi visokonaponskog sustava nisu pod naponom, zaštita od strujnog udara za odgovarajuće dijelove dokazuje se u skladu s odjeljkom 5.3.7.1.3. ili 5.3.7.1.4.

Za priključni sustav za napajanje REESS-a koji nije pod električnim naponom tijekom vožnje mora biti ispunjen barem jedan od četiri kriterija navedena u odjeljcima od 5.3.7.1.1. do 5.3.7.1.4.

5.3.7.1.1. Nepostojanje visokog napona

Naponi Vb, V1 i V2 visokonaponske sabirnice ne smiju biti veći od 30 VAC ili 60 VAC kako je navedeno u odjeljku 2. Priloga 9.

5.3.7.1.2. Niska električna energija

Ukupna energija (TE) na visokonaponskim sabirnicama mora biti manja od 2,0 džula ako se mjeri prema postupku ispitivanja kako je navedeno u odjeljku 3. Priloga 9. s pomoću formule (a). Alternativno, ukupna energija (TE) može se izračunati s pomoću izmjerenog napona Vb visokonaponske sabirnice i kapaciteta X-kondenzatora (Cx) koji je naveo proizvođač u skladu s formulom (b) iz odjeljka 3. Priloga 9.

Energija pohranjena u Y-kondenzatoru (TEy1, TEy2) također mora biti manja od 2,0 džula. To se izračunava mjerenjem napona V1 i V2 visokonaponskih sabirnica i električnog podvozja te kapaciteta Y-kondenzatora koji je naveo proizvođač u skladu s formulom (c) iz odjeljka 3. Priloga 9.

5.3.7.1.3. Fizička zaštita

Radi zaštite od izravnog dodira s dijelovima pod visokim naponom osigurava se stupanj zaštite IPXXB.

Osim toga, radi zaštite od strujnog udara do kojeg bi moglo doći neizravnim dodirom, otpor među svim izloženim vodljivim dijelovima i električnim podvozjem mora biti manji od 0,1 oma pri jakosti struje od najmanje 0,2 ampera.

Taj je zahtjev ispunjen ako je galvanski spoj zavaren.

5.3.7.1.4. Izolacijski otpor

Kriteriji navedeni u odjeljcima 5.3.7.1.4.1. i 5.3.7.1.4.2. moraju se ispuniti.

Mjerenje se provodi u skladu s odjeljkom 5. Priloga 9.

5.3.7.1.4.1. Električni pogonski sustav koji se sastoji od odvojenih sabirnica istosmjerne i izmjenične struje.

Ako su visokonaponske sabirnice izmjenične struje i visokonaponske sabirnice istosmjerne struje galvanski međusobno izolirane, izolacijski otpor između visokonaponske sabirnice i električnog podvozja (Ri, kako je određeno u odjeljku 5. Priloga 9.) iznosi najmanje 100 Ω/V radnog napona za sabirnice istosmjerne struje i najmanje 500 Ω/V radnog napona za sabirnice izmjenične struje.

5.3.7.1.4.2. Električni pogonski sustav koji se sastoji od kombiniranih sabirnica za istosmjernu i izmjeničnu struju.

Ako su visokonaponske sabirnice izmjenične struje i visokonaponske sabirnice istosmjerne struje galvanski povezane, izolacijski otpor između visokonaponske sabirnice i električnog podvozja (Ri, kako je određeno u odjeljku 5. Priloga 9.) iznosi najmanje 500 Ω/V radnog napona.

Međutim, ako su sve visokonaponske sabirnice izmjenične struje zaštićene stupnjem zaštite IPXXB, a izmjenični napon nakon sudara vozila nije veći od 30 V, izolacijski otpor između visokonaponske sabirnice i električnog podvozja (Ri, kako je određeno u odjeljku 5. Priloga 9.) iznosi najmanje 100 Ω/V radnog napona.

5.3.7.2. Istjecanje elektrolita

U razdoblju između sudara i 30 minuta nakon sudara iz REESS-a u prostor za putnike ne smiju istjecati elektroliti i iz REESS-a ne smije isteći više od 7 % elektrolita osim pogonskih akumulatora otvorenog tipa izvan putničkog prostora. Pri pogonskim akumulatorima otvorenog tipa iz putničkog prostora ne smije isteći više od 7 %, a najviše 5,0 litara.

Proizvođač dokazuje usklađenost u skladu s odjeljkom 6. Priloga 9.

5.3.7.3. Zadržavanje REESS-a

REESS smješten unutar putničkog prostora ostaje na mjestu na kojem je postavljen, a sastavni dijelovi REESS-a ostaju unutar kućišta REESS-a.

Ni jedan dio REESS-a koji je zbog ocjene električne sigurnosti smješten izvan putničkog prostora ne smije ući u putnički prostor za vrijeme ili nakon ispitivanja sudarom.

Proizvođač dokazuje usklađenost u skladu s odjeljkom 7. Priloga 9.

6. PREINAKE TIPA VOZILA

6.1. O svim preinakama koje utječu na nosivu konstrukciju, broj i vrstu sjedala, unutrašnju opremu ili položaj upravljačkih uređaja vozila ili mehaničke dijelove koji bi mogli utjecati na sposobnost apsorpcije energije bočne strane vozila obavješćuje se nadležno homologacijsko tijelo koje dodjeljuje homologaciju. Homologacijsko tijelo tada može:

6.1.1. smatrati da učinjene preinake vrlo vjerojatno neće imati znatniji štetni učinak i da u svakom slučaju vozilo ipak ispunjava zahtjeve ili

6.1.2. zahtijevati dodatno izvješće o ispitivanju od tehničke službe odgovorne za provođenje ispitivanja.

6.1.2.1. Za svaku preinaku vozila koja utječe na vanjski oblik nosive konstrukcije vozila ili bilo kakvu promjenu referentne mase za više od 8 % koja bi prema ocjeni tijela mogla imati znatan utjecaj na rezultate ispitivanja zahtijeva se ponavljanje ispitivanja kako je opisano u Prilogu 4.

6.1.2.2. Ako tehnička služba, nakon savjetovanja s proizvođačem vozila, smatra da preinake na tipu vozila nisu dovoljne da bi se zahtijevalo cjelovito ponovno ispitivanje, može se upotrijebiti djelomično ispitivanje. To bi bio slučaj ako se referentna masa promijenila za manje od 8 % u odnosu na izvorno vozilo ili ako se broj prednjih sjedala nije mijenjao. Promjena vrste sjedala ili unutrašnje opreme ne treba značiti automatski zahtjev za cjelovito ponovno ispitivanje. Primjer kako pristupiti ovom problemu naveden je u Prilogu 8.

6.2. O potvrđivanju ili odbijanju homologacije, navodeći izmjene, obavješćuju se putem postupka navedenog u odjeljku 4.4. stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik.

6.3. Nadležno homologacijsko tijelo koje izdaje proširenje homologacije dodjeljuje serijski broj svakom obrascu s izjavom sastavljenom za to proširenje.

7. SUKLADNOST PROIZVODNJE

Proizvodni postupci moraju biti u skladu s postupcima navedenima u Sporazumu, Prilogu 2. (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) uz sljedeće zahtjeve.

7.1. Svako vozilo homologirano na temelju ovog Pravilnika mora biti proizvedeno tako da bude u skladu s homologiranim tipom i mora ispunjavati zahtjeve iz odjeljka 5.

7.2. Nositelj homologacije osigurava da se za svaki tip vozila provedu barem testovi koji se odnose na mjerenja.

7.3. Homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju može u svako doba provjeriti metode kontrole sukladnosti koje se primjenjuju u svakom proizvodnom pogonu. Uobičajena je učestalost tih provjera jednom svake dvije godine.

8. KAZNE ZA NESUKLADNOST PROIZVODNJE

8.1. Homologacija dodijeljena s obzirom na tip vozila sukladno ovom Pravilniku može se povući ako nisu ispunjeni zahtjevi navedeni u odjeljku 7.1. ili ako vozilo ili vozila ne prođu provjere predviđene u odjeljku 7.2.

8.2. Ako ugovorna stranka Sporazuma koja primjenjuje ovaj Pravilnik povuče homologaciju koju je prethodno dodijelila, o tome odmah obavješćuje druge ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik obrascem s izjavom koji odgovara predlošku iz Priloga 1. ovom Pravilniku.

9. KONAČNO OBUSTAVLJENA PROIZVODNJA

Ako nositelj homologacije potpuno prestane proizvoditi tip vozila homologiranog u skladu s ovim Pravilnikom, o tome obavješćuje nadležno homologacijsko tijelo koje je dodijelilo homologaciju. Nakon što primi odgovarajuću obavijest, tijelo o tome obavješćuje ostale stranke Sporazuma iz 1958. koje primjenjuju ovaj Pravilnik obrascem s izjavom koji odgovara predlošku iz Priloga 1. ovom Pravilniku.

10. PRIJELAZNE ODREDBE

10.1. Počevši od službenog dana stupanja na snagu Dopune 1.nizu izmjena 02, ni jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti dodjelu homologacije na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjen Dopunom 1. nizu izmjena 02.

10.2. Nakon 12 mjeseci od dana stupanja na snagu niza izmjena 02 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije samo za one tipove vozila koji ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 02.

10.3. Nakon 60 mjeseci od dana stupanja na snagu niza izmjena 02 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvo puštanje u promet) vozila koja ne ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 02.

10.4. Nakon 36 mjeseci od dana stupanja na snagu Dopune 1. nizu izmjena 02 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije samo za one tipove vozila koji ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen Dopunom 1. nizu izmjena 02.

10.5. Nakon 84 mjeseca od dana stupanja na snagu Dopune 1. nizu izmjena 02 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik mogu odbiti prvu nacionalnu registraciju (prvo puštanje u promet) vozila koja ne ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen Dopunom 1. nizu izmjena 02.

10.6. Od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 03 ni jedna ugovorna stranka koja primjenjuje ovaj Pravilnik ne smije odbiti dodijeliti homologaciju na temelju ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 03.

10.7. Nakon 24 mjeseca od dana stupanja na snagu niza izmjena 03 ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik dodjeljuju homologacije samo za one tipove vozila koji ispunjavaju zahtjeve ovog Pravilnika kako je izmijenjen nizom izmjena 03.

Međutim, u slučaju vozila na visokonaponski električni pogonski sustav, odobrava se dodatno razdoblje od 12 mjeseci uz uvjet da proizvođač dokaže tehničkoj službi da vozilo pruža razine sigurnosti koje su jednakovrijedne razinama zahtijevanima ovim Pravilnikom kako je izmijenjen nizom izmjena 03.

10.8. Ugovorne stranke koje primjenjuju ovaj Pravilnik ne smiju odbiti produljiti homologacije koje su dodijeljene prema prethodnim nizovima izmjena ovog Pravilnika ako tim produljenjem ne dolazi do promjena u pogonskom sustavu vozila.

Međutim, nakon 48 mjeseci od službenog dana stupanja na snagu niza izmjena 03, ne smiju se produljivati homologacije koje su dodijeljene prema prethodnim nizovima izmjena za vozila na visokonaponski električni pogonski sustav.

10.9. Ako u vrijeme stupanja na snagu niza izmjena 03 ovog Pravilnika postoje nacionalni zahtjevi u odnosu na zaštitne odredbe za vozila na visokonaponski električni pogonski sustav, ugovorne stranke koje primjenjuju Pravilnik mogu odbiti nacionalnu homologaciju takvih vozila koja nisu u skladu s nacionalnim zahtjevima, osim ako su vozila homologirana prema nizu izmjena 03 ovog Pravilnika.

10.10. Nakon 48 mjeseci od stupanja na snagu niza izmjena 03 ovog Pravilnika ugovorne stranke koje primjenjuju Pravilnik mogu odbiti nacionalnu ili regionalnu homologaciju tipa i mogu odbiti prvu nacionalnu ili regionalnu registraciju (prvo puštanje u promet) vozila na visokonaponski električni pogonski sustav koja nisu u skladu sa zahtjevima niza izmjena 03 ovog Pravilnika.

10.11. Homologacije vozila prema nizu izmjena 02 ovog Pravilnika na koje ne utječe niz izmjena 03 ostaju valjane i ugovorne stranke koje primjenjuju Pravilnik nastavljaju ih prihvaćati.

10.12. Do 18 mjeseci nakon dana stupanja na snagu Dopune 3. nizu izmjena 03 ovog Pravilnika ugovorne stranke koje primjenjuju Pravilnik nastavljaju dodjeljivati homologacije tipa prema nizu izmjena 03 ovog Pravilnika ne uzimajući u obzir odredbe Dopune 3.

11. NAZIVI I ADRESE TEHNIČKIH SLUŽBI ODGOVORNIH ZA PROVOĐENJE HOMOLOGACIJSKIH ISPITIVANJA I NADLEŽNIH HOMOLOGACIJSKIH TIJELA

Ugovorne stranke Sporazuma koje primjenjuju ovaj Pravilnik obavješćuju Tajništvo Ujedinjenih Naroda o imenima i adresama tehničkih službi odgovornih za provođenje homologacijskog ispitivanja i nadležnih homologacijskih tijela koja dodjeljuju homologaciju i kojima se šalju obrasci kojima se potvrđuje dodjela ili proširenje ili odbijanje ili povlačenje homologacija izdanih u drugim državama.

(1) Kao što je definirano u Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, stav. 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(2) Razlikovni brojevi ugovornih stranaka Sporazuma iz 1958. navedeni su u Prilogu 3. Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, Prilog 3. – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

(3) Do 30. rujna 2000., za potrebe zahtjeva pri ispitivanju, opseg uzdužnih podešavanja ograničen je tako da se točka H nalazi unutar područja određenog duljinom otvora vrata.

PRILOG 1.

PRILOG 2. IZGLED HOMOLOGACIJSKE OZNAKE PRIMJER A (vidjeti odjeljak 4.5. ovog Pravilnika) Gore prikazana homologacijska oznaka pričvršćena na vozilo znači da je taj tip vozila, s obzirom na zaštitu putnika u slučaju bočnog sudara, homologiran u Nizozemskoj (E 4) u skladu s Pravilnikom br. 95 pod homologacijskim brojem 031424. Homologacijski broj pokazuje da je homologacija dodijeljena u skladu sa zahtjevima iz Pravilnika 95, kako je izmijenjen nizom izmjena 03. PRIMJER B (vidjeti odjeljak 4.6. ovog Pravilnika) Gore prikazana homologacijska oznaka pričvršćena na vozilo znači da je taj tip vozila homologiran u Nizozemskoj (E 4) u skladu s pravilnicima br. 95 i 24 (1). Prve dvije znamenke homologacijskih brojeva znače da je na datume dodjele dotičnih homologacija u Pravilnik br. 95 bio uključen niz izmjena 03 i u Pravilnik br. 24 niz izmjena 03. (1) Drugi broj naveden je samo kao primjer.

PRILOG 3. Postupak određivanja točke H i stvarnoga kuta trupa za sjedeće položaje u motornim vozilima (1) Dodatak 1. – Opis trodimenzionalne naprave za određivanje točke H (3D H naprava) ( 1 ) Dodatak 2. – Trodimenzionalni referentni sustav ( 1 ) Dodatak 3. – Referentni podaci o sjedećim položajima ( 1 ) (1) Postupak je opisan u Prilogu 1. Konsolidiranoj rezoluciji o izradi vozila (RE.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html

PRILOG 4. POSTUPAK ISPITIVANJA SUDAROM 1. ISPITNE NAPRAVE 1.1. Ispitni poligon Ispitna površina mora biti dovoljno velika da se na nju smjesti pogonski sustav pomične deformabilne zapreke i da dopušta slobodno pomicanje udarenog vozila i ispitne naprave poslije sudara. Dio u kojem se vozilo udara i u kojem dolazi do pomicanja mora biti horizontalan, ravan i čist i mora predstavljati normalnu, suhu i čistu površinu ceste. 2. UVJETI ISPITIVANJA 2.1. Vozilo koje se ispituje mora biti nepomično. 2.2. Pomična deformabilna zapreka mora imati značajke utvrđene u Prilogu 5. ovom Pravilniku. Zahtjevi koji se odnose na pregledavanje navedeni su u dodacima Prilogu 5. Pomična deformabilna zapreka opremljena je odgovarajućim uređajem s pomoću kojeg se sprečava drugi sudar u udareno vozilo. 2.3. Putanja uzdužne središnje uzdužne okomite ravnine pomične deformabilne zapreke okomita je na središnju uzdužnu okomitu ravninu udarenog vozila. 2.4. Središnja uzdužna okomita ravnina pomične deformabilne zapreke poklapa se, uz dopušteno odstupanje od ± 25 mm, s poprečnom okomitom ravninom koja prolazi kroz točku R prednjeg sjedala koje se nalazi na udarenoj strani ispitivanog vozila. Središnja vodoravna ravnina koja je omeđena vanjskim bočnim okomitim ravninama prednje strane u trenutku sudara nalazi se unutar dviju ravnina određenih prije ispitivanja i postavljenih 25 mm iznad i ispod prethodno definirane ravnine. 2.5. Mjerni uređaji usklađeni su s normom ISO 6487:1987 osim ako je drugačije navedeno u ovom Pravilniku. 2.6. Stabilna temperatura ispitne lutke u trenutku ispitivanja bočnim sudarom je 22 ± 4 C. 3. ISPITNA BRZINA Brzina pomične deformabilne zapreke u trenutku sudara jest 50 ± 1 km/h. Ta brzina mora biti stabilizirana najmanje 0,5 m prije sudara. Točnost mjerenja: 1 posto. Međutim, ako je ispitivanje obavljeno pri većoj brzini sudara, a vozilo je ispunilo zahtjeve, ispitivanje se smatra zadovoljavajućim. 4. STANJE VOZILA 4.1. Opće specifikacije Ispitno vozilo mora biti predstavnik vozila iz serijske proizvodnje, uključivati svu opremu koja se obično ugrađuje i mora biti u uobičajenom voznom stanju. Neki dijelovi mogu se izostaviti ili zamijeniti s odgovarajućim masama kad to izostavljanje ili zamjena očito ne utječu na rezultate ispitivanja. Dogovorom proizvođača i tehničke službe dopuštaju se preinake sustava za gorivo tako da se primjerena količina goriva može upotrijebiti za rad motora ili sustava za pretvorbu električne energije. 4.2. Zahtjevi za opremu vozila Ispitno vozilo mora imati svu dodatnu opremu i uređaje za koje je izvjesno da će utjecati na rezultate ispitivanja. 4.3. Masa vozila 4.3.1. Vozilo koje će se ispitivati mora imati referentnu masu određenu u odjeljku 2.10. ovog Pravilnika. Masa vozila podešava se do ± 1 % referentne mase. 4.3.2. Spremnik goriva mora biti napunjen vodom čija je masa jednaka 90 % mase punog spremnika goriva prema podacima proizvođača vozila uz dopušteno odstupanje od ± 1 %. Taj se zahtjev ne primjenjuje na spremnike za vodik kao gorivo. 4.3.3. Svi drugi sustavi (kočnice, hlađenje itd.) mogu biti prazni; u tom se slučaju mase tekućina izravnavaju. 4.3.4. Ako je masa mjernih uređaja koji se postavljaju na vozilo veća od dopuštenih 25 kg, tada se ona mora kompenzirati oduzimanjem mase koja vidljivo ne utječe na rezultate ispitivanja. 4.3.5. Masa mjerne naprave ne smije mijenjati referentna opterećenja osovina za više od 5 %, pri čemu svako od tih odstupanja mora biti manje od 20 kg. 5. PRIPREMA VOZILA 5.1. Zatvoreni moraju biti barem prozori na strani na kojoj dolazi do udarca. 5.2. Vrata moraju biti zatvorena, ali ne zaključana. 5.2.1. Međutim, u slučaju vozila opremljenih sustavom za automatsko zaključavanje vrata, mora se osigurati da su sva bočna vrata zatvorena prije ispitivanja. 5.2.2. U slučaju vozila opremljenih sustavom za automatsko zaključavanje vrata koji se ugrađuje po želji i/ili koji može deaktivirati vozač, primjenjuje se jedan od dva sljedeća postupka prema izboru proizvođača: 5.2.2.1. Sva bočna vrata zaključavaju se ručno prije početka ispitivanja. 5.2.2.2. Mora se osigurati da bočna vrata na strani na kojoj dolazi do udarca nisu zaključana te da su bočna vrata na strani na kojoj ne dolazi do udarca zaključana prije sudara; za potrebne tog ispitivanja smije se zaobići sustav za automatsko zaključavanje vrata. 5.3. Mjenjač mora biti postavljen u neutralni položaj, a parkirna kočnica isključena. 5.4. Ako na sjedalima postoji mogućnost podešavanja radi veće udobnosti, ona moraju biti postavljena u položaj koji je odredio proizvođač vozila. 5.5. Sjedalo na kojem se nalazi lutka, i njegovi dijelovi, ako su podesivi, moraju se podesiti na sljedeći način: 5.5.1. Uređaj za podešavanje uzdužnog položaja sjedala podešava se tako da se blokira u položaju koji je najbliži sredini između krajnjeg prednjeg i krajnjeg stražnjeg položaja; ako je taj položaj između dva utora, bira se krajnji stražnji utor. 5.5.2. Naslon za glavu podešava se tako da njegova gornja površina bude u razini s težištem glave ispitne lutke; ako to nije moguće, naslon za glavu mora biti u najvišem mogućem položaju. 5.5.3. Ako proizvođač nije drukčije propisao, naslon sjedala podešava se tako da referentna linija trupa trodimenzionalne naprave za određivanje točke H bude nagnuta prema natrag za 25° ± 1. 5.5.4. Sva ostala podešavanja sjedala moraju biti na sredini mogućih pomicanja; međutim, kod tipa vozila koji na raspolaganju ima visinski nepomična i pomična sjedala, podešena visina mora odgovarati položaju nepomičnog sjedala. Ako u pojedinim središnjim položajima nije moguće blokirati položaj sjedala, biraju se prvi položaj u smjeru prema natrag, prema dolje ili prema van od središnje točke. Za rotacijska podešavanja (naginjanje), unatrag označava podešavanje u smjeru u kojem se glava lutke pomiče prema natrag. Ako lutka strši izvan uobičajenog prostora koji zauzima putnik, npr. glava dodiruje oblogu krova, mora se osigurati razmak od 1 cm s pomoću: sekundarnih podešavanja, kutom naslona sjedala ili podešavanjem naprijed – natrag, tim redoslijedom. 5.6. Ostala prednja sjedala, ako je to moguće, moraju biti postavljena u isti položaj kao sjedalo na kojem se nalazi lutka, osim ako je proizvođač propisao drugačije. 5.7. Ako je položaj kola upravljača podesiv, ono mora biti postavljeno u središnji položaj svih pomaka. 5.8. Gume moraju biti napunjene do tlaka koji je naveo proizvođač vozila. 5.9. Ispitno vozilo mora se postaviti vodoravno u odnosu na svoju os prevrtanja i održavati u tom položaju s pomoću oslonaca sve dok se ispitna lutka ne postavi na svoje mjesto i dok se ne obavi sav ostali pripremni. 5.10. Vozilo mora biti u svojem normalnom položaju koji odgovara uvjetima određenima u odjeljku 4.3. Vozila kojima ovjes omogućuje podešavanje udaljenosti od tla ispituju se u normalnim uporabnim uvjetima pri brzini od 50 km/h kako je definirao proizvođač vozila. To se ostvaruje dodatnim osloncima, ako je potrebno, ali ti oslonci ne smiju utjecati na ponašanje ispitnog vozila za vrijeme sudara. 5.11. Podešavanje električnog pogonskog sustava 5.11.1. REESS mora biti u stanju napajanja kojim se omogućuje normalni rad pogona prema preporuci proizvođača. 5.11.2. Električni pogonski sustav stavlja se pod napon radom izvora električne energije ili bez njega (npr. motor-generator, REESS ili sustav za pretvorbu električne energije), ali: 5.11.2.1. Dogovorom tehničke službe i proizvođača dopušta se provesti ispitivanja pri kojima se cjelokupni električni pogonski sustav ili njegovi dijelovi ne stavljaju pod napon, ukoliko se time štetno ne utječe na rezultat ispitivanja. Za dijelove električnog pogonskog sustava koji se ne stavljaju pod napon, zaštita od strujnog udara dokazuje se fizičkom zaštitom ili izolacijskim otporom te primjerenim dodatnim dokazima. 5.11.2.2. U slučaju kad postoji automatsko isključivanje, na zahtjev proizvođača dopušta se provesti ispitivanje dok je automatsko isključivanje aktivirano. U tom slučaju mora se dokazati da bi automatsko isključivanje radilo tijekom ispitivanja sudarom. To obuhvaća automatski signal za aktivaciju te galvansko odvajanje uzimajući u obzir uvjete kakvi su bili za vrijeme sudara. 6. ISPITNA LUTKA ZA ISPITIVANJE BOČNOG SUDARA I NJEZINO POSTAVLJANJE 6.1. Lutka za ispitivanje bočnog sudara mora odgovarati specifikacijama iz Priloga 6. i mora biti postavljena na prednje sjedalo na strani sudara, u skladu s postupkom iz Priloga 7. ovom Pravilniku. 6.2. Moraju se upotrebljavati sigurnosni pojasevi ili drugi sustavi za držanje koji su navedeni za to vozilo. Pojasevi moraju biti homologirani u skladu s Pravilnikom br. 16 ili drugim jednakovrijednim zahtjevima i pričvršćeni na sidrišta u skladu s Pravilnikom br. 14 ili drugim jednakovrijednim zahtjevima. 6.3. Sigurnosni pojas ili sustav za držanje mora, prema uputama proizvođača, biti podešen tako da odgovara lutki za ispitivanje; ako ne postoje upute proizvođača, visina se podešava u središnji položaj; ako taj položaj nije na raspolaganju, uzima se položaj neposredno ispod. 7. MJERENJA KOJA TREBA OBAVITI NA LUTKI ZA ISPITIVANJE BOČNOG SUDARA 7.1. Očitanja sljedećih mjernih uređaja moraju se zabilježiti. 7.1.1. Mjerenja u glavi ispitne lutke Rezultantno troosno ubrzanje težišta glave. Mjerni uređaji glave moraju biti u skladu s normom ISO 6487:1987, CFC: 1 000 Hz CAC: 150 g 7.1.2. Mjerenja u prsnom košu ispitne lutke Tri kanala za mjerenje deformacije rebara moraju biti u skladu s normom ISO 6487:1987, CFC: 1 000 Hz CAC: 60 mm 7.1.3. Mjerenja u zdjelici ispitne lutke Kanal za mjerenje sile u zdjelici mora biti u skladu s normom ISO 6487:1987, CFC: 1 000 Hz CAC: 15 kN 7.1.4. Mjerenja u abdomenu ispitne lutke Kanal za mjerenje sile u abdomenu mora biti u skladu s normom ISO 6487:1987, CFC: 1 000 Hz CAC: 5 kN Dodatak 1. ODREĐIVANJE KRITERIJA ZA RADNI UČINAK Zahtijevani rezultati ispitivanja navedeni su u odjeljku 5.2. ovog Pravilnika. 1. KRITERIJ ZA RADNI UČINAK GLAVE (HPC) Kada dođe do dodira glave, kriterij za radni učinak izračunava se za sveukupno vrijeme trajanja između početnog i zadnjeg trenutka dodira. HPC je jednak najvećoj vrijednosti izraza: gdje je a rezultantno ubrzanje težišta glave u metrima po sekundi na kvadrat podijeljeno s 9,81, bilježeno u funkciji vremena i filtrirano razredom kanalne frekvencije 1 000 Hz; t1 i t2 su bilo koja dva trenutka između početnog i zadnjeg trenutka dodira. 2. KRITERIJI ZA RADNI UČINAK PRSNOG KOŠA 2.1. Deformacija prsa: najveća deformacija prsa je najveća vrijednost deformacije rebara, koja je određena s pomoću pretvornika pomaka u prsnom košu i filtrirana razredom kanalne frekvencije 180 Hz. 2.2. Kriterij viskoznosti: najveća viskozna reakcija je najveća vrijednost kriterija viskoznosti bilo kojeg rebra, koja se izračunava kao trenutačni umnožak relativnog stiskanja prsnog koša u odnosu na polovinu prsnog koša i brzine stiskanja, izračunane deriviranjem stiskanja i filtrirane razredom kanalne frekvencije 180 Hz. Standardna širina polovine prsnog koša za potrebe ovog izračuna je 140 mm. D (u metrima) = deformacija rebara Algoritam izračuna koji se mora upotrijebiti utvrđen je u Prilogu 4., Dodatku 2. 3. KRITERIJ ZA ZAŠTITU ABDOMENA Najveća sila na abdomen je najveća vrijednost zbroja triju sila koje se mjere s pomoću mjernih pretvornika postavljenih 39 mm ispod površine na strani sudara, CFC 600 Hz. 4. KRITERIJ ZA RADNI UČINAK ZDJELICE Najveća sila na spoju zdjeličnih kostiju je najveća vrijednost sile mjerene s pomoću mjerne doze na spoju kosti zdjelice i filtrirane razredom kanalne frekvencije 600 Hz. Dodatak 2. POSTUPAK IZRAČUNAVANJA KRITERIJA VISKOZNOSTI ZA EUROSID 1 Kriterij viskoznosti (VC) izračunava se kao trenutni umnožak stiskanja i brzine deformacije rebra. Obje vrijednosti dobivaju se mjerenjem deformacije rebra. Odziv deformacije rebra filtrira se jednom s pomoću razreda kanalne frekvencije 180. Stiskanje u trenutku (t) izračunava se kao deformacija iz tog filtriranog signala izraženog u omjeru polovine širine prsnog koša lutke za ispitivanje bočnog sudara (EUROSID 1), izmjerene na metalnim rebrima (0,14 m). Brzina deformacije rebra u trenutku (t) izračunava se na temelju filtrirane vrijednosti deformacije kao: pri čemu je D(t) deformacija u trenutku (t) u metrima, a ∂t je period između dva mjerenja deformacije u sekundama. Najveća vrijednost ∂t je 1,25 × 10– 4 sekundi. Taj postupak izračunavanja shematski je prikazan u nastavku:

PRILOG 5. ZNAČAJKE POMIČNE DEFORMABILNE ZAPREKE 1. ZNAČAJKE POMIČNE DEFORMABILNE ZAPREKE 1.1. Pomična deformabilna zapreka uključuje udarnu glavu i kolica. 1.2. Ukupna masa je 950 ± 20 kg. 1.3. Težište mora biti smješteno s dopuštenim odstupanjem od 10 mm od središnje uzdužne okomite ravnine, 1 000 ± 30 mm iza prednje osovine i 500 ± 30 mm iznad zemlje. 1.4. Udaljenost između prednje strane udarne glave i težišta zapreke mora biti 2 000 ± 30 mm. 1.5. Udaljenost od tla udarne glave mjereno u statičnim uvjetima od donjeg ruba donje prednje ploče prije udara je 300 ± 5 mm. 1.6. Razmak kotača kolica sprijeda i straga je 1 500 ± 10 mm. 1.7. Razmak osovina kolica mora biti 3 000 ± 10 mm. 2. ZNAČAJKE UDARNE GLAVE Udarna glava sastoji se od šest pojedinačnih elemenata napravljenih od aluminija sa strukturom saća koji su napravljeni tako da se pri postupno rastućoj sili razvije rastuća deformacija (vidjeti odjeljak 2.1. u nastavku). Prednje i stražnje aluminijske ploče pričvršćene su na elemente od aluminija sa strukturom saća. 2.1. Elementi sa strukturom saća 2.1.1. Geometrijske značajke 2.1.1.1. Udarna glava sastoji se od šest spojenih zona čiji su oblici i položaji prikazani na slikama 1. i 2. Veličina zona utvrđena je na slikama 1. i 2. kao 500 ± 5 mm × 250 ± 3 mm. Širina (W) konstrukcije od aluminija sa strukturom saća trebala bi biti 500 mm, a duljina (L) 250 mm (vidjeti sliku 3.). 2.1.1.2. Udarna glava podijeljena je u dva reda. Donji red visok je 250 ± 3 mm, dubok 500 ± 2 mm nakon preliminarnog sudara (vidjeti odjeljak 2.1.2. u nastavku) i dublji od gornjeg reda za 60 ± 2 mm. 2.1.1.3. Elementi se moraju podudarati sa šest zona kako su definirane na slici 1. i svaki element (uključujući nepotpune ćelije) trebao bi potpuno pokrivati prostor utvrđen za svaku zonu. 2.1.2. Preliminarni sudar 2.1.2.1. Preliminarni sudar izvodi se na površini elementa sa strukturom saća na koji su pričvršćene prednje ploče. 2.1.2.2. Elemente 1, 2 i 3 trebalo bi stisnuti 10 ± 2 mm na gornjoj površini prije testiranja kako bi postali duboki 500 ± 2 mm (slika 2.). 2.1.2.3. Elemente 4, 5 i 6 trebalo bi stisnuti 10 ± 2 mm na gornjoj površini prije testiranja kako bi postali duboki 440 ± 2 mm. 2.1.3. Značajke materijala 2.1.3.1. Dimenzije ćelija su 19 mm ± 10 % za svaki element (vidjeti sliku 4.). 2.1.3.2. Ćelije gornjeg reda moraju biti napravljene od aluminija 3003. 2.1.3.3. Ćelije donjeg reda moraju biti napravljene od aluminija 5052. 2.1.3.4. Elementi od aluminija sa strukturom saća trebali bi biti napravljeni tako da krivulja sila-deformacija nakon sudara u statičnom stanju (prema postupku koje je utvrđen u odjeljku 2.1.4. u nastavku) bude unutar graničnih vrijednosti područja utvrđenih za svaki od šest elemenata u Dodatku 1. ovom Prilogu. Osim toga obrađeni materijal sa strukturom saća za elemente sa strukturom saća koji će se upotrijebiti za izradu zapreke trebalo bi očistiti kako bi se uklonili ostaci koji su mogli nastati tijekom obrade sirovog materijala. 2.1.3.5. Masa elemenata iz svake šarže ne smije se razlikovati za više od 5 % od prosječne mase elementa za tu šaržu. 2.1.4. Statička ispitivanja 2.1.4.1. Uzorak uzet iz svake šarže obrađene jezgre sa strukturom saća ispituje se u skladu s postupkom za statičko ispitivanje opisanim u odjeljku 5. ovog Priloga. 2.1.4.2. Vrijednost deformacije kao funkcija sile za svaki ispitani element mora biti unutar graničnih vrijednosti područja za krivulju sila-deformacija kako je utvrđena u Dodatku 1. Za svaki element zapreke utvrđene su granične vrijednosti područja za krivulju sila-deformacija za statička ispitivanja. 2.1.5. Dinamičko ispitivanje 2.1.5.1. Dinamičke značajke deformacije pri sudaru određuju se prema postupku opisanom u odjeljku 6. ovog Priloga. 2.1.5.2. Odstupanja od graničnih vrijednosti područja krivulje sila-deformacija koje karakteriziraju krutost udarne glave, kako je definirano u Dodatku 2. ovom Prilogu, smiju se dopustiti pod uvjetom da: 2.1.5.2.1. odstupanje nastupi nakon početka sudara i prije nego što deformacija udarne glave postane jednaka 150 mm; 2.1.5.2.2. odstupanje ne prelazi 50 % od najbliže trenutačno propisane granične vrijednosti područja; 2.1.5.2.3. svaka deformacija koja odgovara svakom odstupanju ne prelazi 35 mm od deformacije, a zbroj navedenih deformacija ne prelazi 70 mm (vidjeti Dodatak 2. ovom Prilogu); 2.1.5.2.4. zbroj energija deformacija koja su van granične vrijednosti područja ne prelazi 5 % od ukupne energije za taj element. 2.1.5.3. Elementi 1 i 3 su isti. Njihova krutost je takva da su njihove krivulje sila-deformacija unutar graničnih vrijednosti na slici 2.a. 2.1.5.4. Elementi 5 i 6 su isti. Njihova krutost je takva da su njihove krivulje sila-deformacija unutar graničnih vrijednosti na slici 2.d. 2.1.5.5. Krutost elementa 2 je takva da su njegove krivulje sila-deformacija unutar graničnih vrijednosti na slici 2.b. 2.1.5.6. Krutost elementa 4 je takva da su njegove krivulje sila-deformacija unutar graničnih vrijednosti na slici 2.c. 2.1.5.7. Krivulja sila-deformacija udarne glave kao cjeline je unutar graničnih vrijednosti područja na slici 2.e. 2.1.5.8. Krivulje sila-deformacija utvrđuju se ispitivanjem detaljno opisanim u Prilogu 5. odjeljku 6., koje se sastoji od sudara zapreke u mjerni zid za silu brzinom od 35 ± 0,5 km/h. 2.1.5.9. Energija prenesena (1) na elemente 1 i 3 tijekom ispitivanja mora biti jednaka 9,5 ± 2 kJ za te elemente. 2.1.5.10. Energija prenesena na elemente 5 i 6 tijekom ispitivanja mora biti jednaka 3,5 ± 1 kJ za te elemente. 2.1.5.11. Energija prenesena na element 4 mora biti jednaka 4 ± 1 kJ. 2.1.5.12. Energija prenesena na element 2 mora biti jednaka 15 ± 2 kJ. 2.1.5.13. Ukupna prenesena energija tijekom sudara mora biti jednaka 45 ± 3 kJ. 2.1.5.14. Najveća deformacija udarne glave od trenutka prvog dodira, izračunata integracijom podataka iz mjerača ubrzanja prema odjeljku 6.6.3. ovog Priloga, mora biti jednaka 330 ± 20 mm. 2.1.5.15. Konačna preostala statička deformacija udarne glave izmjerena nakon dinamičkog ispitivanja na razini B (slika 2.) mora biti jednaka 310 ± 20 mm. 2.2. Prednje ploče 2.2.1. Geometrijske značajke 2.2.1.1. Prednje ploče široke su 1 500 ± 1 mm i visoke 250 ± 1 mm. Debljina iznosi 0,5 ± 0,06 mm. 2.2.1.2. Ukupne mjere sklopljene udarne glave (definirano na slici 2.) su: širina 1 500 ± 2,5 mm i visina 500 ± 2,5 mm. 2.2.1.3. Gornji rub donje prednje ploče i donji rub gornje prednje ploče trebali bi biti poravnani uz toleranciju od 4 mm. 2.2.2. Značajke materijala 2.2.2.1. Prednje ploče proizvode se od aluminija serija od AlMg2 do AlMg3 uz izduženje ≥ 12 % i vlačnu čvrstoću ≥ 175 N/mm2. 2.3. Stražnja ploča 2.3.1. Geometrijske značajke 2.3.1.1. Geometrijske značajke u skladu su sa značajkama prikazanima na slikama 5. i 6. 2.3.2. Značajke materijala 2.3.2.1. Stražnja ploča sastoji se od aluminijskog lima debljine 3 mm. Stražnja ploča proizvodi se od aluminija serija od AlMg2 do AlMg3 uz čvrstoću između 50 i 65 HBS. Ta ploča mora imati izbušene otvore za ventilaciju: položaj, promjer i razmak prikazani su na slikama 5. i 7. 2.4. Položaj elemenata sa strukturom saća 2.4.1. Elementi sa strukturom saća centrirani su u perforiranom području stražnje ploče (slika 5.). 2.5. Lijepljenje 2.5.1. Za prednje i stražnje ploče, ravnomjerno se izravno na površinu prednje ploče nanosi 0,5 kg/m2, a debljina sloja iznosi najviše 0,5 mm. Sredstvo za lijepljenje koje se upotrebljava na cijeloj površini trebalo bi biti dvokomponentni poliuretan (kao što je primjerice smola Ciba Geigy XB5090/1 s učvršćivačem XB5304) ili jednakovrijedno sredstvo. 2.5.2. Za stražnju ploču najmanja čvrstoća prianjanja je 0,6 MPa (87 psi), ispitana u skladu s odjeljkom 2.5.3. 2.5.3. Ispitivanja čvrstoće prianjanja: 2.5.3.1. Za mjerenje čvrstoće prianjanja sredstava za lijepljenje upotrebljava se vlačno ispitivanje u skladu s ASTM C297-61. 2.5.3.2. Ispitni komad trebao bi biti veličine 100 mm × 100 mm i debljine 15 mm te zalijepljen na uzorak materijala ventilirane stražnje ploče. Element sa strukturom saća koji se upotrebljava trebao bi predstavljati onaj na udarnoj glavi, tj. on mora biti jednakovrijedno kemijski jetkan kao onaj koji se nalazi blizu stražnje ploče zapreke, ali bez preliminarnog sudara. 2.6. Sljedivost 2.6.1. Udarne glave imaju uzastopne serijske brojeve koji su utisnuti, jetkani ili drugačije trajno naznačeni i na temelju kojih se može utvrditi šarža pojedinačnih elemenata i datum proizvodnje. 2.7. Pričvršćivanje udarne glave 2.7.1. Postavljanje na kolica mora biti u skladu sa slikom 8. U tu se svrhu upotrebljava šest M8 vijaka i treba paziti da ništa nije duže od mjera zapreke ispred kotača kolica. Između donje prirubnice stražnje ploče i prednje strane kolica moraju se postaviti odgovarajući odstojnici radi izbjegavanja savijanja stražnje ploče kad se zategnu vijci za pričvršćivanje. 3. SUSTAV ZA VENTILACIJU 3.1. Spojnica između kolica i ventilacijskog sustava trebala bi biti tvrda, kruta i ravna. Ventilacijski uređaj dio je kolica, a ne udarne glave kako ju je dostavio proizvođač. Geometrijske značajke ventilacijskog uređaja u skladu su sa značajkama prikazanima na slici 9. 3.2. Postupak montiranja ventilacijskog uređaja 3.2.1. Pričvrstite ventilacijski uređaj na prednju ploču kolica. 3.2.2. Pripazite da se između ventilacijskog uređaja i prednje strane kolica nigdje ne može umetnuti mjerna pločica debljine 0,5 mm. Ako postoji razmak veći od 0,5 mm, ventilacijski okvir mora se zamijeniti ili prilagoditi tako da razmak bude manji od 0,5 mm. 3.2.3. Odmontirajte ventilacijski uređaj s prednje strane kolica. 3.2.4. Pričvrstite sloj pluta debljine 1,0 mm na prednju stranu kolica. 3.2.5. Ponovo montirajte ventilacijski uređaj na prednju stranu kolica i čvrsto zategnite da ne bude zračnih raspora. 4. SUKLADNOST PROIZVODNJE Proizvodni postupci moraju biti u skladu s postupcima iz Dodatka 2. Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), uz sljedeće zahtjeve: 4.1. Proizvođač je odgovoran za sukladnost proizvodnih postupaka i u tu svrhu osobito mora: 4.1.1. osigurati da postoje učinkoviti postupci za provjeru kvalitete proizvoda; 4.1.2. imati pristup opremi za ispitivanje koja je potrebna za provjeru sukladnosti svakog proizvoda; 4.1.3. osigurati da se rezultati ispitivanja zabilježe i da dokumentacija ostane dostupna 10 godina nakon ispitivanja; 4.1.4. dokazati da su ispitani uzorci pouzdano mjerilo učinkovitosti šarže (primjeri metoda uzorkovanja s obzirom na proizvodnju šarže navedeni su u nastavku); 4.1.5. analizirati rezultate ispitivanja kako bi provjerio i osigurao stabilnost značajki zapreke, uzimajući u obzir razlike u industrijskoj proizvodnji u pogledu temperature, kvalitete sirovina, vremena uronjenosti u kemikaliju, kemijske koncentracije, neutralizacije itd., te kontrolu obrađenih materijala radi uklanjanja svih ostataka nastalih obradom; 4.1.6. osigurati da se zbog svake skupine uzoraka ili ispitnih komada koji pokazuju znakove nesukladnosti provede daljnje uzorkovanje i ispitivanje. Moraju se poduzeti sve potrebne radnje za ponovno uspostavljanje sukladnosti odgovarajuće proizvodnje. 4.2. Certifikacija proizvođača mora biti barem na razini norme ISO 9002. 4.3. Minimalni uvjeti za kontrolu proizvodnje: nositelj dozvole osigurat će kontrolu sukladnosti slijedeći metode opisane u nastavku. 4.4. Primjeri uzorkovanja s obzirom na šaržu 4.4.1. Ako je nekoliko primjeraka jedne vrste elementa napravljeno od jednog originalnog elementa aluminija sa strukturom saća i svi su obrađeni u istoj kupelji (paralelna proizvodnja), jedan od tih primjeraka mogao bi se izabrati kao uzorak uz uvjet da se pazi da su svi elementi jednako obrađeni. Ako nisu, možda je potrebno izabrati više od jednog uzorka. 4.4.2. Ako je ograničen broj sličnih elemenata (npr. od tri do dvadeset) obrađen u istoj kupelji (serijska proizvodnja), trebalo bi kao reprezentativne uzorke uzeti prvi i zadnji element obrađen u šarži u kojoj su svi napravljeni od istog originalnog elementa aluminija sa strukturom saća. Ako je prvi uzorak u skladu sa zahtjevima, ali zadnji nije, može biti potrebno uzeti daljnje ranije proizvedene uzorke dok se ne pronađe uzorak koji odgovara zahtjevima. Za odobravanje bi u obzir trebalo uzeti samo elemente između tih uzoraka. 4.4.3. Jednom kad se stekne iskustvo s dosljednom kontrolom proizvodnje, može se kombinirati oba pristupa uzorkovanju tako da se više od jedne skupine paralelno proizvedenih elemenata može smatrati šaržom, ukoliko su uzorci iz prve i zadnje proizvedene skupine u skladu sa zahtjevima. 5. STATIČKA ISPITIVANJA 5.1. Jedan ili više uzoraka (prema metodi uzorkovanja) uzetih ih svake šarže obrađene jezgre sa strukturom saća ispituje se u skladu sa sljedećim postupkom ispitivanja: 5.2. Uzorak aluminijskog elementa sa strukturom saća za statička ispitivanja jednake je veličine kao i uobičajeni element udarne glave, odnosno mjere za gornji red iznose 250 mm × 500 mm × 440 mm i za donji red 250 mm × 500 mm × 500 mm. 5.3. Uzorke bi trebalo stisnuti između dvije paralelne ploče opterećenja koje su barem 20 mm veće od poprečnog presjeka elementa. 5.4. Brzina stiskanja je 100 mm/min s dopuštenim odstupanjem od 5 %. 5.5. Podaci za statičko stiskanje uzorkuju se na najmanje 5 Hz. 5.6. Statičko ispitivanje nastavlja se dok se element ne stisne barem 300 mm za elemente od 4. do 6. i 350 mm za elemente od 1. do 3. 6. DINAMIČKA ISPITIVANJA Na svakih 100 proizvedenih prednjih strana zapreke, proizvođač u skladu s postupkom opisanim u nastavku provodi jedno dinamičko ispitivanje sudarom s mjernim zidom za silu koji je oslonjen na nepomičnu krutu zapreku. 6.1. Postavljanje 6.1.1. Ispitni poligon 6.1.1.1. Ispitna površina mora biti dovoljno velika da se može smjestiti zaletna staza za pomičnu deformabilnu zapreku, kruta zapreka i tehnička oprema potrebna za ispitivanje. Završetak staze, najmanje 5 metara prije krute zapreke, mora biti vodoravan, ravan i gladak. 6.1.2. Kruta nepomična zapreka i mjerni zid za silu 6.1.2.1. Kruti zid sastoji se od elementa od armiranog betona širokog najmanje 3 metra i visokog najmanje 1,5 m. Debljina krutog zida mora biti takva da mu je težina najmanje 70 tona. 6.1.2.2. Prednja strana mora biti vertikalna, okomita na os zaletne staze i opremljena sa šest ploča mjernih doza od kojih svaka može mjeriti ukupno opterećenje odgovarajućeg elementa udarne glave pomične deformabilne zapreke u trenutku sudara. Središta područja sudara ploča mjernih doza moraju biti u ravnini sa središtima odgovarajućih šest područja prednje strane pomične deformabilne zapreke. Njihovi rubovi moraju biti udaljeni 20 mm od susjednih područja tako da se, uz dopušteno odstupanje za poravnavanje područja sudara pomične deformabilne zapreke, područja sudara ne dodiruju s područjima udara susjednih ploča. Montiranja mjernih doza i površina ploče moraju biti u skladu sa zahtjevima propisanima u Prilogu normi ISO 6487:1987. 6.1.2.3. Površinska zaštita koja se sastoji od šperploče (debljina: 12 ± 1 mm) dodana je svakoj ploči mjernih doza tako da ona ne pogoršava odziv pretvornika. 6.1.2.4. Kruti zid mora biti učvršćen u podlogu ili postavljen na podlogu, prema potrebi, s dodatnim napravama za pričvršćivanje kako bi se ograničila njegova deformacija. Smije se upotrebljavati kruti zid (na koji su pričvršćene mjerne doze) koji ima drugačije značajke, ali daje rezultate s pomoću kojih se mogu izvesti barem jednako dobri zaključci. 6.2. Pogon pomične deformabilne zapreke U trenutku sudara pomična deformabilna zapreka ne smije više biti pod utjecajem bilo kakvog dodatnog upravljačkog ili pogonskog uređaja. Do prepreke mora stići putanjom okomitom na prednju površinu mjernog zida za silu. Dopušteno odstupanje poravnanja u trenutku sudara je10 mm. 6.3. Mjerni uređaji 6.3.1. Brzina Brzina sudara mora biti 35 ± 0,5 km/h. Točnost mjernog uređaja koji bilježi brzinu pri sudaru mora biti unutar 0,1 %. 6.3.2. Opterećenja Mjerni uređaji moraju biti sukladni sa specifikacijama propisanima u normi ISO 6487:1987, CFC za sve elemente : 60 Hz CAC za elemente 1 i 3 : 200 kN CAC za elemente 4., 5 i 6 : 100 kN CAC za element 2 : 200 kN 6.3.3. Ubrzanje 6.3.3.1. Ubrzanje u uzdužnom smjeru mora se mjeriti na tri različita mjesta na kolicima, jednom u središtu i po jednom na svakoj strani, na mjestima na kojima ne dolazi do savijanja. 6.3.3.2. Središnji mjerač ubrzanja mora biti postavljen unutar 500 mm od težišta pomične deformabilne zapreke i biti u vertikalnoj uzdužnoj ravnini koja se nalazi unutar ± 10 mm od težišta pomične deformabilne zapreke. 6.3.3.3. Bočni mjerači ubrzanja moraju biti na istoj visini, uz dopušteno odstupanje ± 10 mm, i na istoj udaljenosti od prednje površine pomične deformabilne zapreke, uz dopušteno odstupanje ± 20 mm. 6.3.3.4. Mjerni uređaji moraju biti u skladu s normom ISO 6487:1987 sa sljedećim specifikacijama: CFC 1 000 Hz (prije integracije) CAC 50 g 6.4. Opće specifikacije zapreke 6.4.1. Pojedinačne značajke svake zapreke moraju biti u skladu s odjeljkom 1. ovog Priloga i moraju se zabilježiti. 6.5. Opće specifikacije udarne glave 6.5.1. Prikladnost udarne glave s obzirom na zahtjeve dinamičkog ispitivanja potvrđuje se kad izlazi svake od šest ploča mjernih doza daju signale koji su u skladu sa zahtjevima iz ovog Priloga. 6.5.2. Udarne glave imaju uzastopne serijske brojeve koji su utisnuti, jetkani ili drugačije trajno naznačeni i na temelju kojih se može utvrditi serija pojedinačnih elemenata i datum proizvodnje. 6.6. Postupak obrade podataka 6.6.1. Neobrađeni podaci: U vremenu T = T0 iz podataka bi trebalo ukloniti sva odstupanja. Metoda kojom se uklanjaju odstupanja bilježi se u izvješću o ispitivanju. 6.6.2. Filtriranje 6.6.2.1. Svi neobrađeni podaci filtriraju se prije obrade/izračuna. 6.6.2.2. Podaci mjerača brzine za integraciju filtriraju se s CFC 180 prema ISO 6487:1987. 6.6.2.3. Podaci mjerača brzine za izračune impulsa filtriraju se s CFC 60 prema ISO 6487:1987. 6.6.2.4. Podaci mjernih doza filtriraju se s CFC 60 prema ISO 6487:1987. 6.6.3. Izračun deformacije prednje strane pomične deformabilne zapreke 6.6.3.1. Podaci iz svih triju mjerača brzine (nakon filtriranja na CFC 180) pojedinačno se dvaput integriraju kako bi se dobila deformacija deformabilnog elementa zapreke. 6.6.3.2. Početni uvjeti za deformaciju su: 6.6.3.2.1. Brzina= brzina sudara (iz uređaja za mjerenje brzine). 6.6.3.2.2. Deformacija= 0 6.6.3.3. Deformacija na lijevoj strani, na sredini i na desnoj strani pomične deformabilne zapreke iscrtava se u funkciji vremena. 6.6.3.4. Najveća deformacija, izračunata iz svakog od tri mjerača ubrzanja, trebala bi biti unutar 10 mm. Ako nije, treba isključiti vrijednosti koje odstupaju i provjeriti razliku između deformacije izračunate iz preostala dva mjerača ubrzanja kako bi se osiguralo da nije veća od 10 mm. 6.6.3.5. Ako su deformacije izmjerene mjeračima ubrzanja na lijevoj strani, na sredini i na desnoj strani unutar 10 mm, srednja bi se vrijednost ubrzanja triju mjerača ubrzanja trebala upotrijebiti za izračun deformacije prednje strane zapreke. 6.6.3.6. Ako deformacija iz samo dva mjerača ubrzanja ispunjava zahtjev najveće deformacije od 10 mm, tada bi srednju vrijednost ubrzanja iz tih dvaju mjerača ubrzanja trebalo upotrijebiti za izračun deformacije prednje strane zapreke. 6.6.3.7. Ako deformacije izračunate iz sva tri mjerača ubrzanja (na lijevoj i desnoj strani te na sredini) NISU unutar granica zahtjeva od 10 mm, neobrađeni bi se podaci trebali ponovno pregledati da se utvrde razlozi za tako veliku razliku. U tom slučaju tijelo koje je zaduženo za ispitivanje odlučuje koji bi se podaci iz mjerača ubrzanja mogli upotrijebiti za određivanje deformacije pomične deformabilne zapreke ili odlučuje da se ni jedno očitanje iz mjerača ubrzanja ne može upotrijebiti, a u tom slučaju certifikacijsko ispitivanje mora se ponoviti. U izvješću o ispitivanju trebalo bi navesti potpuno objašnjenje. 6.6.3.8. Srednja vrijednost podataka deformacija-vrijeme kombinira se s podacima sila-vrijeme mjernih doza da bi se dobio rezultat sila-deformacija za svaki element. 6.6.4. Izračun energije Apsorbirana energija za svaki element i za cjelokupnu prednju stranu pomične deformabilne zapreke trebala bi se izračunati do točke najveće deformacije zapreke. Pri čemu je: t0 vrijeme prvog dodira, t1 vrijeme zaustavljanja kolica, tj. kad je u = 0, s deformacija deformabilnog elementa kolica izračunata na temelju odjeljka 6.6.3. 6.6.5. Provjera podataka za dinamičku silu 6.6.5.1. Usporediti ukupni impuls I, izračunat iz integracije ukupne sile u razdoblju dodira, s promjenom količine gibanja u tom razdoblju (M*)V). 6.6.5.2. Usporediti ukupnu promjenu energije u odnosu na promjenu kinetičke energije pomične deformabilne zapreke, koja je zadana s: pri čemu je Vi brzina sudara i M ukupna masa pomične deformabilne zapreke Ako promjena količine gibanja (M*)V) nije jednaka ukupnom impulsu (I) ± 5 % ili ako ukupna apsorbirana energija (E En) nije jednaka kinetičkoj energiji, EK ± 5 %, podaci ispitivanja moraju se pregledati da se odredi uzrok te greške. Slika 1. Konstrukcija udarne glave (2) Slika 2. Gornja strana udarne kugle Slika 3. Usmjerenje strukture saća Slika 4. Mjere ćelija aluminija sa strukturom saća Slika 5. Konstrukcija stražnje ploče Slika 6. Pričvršćenje stražnje ploče na ventilacijski uređaj i prednju ploču kolica Slika 7. Razmak između središta otvora za ventilaciju u stražnjoj ploči Gornja i donja prirubnica stražnje ploče Napomena: Rupe za pričvršćivanje u donjoj prirubnici mogu se prorezati kako je prikazano u nastavku radi lakšeg pričvršćenja, uz uvjet da se može postići dovoljno čvrsto prianjanje da se izbjegne razdvajanje tijekom cijelog ispitivanja sudarom. Slika 8. Slika 9. Ventilacijska rešetka Ventilacijski uređaj je konstrukcija izrađena od ploče debljine 5 mm i širine 20 mm. Perforirane su samo vertikalne ploče s devet rupa od 8 mm da se omogući vodoravno kruženje zraka. (1) Vrijednosti navedenih energija odnose se na prenesene energije sustava kada je razmjer sudara udarne glave najveći. (2) Sve su mjere izražene u milimetrima. Dopuštenim odstupanjima kod mjera elemenata uzimaju se u obzir poteškoće pri mjerenju rezanih elemenata aluminija sa strukturom saća. Dopušteno odstupanje za ukupne mjere udarne glave manje je od onog za pojedinačne elemente s obzirom na to da se elementi sa strukturom saća mogu nastaviti, prema potrebi preklapanjem, kako bi se točnije mogle zadržati definirane mjere površine sudara. Dodatak 1. KRIVULJA SILA-DEFORMACIJA ZA STATIČKA ISPITIVANJA Slika 1.a Elementi 1 i 3 Slika 1.b Element 2 Slika 1.c Element 4 Slika 1.d Elementi 5 i 6 Dodatak 2. KRIVULJA SILA-DEFORMACIJA ZA DINAMIČKA ISPITIVANJA Slika 2.a Elementi 1 i 3 Slika 2.b Element 2 Slika 2.c Element 4 Slika 2.d Elementi 5 i 6 Slika 2.e Elementi ukupno Dodatak 3. PREGLEDAVANJE POMIČNE DEFORMABILNE ZAPREKE 1. PODRUČJE PRIMJENE U ovom se dodatku propisuje postupak pregleda pomične deformabilne zapreke. Nadležno homologacijsko tijelo mora osigurati da pomična deformabilna zapreka odgovara zahtjevima upotrebom ispitivanja koje uključuje sudar s mjernim zidom za silu koji je oslonjen na nepomičnu krutu zapreku. 2. POSTAVLJANJE 2.1. Ispitni poligon Ispitna površina mora biti dovoljno velika da se može smjestiti zaletna staza za pomičnu deformabilnu zapreku, kruta zapreka i tehnička oprema potrebna za ispitivanje. Završetak staze, najmanje 5 m prije krute zapreke, mora biti vodoravan, ravan i gladak. 2.2. Kruta nepomična zapreka i mjerni zid za silu 2.2.1. Kruta zapreka sastoji se od elementa od armiranog betona prednje širine najmanje tri metra i visine najmanje 1,5 m. Debljina krute zapreke mora biti takva da joj je težina najmanje 70 tona. Prednja strana mora biti vertikalna, okomita na os zaletne staze i pokrivena mjernim dozama za silu koje su u mogućnosti mjeriti ukupno opterećenje svakog elementa udarne glave pomične deformabilne zapreke u trenutku sudara. Središta udarne ploče moraju biti u ravnini sa središtima odabrane pomične deformabilne zapreke; njihovi rubovi moraju biti udaljeni 20 mm od susjednih površina. Montiranja mjernih doza i površina ploče moraju biti u skladu sa zahtjevima propisanima u prilogu normi ISO 6487:1987. U slučaju da je dodana površinska zaštita, osjetljivost pretvornika ne smije biti pogoršana. 2.2.2. Kruta zapreka mora biti učvršćena u podlogu ili postavljena na podlogu, prema potrebi, s dodatnim napravama za pričvršćivanje kako bi se ograničilo njezino pomicanje. Smije se upotrebljavati kruta zapreka s mjernim dozama koja ima drugačije značajke, ali daje rezultate s pomoću kojih se mogu izvesti barem jednako dobri zaključci. 3. POGON POMIČNE DEFORMABILNE ZAPREKE U trenutku sudara pomična deformabilna zapreka ne smije više biti pod utjecajem bilo kakvog dodatnog upravljačkog ili pogonskog uređaja. Do prepreke mora stići putanjom okomitom na sudarnu zapreku. Dopušteno odstupanje poravnanja u trenutku sudara je10 mm. 4. MJERNI UREĐAJI 4.1. Brzina Brzina udara mora biti 35 + 2 – 2 km/h. Točnost mjernog uređaja koji bilježi brzinu pri sudaru mora biti unutar 1 %. 4.2. Opterećenja Mjerni uređaji moraju biti u skladu sa specifikacijama propisanima u ISO 6487:1987, CFC za sve elemente: = 60 Hz CAC za elemente 1 i 3 = 120 kN CAC za elemente 4, 5 i 6 = 60 kN CAC za element 2 = 140 kN 4.3. Ubrzanje Ubrzanje u uzdužnom smjeru mjeri se na mjestu na kojem ne dolazi do savijanja. Mjerni uređaji moraju biti u skladu s normom ISO 6487:1987 sa sljedećim specifikacijama: CFC 1 000 Hz (prije integracije) CFC 60 Hz (nakon integracije) CAC 50 g 5. OPĆE SPECIFIKACIJE ZAPREKE 5.1. Pojedinačne značajke svake zapreke moraju biti u skladu s odjeljkom 1. Priloga 5. i moraju se zabilježiti. 6. OPĆE SPECIFIKACIJE UDARNE GLAVE 6.1. Prikladnost tipa udarne glave potvrđuje se kad izlazi svake od šest mjernih doza daju signal koji je u skladu sa zahtjevima iz Priloga 5. odjeljka 2.2. 6.2. Udarne glave moraju na sebi imati uzastopne serijske brojeve koji uključuju datum proizvodnje.

PRILOG 6. TEHNIČKI OPIS LUTKE ZA ISPITIVANJE BOČNOG SUDARA 1. OPĆENITO 1.1. Lutka za ispitivanje bočnog sudara propisana ovim Pravilnikom, uključujući mjerne uređaje i umjeravanje, opisana je na tehničkim crtežima i u korisničkom priručniku (1). 1.2. Mjere i mase lutke za ispitivanje bočnog sudara odgovaraju prosjeku od 50 % odraslih muškaraca, bez podlaktica. 1.3. Lutka za ispitivanje bočnog sudara sastoji se od metalnog i plastičnog kostura prekrivenoga gumom, koja predstavlja tkivo, plastikom i pjenom. 2. KONSTRUKCIJA 2.1. Shematski prikaz lutke za ispitivanje bočnog sudara nalazi se na slici 1., a popis dijelova u tablici 1. ovog Priloga. 2.2. Glava 2.2.1. Glava je prikazana kao dio br. 1 na slici 1. ovog Priloga. 2.2.2. Glava se sastoji od aluminijskog plašta pokrivenog gipkom kožom od vinila. Unutrašnjost plašta je šupljina u kojoj se nalaze mjerači troosnog ubrzanja i balast. 2.2.3. Na spojnici glave i vrata ugrađena je zamjenska mjerna doza. Taj se dio može zamijeniti mjernom dozom na gornjem dijelu vrata. 2.3. Vrat 2.3.1. Vrat je prikazan kao dio br. 2 na slici 1. ovog Priloga. 2.3.2. Vrat se sastoji od spojnice glave i vrata, spojnice vrata i prsnog koša te središnjeg dijela koji međusobno povezuje dvije spojnice. 2.3.3. Spojnica glave i vrata (dio br. 2a) i spojnica vrata i prsnog koša (dio br. 2c) sastoje se od dvije aluminijske pločice međusobno povezane s pomoću polukružnog vijka i osam gumenih odbojnika. 2.3.4. Središnji valjkasti dio (dio br. 2b) napravljen je od gume. Na obje strane aluminijska pločica dijelova spojnice utisnuta je u gumeni dio. 2.3.5. Vrat je montiran na nosač vrata, prikazan kao dio br. 2d na slici 1. ovog Priloga. Taj nosač može se po izboru zamijeniti mjernom dozom na donjem dijelu vrata. 2.3.6. Kut između dvije površine nosača vrata iznosi 25°. Zbog toga što je element ramena nagnut za 5° unatrag, krajnji kut između vrata i trupa iznosi 20°. 2.4. Rame 2.4.1. Rame je prikazano kao dio br. 3 na slici 1. ovog Priloga. 2.4.2. Rame se sastoji od ramenog elementa, dvije ključne kosti i ramenog pokrova od pjene. 2.4.3. Rameni element (dio br. 3a) sastoji se od aluminijskog odstojnog elementa, aluminijske ploče na vrhu i aluminijske ploče na dnu odstojnog elementa. Obje ploče premazane su politetraflouretilenom (PTFE). 2.4.4. Ključne kosti (dio br. 3b) od lijevane poliuretanske smole zglobno su spojene na odstojni element. Ključne kosti u neutralnom položaju pridržavaju dva elastična užeta (dio br. 3c) koja su pričvršćena za stražnji dio ramenog elementa. Vanjski rub obiju ključnih kostiju konstruiran je tako da omogućuje uobičajeni položaj ruku. 2.4.5. Rameni pokrov (dio br. 3d) napravljen je od poliuretanske pjene male gustoće i pričvršćen na rameni element. 2.5. Prsni koš 2.5.1. Prsni koš prikazan je kao dio br. 4 na slici 1. ovog Priloga. 2.5.2. Prsni koš sastoji se od krute konstrukcije prsne kralježnice i od tri identična modula rebara. 2.5.3. Konstrukcija prsne kralježnice (dio br. 4a) napravljena je od čelika. Na stražnjoj površini montirani su čelični odstojni element i zaobljena stražnja ploča od poliuretanske smole (dio br. 4b). 2.5.4. Gornja površina konstrukcije prsne kralježnice nagnuta je za 5° unatrag. 2.5.5. Na donjoj strani konstrukcije prsne kralježnice montirana je mjerna doza T12 ili zamjenska mjerna doza (dio br. 4j). 2.5.6. Modul rebara (dio br. 4c) sastoji se od čeličnog luka rebra pokrivenog poliuretanskom pjenom koja predstavlja tkivo (dio br. 4d), sklopa linearnog sustava za vođenje (dio br. 4e) koji povezuje rebra i konstrukciju prsne kralježnice, hidrauličkog prigušivača (dio br. 4f) i krute prigušne opruge (dio br. 4g). 2.5.7. Linearnim sustavom za vođenje (dio br. 4e) omogućuje se deformacija osjetljive strane luka rebra (dio br. 4d) u odnosu na kutiju kralježnice (dio br. 4a) i neosjetljivu stranu. Sklop sustava za vođenje opremljen je linearnim igličastim ležajevima. 2.5.8. U sklopu sustava za vođenje nalazi se opruga koja se može podešavati (dio br. 4h). 2.5.9. Mjerni pretvornik pomaka rebra (dio br. 4i) može se ugraditi na dijelu sustava za vođenje (dio br. 4e) koji je montiran na konstrukciju prsne kralježnice i povezan s vanjskim krajem sustava za vođenje na osjetljivoj strani rebra. 2.6. Ruke 2.6.1. Ruke su prikazane kao dio br. 5 na slici 1. ovog Priloga. 2.6.2. Ruke imaju plastični kostur pokriven imitacijom poliuretanskog tkiva i kožom od PVC-a. Imitacija tkiva sastoji se u gornjem dijelu od poliuretanskog kalupa visoke gustoće i u donjem dijelu od poliuretanske pjene. 2.6.3. Spoj ramena i ruke omogućuje podešavanje ruku u raznim položajima pod kutom od 0°, 40° i 90° u odnosu na os trupa. 2.6.4. Spoj ramena i ruku omogućuje samo pregibno/istezno zakretanje. 2.7. Donji dio kralježnice 2.7.1. Donji dio kralježnice prikazan je kao dio br. 6 na slici 1. ovog Priloga. 2.7.2. Donji dio kralježnice sastoji se od punoga gumenog valjka s dvije čelične spojne ploče na svakom kraju i čeličnog užeta u valjku. 2.8. Abdomen 2.8.1. Abdomen je prikazan kao dio br. 7 na slici 1. ovog Priloga. 2.8.2. Abdomen se sastoji od krutog središnjeg dijela i pokrova od pjene. 2.8.3. Središnji je dio abdomena metalni odljevak (dio br. 7a). Pokrovna ploča montirana je s gornje strane odljevka. 2.8.4. Pokrov (dio br. 7b) napravljen je od poliuretanske pjene. Zakrivljena gumena ploča ispunjena olovnim kuglicama ugrađena je u pokrov od pjene s obje strane. 2.8.5. Između pokrova od pjene i krutog odljevka sa svake strane abdomena mogu se montirati tri mjerna pretvornika sile (dio br. 7c) ili tri zamjenska dijela koji nisu mjerni elementi. 2.9. Zdjelica 2.9.1. Zdjelica je prikazana kao dio br. 8 na slici 1. ovog Priloga. 2.9.2. Zdjelica se sastoji od elementa križne kosti, dva krila zdjelice, dva sklopa zgloba kuka i pokrova od pjene kao imitacije tkiva. 2.9.3. Križna kost (dio br. 8a) sastoji se od metalnog elementa podešene mase i metalne ploče koja je montirana s gornje strane tog elementa. Na stražnjoj strani elementa nalazi se šupljina radi lakše upotrebe mjernih instrumenata. 2.9.4. Dva krila zdjelice (dio br. 8b) napravljena su od poliuretanske smole. 2.9.5. Sklopovi zglobova kuka (dio br. 8c) napravljeni su od čeličnih dijelova. Sastoje se od nosača koji predstavlja gornji dio natkoljenične kosti i kuglastog zgloba spojenog na osovinu koja prolazi kroz točku H lutke. 2.9.6. Sustav tkiva (dio br. 8d) napravljen je od kože od polivinilklorida (PVC) ispunjene poliuretanskom pjenom. Na mjestu točke H koža je zamijenjena dijelom od poliuretanske pjene s otvorenim ćelijama (dio br. 8e), koji podržava čelična ploča koja je nepomično pričvršćena na krila zdjelice osovinom koja prolazi kroz kuglasti zglob. 2.9.7. Krila zdjelice pričvršćena su na element križne kosti na stražnjoj strani i međusobno povezana na mjestu spoja zdjeličnih kostiju pretvornikom sile (dio br. 8f) ili zamjenskim pretvornikom. 2.10. Noge 2.11. Noge su prikazane kao dio br. 9 na slici 1. ovog Priloga. 2.11.1. Noge su napravljene od metalnog kostura pokrivenog poliuretanskom pjenom kao imitacijom tkiva i kožom od PVC-a. 2.11.2. Poliuretanski kalup visoke gustoće i koža od PVC-a predstavljaju tkivo bedra na natkoljenicama. 2.11.3. Koljeno i spoj skočnog zgloba omogućuju samo pregibno/istezno zakretanje. 2.12. Odijelo 2.12.1. Odijelo nije prikazano na slici 1. ovog Priloga. 2.12.2. Odijelo je napravljeno od gume i pokriva ramena, prsni koš, gornji dio ruku, abdomen i donji dio kralježnice te gornji dio zdjelice. Slika 1. Konstrukcija lutke za ispitivanje bočnog sudara Tablica 1. Sastavni dijelovi lutke za ispitivanje bočnog sudara (vidjeti sliku 1.) Dio Br. Opis Broj dijelova 1. Glava 1 2. Vrat 1 2a Spojnica glave i vrata 1 2b Središnji dio 1 2c Spojnica vrata i prsnog koša 1 2d Nosač vrata 1 3. Rame 1 3a Rameni element 1 3b Ključne kosti 2 3c Elastično uže 2 3d Rameni pokrov od pjene 1 4. Prsni koš 1 4a Prsna kralježnica 1 4b Stražnja ploča (zakrivljena) 1 4c Modul rebara 3 4d Luk rebara prekriven tkivom 3 4e Sklop klip-cilindar 3 4f Prigušivač 3 4g Kruta prigušna opruga 3 4h Opruga za podešavanje 3 4i Pretvornik pomaka 3 4j Mjerna doza T12 ili zamjenska mjerna doza 1 5. Ruka 2 6. Donji dio kralježnice 1 7. Abdomen 1 7a Središnji odljevak 1 7b Pokrov od tkiva 1 7c Pretvornik sile 3 8. Zdjelica 1 8a Element križne kosti 1 8b Krila zdjelice 2 8c Sklop zgloba kuka 2 8d Pokrov od tkiva 1 8e Element od pjene kod točke H 2 8f Pretvornik sile ili zamjenski pretvornik 1 9. Noga 2 10. Odijelo 1 3. MONTAŽA LUTKE 3.1. Glava – vrat 3.1.1. Zahtijevani moment pritezanja polukuglastih vijaka za spajanje vrata je 10 Nm. 3.1.2. Sklop koji se sastoji od glave i mjerne doze na gornjem dijelu vrata montira se na vratnu ploču spojnice glave i vrata s pomoću četiri vijka. 3.1.3. Vratna ploča spojnice vrata i prsnog koša montirana je za nosač vrata s pomoću četiri vijka. 3.2. Vrat – rame – prsni koš 3.2.1. Nosač vrata montiran je na element ramena s pomoću četiri vijka. 3.2.2. Element ramena montiran je na gornju površinu konstrukcije prsne kralježnice s pomoću tri vijka. 3.3. Rame – ruka 3.3.1. Ruke su montirane na ključne kosti s pomoću vijka i aksijalnog ležaja. Vijak treba pritegnuti tako da sila zadržavanja ruke u njezinu okretištu bude 1 – 2 g. 3.4. Prsni koš – donji dio kralježnice – abdomen 3.4.1. Smjer montiranja modula rebra u prsni koš prilagođava se s obzirom na predviđenu stranu udara. 3.4.2. Prilagodnik donjeg dijela kralježnice montiran je na mjernu dozu T12 ili zamjensku mjernu dozu u donjem dijelu prsne kralježnice s pomoću dva vijka. 3.4.3. Prilagodnik donjeg dijela kralježnice montiran je za vrh donjeg dijela kralježnice s pomoću dva vijka. 3.4.4. Prirubnica središnjeg abdominalnog odljevka za montiranje ukliještena je između prilagodnika donjeg dijela kralježnice i gornje ploče donjeg dijela kralježnice. 3.4.5. Položaj pretvornika sile u abdomenu prilagođava se s obzirom na predviđenu stranu udara. 3.5. Donji dio kralježnice – zdjelica – noge 3.5.1. Donji dio kralježnice montiran je na pokrovnu ploču elementa križne kosti s pomoću tri vijka. Ako se upotrijebi mjerna doza na donjem dijelu donjeg dijela kralježnice, potrebna su četiri vijka. 3.5.2. Donja ploča donjeg dijela kralježnice montirana je na element križne kosti zdjelice s pomoću tri vijka. 3.5.3. Noge su montirane na nosač gornjeg dijela natkoljenične kosti sklopa zdjelice i zgloba kuka s pomoću vijka. 3.5.4. Spojnice za koljena i skočne zglobove mogu se prilagoditi tako da sila zadržavanja bude 1 – 2 g. 4. GLAVNA OBILJEŽJA: 4.1. Masa 4.1.1. Mase glavnih sastavnih dijelova lutke prikazane su u tablici 2. ovog Priloga. Tablica 2. Mase sastavnih dijelova lutke Sastavni dio (dio tijela) Masa (kg) Dopušteno odstupanje ± (kg) Osnovni sadržaji Glava 4,0 0,2 Cijeli sklop glave uključujući i mjerač troosnog ubrzanja i mjerne doze na gornjem dijelu vrata ili zamjenske mjerne doze. Vrat 1,0 0,05 Vrat, isključujući nosač vrata Prsni koš 22,4 1,0 Nosač vrata, rameni pokrov, sklop ramena, matice za pričvršćivanje ruku, kutija kralježnice, stražnja ploča trupa, moduli rebara, pretvornici deformacije rebara, mjerna doza na stražnjoj ploči trupa ili zamjenska, mjerna doza T12 ili zamjenska, središnji odljevak abdomena, pretvornici sile abdomena, 2/3 odijela Ruka (svaka pojedinačno) 1,3 0,1 Gornji dio ruke, uključujući ploču za postavljanje ruke (svaka pojedinačno) Abdomen i donji dio kralježnice 5,0 0,25 Abdominalni pokrov od tkiva i donji dio kralježnice Zdjelica 12,0 0,6 Element križne kosti, ploča za montiranje donjeg dijela kralježnice, kuglasti zglobovi kuka, nosači natkoljenične kosti, krila zdjelice, pretvornik sile na spoj zdjeličnih kostiju, zdjelični pokrov od tkiva, 1/3 odijela Noga (svaka pojedinačno) 12,7 0,6 Stopalo, potkoljenica i natkoljenica i tkivo sve do spoja s gornjim dijelom natkoljenične kosti (svaka pojedinačno) Ukupno lutka 72,0 1,2 4.2. Glavne mjere 4.2.1. Glavne mjere lutke za ispitivanje bočnog sudara (uključujući odijelo), prema slici 2. ovog Priloga prikazane su u tablici 3. ovog Priloga. Mjere se određuju bez odijela. Slika 2. Odmjere glavnih mjera lutke (vidjeti tablicu 3.) Tablica 3. Glavne mjere lutke Br. Parametar Mjera (mm) 1. Visina sjedenja 909 ± 9 2. Od sjedala do zgloba ramena 565 ± 7 3. Od sjedala do donjeg ruba konstrukcije prsne kralježnice 351 ± 5 4. Od sjedala do zgloba kuka (sredina matice) 100 ± 3 5. Od tabana do sjedala, pri sjedenju 442 ± 9 6. Širina glave 155 ± 3 7. Širina ramena/ruku 470 ± 9 8. Širina prsnog koša 327 ± 5 9. Širina abdomena 290 ± 5 10. Širina zdjelice 355 ± 5 11. Dubina glave 201 ± 5 12. Dubina prsnog koša 276 ± 5 13. Dubina abdomena 199 ± 5 14. Dubina zdjelice 240 ± 5 15. Od stražnjeg dijela stražnjice do zgloba kuka (sredina matice) 155 ± 5 16. Od stražnjeg dijela stražnjice do prednje strane koljena 606 ± 9 5. CERTIFIKACIJA LUTKE 5.1. Strana sudara 5.1.1. Ovisno o strani vozila koja će biti udarena, dijelovi lutke koji se nalaze na lijevoj ili na desnoj strani trebaju biti certificirani. 5.1.2. Potrebno je prilagoditi konfiguraciju lutke u pogledu smjera montiranja modula rebara i položaja pretvornika sile u abdomenu s obzirom na predviđenu stranu udara. 5.2. Mjerni uređaji 5.2.1. Svi mjerni uređaji moraju biti umjereni i u skladu sa zahtjevima iz dokumentacije navedene u odjeljku 1.1. ovog Priloga. 5.2.2. Svi kanali mjernih uređaja moraju biti u skladu s normom ISO 6487:2000 ili specifikacijama SAE J211 (ožujak 1995.) o bilježenju podatkovnih kanala. 5.2.3. U skladu s odredbama ovog Pravilnika najmanji broj kanala je deset: ubrzanje glave (3), pomaci rebra u prsnom košu (3), opterećenja abdomena (3) i opterećenje spoja zdjeličnih kostiju (1). 5.2.4. Osim toga na raspolaganju je još niz izbornih podatkovnih kanala (38): opterećenje gornjeg dijela vrata (6), opterećenja donjeg dijela vrata (6), opterećenja ključnih kostiju (3), opterećenja stražnje ploče trupa (4), ubrzanja T1 (3), ubrzanja T12 (3), ubrzanja rebara (6, po dva na svakom rebru), opterećenja T12 kralježnice (4), opterećenja donjeg dijela donjeg dijela kralježnice (3), ubrzanja zdjelice (3) i opterećenja natkoljenične kosti (6). Izborno su na raspolaganju još četiri dodatna podatkovna kanala za pokazivanje položaja: rotacija prsnog koša (2) i rotacija zdjelice (2). 5.3. Vizualni pregled 5.3.1. Sve dijelove lutke mora se vizualno pregledati da se utvrde moguća oštećenja i, ako je potrebno, zamijeniti ih prije certifikacijskog ispitivanja. 5.4. Opće postavke za ispitivanje 5.4.1. Slika 3. ovog Priloga prikazuje postavke za sva certifikacijska ispitivanja na lutki za bočni sudar. 5.4.2. Postavke i postupci certifikacijskog ispitivanja moraju biti u skladu sa specifikacijama i zahtjevima dokumentacije navedene u odjeljku 1.1. 5.4.3. Ispitivanja na glavi, vratu, prsnom košu i donjem dijelu kralježnice provode se na podsklopovima ispitne lutke. 5.4.4. Ispitivanja na ramenu, abdomenu i zdjelici provode se na sastavljenoj ispitnoj lutki (bez odijela, cipela i donjeg rublja). Pri tim ispitivanjima ispitna lutka posjednuta je na ravnu površinu prekrivenu s dvije tanke ploče od politetraflouretilena, debljine manje od ili jednake 2 mm, postavljene između ispitne lutke i ravne površine. 5.4.5. Svi dijelovi koji se certificiraju trebali bi se čuvati u sobi za ispitivanje najmanje četiri sata prije ispitivanja na temperaturi od 18 °C do 22 °C i pri relativnoj vlažnosti zraka od 10 do 70 %. 5.4.6. Između dva certifikacijska ispitivanja na istom dijelu trebalo bi proći barem 30 minuta. 5.5. Glava 5.5.1. Podsklop glave, uključujući zamjensku mjernu dozu za gornji dio vrata, certificira se ispuštanjem s visine od 200 ± 1 mm na ravnu krutu udarnu površinu. 5.5.2. Kut između udarne površine i središnje sagitalne ravnine glave je 35 ± 1°, što omogućuje udar u gornji dio bočne strane glave (to se može postići s pomoću remena ili držača za zaštitu od pada glave čija je masa 0,075 ± 0,005 kg.). 5.5.3. Najveće rezultantno ubrzanje glave, filtrirano upotrebom ISO 6487:2000 CFC 1000, trebalo bi biti od 100 do 150 g. 5.5.4. Radni učinak glave može se podesiti kako bi se ispunio taj zahtjev promjenom značajki trenja spoja kože i lubanje (npr. podmazivanjem talk puderom ili politetraflouretilenskim raspršivačem). 5.6. Vrat 5.6.1. Vratna spojnica glave i vrata montirana je na poseban model glave za certificiranje mase 3,9 ± 0,05 kg (vidjeti sliku 6.), s pomoću 12 mm debele spojne ploče mase 0,205 ± 0,05 kg. 5.6.2. Model glave i vrat montirani su naopako na donju stranu vratnog njihala (2), koje dopušta bočno pomicanje sustava. 5.6.3. Vratno njihalo opremljeno je jednoosnim mjeračem ubrzanja u skladu sa specifikacijama za vratno njihalo (vidjeti sliku 5.). 5.6.4. Trebalo bi omogućiti da vratno njihalo slobodno padne s visine koja je odabrana tako da se pri sudaru postigne brzina od 3,4 ± 0,1 m/s, mjerena na mjestu mjerača ubrzanja njihala. 5.6.5. Vratno njihalo usporava se od brzine pri sudaru do nule s pomoću prikladnog uređaja, (3) kako je opisan u specifikacijama za vratno njihalo (vidjeti sliku 5.), kojim se dobiva zapis promjene brzine u funkciji vremena unutar graničnih vrijednosti područja na slikama 7. i 4. ovog Priloga. Izlaz svih kanala mora biti zapisan u skladu s normom ISO 6487:2000 ili specifikacijama SAE J211 (ožujak 1995.) za kanale za bilježenje podataka i digitalno filtriran s pomoću CFC 180 u skladu s ISO 6487:2000 ili SAE J211:1995. Usporavanje njihala mora biti filtrirano s pomoću CFC 60 u skladu s ISO 6487:2000 ili SAE J211:1995. Tablica 4. Područje promjene brzine njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje vrata Gornja granica za vrijeme (s) Brzina (m/s) Donja granica za vrijeme (s) Brzina (m/s) 0,001 0,0 0 – 0,05 0,003 – 0,25 0,0025 – 0,375 0,014 – 3,2 0,0135 – 3,7 0,017 – 3,7 5.6.6. Najveći kut savijanja modela glave u odnosu na njihalo (kut dθA + dθC na slici 6.) trebao bi biti od 49,0° do 59,0° i trebao bi se pojaviti pri brzini od 54,0 do 66,0 m/s. 5.6.7. Najveći pomaci težišta modela glave mjereni u kutovima dθA i dθB (vidjeti sliku 6.) trebali bi biti: prednji kut na osnovnoj ploči njihala dθA od 32,0° do 37,0° koji se pojavljuje pri brzini od 53,0 do 63,0 ms i stražnji kut na osnovnoj ploči njihala dθB od 0,81*(kut dθA) + 1,75 i 0,81*(kut dθA) + 4,25° koji se pojavljuje pri brzini od 54,0 do 64,0 ms. 5.6.8. Radni učinak vrata može se podesiti zamjenom osam kružnih odbojnih dijelova s odbojnicima druge tvrdoće prema Shoreu. 5.7. Rame 5.7.1. Duljina elastičnog užeta trebala bi se podesiti tako da bude potrebna sila od 27,5 N do 32,5 N, koja se primjenjuje prema naprijed na 4 ± 1 mm od vanjskog ruba ključne kosti u ravnini pomicanja ključne kosti, za pomicanje ključne kosti prema naprijed. 5.7.2. Lutka je posjednuta na ravnu, vodoravnu, krutu površinu bez naslona. Prsni koš postavljen je u okomiti položaj, a ruke bi trebale stajati pod kutom od 40° ± 2° prema naprijed u odnosu na vertikalu. Noge su postavljene vodoravno. 5.7.3. Udarna glava je njihalo mase 23,4 ± 0,2 kg i promjera 152,4 ± 0,25 mm i polumjera ruba od 12,7 mm (4). Udarna glava obješena je o kruta ovjesišta s pomoću četiri žice pri čemu je središnja linija udarne glave barem 3,5 m ispod krutih ovjesišta (vidjeti sliku 4.). 5.7.4. Udarna glava opremljena je mjeračem ubrzanja koji djeluje u smjeru sudara i smješten je na osi udarne glave. 5.7.5. Udarna glava trebala bi se slobodno zanjihati do ramena ispitne lutke udarnom brzinom od 4,3 ± 0,1 m/s. 5.7.6. Smjer sudara okomit je na os ispitne lutke u smjeru naprijed-nazad, a os udarne glave poklapa se s osi zakretne osi gornjeg dijela ruke. 5.7.7. Najveće ubrzanje udarnog tijela, filtrirano s CFC 180 u skladu s ISO 6487:2000 trebalo bi biti od 7,5 do 10,5 g. 5.8. Ruke 5.8.1. Za ruke nije propisan postupak dinamičkog certificiranja. 5.9. Prsni koš 5.9.1. Svaki modul rebara certificira se posebno. 5.9.2. Modul rebara postavljen je okomito u uređaj za ispitivanje slobodnim padom, a rebreni valjak kruto je pričvršćen za uređaj. 5.9.3. Udarna glava je masa od 7,78 ± 0,01 kg s ravnom površinom i promjerom od 150 ± 2 mm koja pada slobodnim padom. 5.9.4. Središnja linija udarne glave trebala bi biti poravnana sa središnjom linijom sustava za vođenje rebra. 5.9.5. Jakost udara određena je visinama pada od 815, 204 i 459 mm. Tim visinama pada postižu se približno brzine od 4, 2 i 3 m/s. Dopušteno odstupanje visina pada kod sudara ne smije biti veće od 1 %. 5.9.6. Pomak rebra trebalo bi mjeriti, npr. s pomoću pretvornika pomaka postavljenog na samom rebru. 5.9.7. Zahtjevi za certificiranje rebra prikazani su u tablici 5. ovog Priloga. 5.9.8. Radni učinak modula rebra može se podesiti zamjenom opruge za podešavanje unutar valjka s oprugom drugačije krutosti. Tablica 5. Zahtjevi za certificiranje cijelog modula rebra Slijed ispitivanja Visina pada (odstupanje 1 %) (mm) Najmanji pomak (mm) Najveći pomak (mm) 1 815 46,0 51,0 2 204 23,5 27,5 3 459 36,0 40,0 5.10. Donji dio kralježnice 5.10.1. Donji dio kralježnice montiran je na poseban model glave za certificiranje, mase 3,9 ± 0,05 kg (vidjeti sliku 6.), s pomoću spojne ploče debljine 12 mm i mase 0,205 ± 0,05 kg. 5.10.2. Model glave i donji dio kralježnice montirani su naopako za donju stranu vratnog njihala (5), što omogućuje bočno pomicanje sustava. 5.10.3. Vratno njihalo opremljeno je jednoosnim mjeračem ubrzanja prema specifikacijama za vratno njihalo (vidjeti sliku 5.). 5.10.4. Trebalo bi omogućiti da njihalo vrata slobodno padne s visine koja je odabrana tako da se pri sudaru postigne brzina od 6,05 ± 0,1 m/s, mjerena na mjestu mjerača ubrzanja njihala. 5.10.5. Vratno njihalo usporava se od brzine pri sudaru do nule s pomoću prikladnog uređaja (6) opisanog u specifikacijama za vratno njihalo (vidjeti sliku 5.), kojim se dobiva zapis promjene brzine u funkciji vremena unutar graničnih vrijednosti područja navedenog na slikama 8. i 6. ovog Priloga. Izlaz svih kanala mora biti zapisan u skladu s normom ISO 6487:2000 ili specifikacijama SAE J211 (ožujak 1995.) za kanale za bilježenje podataka i digitalno filtriran s pomoću CFC 180 u skladu s ISO 6487:2000 ili SAE J211:1995. Usporavanje njihala mora biti filtrirano s pomoću CFC 60 u skladu s ISO 6487:2000 ili SAE J211:1995. Tablica 6. Područje promjene brzine njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje donjeg dijela kralježnice Gornja granica za vrijeme [s] Brzina [m/s] Donja granica za vrijeme [s] Brzina [m/s] 0,001 0,0 0 – 0,05 0,0037 – 0,2397 0,0027 – 0,425 0,027 – 5,8 0,0245 – 6,5 0,03 – 6,5 5.10.6. Najveći kut savijanja modela glave u odnosu na njihalo (kut dθA + dθC na slici 6.) trebao bi biti u od 45,0 do 55,0° i trebao bi se pojaviti pri brzini od 39,0 do 53,0 ms. 5.10.7. Najveći pomaci težišta modela glave mjereni u kutovima dθA i dθB (vidjeti sliku 6.) trebali bi biti: prednji kut na osnovnoj ploči njihala dθA od 31,0° do 35,0° koji se pojavljuje pri brzini od 44,0 do 52,0 ms i stražnji kut na osnovnoj ploči njihala dθB od 0,8*(kut dθA) + 2,00 i 0,8*(kut dθA) + 4,50° koji se pojavljuje pri brzini od 44,0 do 52,0 ms. 5.10.8. Radni učinak donjeg dijela kralježnice može se podesiti promjenom zategnutosti čeličnog užeta kralježnice. 5.11. Abdomen 5.11.1. Ispitna lutka posjednuta je na ravnu, vodoravnu, krutu površinu bez naslona. Prsni koš postavljen je u okomiti položaj, dok su ruke i noge postavljene vodoravno. 5.11.2. Udarna glava je njihalo mase 23,4 ± 0,2 kg i promjera 152,4 ± 0,25 mm i polumjera ruba od 12,7 mm (7). Udarna glava obješena je o kruta ovjesišta s pomoću osam žica pri čemu je središnja linija udarne glave barem 3,5 m ispod krutih ovjesišta (vidjeti sliku 4.). 5.11.3. Udarna glava opremljena je mjeračem ubrzanja koji djeluje u smjeru sudara i smješten je na osi dara. 5.11.4. Njihalo na prednjoj strani udarne glave ima vodoravan „oslonac za ruku” mase 1,0 ± 0,01 kg. Sveukupna masa udarne glave zajedno s osloncem za ruku jednaka je 24,4 ± 0,21 kg. Kruti oslonac za ruku visok je 70 ± 1 mm, širok 150 ± 1 mm i mora imati mogućnost prodiranja u abdomen najmanje 60 mm. Središnjica njihala poklapa se sa središtem oslonca za ruku. 5.11.5. Udarna glava trebala bi se slobodno zanjihati do abdomena ispitne lutke s brzinom pri sudaru od 4,0 ± 0,1 m/s. 5.11.6. Smjer udara okomit je na os ispitne lutke u smjeru naprijed-nazad, a os udarne glave poravnana je sa središtem pretvarača sile u središnjem dijelu abdomena. 5.11.7. Najveća sila udarne glave, dobivena iz ubrzanja udarne glave, filtriranog s pomoću CFC 180 u skladu s ISO 6487:2000 i pomnoženog s masom udarne glave/oslonca za ruke, trebala bi biti od 4,0 do 4,8 kN i pojaviti se pri brzini od 10,6 do 13,0 ms. 5.11.8. Zapisi sila-vrijeme mjereni trima abdominalnim pretvaračima sile moraju se zbrojiti i filtrirati s pomoću CFC 600 u skladu s ISO 6487:2000. Najveća sila tog zbroja trebala bi biti od 2,2 do 2,7 kN te se postići pri brzini od 10,0 do 12,3 ms. 5.12. Zdjelica 5.12.1. Ispitna lutka posjednuta je na ravnu, vodoravnu, krutu površinu bez naslona. Prsni koš postavljen je u okomiti položaj, dok su ruke i noge postavljene vodoravno. 5.12.2. Udarna glava je njihalo mase 23,4 ± 0,2 kg i promjera 152,4 ± 0,25 mm i polumjera ruba od 12,7 mm (8). Udarna glava obješena je o kruta ovjesišta s pomoću osam žica pri čemu je središnja linija udarne glave barem 3,5 m ispod krutih ovjesišta (vidjeti sliku 4.). 5.12.3. Udarna glava opremljena je mjeračem ubrzanja koji djeluje u smjeru udara i smješten je na osi udarne glave. 5.12.4. Udarna glava trebala bi se slobodno zanjihati do zdjelice ispitne lutke brzinom sudara od 4,3 ± 0,1 m/s. 5.12.5. Smjer udara okomit je na os ispitne lutke u smjeru naprijed-nazad, a os udarne glave poravnana je sa središtem stražnje ploče točke H. 5.12.6. Najveća sila udarne glave, dobivena iz ubrzanja udarne glave, filtriranog s pomoću CFC 180 u skladu s ISO 6487:2000 i pomnoženog s masom udarne glave, trebala bi biti od 4,4 do 5,4 kN i pojaviti se pri brzini od 10,3 do 15,5 ms. 5.12.7. Sila na spoju zdjeličnih kostiju, filtrirana s pomoću CFC 600 u skladu s ISO 6487:2000, trebala bi biti od 1,04 do 1,64 kN te se pojaviti pri brzini od 9,9 do 15,9 ms. 5.13. Noge 5.13.1. Za noge nije propisan postupak dinamičkog certificiranja. Slika 3. Prikaz postavki certifikacijskog ispitivanja lutke za ispitivanje bočnog sudara Slika 4. Ovjes udarne glave njihala od 23,4 kg Lijevo: Ovjes s četiri žice (uklonjene poprečne žice) Desno: Ovjes s osam žica Slika 5. Područje usporavanja njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje vrata Slika 6. Područje usporavanja njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje donjeg dijela kralježnice Slika 7. Područje promjene brzine njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje vrata Slika 8. Područje promjene brzine njihala u funkciji vremena za certifikacijsko ispitivanje donjeg dijela kralježnice (1) Lutka odgovara specifikacijama za ES-2 lutku. Broj sadržaja tehničkog crteža je: Br. E-AA-DRAWING-LIST-7-25-032 od 25. srpnja 2